bet · H601UbU11 · 2019-03-15 00:00:00 — Rektorn ansvarar för att tillvalet så långt som möjligt är praktiskt genomförbart för den enskilda eleven. Motsvarande förslag finns i partimotion 2018/19:2054 av m.fl. (L) yrkande 2. Bakgrund och gällande rätt För behörighet till gymnasieskolans yrkesprogram krävs godkända betyg i svenska, engelska, matematik och minst fem andra ämnen (16 kap. 30 § skollagen [2010:800]). För behörighet till högskoleförberedande program krävs godkända betyg i svenska, engelska, matematik och minst nio andra ämnen. Utöver detta krävs enligt 7 kap. 1 § gymnasieförordningen (2010:2039) godkända betyg från i vissa specifika ämnen för behörighet till vissa högskoleförberedande program. Av de nio ämnena ska, utöver svenska, matematik och engelska, ämnena geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap ingå för behörighet till ekonomiprogrammet, humanistiska programmet och samhällsvetenskaps-programmet, och av de nio ämnena ska biologi, fysik och kemi ingå för behörighet till naturvetenskapsprogrammet och teknikprogrammet. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Elever på yrkesprogram har rätt att läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå, antingen som individuellt val eller som utökat program. Gymnasiereformen som genomfördes (Gy 11) innebar att samtliga nationella program kategoriserades som antingen yrkesprogram eller högskoleförberedande program. Utbildningen på yrkesprogram syftar till en yrkesexamen medan utbildningen på högskoleförberedande program syftar till en högskoleförberedande examen (16 kap. 27 och 28 §§ skollagen [2010:800]). Omfattningen av studierna på nationella program anges i gymnasiepoäng (16 kap. 19 § skollagen). De nationella programmen omfattar 2 500 gymnasiepoäng. Reformen innebar att tiden till fördjupning i yrkesämnen i yrkesprogrammen utökades något, dels genom att omfattningen av ämnena samhällskunskap och svenska reducerades med 50 respektive 100 gymnasiepoäng, dels genom att estetisk verksamhet togs bort. infördes ämnet historia med 50 gymnasiepoäng. Detta innebär att yrkesprogrammen vanligtvis endast innehåller 100 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng engelska. höjdes kraven för grundläggande behörighet till högskolan med 100 gymnasiepoäng i svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng i engelska. Totalt krävs alltså numera 300 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 200 gymnasiepoäng engelska för sådan behörighet (7 kap. 5 § högskoleförordningen [1993:100] och 16 kap. 28 § skollagen). Elever på nationella program kan få läsa fler kurser än vad som ryms inom de 2 500 gymnasiepoäng programmen omfattar. Det kallas utökat program. Vanligen krävs då ett särskilt beslut av rektorn, som först måste bedöma om eleven kan antas klara av att läsa mer än 2 500 gymnasiepoäng. Elever på yrkesprogram har dock rätt att utan särskilt beslut av rektorn läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet som utökat program (4 kap. 23 § gymnasieförordningen [2010:2039]). En annan möjlighet att läsa kurser som krävs för grundläggande behörighet är att använda det individuella valet, som omfattar 200 gymnasiepoäng, vilket regleras i bilaga 3 till skollagen. Inom det individuella valet har eleverna också rätt att välja en kurs i idrott och hälsa och minst en kurs i estetiska ämnen. Ofta finns dessutom möjlighet att läsa yrkeskurser. Vilka kurser som ska erbjudas som individuellt val, utöver vad som angetts ovan, beslutas av huvudmannen (4 kap. 7 § gymnasieförordningen). Majoriteten av yrkesprogrammen innehåller inte kurserna svenska 2 och 3 eller svenska som andraspråk 2 och 3 eller engelska 6 i sitt grundupplägg. Dessa kurser krävs för att eleverna ska få grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. I de båda yrkesprogrammen barn- och fritidsprogrammet och vård- och omsorgsprogrammet är det dock obligatoriskt med 100 gymnasiepoäng i kursen svenska 2 alternativt kursen svenska som