bet · H601JuU10 · 2019-04-15 00:00:00 — I samma motion yrkande 16 anförs att motsvarande möjligheter att slumpmässigt, utan misstanke, kontrollera förare om de är påverkade av alkohol bör finnas för andra droger, om det kan genomföras med bibehållen integritet för föraren. (M) yrkar i motion 2018/19:858 att ska ställa sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att ge rättsvårdande myndigheter i uppdrag att prioritera arbetet med att stävja svarttaxi. Taxibranschen har enligt motionären omfattande problem med privatpersoner som kör andra mot betalning utan att betala skatt. I motion 2018/19:890 av (M) yrkas att förmedlingen av svarttaxi via nätet på sociala medier uppmärksammas och ses som en del av problematiken kring den svarta taxiverksamheten. Problemet måste tas på allvar från början innan utvecklingen går för långt och blir svår att hejda. Det övergripande målet med allt trafiksäkerhetsarbete är att ingen ska dödas eller skadas allvarligt i trafiken (nollvisionen). Ett av målen i strategi för trafik som metod är att polisen ska bidra till att minska antalet döda och allvarligt skadade i vägtrafikmiljön. Framför allt handlar det om att bidra till att sänka medelhastigheterna på vägarna och att minska antalet förare som är påverkade av alkohol eller narkotika. Enligt preliminär statistik från Transportstyrelsen ökade antalet döda i trafiken mycket kraftigt jämfört med . Antalet omkomna 2018 är det högsta . I ett längre perspektiv är antalet dock fortsatt lågt. När det gäller antalet allvarligt skadade finns det, med undantag , en tydligt minskande trend (polisens årsredovisning s. 28 f.). I regleringsbrev erinrar regeringen om det pågående uppdraget att vidareutveckla trafiksäkerhetsarbetet, inklusive kontroller av cabotagetransporter och flygande inspektioner av nyttofordon, och säkerställa att insatserna på detta område förbättras. De åtgärder som vidtas ska redovisas i årsredovisningen . I kravet på återrapportering ingår att föra ett resonemang kring vilka effekter åtgärderna bedöms ha lett till eller bedöms komma att leda till. Av uppdraget framgår att myndighetens trafiksäkerhetsarbete ska bidra till att minska antalet döda och allvarligt skadade i vägtrafikmiljön i enlighet med nollvisionen. I polisens årsredovisning anges följande (s. 32): [ska] i enlighet med regleringsbrevet vidareutveckla arbetet med kontroller av cabotagetransporter och flygande inspektioner av nyttofordon samt säkerställa att insatserna på dessa områden förbättras. Med anledning av detta har tillsammans med genomfört en omfattande inventering av trafikkontroll-platserna i landet. Resultatet är att nu har påbörjat en upprustning av 20 prioriterade kontrollplatser så att dessa kvalitativt uppnår de tekniska krav som ställs i EU-direktiv och i Transportstyrelsens föreskrifter. Parallellt med detta har medverkat vid Transportstyrelsens framtagande av föreskrifter för flygande inspektion samt kompetenskrav för besiktningsmän. genomförde en utbildningsinsats gällande internationell trafik (som bl.a. innefattar cabotage) för nästan 400 poliser och bilinspektörer. Antalet ärenden redovisade till Transportstyrelsen avseende sanktionsavgifter i olaga cabotage har till följd av detta ökat avsevärt. Ett nytt it-system för rapportering av flygande inspektioner är taget i drift. Detta baseras på en applikation för mobiltelefon och surfplatta. It-systemet kommer att förbättra och förenkla rapporteringen av flygande inspektioner. Systemet har funktioner dels för rapportering till Transportstyrelsen, dels för uppföljning av verksamheten avseende flygande inspektion. har slutit avtal med en extern leverantör som kommer att validera Polisens bilinspektörer så att de uppnår den kompetens som krävs enligt Transportstyrelsens föreskrifter. Vidare har utbildningar tagits fram för att säkerställa kompetensen hos de poliser som har förordnande att genomföra inspektion. har tagit fram kravspecifikationer enligt de nya kraven