bet · H601KU23 · 2019-03-08 00:00:00 — Kommissionen tog emot 13 motiverade yttranden från de nationella parlamenten om förslaget, vilket motsvarade 18 av 56 röster. Kommissionen beslutade att gå vidare med förslaget. Rådet antog förslaget via ett förfarande för fördjupat samarbete. Vidare framhålls att kommissionens ordförande inrättade en arbetsgrupp för subsidiaritet, proportionalitet och att göra mindre men göra det effektivare. Arbetsgruppen överlämnade sin rapport . Kommissionen hänvisar i rapporten till det meddelande som antogs som rapporten och där kommissionen beskriver hur man avser att följa upp arbetsgruppens rekommendationer (se nedan). I kommissionens årsrapport om förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten (COM(2018) 491, förkortas förbindelserapporten) ligger fokus på kommissionens politiska dialog med de nationella parlamenten som inleddes . Av förbindelserapporten framgår att de nationella parlamenten lämnade 576 yttranden till kommissionen inom ramen för den politiska dialogen, varav 52 motiverade yttranden, vilket är en knapp minskning jämfört med , då de nationella parlamenten lämnade 620 yttranden. Assembleia da República lämnade 64 yttranden, vilket var av det totala antalet yttranden. Senato della Repubblica lämnade 56 yttranden, Tjeckens Senát 53, Camera dei Deputadi 45, Bundesrat 43, Camera Deputatilor 41 och Cortes Generales 38 yttranden. Vidare lämnade Senat 33 yttranden, Sénat 29 och 22 yttranden. Övriga kammare lämnade färre än 20 yttranden. Enligt bilagan till rapporten lämnade 17 yttranden , varav 4 motiverade yttranden. I förbindelserapporten redogörs för de lagstiftningsförslag som väckte störst uppmärksamhet inom den politiska dialogen, bl.a. vitboken om EU:s framtid. Kommissionen framhåller att de nationella parlamenten deltog aktivt i debatten om EU:s framtid som inleddes i samband med att kommissionen presenterade sin vitbok . lämnade åtta nationella parlament sammanlagt in 23 yttranden om vitboken eller de efterföljande diskussionsunderlagen. Fem yttranden handlade om själva vitboken, däribland ett från riksdag (se utl. 2016/17:UU18). Enligt kommissionen betonades i yttrandena behovet av att få ett bredare medborgarstöd för EU:s politik och av att upprätthålla EU:s enighet och förhindra ett i olika hastigheter. I några yttranden framfördes idéer om hur man i större utsträckning kan få de nationella parlamenten att delta i arbetet med att utarbeta och genomföra EU-politiken och med att kontrollera subsidiariteten. Kommissionen förklarade i sina svar att syftet med vitboken var att inleda en bred debatt med medborgarna för att föra EU närmare dem. Kommissionen hänvisade också till hur debatterna om EU:s framtid varit utformade och till vilken roll de nationella parlamenten spelat i dessa. Övriga huvudfrågor i den politiska dialogen anges vara paketet om ren energi för alla i , tjänstepaketet och rörlighetspaketet. tog kommissionen emot fyra gemensamma yttranden som nationella parlament tagit initiativ till. 26 parlament, däribland riksdag, undertecknade ett yttrande om insyn i EU:s beslutsfattande. Det var Tweede Kamer som presenterade yttrandet under ett plenarsammanträde i Cosac. I yttrandet poängterades särskilt att det lagstiftande rådets handlingar bör offentliggöras utan dröjsmål och att rådet bör anta särskilda regler för rapportering om överläggningar om lagstiftningsförslag. Vidare framhölls i yttrandena att informella möten i , rådet och möten i bör formaliseras, bl.a. genom att internt tillämpa öppenhetsförordningen, dvs. förordningen (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. I sitt svar förklarade kommissionen att ökad insyn är en av dess högsta prioriteringar som den genomfört i praktiken genom flera initiativ och åtgärder för att öppna det förberedande lagstiftningsarbetet och göra det mer öppet för insyn. Kommissionen välkomnade de insatser som gjorts för att öka insynen i lagstiftningsarbetet och ställde sig bakom alla