andraspråk 2. I yrkesprogrammet hotell- och turismprogrammet är kursen engelska 6 obligatorisk med 100 gymnasiepoäng. Elever på dessa tre program behöver därför bara välja att läsa 200 extra gymnasiepoäng för att uppnå grundläggande behörighet. Det betyder att eleverna på dessa tre program kan läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet inom ramen för det individuella valet. Elever på övriga yrkesprogram som vill ha högskolebehörighet måste utöver att använda det individuella valet läsa ett utökat program, om inte huvudmannen väljer att erbjuda en behörighetsgivande kurs som s.k. programfördjupning (4 kap. 5 och 6 §§ gymnasieförordningen). I proposition 2017/18:184 Ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram och ett estetiskt ämne i alla nationella program föreslogs att alla yrkesprogram skulle innehålla de kurser som krävs för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Yrkesprogrammen skulle därför utökas med ytterligare kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska. Vidare föreslogs att yrkesprogrammen barn- och fritidsprogrammet, hotell- och turismprogrammet och vård- och omsorgsprogrammet skulle utökas till 2 700 gymnasiepoäng och övriga yrkesprogram skulle utökas till 2 800 gymnasiepoäng (prop. 2017/18:184 s. 15–27). avslog förslaget till lagändring (bet. 2017/18:UbU30, rskr. 2017/18:429). Utskottet anförde i sitt ställningstagande bl.a. att regeringens förslag riskerade att få en mycket liten effekt och snarare skulle leda till en försämrad genomströmning i gymnasieskolan på grund av högre arbetsbelastning för eleverna och att färre grundskoleelever skulle välja ett yrkesprogram. Förslaget kunde också enligt utskottet leda till färre sammanhållna skoldagar för eleverna då schemaläggningen skulle försvåras genom förslaget. När det gäller yrkandet om att alla nationella program ska ha lika höga behörighetskrav, dvs. att tolv godkända grundskoleämnen ska gälla för både yrkesprogram och högskoleförberedande program, anser utskottet att gällande regelverk är väl avvägt. Därmed avstyrker utskottet motion 2018/19:2837 (M) yrkande 4. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Utskottet konstaterar att när det gäller yrkanden om att högskolebehörighet på yrkesprogram inte ska vara obligatorisk så är det i linje med gällande regelverk. Yrkandena får därmed anses tillgodosedda och utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:2054 (L) yrkande 2 och 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 100. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om introduktionsprogrammet språkintroduktion, att det ska bli möjligt att läsa enstaka kurser på nationella program innan en elev har avslutat sitt introduktionsprogram och inträttandet av ett preparandår för nyanlända elever. Jämför reservation 18 (SD), 19 (C), 20 (V) och 21 (L). I kommittémotion 2018/19:375 av m.fl. (SD) yrkande 11 föreslås att det ska införas olika nivåer på introduktionsprogrammet språkintroduktion. Motionärerna vill dela upp eleverna i två grupper: de som genomgått respektive de som saknar grundskolebakgrund. I kommittémotion 2018/19:2841 av m.fl. (C) yrkande 25 framförs att språkintroduktionsprogrammet främst borde rikta sig till de elever som kommit till för att effektivisera språkinlärningen. I kommittémotion 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkande 19 föreslås att det ska bli möjligt att läsa enstaka kurser på nationella program innan en elev har avslutat sitt introduktionsprogram. Enligt motionärerna skulle en sådan förändring kunna vara ett sätt att förkorta studietiden, förbättra inkluderingen och stärka känslan av utveckling och framsteg hos eleverna. I partimotion 2018/19:2054 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs att det ska inrättas ett preparandår för nyanlända elever. Enligt motionärerna går få elever vidare till nationella program från introduktionsprogrammen och många slutar helt. Det är därför bättre med ett preparandår. Bakgrund