bet · H601CU7 · 2019-04-04 00:00:00 — Det medför enligt utredningens bedömning att en elektronisk bekräftelse i ett sådant fall innebär att den som bekräftar faderskapet eller föräldraskapet också kan antas vara far eller förälder. godkännande ska därför inte krävas vid elektronisk bekräftelse. Utredningen gör bedömningen att det inte ska vara möjligt att lämna en elektronisk bekräftelse före barnets födelse. Utredningen konstaterar att en möjlighet att bekräfta föräldraskap elektroniskt före barnets födelse skulle innebära att barnet i princip får även en andra förälder fastställd i samband med födelsen. Barnet skulle då i fler fall få sina föräldrar registrerade så snart en födelseanmälan från sjukhuset blivit hanterad av . Av dagens reglering framgår att det är möjligt att lämna en bekräftelse till socialnämnden före barnets födelse. Tillämpningen är dock sådan att socialnämnden inte bör godkänna bekräftelsen förrän barnet är fött. Ett skäl till denna ordning är att möjligheten att beakta konceptionstid och barnets utvecklingsgrad vid födelsen minskar risken för en felaktig faderskapsbekräftelse. Det har till utredningen också förts fram att det i vissa fall är först sedan barnet har fötts som det står klart att den man som har trott sig vara far inte är det. Utredningen konstaterar vidare att det är tidpunkten för barnets födelse som är relevant för att en tidigare lämnad bekräftelse ska bli verksam. Detsamma gäller när en talan förs i domstol om fastställande av faderskap. En sådan talan får inte prövas slutligt före barnets födelse (3 kap. 9 § ). Bakgrunden till denna ordning är att en grundläggande förutsättning för att kunna fastställa ett föräldraskap är att barnet föds levande. Utredningen menar därför att detta talar för att det inte är en lämplig ordning att en elektronisk bekräftelse ska kunna lämnas före barnets födelse. Till detta kommer, anför utredningen, att det för att kunna bekräfta elektroniskt enligt förslaget krävs att barnets personnummer anges. Det innebär att bekräftelsen endast kan ske om den som ska bekräfta föräldraskapet har tillgång till barnets personnummer. Det skulle enligt uppgift från i och för sig kunna vara möjligt att använda sig av ett personnummer som tillhör den som väntar barnet i stället för barnets personnummer. Om en elektronisk bekräftelse ska kunna lämnas redan före barnets födelse, tänker sig utredningen att de som lämnar uppgifter då i stället för ett personnummer för barnet får ange dels moderns personnummer, dels dag för beräknad födelse. Med en sådan lösning behövs någon form av kontrolluppgift för att efter barnets födelse kunna knyta samman dem som har lämnat uppgifter om det väntade barnet. En sådan ordning skulle dock kräva en gallringsregel för de situationer där graviditeten antingen avslutas med ett missfall, ett barn inte föds levande och därmed inte får ett personnummer eller systemet används trots att ett barn inte väntas. Då det för utredningen är svårt att se några egentliga fördelar med att lämna en elektronisk bekräftelse före barnets födelse, anser utredningen att det endast bör vara möjligt att elektroniskt bekräfta föräldraskapet efter att barnet är fött och har tilldelats ett personnummer. Utredningen påpekar emellertid att det finns situationer där det kan finnas skäl att redan före barnets födelse lämna en bekräftelse. Det kan vara så att den bekräftande föräldern eller modern har en livshotande sjukdom eller av någon annan särskild anledning vill säkerställa barnets ställning i förhållande till dem båda . I sådana fall finns fortsatt möjlighet att vända sig till socialnämnden och, som , lämna en bekräftelse före födelsen som kan godkännas så snart socialnämnden får reda på barnets födelsevikt. Det innebär således ett förhållandevis likartat resultat som förslaget om en elektronisk bekräftelse. Utredningen lämnar också vissa förslag om socialnämndens ansvar. föreslås fortsatt ha ett ansvar för att barnet får en rättslig förälder fastställd. Om faderskapet eller föräldraskapet inte har blivit fastställt från barnets födelse, ska socialnämndens skyldighet att utreda faderskapet inträda. Nämnden får ta upp utredningen tidigare. ska underrätta socialnämnden i de fall ett barn inte har en far eller förälder fastställd . Enligt utredningen är det inte lämpligt att socialnämndens utredningsskyldighet inträder som föräldrar har möjlighet att elektroniskt bekräfta faderskap eller föräldraskap. skyldighet att utreda faderskap bör därför senareläggas. Förslaget