åtgärder som medlagstiftarna beslutar om i det avseendet. Kommissionen tog också emot två andra yttranden på initiativ av sex parlament i länderna i Visegradgruppen som innehöll slutsatser från deras gemensamma EU-utskottsmöten om att bl.a. stärka de nationella parlamentens roll i EU, om brexit och om EU:s framtid. Kommissionen framhåller vidare att de nationella parlamenten i förekommande fall ska samråda med regionala parlament när de genomför subsidiaritetsprövningar. kom även 30 bidrag från onlineplattform (Regpex). Regpex är utformad för att underlätta för regionala parlament som har lagstiftande befogenheter att delta i subsidiaritetsmekanismen. Flera regionala parlament lämnade även in yttranden direkt till kommissionen med synpunkter när det gäller subsidiariteten. Kommissionen noterade dessa aspekter och bemötte dem i regel i sina svar till de regionala parlamenten. I förbindelserapporten redogörs vidare för bilaterala kontakter och besök mellan kommissionen och de nationella parlamenten. Nästan alla parlament besöktes av ledamöter från kommissionen . Kommissionen deltog vidare i viktiga interparlamentariska möten och konferenser , bl.a. vid Cosacsammanträden. Vid Cosacs möte fortsatte debatten om de nationella parlamentens roll och om hur parlamentet och rådet skulle kunna följa kommissionens exempel och öka öppenheten för att få medborgarna att känna större förtroende för EU:s institutioner. Andra debatter handlade om brexitförhandlingarna. Kommissionen framhåller i sin rapport att de nationella parlamenten fortsätter att intressera sig även för andra frågor än subsidiaritetsaspekter i fråga om kommissionens initiativ. De nationella parlamenten presenterade sina synpunkter i gemensamma yttranden i större utsträckning än tidigare, vilket enligt kommissionen visar på en ökad benägenhet att samordna bidragen till den politiska dialogen. Kommissionens meddelande om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna I kommissionens meddelande om en starkare roll för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i EU:s beslutsfattande (COM(2018) 703) anförs inledningsvis att kommissionen håller på att gå igenom det reformpaket för hela den politiska cykeln som den lade fram . Målet med reformerna har varit att stärka öppenheten och insynen i EU:s beslutsprocess, höja den nya lagstiftningens kvalitet genom bättre konsekvensbedömningar av lagstiftningsförslag och främja en löpande konsekvent översyn av befintlig lagstiftning. Genomgången inriktas på att förfina och förbättra politiken för bättre lagstiftning, bl.a. när det gäller hur subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna tillämpas. Subsidiaritet och proportionalitet är centrala delar av kommissionens strategi för bättre lagstiftning som bygger på tre grundläggande processer: utvärderingar, konsekvensbedömningar och samråd med berörda parter. Kommissionen har satsat betydande resurser för att förbättra sin strategi, och framhåller att ändringarna har lett till en markant förbättring av subsidiaritets- och proportionalitetsbedömningarna. Kommissionen har vidare ökat öppenheten, legitimiteten och redovisningsskyldigheten i verksamheten. Offentliga samråd hålls om större initiativ och de viktigaste av dem är tillgängliga på alla officiella språk. Kommissionen framhåller vidare att riktlinjerna för bättre lagstiftning är vägledande för dess verksamhet under hela den politiska cykeln. Riktlinjerna offentliggörs för att underlätta ytterligare kontakter med , rådet och andra berörda parter i EU:s politiska beslutsprocess. Kommissionen anför vidare att en ny har inrättats och att denna oberoende nämnd kontrollerar kvaliteten på konsekvensbedömningar och utvalda utvärderingar av befintlig lagstiftning. Nämnden offentliggör alla sina yttranden. En av de vanligaste orsakerna till negativa yttranden är bristande subsidiaritets- och proportionalitetsanalyser. Experterna i Refitplattformen bistår kommissionen med att förenkla