för att underlätta rekrytering av nya bilinspektörer med anledning av de höjda kraven. Syftet är att inom yrkestrafiken använda tekniska specialister för att frigöra poliser till det polisiära uppdraget. trädde lagändringar i kraft som syftade till att i ökad omfattning kunna använda civilanställd personal inom bl.a. för uppgifter som dittills endast hade fått utföras av poliser. Ändringarna infördes i bl.a. körkortslagen (1998:488) och vägtrafikskattelagen (2006:227). Bilinspektörer fick genom ändringarna befogenhet att besluta om vissa avgifter, meddela förbud mot fortsatt färd i vissa fall, ta hand om ett fordons registreringsskyltar samt tillträde till fordon för kontroll av alkolås (prop. 2013/14:232, bet. 2014/15:JuU3, rskr. 2014/15:23). Bundesamt für Güterverkehr (BAG) är den oberoende federala myndighet som ansvarar för kommersiell godstransport i . I fråga om nykterhet i trafiken anges följande i polisens årsredovisning (s. 29 f.): Vid varje kontrollkontakt med förare av motordrivet fordon ska alkoholutandningsprov ske samt en bedömning av eventuella symptom på drogpåverkan hos föraren göras. En förutsättning för att andelen onyktra förare ska minska är att polisen kontinuerligt arbetar med olika preventiva metoder. Genom att exempelvis utföra många alkoholutandningsprov på platser utspridda och rum – och därigenom höja den upplevda upptäcktsrisken – kan en allmänpreventiv effekt uppnås. Genom att kombinera övervakningsinsatser med informationskampanjer kan effekten ökas ytterligare. Syftet är att få förare av motordrivna fordon att avstå från att köra onyktra på grund risken att ertappas. Riktade kontroller eller insatser vid specifika platser och tider där det finns ökad risk för att det rent generellt förekommer onyktra personer eller där vi genom underrättelseuppslag har information på individbasis bidrar till en individpreventiv effekt. Slutligen kan polisen påverka risken för återfall i rattfylleribrott, till exempel genom att använda metoden Smadit (Samverkan mot alkohol och droger i trafiken). Därigenom bidrar vi till en återfallspreventiv effekt. När det gäller nykterhet görs det ett stort antal alkoholutandningsprov. –2011 då nivån var som högst har dock antalet prov mer än halverats. genomfördes ungefär 2 600 prover per dag. Utifrån genomförda trafikkontroller och utandningsprover anmäls också alkohol- och narkotikarattfylleribrott. Rattfylleri (alkohol) har fortsatt att minska (–1 377, –11,) medan rattfylleribrott under narkotikapåverkan fortsätter att öka (+1 203, +9,). I en interpellationsdebatt om hög och störande musik från fordon (ip. 2017/18:356) anförde justitie- och inrikesminister följande: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av fordon som stör människor i sin omgivning med hög musik samt om det är min bedömning att den nya straffbestämmelsen om ofredande kommer att underlätta situationen för kommunerna och polisen vad avser störande musik från fordon. Ordningslagen syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet på offentliga platser. Genom bemyndigande i lagen ges kommunerna möjlighet att i lokala föreskrifter reglera olika företeelser. En förutsättning för att meddela en sådan föreskrift är att den behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Att störa andra människor genom att föra oljud kan vara straffbart som förargelseväckande beteende. Att störa någon genom högljudd musik kan också, åtminstone i allvarligare fall, vara straffbart som ofredande. Ofredandeparagrafen har , efter en lagändring som regeringen initierat, en modernare och tydligare utformning där rekvisitet "annat hänsynslöst beteende" i motivtexten anges just som "störa någon genom t.ex. höga ljud". Det har ännu inte gått tillräckligt för att kunna bedöma om lagändringen är otillräcklig i förhållande till just den här problematiken. Det mest effektiva sättet att bekämpa brottslighet eller att motverka ordningsstörningar är att försöka förhindra att de över huvud