bet · H601KrU13 · 2019-03-20 00:00:00 — i m.fl. (SD) anför i motion 2018/19:646 yrkande 7 att möjligheterna till gemensamma nordiska produktionsincitament för film bör utredas. I motion 2018/19:2295 av m.fl. (MP) yrkande 11 anförs bl.a. att svensk film ska fortsätta att utvecklas genom ett starkt offentligt engagemang och i samverkan med branschen. Investeringar i svensk filmproduktion och stöden till biograferna ska fortsätta att öka. Den svenska filmbranschen ska få bättre förutsättningar att förlägga sina produktioner till . Därför bör någon form av skatteincitament för filmproduktion fortsätta att utredas och möjliggöras. Utskottet konstaterar inledningsvis att har goda förutsättningar att vara ett land som förutom svenska filmbolag även lockar utländska filmbolag. Det som hindrar filmproduktionen i är dock de höga kostnader som produktionerna är förknippade med. har haft i uppdrag att i samverkan med Stiftelsen utreda lämpligheten i och förutsättningarna för att ska kunna införa någon form av produktionsincitament och finansierings-stimulanser för filminspelningar. Uppdraget redovisades i rapporten filminspelningar till (rapport 0239), som remitterades . Bland annat föreslås att det införs ett statligt produktionsincitament i form av en produktionsrabatt till företag på . Rapporten bereds inom . Utskottet finner inte skäl att föregripa beredningen av de förslag som lämnats och avstyrker därför motionerna 2018/19:646 (SD) yrkande 7 och 2018/19:2295 (MP) yrkande 11. Biografer på mindre orter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om biografer i hela landet. Jämför reservation 16 (SD) och 17 (C). i m.fl. (SD) lyfter i motion 2018/19:646 yrkande 8 fram småortsbiografernas betydelse för landsbygden. Många småortsbiografer, som i många fall är den centrala kulturförmedlaren på orten, har larmat om att de inte kommer att kunna upprätthålla sin verksamhet efter momshöjningen. Per Lodenius m.fl. (C) anför i motion 2018/19:2446 yrkande 7 att det bör ges en bättre anpassad kompensation för höjningen av mervärdesskatten på biobiljetter. Biografer på mindre orter betyder mer för kulturlivet på dessa orter än bara en plats att se film på. De är en viktig del i en kulturell infrastruktur som sammantaget ger tillgång till ett brett kulturliv i hela landet. Motionärerna anför bl.a. att till dess att alternativ finansiering har utretts behöver det bidrag som regeringen har anslagit för att motverka konsekvenserna av mervärdesskattehöjningen användas på ett mer ändamålsenligt sätt och anpassas efter verksamhetens behov. Anslaget 10:1 Filmstöd inom utgiftsområde 17 uppgår till . –2019 har anslaget ökats med i en satsning på spridning och visning i hela landet. Bidraget, som fördelas av Stiftelsen , ska syfta till att stärka biografer i glesbygden och på mindre orter samt andra aktörer som bidrar till en ökad spridning och visning i hela landet, t.ex. filmfestivaler och olika visningsorganisationer. Syftet med stödet är bl.a. att stärka och utveckla biografstrukturen för att öka filmutbudets möjligheter att nå en större publik, stärka biografens position samt öka både intäkter och antalet besökare. stödgivning till biografer är huvudsakligen inriktad på biografer på mindre eller medelstora orter eller på s.k. komplementbiografer där av utbudet är film från andra länder än och de stora engelskspråkiga länderna. Utskottet delar motionärernas bedömning att det är viktigt med biografer på mindre orter runt om i landet. Utskottet är dock inte berett att förorda tillkännagivanden i enlighet med motionerna. Motionerna 2018/19:646 (SD) yrkande 8 och 2018/19:2446 (C) yrkande 7 avstyrks därmed. Olovlig hantering av film Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om insatser mot olovlig hantering av film. Jämför reservation 18 (SD). i m.fl. (SD) begär i motion 2018/19:646 yrkande 6 insatser mot olovlig hantering av film. Motionärerna anser att filmbranschen bör åta sig att försöka förse marknaden med legala digitala visningslösningar som kan konkurrera och leverera en bättre film- och konsumentupplevelse än de illegala lösningarna. Utskottet anser att den illegala spridningen långsiktigt är ett hot mot filmen och dess framtid. Om människor slutar att betala för att se film undergräver detta branschens möjlighet att finansiera och därmed också producera film. I betänkandet Grovt upphovsrättsbrott och ett grovt varumärkesbrott (SOU 2018:6) som lämnades föreslås bl.a. att grovt brott, med särskild straffskala, införs för upphovsrättsintrång och varumärkesintrång. Det innebär att brotten delas in i två svårhetsgrader. får brotten egna brottsbeteckningar: upphovsrättsbrott och grovt upphovsrättsbrott respektive varumärkesbrott och grovt varumärkesbrott. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget har remitterats och bereds inom . Utskottet ser mot denna bakgrund inte skäl för ett tillkännagivande i enlighet med motionsyrkandet. Motion 2018/19:646 (SD) yrkande 6 avstyrks. Främjande av svensk och nordisk film Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att levandegöra det svenska kulturarvet, en differentierad biografavgift för inhemsk film och ett ökat nordiskt filmpolitiskt samarbete. Jämför reservation 19 (SD). i m.fl. (SD) anser i motion 2018/19:646 yrkande 3 att kulturarvsfilmproduktioner bör vara ett mål för filmpolitiken. Motionärerna vill se en filmpolitik med mål om att levandegöra det svenska kulturarvet, och då inte enbart genom restaurering av gamla svenska filmer utan även genom filmatisering som utspelar sig i historiska svenska miljöer. I motionen framförs att detta bidrar till stärkt gemenskap och sammanhållning i . I samma motions yrkande 5 begärs en förutsättningslös utredning om möjligheterna till en differentierad biografavgift för inhemsk film i förhållande till utomeuropeisk film. Motionärerna anser att det skulle kunna ge den svenska filmen ett välbehövligt ekonomiskt tillskott som det ökar svensk films inhemska konkurrenskraft. I motionens yrkande 9 begärs att det nordiska filmpolitiska samarbetet utökas. –2018 genomfördes en satsning på bevarandet av filmarvet. hade drygt 330 filmer digitaliserats (prop. 2018/19:1 s. 112). För att ytterligare stärka bevarandet av film och det audiovisuella arvet gav regeringen ett uppdrag att bevara analog film och ett annat uppdrag om det audiovisuella arvet, i samarbete med Kungl. har anslaget 10:1 Filmstöd tillförts för bevarandet av filmarvet. Utskottet vill understryka betydelsen av nordiskt samarbete men är inte berett att tillstyrka ett tillkännagivande till regeringen om att öka det nordiska samarbetet kring film. Utskottet ser inte heller skäl att utreda frågan om en differentierad biografavgift. Utskottet är inte heller berett att föreslå tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkandet om kulturarvsfilmproduktioner. Motion 2018/19:646 (SD) yrkandena 3, 5 och 9 avstyrks därmed. Det samiska filminstitutet i Kautokeino Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om det samiska filminstitutet i Kautokeino. Jämför reservation 20 (SD). i m.fl. (SD) begär i motion 2018/19:646 yrkande 10 att behovet av att stärka det internationella samiska filminstitutet ska beaktas. Det samiska filminstitutet är en viktig del i arbetet med att bevara och förvalta den samiska kulturen i . International Sámi Film ligger i Kautokeino i och grundades . Centrets filmproduktion stöds finansiellt av . Verksamheten är inriktad på att både sprida intresse för, producera, medfinansiera och undervisa inom samisk film internationellt. Utskottet är inte berett att föreslå ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkandet. Motion 2018/19:646 (SD) yrkande 10 avstyrks därmed. Bibliotek och läsfrämjande för barn och unga, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2018/19:1404 av (MP) yrkandena 2 och 3, 2018/19:2295 av m.fl. (MP) yrkande 16 och 2018/19:2334 av m.fl. (MP) yrkandena 1, 6 och 7. Biblioteken spelar en viktig roll i det demokratiska samhällets utveckling genom att erbjuda bildning för alla. Biblioteken ska vara tillgängliga; det kan t.ex. handla om att verksamheten anpassas för att möta den enskildes behov och förutsättningar. Det kan också handla om att nå nya grupper. På biblioteken finns plats för samtal, föreläsningar och diskussion – men framför allt skapar biblioteken rum för tystnad och eftertanke. Läsning är grunden för ett barns språkliga och intellektuella utveckling. Därför behöver det läsfrämjande arbetet stärkas. En god läsförmåga är nyckeln till en framgångsrik skolgång och förståelse för andra skolämnen. Det skapar möjligheter för resten av livet. Språkinlärning handlar även om alla barns och ungas rätt till kunskap, och läsning har ett egenvärde. Genom litteraturen får barn möjlighet att upptäcka och utforska andra världar än sin egen. Läsning kan väcka nyfikenhet och bjuda in till reflektion om såväl den egna identiteten som andras. Vi anser att satsningar på bibliotekens arbete för att nå barn som kanske inte har böcker hemma eller som kommer från utsatta miljöer bör prioriteras. Ett sätt att göra detta är att stärka samarbetet mellan de kommunala biblioteken och skolorna. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trygga bibliotek, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:643 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2037 av m.fl. (L) yrkande 6. Det har återkommande rapporterats om oroligheter på bibliotek runt om i landet. Dessa bibliotek upplevs inte längre vara en trygg miljö för studier och inhämtning av kunskap. Utöver det påverkar oroligheterna arbetsmiljön för dem som arbetar inom biblioteksväsendet. Bibliotekens roll sätts ur spel av personer som inte förstår att visa vördnad för bibliotekens funktion utan använder biblioteken för egna syften. Det är av yttersta vikt att biblioteken är en trygg miljö för dem som arbetar och studerar där. Vi vill därför att regeringen i samverkan med berörda aktörer, institutioner och organisationer, såsom Kommuner och Landsting, tar fram en åtgärdsplan för hur biblioteksmiljön ska kunna tryggas som studiemiljö. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trygga bibliotek, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2037 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2018/19:643 av m.fl. (SD) yrkande 1. Tillgången till bibliotek är en grundläggande service i ett liberalt samhälle. I kommuner och kommundelar fungerar de som lokala kulturcentrum. Där ges vi alla, på lika villkor, möjlighet till bildning och förströelse. Det kan vara en massivt frigörande upplevelse att på utforska alla olika vägar in i mänsklighetens samlade vetande, att upptäcka andra människors erfarenheter och världsbilder. Bra bibliotek är allra viktigast för unga personer som inte växer upp med böcker omkring sig, som inte får läsvanorna med sig hemifrån och som kanske över huvud taget inte har något lugnt ställe för att plugga eller fly bort i fiktionens värld. För att biblioteken ska kunna fylla dessa uppgifter måste de vara trygga. har det blivit allt vanligare att det förekommer stök – och betydligt allvarligare händelser som hot, trakasserier och ibland våld – mot andra besökare och mot bibliotekspersonal. De som drabbas hårdast av otrygghet på biblioteken är – precis som i en otrygg skola utan arbetsro – de som behöver biblioteken bäst. Personer som stör ordningen, hotar och trakasserar hör inte hemma på våra bibliotek. Bibliotekslagen säger att biblioteksverksamhet ska finnas tillgänglig för alla. För att bibliotekslagens syfte ska vara verklighet för alla behöver den kompletteras med en reglering om trygga bibliotek och möjligheter att utfärda tillträdesförbud. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bibliotek och medborgarskap, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:643 av m.fl. (SD) yrkande 2. De svenska biblioteken är solidariskt finansierade av svenska folket och riktar sig av naturliga skäl primärt mot svenska medborgare. Bibliotekens verksamhet är medborgare och samhället till gagn, men utländska medborgare som inte har rätt att vistas i landet ska naturligtvis kunna nekas tillgång till bibliotekens tjänster. Vi anser av princip att tillgängligheten till samhällets välfärdstjänster först och främst ska inrikta sig på och tillfalla svenska medborgare. Att vi vill att biblioteken ska kunna neka utländska medborgare tillgång till vissa tjänster ska inte innebära att man minskar den vardagliga tillgängligheten till biblioteken som offentliga rum. Bibliotekens fysiska rum är av hävd öppna och ska så vara. Biblioteken ska däremot kunna neka utländska medborgare som inte har rätt att vistas i landet vissa tjänster kopplade till personnummer, exempelvis boklån. Vilka tjänster och vid vilka tillfällen detta ska gälla bör en utredning se över. Självklart ska vi även framöver hedra samarbetet med våra grannländer kring tjänster, och vi vill att det ska vara lika enkelt för övriga nordiska medborgare bosatta i som för en svensk medborgare att få tillgång till ett lånekort. Det nordiska samarbetet är unikt och bör understrykas. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Biblioteksböcker på svenska och på minoritetsspråk, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:643 av m.fl. (SD) yrkande 3. Bibliotekslagen specificerar att biblioteken ska ägna särskild uppmärksamhet åt några prioriterade grupper. Dessa grupper är personer med funktionsnedsättning, personer som tillhör någon av de nationella minoriteterna och personer med annat modersmål än svenska utöver de nationella minoritetsspråken. Hur resurser ska fördelas är alltid en prioriteringsfråga, så även inom biblioteksväsendet. Vi stöder till fullo att särskild uppmärksamhet riktas mot de nationella minoritetsspråken och till personer med funktionsnedsättning. Däremot anser vi inte att gruppen personer med annat modersmål än svenska utöver de nationella minoritetsspråken bör vara en prioritet för det svenska biblioteksväsendet. Vi konstaterar att denna grupp är mycket omfattande och att det kan bli oerhört kostsamt och ansträngande för biblioteken att på ett trovärdigt sätt uppnå denna målsättning, särskilt efter de senaste årens omfattande immigration. Inte minst kan det bli en övermäktig uppgift för framför allt de små biblioteken och filialerna runt om i landet. Litteratur på andra språk än svenska och de nationella minoritetsspråken bör därför enbart vara aktuellt att prioritera i utbildningssyften och i de fall en svensk upplaga av boken inte finns tillgänglig. Detta krav om att prioritera böcker på alla världens språk bör därför strykas från bibliotekslagen. är det viktigt att understryka att denna förändring alltså rör vad som ska prioriteras och inte vad som ska få behållas eller köpas in i mån av resurser. Samlingar av utländsk litteratur har givetvis ett stort värde och kommer alltid att ha det, så att vårda de samlingar som finns och i mån av utrymme fortsätta att köpa in internationell litteratur är självklart. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Svenska språket och språklagen, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1646 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:1474 av (C). Vi anser att det är orimligt att de fem minoritetsspråken alltid har statusen officiella medan svenskan endast anses officiell i internationella kontakter. För oss är det självklart att svenskan i alla sammanhang bör ha statusen officiellt huvudspråk, något den har i och på , men inte i . Att ge svenskan status som officiellt språk är viktigt inte minst för att stärka dess position i ett samhälle där allt fler kommunicerar bristfälligt, eller inte alls, på vårt lands huvudspråk. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Minoritetsspråk, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:655 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2018/19:733 av m.fl. (SD) samt 2018/19:2707 av och (båda C) yrkande 1. De samiska folken har levt i och utgör en urbefolkning tillika en nationell minoritet i landet. har samisk kultur och det samiska språket utmanats och trängts tillbaka genom historien. Detta till trots lever emellertid den samiska kulturen och de samiska språken kvar runt om i Sápmi, men deras existens är för framtiden inte tryggad, då få förmedlar, lever i och talar de samiska kulturella och språkliga variationerna. De som talar de samiska språken blir allt färre, och då dessa är hotade medför detta självklart att en stor del av kulturen också är hotad, då språk och kultur går hand i hand. Särskilt allvarligt är läget i de sydsamiska delarna och bland de mindre samiska språken. Av språkatlas över vilka språk som är hotade i världen framgår att samtliga samiska språk klassas som hotade. Med detta menas att de som talar något av de samiska språken försvinner eller övergår till att tala ett annat större språk. Minoritetsgrupper och deras språk har genom historien förtryckts, försummats och övergetts över hela världen. Dock kan språk återupptas och återfå kraft i nya generationer där det finns intresse för kulturarvet och ens rötter. Genom att bl.a. undervisa i, synliggöra och forska om språket kan trenderna stimuleras ytterligare. En viktig del kan också vara att författa skrifter och böcker inom och på språket för kommande generationers skull. Den dåvarande regeringen lagstiftade om bl.a. ett förbud mot att tala sitt eget modersmål, vilket i praktiken innebar t.ex. att barnen inte fick prata samiska i skolan. Detta bidrog starkt till att talandet av de samiska språken minskade och att den nya generationen inte fick möjligheten att lära sig språket ordentligt då det försvann från undervisningen. Särskilt utsatt har sydsamiskan varit då språkbytesprocessen pågått i det sydsamiska området än i det nordsamiska. Det finns en stark vilja hos samerna att tala samiska. Kultur och språk har starka band till varandra. Det är därför viktigt att arbeta för bevarandet av de samiska