innebär att socialnämndens skyldighet att försöka utreda vem som är förälder och se till att det fastställs ett faderskap eller föräldraskap ska ändras så att det framgår att utredningsskyldigheten inträder vid den senare tidpunkten. Förslaget om elektronisk bekräftelse innebär enligt utredningen att många föräldrar inte kommer att behöva stöd av socialnämnden utan i stället kommer att använda den nya möjligheten för bekräftelse. Utredningen gör även bedömningen att det inte bör införas en utökad möjlighet att hos socialnämnden rutinmässigt bekräfta föräldraskap före barnets födelse. Utredningen konstaterar att det är möjligt att bekräfta ett föräldraskap före barnets födelse. Den möjligheten bör också, enligt utredningen, även fortsättningsvis finnas kvar. Av föreskrifter och allmänna råd framgår dock att socialnämnden ska godkänna en sådan bekräftelse först efter att barnet är fött. Skälet är att en förutsättning för socialnämndens godkännande är att det exempelvis ska kunna antas att mannen är far. Denna förutsättning för godkännande måste behållas, eftersom det säkerställer att ett fastställt föräldraskap överensstämmer med den som enligt lag ska anses som förälder till ett barn. Samma skäl som utredningen har redovisat när det gäller från vilken tidpunkt en elektronisk bekräftelse ska kunna lämnas gör sig gällande i fråga om tidpunkten för socialnämndens godkännande av en bekräftelse. Ett skäl till dagens ordning är att det i vissa fall är först sedan barnet har fötts som det står klart att exempelvis den man som har trott sig vara far inte är det. Behovet av en rättsgenetisk undersökning kan därmed uppkomma först efter att barnet har fötts. En grundläggande förutsättning för att kunna fastställa ett föräldraskap är att barnet föds levande. Mot den bakgrunden gör utredningen bedömningen att det inte är lämpligt att införa en möjlighet för socialnämnden att godkänna en lämnad bekräftelse redan före barnets födelse. Eftersom det redan enligt dagens regler är möjligt att lämna en bekräftelse före barnets födelse, krävs det enligt utredningen inte några författningsändringar för att fler ska kunna använda sig av den möjligheten. I stället krävs information till blivande föräldrar att det finns möjlighet till bekräftelse hos socialnämnden före barnets födelse. Utredningen gör dock bedömningen att behovet av att lämna en sådan bekräftelse kommer att minska om det införs en möjlighet att bekräfta föräldraskap elektroniskt från barnets födelse. Sammantaget bedömer utredningen att det inte finns förutsättningar att ytterligare förenkla när det gäller bekräftelse som lämnas hos socialnämnden. Emellertid anser utredningen att förslaget om elektronisk bekräftelse tillsammans med information till blivande föräldrar om såväl den möjligheten som möjligheten att bekräfta föräldraskap före barnets födelse hos socialnämnden gemensamt kan nå de allra flesta blivande föräldrar. Utskottet konstaterar att det är möjligt att lämna en faderskapsbekräftelse före ett barns födelse. Enligt föreskrifter och allmänna råd bör dock socialnämnden godkänna bekräftelsen först efter att barnet är fött. När socialnämnden på begäran inleder en faderskapsutredning före barnets födelse, beräknas i praktiken en preliminär konceptionstid och upprättas en bekräftelse. När barnet är fött, beräknas en ny konceptionstid utifrån födelsevikten. Om den nya konceptionstiden faller inom den tidigare beräknade konceptionstiden, godkänner socialnämnden bekräftelsen utan vidare kontakt med parterna och underrättar om det fastställda faderskapet. Som framgår ovan har Utredningen om faderskap och föräldraskap bl.a. haft i uppdrag att lämna förslag på hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta kan moderniseras och förenklas, med beaktande av vikten av att fastställda faderskap blir korrekta och de möjligheter som digitaliseringen kan erbjuda för att förenkla förfarandet. Utredningen föreslår i sitt betänkande Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) flera förenklingar i regelverket. Det föreslås dels att kravet på bevittning av en faderskapsbekräftelse tas bort, dels att det även ska vara möjligt att bekräfta faderskap elektroniskt utan krav på godkännande från socialnämnden. Utredningen anser också att blivande föräldrar bör få information både om den befintliga möjligheten till bekräftelse hos socialnämnden före barnets födelse och om den föreslagna, nya möjligheten till elektronisk bekräftelse. Utskottet välkomnar utredningens förslag och anser att