befintlig lagstiftning. , rådet och kommissionen undertecknade ett nytt interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning som täcker alla aspekter av bättre lagstiftning, bl.a. subsidiaritet och proportionalitet, insyn i lagstiftningsprocessen och användning av delegerade akter. Kommissionen anför att användningen av dessa verktyg har lett till lagförslag som bättre följer proportionalitetsprincipen. Kommissionen bedömer hur verktygen för bättre lagstiftning kan användas effektivare och mer ändamålsenligt, exempelvis genom att stärka subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i beslutsfattandet. Rapporten från Timmermans arbetsgrupp Parallellt med genomgången för att förbättra lagstiftningen fortsätter reflektionerna om EU:s framtid. I sitt tal om tillståndet i unionen lade kommissionens ordförande fram sina tankar om ett mer demokratiskt EU baserat på frihet, jämlikhet och rättsstatsprincipen. Mot denna bakgrund beslutade han att inrätta en arbetsgrupp för subsidiaritet, proportionalitet och att göra mindre men göra det effektivare. Arbetsgruppen inledde sitt arbete och leddes av kommissionens förste vice ordförande . Den bestod därutöver av vardera en ledamot från de nationella parlamenten i , och samt tre ledamöter från (, och ). tackade nej till att delta i gruppen. Arbetsgruppen granskade subsidiaritets- och proportionalitetsprincipernas roll i EU-institutionernas verksamhet och de lokala och regionala myndigheternas roll i EU:s beslutsprocess. Den övervägde också om ansvaret för vissa politikområden eller behörighet borde kvarstå eller återbördas till medlemsstaterna. lämnade arbetsgruppen sin slutrapport till kommissionens ordförande . Kommissionens meddelande kan ses som ett svar på rapporten. I en bilaga lämnas en redogörelse av nio rekommendationer som lämnades av arbetsgruppen (bilaga 1 till meddelandet). Många av rekommendationerna rör den praktiska tillämpningen av principerna för bättre lagstiftning. Enligt rekommendationerna bör unionens institutioner och organ samt nationella och regionala parlament använda en gemensam metod för att bedöma frågor som rör subsidiaritetsprincipen (inklusive EU-mervärde), proportionalitetsprincipen och den rättsliga grunden för ny och befintlig lagstiftning. Till meddelandet bifogas också en bedömningstabell för subsidiaritet och proportionalitet (bilaga 2 till meddelandet). Bedömningsmetoden bör enligt arbetsgruppen bygga på kriterierna i protokollet om subsidiaritet och proportionalitet som ursprungligen var fogat till Amsterdamfördraget. Den bör också vara förenlig med rättspraxis på området. Under lagstiftningsprocessen bör och rådet använda den gemensamma metoden för att systematiskt granska subsidiariteten och proportionaliteten i utkast till lagstiftningsakter och de ändringar som de gör. De bör ta hänsyn till den bedömning som kommissionen gör i sina förslag och till de nationella parlamentens och Europeiska regionkommitténs (motiverade) yttranden. Enligt rekommendationerna bör kommissionen vidare vara flexibel i sin tolkning av den fördragsgrundade tidsfristen som de nationella parlamenten har på sig att lämna sina motiverade yttranden. Denna flexibilitet bör innebära att hänsyn tas till vanliga ledighetsperioder och ferier, som kommissionen i största möjliga mån ges möjlighet att svara från mottagandet av varje enskilt yttrande. Vid tillfälle bör även protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna revideras för att utöka tidsfristen . I rekommendationerna framhålls att de regionala och nationella parlamenten bör undersöka hur de på ett mer ändamålsenligt sätt kan koppla samman sina respektive plattformar för ett ökat informationsutbyte (Regpex och IPEX) för att se till att deras synpunkter får större genomslag i lagstiftningsförfarandet och kontrollmekanismen för subsidiaritet. Ytterligare en rekommendation är att nästa kommission tillsammans med och rådet bör fundera över att inom vissa politikområden arbeta