och gällande rätt För de ungdomar som inte är behöriga till ett nationellt program finns det fem introduktionsprogram: preparandutbildning, programinriktat individuellt val, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion (se dock redogörelsen för beslutade lagändringar nedan). Introduktionsprogrammen ska ge en individuellt anpassad utbildning, som tillgodoser elevernas olika utbildningsbehov och erbjuder tydliga utbildningsvägar. Introduktionsprogrammen ska leda till etablering på arbetsmarknaden och en så god grund för fortsatt utbildning som möjligt. I skollagen finns närmare bestämmelser om syftet med vart och ett av de fem introduktionsprogrammen (17 kap. 3 §). Utöver vad som gäller för all gymnasieutbildning är syftet med – preparandutbildning: att elever som fullföljt årskurs 9 i utan att ha uppnått behörighet till ett visst nationellt program ska uppnå sådan behörighet – programinriktat individuellt val: att elever ska få en utbildning som är inriktad mot ett nationellt yrkesprogram och att de ska kunna antas till det programmet – yrkesintroduktion: att elever ska få en yrkesinriktad utbildning som underlättar för dem att etablera sig på arbetsmarknaden eller som leder till studier på ett yrkesprogram – individuellt alternativ: att elever ska gå vidare till yrkesintroduktion, annan fortsatt utbildning eller till arbetsmarknaden – språkintroduktion: att ge nyanlända ungdomar en utbildning med tyngdpunkt i det svenska språket, vilket möjliggör för dem att gå vidare i gymnasieskolan eller till annan utbildning. Programinriktat individuellt val ska utformas för en grupp elever. Yrkesintroduktion får utformas för en grupp elever eller för en enskild elev. Övriga introduktionsprogram ska utformas för en enskild elev (17 kap. 4 §). Hemkommunen ansvarar för att alla behöriga ungdomar i hemkommunen erbjuds introduktionsprogrammen preparandutbildning, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion. Hemkommunen ansvarar även för att elever från grundsärskolan erbjuds yrkesintroduktion och individuellt alternativ, om de önskar en sådan utbildning. En kommun eller ett landsting som anordnar ett yrkesprogram får även anordna programinriktat individuellt val som är inriktat mot yrkesprogrammet (17 kap. 16 och 17 §§ skollagen). För att en huvudman för en fristående skola ska få anordna preparandutbildning, individuellt alternativ och språkintroduktion måste skolan även anordna utbildning på ett nationellt program. En fristående gymnasieskola som anordnar ett yrkesprogram får anordna programinriktat individuellt val mot yrkesprogrammet samt yrkesintroduktion (17 kap. 28 § skollagen). ställde sig bakom ett förslag om förbättrad struktur och kvalitet på introduktionsprogrammen (prop. 2017/18:183, bet. 2017/18:UbU23, rskr. 2017/18:309). De beslutade lagändringarna innebär bl.a. att från ska utbildningsplanen på introduktionsprogram även innehålla information om utbildningens syfte, huvudsakliga innehåll och längd. ersätts preparandutbildningen av programinriktat val (det program som heter programinriktat individuellt val). Nyanlända elever som börjar på språkintroduktion ska få sina kunskaper bedömda. Det innebär att elevens bakgrund, skolerfarenheter, språk- och ämneskunskaper och eventuella yrkeserfarenheter ska kartläggas. Reglerna trädde i kraft men ska tillämpas på utbildning som påbörjas . Eleverna på introduktionsprogrammen ska vidare ha rätt till i genomsnitt minst 23 timmars undervisning (garanterad undervisningstid). Utbildningens omfattning ska dock få minskas för en elev som begär det om huvudmannen för utbildningen bedömer att det finns särskilda skäl (17 kap. 6 § skollagen). Från (prop. 2016/17:190, bet. 2017/18:UbU3, rskr. 2017/18:1) gäller också att en elev som har påbörjat ett introduktionsprogram ska ha rätt att fullfölja utbildningen enligt såväl huvudmannens utbildningsplan som den individuella studieplanen. Om eleven flyttar och byter huvudman ska rätten att fullfölja utbildningen