regeringen bör prioritera den fortsatta beredningen av förslagen, så att lagändringar kan träda i kraft . Regeringen bör överväga vissa ytterligare moderniseringar av reglerna. Utskottet konstaterar i den delen att utredningen gör bedömningen att det inte ska vara möjligt att lämna en elektronisk bekräftelse före barnets födelse. Utskottet anser att regeringen bör närmare överväga om en sådan möjlighet trots det bör införas. Det som utskottet nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Detta innebär delvis bifall till kommittémotionerna 2018/19:1119 (SD) yrkande 3, 2018/19:1639 (SD) yrkande 17, 2018/19:2591 (L) yrkande 6, 2018/19:2828 (M) yrkande 4 i denna del, 2018/19:2838 (C) yrkande 3, 2018/19:2914 (KD) yrkande 59, 2018/19:2989 (KD) yrkande 82 och 2018/19:2997 (KD) yrkande 45 samt avslag på övriga motioner. Talerätt vid fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om talerätt vid fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en lagändring som innebär att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest samt att han direkt ska fastställas som far till barnet, om ett positivt testresultat kan uppvisas. Om en viss man inte ska anses som far till ett barn enligt faderskaps-presumtionen i 1 kap. 1 § , är socialnämnden enligt 2 kap. 1 § samma balk skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Enligt 2 kap. 6 § bör socialnämnden verka för att det görs en blodundersökning av modern, barnet och den som kan vara far till barnet, om han begär det eller om det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man då barnet kan ha tillkommit. möjlighet att förordna om en blodundersökning förutsätter att ingen av parterna motsätter sig en sådan. I annat fall får frågan prövas av domstol inom ramen för en talan om fastställande av faderskap. En talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § av barnet. Barnets talan förs av socialnämnden i de fall som socialnämnden har ett utredningsansvar enligt 2 kap. 1 § . Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får också alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Enligt 1 § lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap kan domstolen på yrkande av någon av parterna, eller när det annars behövs, förordna om en blodundersökning. Förordnandet kan avse modern och barnet samt den man mot vilken talan förs. Domstolen ska enligt 1 kap. 5 § förklara en man vara far till ett barn, om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far. Detsamma gäller om det är utrett att han har haft samlag med barnets mor eller att en insemination eller befruktning utanför moderns kropp har skett med hans spermier då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit vid det tillfället. (En man som donerat spermier inom svensk hälso- och sjukvård kan dock inte fastställas som far till barnet.) Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2017/18:CU8. Utskottet stod då fast vid sitt tidigare ställningstagande och anförde att lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Av regleringen i 2 kap. 6 § följer att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs, om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet konstaterade att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall bör verka för att en utredning kommer till stånd. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena, och följde utskottets förslag. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den som tidigare gett uttryck för, och därför bör motionsyrkandet avslås. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till genomförda lagändringar samt pågående beredningsarbete inom . Jämför reservation 7 (M, L). I partimotion 2018/19:2597 av m.fl. (L) välkomnas de genomförda lagändringarna om att införa samma regler för olikkönade och samkönade par i fråga om faderskap och föräldraskap efter en assisterad befruktning i utlandet eller i egen regi. Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ till en fortsatt översyn av lagstiftningen för att skapa ytterligare juridisk jämlikhet mellan olikkönade och samkönade par i reglerna om föräldraskap. De begär ett tillkännagivande i enlighet med detta (yrkande 9). I kommittémotion 2018/19:2828 av m.fl. (M) yrkande 4 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag till lagändringar som likställer olikkönade och samkönade par i fråga om bl.a. föräldraskapspresumtion. Ett motsvarande förslag om att införa en föräldraskapspresumtion som likställer olikkönade och samkönade par läggs fram i motion 2018/19:2548 av (C) yrkande 2. I motion 2018/19:1435 av (M) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt genomföra förslaget från Utredningen om faderskap och föräldraskap om en föräldraskapspresumtion som likställer olikkönade och samkönade par (yrkande 1). Motionären föreslår också ett tillkännagivande om att en kvinna som är gift eller sambo med modern till ett barn som tillkommit genom en assisterad befruktning i utlandet ska anses som barnets förälder, om annat inte anmäls till socialnämnden (yrkande 3). Om modern är gift med en man när barnet föds, ska mannen enligt 1 kap. 1 § automatiskt anses som barnets far, den s.k. faderskaps-presumtionen. Presumtionen gäller även om barnet har kommit till genom assisterad befruktning. I 6 och 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. finns bestämmelser om assisterad befruktning i form av insemination och befruktning utanför kroppen. Sådan behandling ska som huvudregel utföras vid offentligt finansierade sjukhus. Om en kvinna är gift, registrerad partner eller sambo, får behandlingen utföras endast om maken, partnern eller sambon skriftligen har samtyckt till det. I 1 kap. 8 § finns bestämmelser om faderskap vid insemination eller befruktning utanför kroppen. Där föreskrivs att om modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen med samtycke av en man som var hennes make eller sambo, och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen, ska den som har lämnat samtycket anses som barnets far vid tillämpningen av bestämmelser om hävande respektive fastställande av faderskap. Vid en behandling som har utförts med spermier från en annan man än moderns make eller sambo gäller detta (efter en lagändring som trädde i kraft ) endast om behandlingen har utförts inom svensk hälso- och sjukvård eller vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. Detta innebär att samtycke av en man som inte är barnets genetiska far kan utgöra grund för faderskap vid en insemination i privat regi. (Se prop. 2017/18:155, bet. 2017/18:SoU20, rskr. 2017/18:368.) I 1 kap. 9 § finns bestämmelser om föräldraskap vid insemination eller befruktning utanför kroppen. Där föreskrivs att om en behandling som har utförts inom svensk hälso- och sjukvård har skett med samtycke av en kvinna som var moderns make, partner eller sambo, och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen, ska den kvinnan anses som barnets förälder. Samma sak gäller (efter en lagändring som trädde i kraft , se ovan) om behandlingen har utförts vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. Föräldraskapet fastställs genom bekräftelse eller dom, och för bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Reglerna om faderskap och föräldraskap efter en assisterad befruktning är alltså numera desamma för olikkönade och samkönade par, med den skillnaden att föräldraskap alltid ska fastställas. Det finns alltså här inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion för den som är gift eller registrerad partner. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning, i betänkande 2017/18:CU8. Utskottet avstyrkte då motionsyrkandena med hänvisning till pågående utredningsarbete m.m. på området. följde utskottets förslag. Utredningen om faderskap och föräldraskap Som framgår av det ovanstående avsnittet Utredningar om faderskap för ogifta föreslår Utredningen om faderskap och föräldraskap i sitt betänkande Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) ett nytt sätt att bekräfta både faderskap och föräldraskap genom att formkraven för bekräftelse ändras och genom att elektronisk bekräftelse ska vara möjlig. Utredningen har också haft i uppdrag att ta ställning till om, och i så fall under vilka förutsättningar, föräldraskapet för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man. I betänkandet föreslås att föräldraskap enligt 1 kap. 9 § ska presumeras för den kvinna som är gift eller registrerad partner med barnets mor, på motsvarande sätt som ett faderskap presumeras för en gift man. Utredningen anför att en föräldraskapspresumtion aktualiserar frågan om likabehandling i den situationen att barnet har tillkommit vid assisterad befruktning med donerade spermier. Utgångspunkten för utredningens ställningstaganden är att den föräldraskapsrättsliga regleringen ska vara jämlik och inte utan tungt vägande skäl skilja på personer beroende på sexuell läggning eller kön. Utredningen förklarar att faderskapspresumtionen bygger på tanken att den i de allra flesta fall