mer med att säkerställa ett mer ändamålsenligt genomförande än att ta initiativ till ny lagstiftning på områden där det redan finns ett välutvecklat eller omarbetat regelverk. Enligt kommissionen är de viktigaste resultaten följande. – Nya arbetsmetoder behövs för att stifta bättre lagar som bygger på en gemensam uppfattning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna under hela den politiska processen. – Mer aktiv subsidiaritet, dvs. bättre delaktighet för alla berörda parter under hela den politiska processen behövs, så att de regionala och nationella parlamenten får mer att säga till om för att bättre förankra EU:s insatser. – EU bör använda sina resurser effektivare och prioritera i sin verksamhet, men det finns inte någon anledning att lämna tillbaka fördragsfäst kompetens eller hela politikområden till medlemsstaterna. Kommissionen instämmer i arbetsgruppens uppfattning om behovet av att stärka tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i EU:s beslutsfattande som ett led i en mer övergripande agenda för bättre lagstiftning. Det är av största vikt att bl.a. de 41 nationella parlamentariska kamrarna är mer delaktiga i den politiska processen. Åtgärder för att stärka subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna En gemensam uppfattning om subsidiaritet och proportionalitet Kommissionen har granskat arbetsgruppens rapport och nämner bl.a. följande åtgärder för att stärka subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Kommissionen konstaterar att det inte finns någon gemensam definition av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, och att protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna inte längre innehåller de vägledande kriterier som tidigare ingick i motsvarande protokoll till Amsterdamfördraget. Kommissionen framhåller att riktlinjerna om bättre lagstiftning som offentliggjordes 2015 omfattar hela den politiska cykeln, inbegripet subsidiaritets- och proportionalitetsbedömningarna. Riktlinjerna omfattar de kriterier som ursprungligen ingick i Amsterdamfördraget. Timmermans arbetsgrupp förordade, som nämnts, ett verktyg för bedömningar av subsidiaritet och proportionalitet, den s.k. bedömningstabellen (se bilaga 2 i meddelandet). Kommissionen framhåller att den har för avsikt att arbeta in tabellen i sina riktlinjer för bättre lagstiftning och att använda den i konsekvensbedömningar, utvärderingar och motiveringar av förslag till rättsakter. Kommissionen konstaterar att den fulla nyttan av bedömningstabellen bara uppstår om den används av alla aktörer i beslutsprocessen, och menar att det nu är och rådets tur att besluta om subsidiaritets- och proportionalitetsfrågorna ska uppmärksammas i större omfattning och systematiskt under lagstiftningsprocessen. Kommissionen anser också att de nationella parlamenten bör använda bedömningstabellen, eventuellt anpassad efter deras behov. Enligt kommissionen finns det i många fall också utrymme för varje medlemsstat att ta bättre hänsyn till de nationella och regionala parlamentens samt de lokala och regionala myndigheternas åsikter under lagstiftningsprocessen. Kommissionen påpekar att det är parlamentets och rådets sak att besluta om det är lämpligt att låta företrädare för lokala och regionala myndigheter delta i lagstiftningsförfarandet. Kommissionen stöder de pågående satsningarna för att göra lagstiftningsprocessen öppnare och mer tillgänglig genom förbättringar av Eurlex, som är en webbplats för tillgång till lagstiftningen på EU-nivå, och enligt det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning. Enligt kommissionen torde bl.a. ombudsmannens konstateranden om insynen i trepartsförhandlingarna också stärka öppenheten och hjälpa alla berörda parter att delta i den demokratiska beslutsprocessen. De nationella parlamentens möjligheter att granska effektivare Kommissionen framhåller att den kommer att fortsätta att räkna bort augusti när den beräknar tidsfristen för de nationella