utgå från såväl den nya huvudmannens utbildningsplan som en ny individuell studieplan. Om en elev har medgett att den individuella studieplanen ändras, har eleven rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade planen (17 kap. 15 § skollagen). Urval av uppdrag till har haft regeringens uppdrag (2017/1930/GV) att ta fram förslag till nationellt utformade sammanhållna yrkesutbildningar, s.k. yrkespaket, som ska kunna användas inom den kommunala vuxenutbildningen och för gymnasieskolans introduktionsprogram. Yrkespaketen har utformats tillsammans med branschföreträdare och är påbyggbara för att utgöra ett första steg mot en gymnasieexamen, vilket kan bidra till ökad genomströmning och etablering på arbetsmarknaden. Uppdraget redovisades (dnr 2017:702). fick i regleringsbrevet i uppdrag att ge stöd för utveckling av introduktionsprogram. Enligt uppdraget ska stödja huvudmän och rektorer i att stärka gymnasieskolans introduktionsprogram genom s.k. introduktionsprogramsutvecklare. ska delredovisa uppdraget till () . Uppdraget ska slutredovisas till () . Skolinspektionen redovisar i rapporten utbildningsvägar efter språkintroduktion (, dnr 400-2016-11440) en granskning av huvudmäns och skolors arbete för att ge nyanlända elever förutsättningar att gå vidare inom gymnasiet eller till vuxenutbildning efter språkintroduktion. Granskningen visar att de flesta huvudmän och skolor har god kunskap om gruppen nyanlända elever på språkintroduktion och om de särskilda behov dessa elever har för att kunna ta sig vidare inom utbildningssystemet. Däremot behöver enligt Skolinspektionen vägledningen utvecklas, och rektorn behöver ta större ansvar för arbetet med att främja social inkludering. Introduktionsprogrammen ska ge en individuellt anpassad utbildning, som tillgodoser elevernas olika utbildningsbehov och erbjuder tydliga utbildningsvägar. Introduktionsprogrammen ska leda till etablering på arbetsmarknaden och en så god grund för fortsatt utbildning som möjligt. ställde sig bakom förslag om förbättrad struktur och kvalitet på introduktionsprogrammen som bl.a. innebär att nyanlända elever som börjar på språkintroduktion ska få sina kunskaper bedömda och att eleverna på introduktionsprogram har rätt till i genomsnitt minst 23 timmars undervisning . har också i uppdrag att ge stöd för utveckling av introduktionsprogram. Mot bakgrund av de vidtagna lagstiftningsåtgärderna och pågående arbete ser utskottet inget behov av att förändra introduktionsprogrammen eller inrätta ett preparandår i linje med det som föreslagits av motionärerna. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2018/19:375 (SD) yrkande 11, 2018/19:756 (V) yrkande 19, 2018/19:2054 (L) yrkande 4 och 2018/19:2841 (C) yrkande 25. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om gymnasiestudier utomlands, gymnasieskolors informationsansvar när det gäller myndiga elever, drogtester i skolan, naturbruksprogrammet, registerkontroll av personal i gymnasieskolan, betygsättning av gymnasiearbetet och arbetsplatsförlagt lärande på högskoleförberedande program. Jämför reservation 22 (SD), 23 (M), 24 (KD) och 25 (M). I motion 2018/19:480 av och (båda L) yrkande 1 efterfrågas en översyn av hur svenska ungdomar lättare ska kunna tillgodogöra sig gymnasiepoäng för gymnasiestudier utomlands, särskilt inom språk. Motionären framhåller bl.a. att värdet av gymnasieutbyte är stort för den enskilda elevens utveckling. I yrkande 2 framhålls att många studenter som vill åka på utbyten inte har möjlighet att göra det på grund av bristande ekonomiska förutsättningar. Ett stipendieprogram borde därför enligt motionärerna instiftas för behövande och särskilt begåvade studenter för att de ska kunna åka på utbyten. Gymnasieskolors informationsansvar när det gäller myndiga elever I motion 2018/19:548 av (M) efterfrågas en översyn av skolans möjlighet att skriva en frivillig förbindelse mellan elev, skola och vårdnadshavare som ger skolan rätt att i olika sammanhang ta