taget äger rum. Det brottsförebyggande arbetet är centralt, och det ska bedrivas utifrån lokala problembilder och i samverkan med andra aktörer. Regeringen beslutade om Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program. Syftet med programmet är öka kunskap och kompetens och få fler aktörer, inte bara de som traditionellt arbetar brottsförebyggande, att agera aktivt och tillsammans. [- - -] Det gäller att se till att det finns lagrum som man kan hänvisa till så att man kan komma åt de individer som beter sig på det sättet. Det finns ett antal lagrum som man kan använda sig av. Jag hänvisade i mitt svar till lagrummet om förargelseväckande beteende i 16 kap. 16 §. Det finns möjlighet att komma åt de individerna med den lagstiftningen. Du har också ett annat lagrum i trafikförordningen som syftar till att komma åt onödig och störande körning. Det är en förseelse som kan ge böter på för den som ägnar sig åt det. Sedan har vi lagrummet om ofredande där vi alldeles förtydligade det och bland annat lade in skrivningen i motivtexten att det i allvarliga fall till exempel handlar om att störa någon med höga ljud. har den lagstiftningen precis trätt i kraft. Den är gammal. Vi får väl se hur domstolarna kommer att pröva det och hur praxis kommer att utvecklas. Jag vill inte föregripa den rättstillämpningen. Det måste domstolarna pröva. Jag konstaterar att det finns en förändring i lagstiftningen där vi bland annat har pekat ut just att störa någon med höga ljud. Förutom alla de lagrum som man kan använda sig av är det naturligtvis så att vi utöver lagstiftning behöver ha en ordning där vi har möjlighet att komma åt dessa individer, att utreda brotten och kunna knyta en gärningsman till själva brottet. är inne på bevisregler och svårigheten att bland annat ta reda på vem det egentligen är som ägnar sig åt detta. Svaret på det är att vi behöver ökad polisnärvaro på många platser. Av 7 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott följer att ett fordon som har använts vid trafikbrott, t.ex. olovlig körning eller rattfylleri, får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller annan egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag. Om någon har gjort sig skyldig till olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri ska det vid bedömningen av om förverkande behövs för att förebygga fortsatt brottslighet särskilt beaktas om gärningsmannen har gjort sig skyldig till sådan brottslighet. Om föraren inte äger bilen får förverkande ske endast om de rätta ägarna medverkat till den tilltalades trafikbrott och åklagaren för en förverkandetalan i samband med åtalet mot de rätta ägarna för medverkan till trafikbrotten eller särskilt enligt lagen om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. (se NJA 1991 s. 496). Undersökningsledaren eller åklagaren får enligt 8 § besluta att ett fordon som har tagits i beslag för att det skäligen kan antas bli förverkat får säljas eller förstöras, om fordonets värde understiger en femtedel av prisbasbeloppet. Intäkterna vid försäljningen tillfaller staten. Enligt 36 kap. 2 § får hjälpmedel som använts vid brott enligt förklaras förverkade, om det behövs för att förebygga brott eller det annars finns särskilda skäl. Detsamma gäller i vissa fall egendom som har varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott. Bestämmelsen gäller även brott enligt andra lagar än , om maximistraffet för brottet är . Som ett sådant hjälpmedel kan t.ex. flyktbilar räknas, men även andra fordon som det finns anledning att räkna med ska komma till fortsatt brottslig användning. I en interpellationsdebatt om svarttaxi på nätet (ip. 2017/18:213) anförde inrikes- och justitieminister följande: har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit och vilka jag avser att vidta för att motverka problemet med olagliga verksamheter inom taxibranschen. har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stoppa den nätbaserade brottsliga