språken som utgör en del av såväl det samiska kulturarvet som det svenska, då samerna är en av ursprungsbefolkningar. Trots samernas långvariga bakgrund och särpräglade näringar, kultur och språk i landet har forsknings-, språk- och utbildningsväsen släpat efter. Staten har varit dålig på att möta samer med medel och resurser för de plattformar, språk- och utbildningsinstitutioner som kan behövas för att bevara, främja och utbilda i samiska språk och samisk kultur, efter den samiska minoritetens premisser. I finns visserligen Vaartoe – , vilket ska fungera som en mötesplats och ett resurscenter kring forskning om samer, samiska språk och samiska förhållanden i stort. Centret ska också anordna seminarier, samverka med samiska organisationer och andra universitet samt sprida kunskap i frågorna. Vaartoe/Cesam fyller en viktig funktion genom sin omfattande, tvärvetenskapliga och framgångsrika samiska forskning. Man har även samarbete med andra universitet, högskolor och forskningsinstitutioner om samisk forskning. Detta arbete är ovärderligt för den samiska kulturens existens och ställning i . I har man sett betydelsen av att ha en fristående samisk högskola och inrättade den samiska högskolan i , vilken är det enda helt samiska högre utbildningsinstitutet. Dock riktar sig den samiska högskolan i i första hand till samer i norra med samiska som modersmål, då nordsamiska är det huvudsakliga undervisningsspråket. Det kan således vara mycket begränsade möjligheter för samer som talar ett annat samiskt språk, samer med norska, svenska eller finska som modersmål eller övriga intresserade av den samiska kulturen att studera vid högskolan. Det är därför av stor vikt att tillsammans med övriga nordiska länder med samisk befolkning inrätta ett gemensamt samiskt språkcentrum, för att säkra den samiska utbildningen och forskningen inom Sápmi även för icke nordsamisktalande studenter och forskare. Det sydsamiska kulturcentret bedriver en mångfasetterad verksamhet som syftar till att främja det sydsamiska språket, dess kultur och historia. Det är viktigt med ökade resurser för att säkra Gaaltijes framtida fortlevnad. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Dialekter, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1912 av m.fl. (SD). Dialekterna är unika som identitetsbärare och måste således bevaras, användas och säkras för kommande generationer. Ett arbete för att ta fram en dialekter har länge bedrivits vid och folkminnen. Boken är tänkt att belysa dialekterna från språkhistorisk, dialektgeografisk, social och kulturell synpunkt, men den ska också beskriva den pågående dialektutjämningen och anknyta till modern forskning. har projektet legat nere, och vi ser därför med stor oro på att den omistliga kulturskatt som dialekterna är kommer att förloras och aldrig någonsin ha möjlighet att bevaras i sina rätta former. I våra nordiska grannländer har projektet levt vidare med en helt annan dignitet. Medan man i övergett det stora projektet med en helomfattande ordbok har man satsat helt andra resurser i både , och . I färdigställdes Norsk – over det norske folkemålet og det nynorske skriftmålet, lagom till grundlagsjubileet med mer än 300 000 ordartiklar. I finns svenska folkmål – den finlandssvenska dialektordboken. Vi vill att regeringen åter aktualiserar frågan och ser över möjligheterna att återkomma med en fortsättning av det avstannade projektet att ta fram en helomfattande dialekter. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. , punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:654 av m.fl. (SD). har vi i en särskild språklag, i vilken garanteras rätten för vårt lands invånare att ha tillgång till, lära sig och använda det svenska språket. Lagen ger också en särställning till de fem nationella minoritetsspråken och det svenska teckenspråket, vilka ska vara lika tillgängliga som huvudspråket svenska för den som tillhör någon av de nationella minoriteterna respektive för den som är döv, hörselskadad eller av annat skäl har behov av att kunna teckenspråk. Förslaget till språklag gick ut på remiss till bl.a. Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam, numera Myndigheten för delaktighet). I remissvaret kom myndigheten med förslag till ändringar på två punkter, när det gäller formuleringen om vilka som ska ha rätt till teckenspråk och det faktum att punktskriften inte omnämns alls. Det första ändringsförslaget fick gehör av regeringen och , men dessvärre inte det andra.