kontakt med hemmet även när eleven blir myndig. Tanken med detta är att många unga mår psykiskt dåligt och det finns en problematik runt kommunikationen med dessa ungdomar när de blir myndiga. Motionären betonar vidare vikten av en god kontakt mellan elev, skola och vårdnadshavare. I motion 2018/19:1189 av (M) framförs att man bör överväga drogtester i gymnasieskolan. Enligt motionären måste åtgärder vidtas för att motverka brukandet av droger på landets gymnasieskolor. I motion 2018/19:581 av (SD) begärs att det ska bli möjligt att införa drogtester i skolan. Enligt motionären skulle införandet av drogtester i skolorna kunna skapa ett positivt grupptryck som innebär att eleverna lättare kan motivera sig själva och sin omgivning att inte nyttja narkotika. Enligt kommittémotion 2018/19:2837 av m.fl. (M) yrkande 3 bör gymnasieskolans naturbruksprogram även i fortsättningen ha möjlighet att erbjuda elever att läsa in särskild behörighet till högskolan. I motion 2018/19:780 av (M) yrkande 1 begärs att de svenska skogs- och lantbruksskolorna ska tilldelas en roll vid utformningen av en livsmedelsstrategi för . I yrkande 2 begärs en översyn av hur skogs- och lantbruksskolorna kan stärkas ekonomiskt. Vidare efterfrågas i yrkande 3 en långsiktig strategi för hur de olika utbildningarna på skogs- och lantbruksskolorna kan bli än mer attraktiva för ungdomar. I yrkande 4 begärs att ska bli ett försöksområde för att generellt stärka skogs- och lantbruksskolorna och göra dem mer attraktiva. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 38 betonas vikten av att stärka jordbruksutbildningarna och se till att de håller hög kvalitet. Motionärerna framhåller att jordbruksföretagen har svårt att locka unga och få tag på utbildad personal. Registerkontroll av personal i gymnasieskolan I motion 2018/19:2126 av (S) begärs att den registerkontroll som omfattar personal anställda i skolan också ska omfatta anställda i gymnasieskolan. Barn är att betrakta som barn . Därför bör enligt motionären även personal i gymnasieskolan omfattas av registerkontroll. I kommittémotion 2018/19:2837 av m.fl. (M) yrkande 5 begärs att gymnasiearbetet ska betygsättas enligt samma betygsskala som övriga kurser i gymnasieskolan. Arbetsplatsförlagt lärande på högskoleförberedande program I motion 2018/19:777 av (M) yrkande 1 efterfrågas en översyn av möjligheterna att införa arbetsplatsförlagt lärande också på de högskoleförberedande programmen. Avsaknaden av arbetsplatsförlagt lärande innebär enligt motionären en förlorad möjlighet till kontakt med arbetslivet för dessa elever. Bakgrund och gällande rätt Enligt läroplan för gymnasieskolan ska internationella kontakter och utbildningsutbyte med andra länder främjas. Eftersom gymnasieskolan består av kurser är det kurser som kan komma i fråga för tillgodoräknande efter gymnasiestudier utomlands. Man kan inte med automatik få ett helt läsår tillgodoräknat. Av 8 kap. 27 § gymnasieförordningen (2010:2039) följer att en elev som inte följt undervisningen i en kurs får, utan att eleven går igenom prövning (se 15 kap. 28 § skollagen [2010:800] nedan), av rektorn ges betyget E på kursen, om det av betyg, intyg eller liknande framgår att eleven genom studier i utlandet eller på annat sätt förvärvat sådana kunskaper som behövs för betyget E och kursen anordnas vid skolenheten. Vill en elev efter gymnasiestudier utomlands ha högre betyg än E återstår prövning. En elev i gymnasieskolan som vill ha betyg har rätt att genomgå prövning (15 kap. 28 § skollagen). Rätten till prövning omfattar alla kurser och det gymnasiearbete som ingår i elevens individuella studieplan om eleven inte har fått betyg på kursen eller gymnasiearbetet eller om eleven har fått betyget F (8 kap. 24–25 §§ gymnasieförordningen). Möjligheten att genomgå gymnasial utbildning helt eller delvis i ett annat nordiskt land finns reglerat i ett avtal med , , och om nordisk utbildningsgemenskap på gymnasienivå (SÖ 2008:8). De s.k. ettårsprogrammen