parlamenten att lämna motiverade yttranden. Kommissionen planerar att tillsammans med och rådet överväga om jul- och nyårsledigheten också kan räknas bort, vilket de nationella parlamenten ofta begärt. Kommissionen instämmer i arbetsgruppens uppfattning att de nationella parlamentens åsikter i motiverade yttranden bör betonas mer. Kommissionen avser att utarbeta ett samlat svar när ett betydande antal nationella parlament har framfört liknande farhågor, även om tröskeln för ett gult kort inte uppnås. Utvärdering av befintlig lagstiftning När kommissionen utvärderar befintlig lagstiftning avser den att närmare granska subsidiaritet, proportionalitet, regleringsgrad och de lokala och regionala myndigheternas roll. Kommissionen planerar också att fastställa ändringar i uppdraget för Refitplattformen; t.ex. kan uppdraget utökas till att även omfatta subsidiaritet, proportionalitet och regleringsgrad. Dess sammansättning kan behöva ändras så att exempelvis fler företrädare för lokala och regionala myndigheter ersätter medlemsstaternas experter. Kommissionen hänvisar till att arbetsgruppen uttryckte oro över användningen av delegerade akter och genomförandeakter, där kommissionen ges befogenhet av och rådet att anta närmare föreskrifter för att genomföra EU-lagstiftningen. Sådana akter granskas inte av de nationella parlamenten enligt protokoll nr 2, men den sittande kommissionen har väsentligt ökat öppenheten kring delegerade akter och genomförandeakter. Utkasten till rättsakter läggs ut på internet de antas slutgiltigt, och alla berörda parter har möjlighet att föra en dialog med kommissionen om rättsakterna. När kommissionen utvärderar befintlig lagstiftning ska den se till att den i Refitprogrammet närmare granskar även tillhörande delegerade akter och genomförandeakter. Kommissionen avser vidare att ändra riktlinjerna för bättre lagstiftning för att framhäva hur viktigt det är att fånga upp de lokala och regionala myndigheternas erfarenheter och synpunkter. Kommissionen kommer också att se över sina frågeformulär för offentliga samråd så att de omfattar frågor av intresse för lokala och regionala myndigheter och regionala lagstiftande församlingar. Kommissionen planerar även att ändra riktlinjerna för bättre lagstiftning för att belysa betydelsen av att kontrollera och bedöma regionala konsekvenser. Kommissionen avser också att tydligare redovisa sina bedömningar av subsidiaritet och proportionalitet och att redogöra för vilka som påverkas i sina konsekvensbedömningar, utvärderingar och motiveringar. Slutsatser och nästa steg Kommissionen framhåller avslutningsvis att arbetsgruppen har föreslagit ett nytt arbetssätt som bygger på aktiv subsidiaritet och en mer dynamisk delaktighet för alla berörda parter och förvaltningsnivåer under hela den politiska processen. Enligt kommissionen skulle det innebära en vändpunkt i EU:s politiska process och leda till ökad kvalitet och större legitimitet i den lagstiftning den antar. Kommissionen har redogjort för de ändringar den har för avsikt att göra som svar på arbetsgruppen, och uppmanar , , rådet, de nationella parlamenten, de nationella regeringarna och de lokala och regionala myndigheterna att överväga hur de ska reagera. Kommissionen framhöll även att ordförandelandet skulle anordna en konferens i om subsidiaritet som princip för Europeiska unionens uppbyggnad. Enligt kommissionen skulle konferensen ses som ett tillfälle till en dialog om hur man kan förstärka subsidiaritets- och proportionalitetsprincipernas roll i EU:s beslutsfattande. Den ansågs också kunna ge ett värdefullt bidrag till EU-ledarnas toppmöte i . Kommissionen anförde avslutningsvis att , rådet och kommissionen kommer att enas om politiska mål och prioriteringar efter det kommande valet till och utnämningen av nästa kommission. I om förbindelserna mellan och de nationella parlamenten (dnr 400-2018/19) redogörs för viktiga framsteg och trender i det interparlamentariska arbetet. I rapporten