verksamheten inom taxibranschen. Precis som all annan företagsverksamhet ska taxiverksamhet bedrivas lagligt. Att företag tänjer på eller rent av systematiskt bryter mot regelverk medför också orättvisa fördelar gentemot konkurrenter. Det skapas en osund konkurrens. Regeringen är medveten om att det finns problem med fusk inom taxibranschen, främst genom att taxametrar inte används i enlighet med fastställda krav. När det gäller frågan om samåkning anser regeringen att detta i grunden är något positivt, men naturligtvis ska sådan samåkning som kan kategoriseras som svarttaxi beivras. genomför kontroller av yrkestrafiken. I de fall där verksamhet med svarttaxi misstänks utreds brottet. För att komma till rätta med osund konkurrens krävs det att flera myndigheter arbetar tillsammans för att hantera problemet. Ofta bryts det mot en rad olika regelverk . Det kan exempelvis handla om överträdelser av skattelagstiftningen, missbruk av skattefinansierade system eller penningtvätt och bedrägerier. Myndigheternas kunskap, uppdrag och regler skiljer sig åt, men när de kombinerar dem i gemensamma insatser kan de verka från olika håll för att komma åt fusket. Regeringen har stärkt arbetet mot osund konkurrens. I budgetpropositionen föreslog regeringen att skulle satsas för att stärka myndigheternas arbete mot osund konkurrens. I samband med att beslutade i linje med regeringens proposition gav regeringen , och sex andra myndigheter i uppdrag att utveckla metoder för myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. I arbetet ska samråd ske med arbetsmarknadens parter i syfte att utveckla former för att ta till vara deras kunskap och erfarenheter. För att ge än större möjligheter att beivra och utreda brott har regeringen föreslagit och aviserat tillskott till myndigheten på ca –2020. Regeringen har således vidtagit åtgärder som kommer att motverka fusk och oegentligheter inom bland annat taxiverksamheten. I budgetbetänkandet behandlade utskottet ett antal motioner om hur trafikpolisen ska organiseras (bet. 2015/16:JuU1 s. 51). Utskottet anförde att det är viktigt att det finns ett tillräckligt antal trafikpoliser för att övervaka bl.a. yrkestrafiken och att dessa har den kompetens som krävs. Utskottet ansåg dock att det bör vara upp till att avgöra hur trafikpolisen ska organiseras och hur dess arbete ska bedrivas, och motionerna avstyrktes. Även i budgetbetänkandet behandlades motioner om trafikpolisen i olika hänseenden. Utskottet ansåg att det kunde vara av intresse att studera hur andra länder har organiserat sin trafikpolis. Utskottet vidhöll dock sin uppfattning att det bör vara upp till att avgöra hur trafikpolisen bör organiseras och hur dess arbete ska bedrivas (bet. 2016/17:JuU1 s. 72). Utskottet ansåg även att det var uppgift att inom ramen för tilldelat anslag fördela sina medel så att verksamheten fungerar så bra som möjligt, varför en motion om resurser för nykterhetskontroller och för att beivra överträdelser avstyrktes. Också i budgetbetänkandet behandlade utskottet yrkanden som bl.a. rörde jämförelser med trafikpolisen i andra länder (bet. 2017/18:JuU1 s. 93). Motionerna avstyrktes med samma motivering som tidigare, liksom andra motionsyrkanden som rörde en ändamålsenlig organisation för trafikpolisen. Även motionsyrkanden om att det bör finnas fler trafikpoliser som ägnar sig åt trafikbrott avstyrktes. Utskottet delade några motionärers uppfattning i en motion att det är viktigt att polisen har tillräckliga resurser för nykterhetskontroller och för att beivra överträdelser. Utskottet ansåg dock, liksom föregående år, att det är uppgift att inom ramen för tilldelat anslag fördela sina medel så att verksamheten fungerar så bra som möjligt, och motionsyrkandet avstyrktes. Två motioner rörde uppdelningen i behörighet mellan poliser och bilinspektörer. Även dessa motioner avstyrktes. Utskottet anförde i betänkandet om polisfrågor (bet. 2017/18:JuU13 s. 29) att det inte framkommit något som