anger den genetiska fadern som barnets rättsliga far. Förutsättningen för faderskapspresumtionen är därmed delvis en annan än den som skulle gälla för en föräldraskapspresumtion. I fråga om den förstnämnda presumtionen är det i de flesta fall samlaget – och genetiskt släktskap – som avgör vem som anses som förälder. När det gäller den andra presumtionen är det den assisterade befruktningen – och samtycket från en make eller registrerad partner till behandlingen – som avgör vem som anses som förälder. Vid assisterad befruktning för ett gift kvinnligt par är det alltid fråga om donerade spermier. För ett gift par av olika kön som genomgår en assisterad befruktning förekommer detta i undantagsfall. Faderskapspresumtionen gäller dock även för den situationen. Reglerna för att tillgodose ett barns rätt att få kännedom om sitt ursprung är också desamma för ett barn till ett par av samma kön som för ett barn till ett par av olika kön. Utredningen anser därför att det inte är ett tungt vägande skäl mot en föräldraskapspresumtion att donerade spermier alltid används när ett gift par av samma kön får barn, eftersom det kan förekomma även i fråga om ett gift par av olika kön och faderskapet då presumeras för mannen i äktenskapet. Det finns enligt utredningen en risk för att ett föräldraskap som presumeras kan komma att hävas , om förutsättningarna för föräldraskap efter en assisterad befruktning inte är uppfyllda. Genom reglerna om föräldraskap efter en assisterad befruktning i utlandet som har antagit kommer den risken även att finnas när ett faderskap presumeras. En följd av de nya reglerna är att grunderna för att häva ett faderskap eller föräldraskap blir desamma för par av olika kön och par av samma kön. Risken för att ett föräldraskap kan komma att hävas kan, mot denna bakgrund, inte anses utgöra ett tungt vägande skäl mot en föräldraskapspresumtion. Sammanfattningsvis anser utredningen att det inte finns tungt vägande skäl för att behandla föräldraskapet för gifta par olika när barnet tillkommit genom en assisterad befruktning. En föräldraskapspresumtion bör därför införas. Det innebär att det är äktenskapet som får rättslig verkan för föräldraskapet vid barnets födelse. Föräldraskapspresumtionen bör enligt utredningen utformas på motsvarande sätt som faderskapspresumtionen. Betänkandet har remitterats, och remisstiden gick ut . Utskottet konstaterar att till följd av lagändringar som genomförts är reglerna om faderskap och föräldraskap efter en assisterad befruktning numera desamma för olikkönade och samkönade par, med den skillnaden att föräldraskap alltid ska fastställas. Det finns alltså här inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion för den som är gift eller registrerad partner. Med hänsyn till den nya regleringen om föräldraskap efter en assisterad befruktning i bl.a. utlandet finns det inte behov av någon åtgärd med anledning av motion 2018/19:1435 (M) yrkande 3. Motionsyrkandet bör därför avslås. Som framgår ovan föreslår Utredningen om faderskap och föräldraskap i sitt betänkande Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) ett nytt sätt att bekräfta både faderskap och föräldraskap genom att formkraven för bekräftelse ändras och genom att elektronisk bekräftelse ska vara möjlig. Utredningen föreslår också att föräldraskap enligt 1 kap. 9 § ska presumeras för den kvinna som är gift eller registrerad partner med barnets mor, på motsvarande sätt som ett faderskap presumeras för en gift man. Utskottet konstaterar att förslagen i betänkandet om bl.a. en föräldraskapspresumtion ligger i linje med de förslag som läggs fram i motionerna. Betänkandet har remitterats, och remisstiden gick ut . Utskottet förutsätter att den fortsatta beredningen av betänkandet fullföljs utan onödigt dröjsmål. Därmed anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av övriga motionsyrkanden, och även dessa bör därför avslås. Föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete inom . Jämför reservation 8 (L). I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett lagförslag som innebär att det införs en könsneutral föräldraskaps-presumtion för en make till den som föder ett barn vid ändrad könstillhörighet. Nya regler om faderskap och moderskap vid ändrad könstillhörighet beslutade bl.a. att i 1 kap. 10–14 §§ införa särskilda regler om föräldraskap för situationer där personer får barn efter det att någon av dem eller båda har ändrat könstillhörighet (prop. 2017/18:155, bet. 2017/18:SoU20, rskr. 2017/18:368).