framhålls det att 2017 visade att de nationella parlamenten har en strategisk inställning till hur det interparlamentariska samarbetets dagordning ska sättas inom ramen för befintliga interparlamentariska forum. I rapporten framhålls vidare att de interparlamentariska diskussionerna fokuserade på de nationella parlamentens roll i samtalen om EU:s framtid och utträde ur EU. Vid Cosacs plenarsammanträde på argumenterade , första vice talman i , för att de nationella parlamenten bör stå i centrum för EU:s beslutsfattande, och hon uppmanade de nationella parlamenten att bli starkare inom EU såväl som i sitt partnerskap med som gärna arbetar nära dem. Under den efterföljande diskussionen påpekade de flesta delegater att ett förbättrat interparlamentariskt samarbete och en effektivare granskning under hela lagstiftningsförfarandet skulle kunna bidra till att främja det europeiska projektet. Vidare framhålls i rapporten att utträde ur EU var en del av en bredare diskussion om EU:s framtid och att antog tre resolutioner om läget i förhandlingarna med . I rapporten framhålls vidare att EU-ländernas nationella parlament med sin stora erfarenhet och kunskap kan bidra till den pågående diskussionen om hur EU ska kunna åstadkomma mer samt hur dess öppenhet och kommunikation ska kunna förbättras. har många nya initiativ tagits som för EU:s budskap närmare medborgarna. Flera olika parlament har anordnat medborgarutfrågningar och politiska debatter som täcks av nationella medier och inrättat särskilda parlamentsutskott för hanteringen av frågan om EU:s framtid. Vid konferensen för talmän i EU-ländernas parlament, som 2017 hölls i , konstaterade talmännen att de nationella parlamenten och spelar en oumbärlig roll när det gäller att överbrygga klyftan mellan medborgarna och beslutsfattandet och att informera allmänheten om politik på EU-nivå. Under diskussionerna framhöll hur viktigt det är att medborgarna deltar i valet till . I rapporten redogörs för verksamheten vid Cosac . Ordförandeskapet vid Cosac påverkades bl.a. av den brittiska regeringens beslut att lämna EU och dess beslut att avstå från ordförandeskapet, vilket ledde till att fick ta över ordförandeskapet tidigare än väntat. Tre huvudsakliga problemområden som diskuterades var brexit, EU:s framtid och frågan om migrations- och asylpolitiken. I bilaga 1 till rapporten finns en förteckning över sammanträdena i Cosac och de ämnen som stod på dagordningen. Vidare ges i rapporten en kort redogörelse för de årliga och informella konferenserna för talmän i EU-ländernas parlament. Den årliga konferensen för talmännen hölls i . Konferensen var uppdelad i två sessioner, varav den ena handlade om EU:s framtid som global aktör och de nationella parlamentens roll och den andra om utbyte av bästa praxis för att föra parlamentens dagordning närmare medborgarna. Talmännen ansåg att de nationella parlamenten och spelar en mycket viktig roll för att överbrygga klyftan mellan medborgarna och politiken. I rapporten framhålls att förbindelserna mellan och de nationella parlamenten har fördjupats avsevärt . anordnades 15 interparlamentariska utskottssammanträden på initiativ av ett eller flera utskott i . Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter () anordnade bl.a. ett sammanträde om inrättande av en EU-mekanism för demokrati, rättsstatlighet och grundläggande rättigheter. Utskottet för konstitutionella frågor (AFCO) anordnade ett sammanträde om framtid och ett om genomförandet av bestämmelserna i fördraget avseende nationella parlament. I bilaga 2 till rapporten finns en förteckning över alla interparlamentariska sammanträden under ledning av utskott . I bilaga 3 till rapporten finns en förteckning över alla besök från de nationella parlamenten till som anordnades . tog emot 421 inlagor från nationella parlament, varav 49 var motiverade yttranden och 372 var bidrag som inte uppfyllde villkoren enligt protokoll nr 2 och därför inte räknades som motiverade yttranden.