enligt utskottet gav anledning att göra något tillkännagivande om polisens verktyg för att bl.a. beivra buskörning med mc och moped. Utskottet har som framgår ovan tidigare behandlat motioner om trafikpolisens organisation i olika avseenden. Utskottet vidhåller i stort den uppfattning som utskottet har gett uttryck för. Liksom tidigare anser utskottet att det kan vara av intresse att studera hur andra länder, t.ex. , har organiserat sin trafikpolis. Det bör emellertid enligt utskottet vara upp till att avgöra hur trafikpolisen bör organiseras och hur dess arbete ska bedrivas. Av den anledningen avstyrker utskottet motionerna 2018/19:875 (M), 2018/19:918 (M), 2018/19:1151 (S), 2018/19:2071 (M), 2018/19:2901 (M) yrkande 22 och 2018/19:2868 (M) yrkande 15. Utskottet anser, liksom motionärerna i motion 2018/19:2868 (M) yrkande 16, att det är viktigt att polisen behåller en fullgod kompetens för övervakningen av tung trafik. I likhet anser utskottet emellertid att det är uppgift att inom ramen för sitt tilldelade anslag fördela sina medel så att verksamheten fungerar så bra som möjligt. Mot den bakgrunden avstyrks motionen, liksom motion 2018/19:2734 (KD) yrkande 60 om att det behövs fler trafikpoliser. Utskottet har förståelse för det som anförts i fråga om problemet med buskörningar och störande musik från fordon i bostadsområden. Det finns emellertid, som framgår ovan, ett regelverk för att hantera dessa problem och utskottet finner därför inte anledning för att ta något initiativ i dessa frågor. Motionerna 2018/19:1157 (S) och 2018/19:1937 (M) avstyrks således. Utskottet anser att arbetet mot alkohol och narkotika i trafiken är mycket angeläget. Mot bakgrund av det som anförts ovan om att det bör åligga att själv fördela sina medel inom ramen för tilldelat anslag avstyrker utskottet emellertid motion 2018/19:2734 (KD) yrkande 10 om mer resurser till nykterhetskontroller. Vidare görs det, som framgår av polisens årsredovisning, vid kontroller av förare av motordrivna fordon regelmässigt dels ett alkoholutandningsprov, dels en bedömning av eventuella symptom på drogpåverkan hos föraren. Utskottet finner därför inte tillräckliga skäl att föreslå ett tillkännagivande om slumpmässiga narkotikakontroller i trafiken. Även motion 2018/19:2734 (KD) yrkande 16 avstyrks därmed. trädde lagändringar i kraft som syftade till att i ökad omfattning kunna använda civilanställd personal i trafiken för uppgifter som dittills endast hade fått utföras av poliser. Utskottet finner inte anledning till en ny översyn av lagstiftningen om civila kontrollanter och avstyrker motion 2018/19:1557 (M) om en översyn av vilka som har rätt att genomföra fartkontroller och kontroller av fordon. Det har enligt utskottet inte framkommit något som ger anledning för att göra något tillkännagivande om arbetet mot svarttaxi. Motionerna 2018/19:858 (M) och 2018/19:890 (M) avstyrks därmed. Intern tillsyn och tjänstefel Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som bl.a. rör tjänstefel och polisers rätt till nödvärn. Jämför reservation 37 (SD). I motion 2018/19:2386 av (C) begärs att det utreds hur en lex kan införas för polisen. Motionären anför att sköts till döds i och att mordet är olöst. Fallet är bara ett av många där polisen inte utfört det arbete den ska och även själv hade velat. Som i alla andra yrken begås misstag, både strukturella och personliga. Men där sjukvården har lex och flygbranschen har finns det inom polisen inget motsvarande system för lärande av de misstag som begås. I kommittémotion 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 18 begärs en utökad nödvärnsrätt för poliser. Motionärerna anför att det som polis inte finns möjlighet att backa undan från en aggressiv angripare. Möjligheten att använda tjänstevapen föreligger endast när poliserna själva eller andra utsätts för svårare våld som kan orsaka allvarlig skada. Vid demonstrationer och i utsatta områden har det blivit vanligt att poliser