administreras av Universitets- och högskolerådet och ger svenska gymnasieelever möjlighet att studera ett läsår i , , eller . Syftet är att eleverna ska förbättra sina språkkunskaper och få en ökad förståelse för andra europeiska kulturer. Eleverna får studiebidrag och ett inackorderingstillägg . Om man är elev på gymnasiets yrkesprogram har man möjlighet att genomföra praktik eller arbetsplatsförlagt lärande (APL) i utlandet via programmet praktik, som administreras av Universitets- och högskolerådet. Möjligheter till APL utomlands finns även i via EU:s program Erasmus+ mobilitet yrkesutbildning. Man kan också göra praktik i eller via programmet Nordplus Junior som är Nordiska ministerrådets program för samarbete och utbyte inom och . Gymnasieskolors informationsansvar när det gäller myndiga elever Av 15 kap. 16 § andra stycket skollagen (2010:800) framgår att om en elev i gymnasieskolan utan giltigt skäl uteblir från den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, ska rektorn se till att elevens vårdnadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Om det finns särskilda skäl behöver elevens vårdnadshavare inte informeras . Denna lagreglering gäller endast omyndiga elever (prop. 2009/10:165 s. 783). Det finns dock inget hinder för att den enskilda eleven lämnar sitt samtycke till att skolan lämnar ut uppgifter till föräldrarna. () har gjort följande uttalande om en myndig elevs integritetsskydd: Sedan en person fyllt , är han myndig och har själv rätt att bestämma om sina personliga förhållanden. Något undantag för förhållanden som rör skolan finns i detta avseende inte. Eleven är beträffande sin skolgång således självständig gentemot sina föräldrar. En följd av detta är att normal sekretess råder för skolans uppgifter om eleven även i förhållande till föräldrarna. Det finns mot bakgrund av det nu anförda inte längre något skäl för skolan att sedan en elev uppnått myndighetsåldern, kontakta elevens föräldrar i frågor som rör elevens förhållanden i skolan. Däremot är skolan skyldig att på en förälders begäran lämna ut uppgifter som inte omfattas av sekretess i den mån uppgifterna finns noterade i allmän handling (JO-beslut , dnr 4877-1996). JO har vidare uttalat att om det är fråga om en nödsituation kan föräldrarna underrättas trots att eleven är myndig (JO-beslut , dnr 4436-1993). Skollagen (2010:800) reglerar inte drogtester av gymnasieelever. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är dock varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot påtvingade kroppsliga ingrepp. Detta skydd får, enligt 20 § första stycket samma kapitel, under vissa förutsättningar begränsas genom lag. Urinprovstagning anses vara att betrakta som ett sådant kroppsligt ingrepp som avses i 2 kap. 6 § regeringsformen (se t.ex. JO 2010/11 s. 509 [dnr 479-2010]). Åtgärder som innebär att gymnasieelever tvingas genomgå drogtest genom urinprovstagning kräver alltså lagstöd. Det finns inga sådana bestämmelser i skollagen eller någon annan lag. () har i ett beslut kommit fram till att slumpvisa drogtester av gymnasieelever är tillåtna om elevens reella och fullt frivilliga samtycke införskaffats vid varje enskilt testtillfälle. JO ser svårigheter med att genomföra drogtester och menar att det kan ”… däremot uppstå situationer när den enskildes samtycke till att lämna ett prov inte framstår som reellt” och att ”Det ställs därmed stora krav på berörd personal att säkerställa att elevens medverkan är i egentlig mening frivillig …”. JO menade avslutningsvis att det fanns skäl att överlämna en kopia av beslutet för kännedom till (JO 2010/11 s. 509 [dnr 479-2010]). Skolinspektionen har därefter i ett brev (dnr 2010:3546) till påtalat behovet av förtydliganden i lagstiftningen om drogtester på skolområdet. Skolinspektionen avråder skolor från att genomföra drogtester med motiveringen att det är svårt att bedöma om ett drogtest genomförs med ett fullt och reellt samtycke utan tvång (Skolinspektionens webbplats).