utsätts för stenkastning som vid en träff kan orsaka livshotande skador. Nödvärnsrätten för poliser bör därför utökas så att en situation inte eskalerar till följd av att polis inte vågar använda rätt steg i våldstrappan. I motion 2018/19:363 av (SD) yrkas att hanteringen av poliser som har använt sina tjänstevapen i nödvärn eller för att oskadliggöra ett hot ändras så att de inte utan skäl misstänks för tjänstefel. Motionären anför att det är orimligt att det rutinmässigt registreras som ett eventuellt tjänstefel när poliser använder sina vapen. Vid finns det både en funktion för tillsyn och en enhet för internrevision som är fristående organisatoriska enheter placerade direkt under rikspolischefen. Internrevisionens uppdrag är att granska och lämna förslag till förbättringar av myndighetens process för intern styrning och kontroll. Tillsynsfunktionen gör inspektioner och inspekterar bl.a. rättssäkerhetsfrågor, tillämpningen av polisiära och administrativa arbetsmetoder och granskar omständigheter och händelser. Avdelningen Särskilda utredningar utreder anmälningar mot anställda inom . Särskilda utredningar utreder även ärenden som rör anmälningar mot bl.a. åklagare, polisstuderande och arrestvakter. Enligt 10 § polislagen (1984:387) får en polis, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, under vissa förutsättningar använda våld i sin tjänsteutövning. Våld får t.ex. användas om polisen möts med våld eller hot om våld eller om åtgärden i annat fall är oundgängligen nödvändig för att upprätthålla den allmänna ordningen eller säkerheten och det är uppenbart att den inte kan genomföras utan våld. Allmänna principer för polisingripanden, bl.a. om proportionalitet, finns i 8 § polislagen. En polis har även samma rätt som andra att i enlighet med bestämmelserna i 24 kap. bruka våld i nödvärns- och nödsituationer. En gärning som någon begår i nödvärn utgör brott endast om den med hänsyn till angreppets beskaffenhet, det angripnas betydelse och omständigheterna i övrigt är uppenbart oförsvarlig. Rätt till nödvärn föreligger mot bl.a. ett påbörjat eller överhängande brottsligt angrepp på en person eller egendom. Det finns även en bestämmelse som säger att om någon i ett fall där bestämmelsen om nödvärn eller 10 § polislagen är tillämplig har gjort mer än vad som är medgivet, ska han eller hon ändå vara fri från ansvar, om omständigheterna var sådana att han eller hon svårligen kunde besinna sig. Enligt 28 § polislagen ska protokoll föras över ingripanden som innebär att man har använt skjutvapen. Ett sådant protokoll ska innehålla uppgifter om skälen för åtgärden. I fråga om att använda skjutvapen finns det särskilda föreskrifter i kungörelsen (1969:84) om polisens användning av skjutvapen. Om det föreligger en rätt till nödvärn enligt 24 kap. 1 § får en polis använda skjutvapen för att avvärja svårare våld mot polisen själv eller någon annan eller ett hot som innebär en trängande fara för sådant våld. Vidare får en polis använda skjutvapen för att bl.a. gripa personer som är misstänkta för vissa allvarligare brott eller hindra någon från att rymma, om det är nödvändigt att ingripa . Innan en polis använder ett skjutvapen ska han särskilt beakta risken för att någon utomstående skadas. Skottlossning inom områden där många människor bor eller vistas ska i det längsta undvikas. Vid skottlossning mot en person ska det eftersträvas att endast tillfälligtvis oskadliggöra honom eller henne. En polis som har avlossat skott ska skyndsamt underrätta en förman vid den berörda ledningscentralen vid och lämna en rapport om händelsen till den berörda regionpolischefen eller avdelningschefen. I föreskrifter och allmänna råd om polisens skjutvapen m.m. (PMFS 2016:5, FAP 104-2) finns närmare bestämmelser om hur man ska rapportera. Omständigheterna vid ingripandet, anledningen till att våldsanvändning var nödvändig och skälen till att skjutvapen användes m.m. ska dokumenteras utförligt på ett särskilt formulär.