bet · H601MJU5 · 2019-02-18 00:00:00 — I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 28 anförs att ett förbud mot ohållbar plast och engångsplast på nationell nivå eller EU-nivå kan leda till minskad användning. I partimotion 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 25 välkomnas arbetet på EU-nivå med en plaststrategi, inklusive förbud mot vissa engångsartiklar av icke-återvinningsbar plast. Kostnaden för nedskräpningen av plast i den miljön tas också upp i två motioner. Enligt kommittémotion 2018/19:2885 av m.fl. (M) yrkande 1 bör regeringen verka för att kostnaderna för det skräpet fördelas mer rättvist inom EU, då mycket av det skräpet som flyter i land i härrör från andra länder. I motion 2018/19:2586 av (M) yrkande 2 lyfts frågan om att låta utreda möjligheten till ett utökat EU-samarbete för att minska andelen marint skräp samt att ta fram en långsiktig strategi för insamling och finansiering av hanteringen av marint skräp. I kommittémotion 2018/19:1289 av m.fl. (SD) yrkande 8 framhålls att ett totalförbud mot enskilda produkter inte bör införas, detta då totalförbud tenderar att leda till stelbent byråkrati utan mätbar miljöeffekt och då det finns risk för att engångsartiklarna av plast ersätts av andra, dyrare produkter med större miljöpåverkan. Minskad plastanvändning och en nationell plaststrategi I kommittémotion 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 15 framhålls behovet av en nationell plaststrategi som kan ta sin utgångspunkt i men med skarpare reglering och högre ambitioner för att minska plastens negativa effekter på miljön. I yrkande 17 framhålls att en ökad materialåtervinning av plast skulle stärka övergången till en cirkulär ekonomi och minska mängden plast som försämrar livsmiljön i sjöar och hav. Motionärerna anser därför att regeringen bör anta ett ökat återvinningsmål för plastförpackningar på . I kommittémotion 2018/19:1289 av m.fl. (SD) yrkande 7 framhålls att marin nedskräpning utgör ett allt större problem och att makroplast, påsar och andra föremål sönderdelas och med tiden bildar mikroplast. Motionärerna framhåller därför att åtgärder bör vidtas för att minska den totala användningen av plastprodukter. Enligt kommittémotion 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 16 bör införa ett förbud mot plastbärkassar. Vidare framhåller motionärerna att det kan vara motiverat att främja biobaserade plaster i stället för fossilbaserade plaster i en del fall för att minska plastförbrukningens miljöpåverkan och minska beroendet av fossila råvaror som råolja och naturgas. framhålls att biobaserade plastpåsar ger upphov till samma problematik med nedbrytbarhet som fossilbaserade plaster gör och att även de därmed kan orsaka stor skada på ekosystemen. Enligt motion 2018/19:1033 av och (båda S) bör regeringen ta fram ytterligare åtgärder för att minska användningen av plastpåsar. En möjlighet som lyfts fram är att införa ett förbud mot plastkassar inom handeln. I partimotion 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkande 24 framhålls att icke-återvunnen plast är ett gränsöverskridande problem och att det därför behövs gränsöverskridande lösningar. Motionärerna anser därför att bör stödja kommissionens förslag om att införa en avgift per ton icke-återvunnen plast som läggs på varje medlemsland och går till den gemensamma budgeten. I kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 16 framhålls att mikroplaster kan vara ett dödligt hot mot fiskar, som får i sig de små plastpartiklarna. Eftersom de inte bryts ner i djuren, ansamlas mikroplasterna allt högre upp i näringskedjan. En konsekvens är att en del av plasten slutligen hamnar i människornas kroppar. Enligt motionärerna bör därför ett förbud mot mikroplaster i kosmetiska produkter och hygienprodukter införas. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Förbud mot engångsartiklar av plast och Förslaget till direktiv om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön (COM (2018) 340 final) offentliggjordes och innehåller olika förslag till åtgärder som medlemsstaterna ska vidta för att minska vissa plastprodukters inverkan på miljön samt underlätta övergången till en cirkulär ekonomi. Förslaget är en del av kommissionens strategi för plast i en cirkulär ekonomi vilken har sin utgångspunkt i den handlingsplan för den cirkulära ekonomin som kommissionen presenterade . Kommissionens förslag har genomgått en första läsning av , som röstade för förslaget. Förslaget har diskuterats vid upprepade tillfällen av ministerrådet och ett trilogmöte mellan parlamentet och ministerrådet ägde rum . Förslaget är inte formellt antaget, men det är enligt uppgifter från politiskt färdigförhandlat. Direktivet omfattar åtgärdsförslag för de tio vanligaste plastprodukterna som orsakar i marin nedskräpning. Åtgärdsförslagen omfattar såväl förbud, krav på förbättrad avfallsinsamling, nationella mål om minskad konsumtion, krav på märkning, designkrav och krav på kostnadstäckning i enlighet med principen om att förorenaren betalar som medvetandehöjande åtgärder. Enligt förslaget ska ett förbud gälla för bomullspinnar, bestick, tallrikar, sugrör, dryckesomrörare och ballongpinnar av plast. Huvudsyftet med initiativet är att förebygga och minska det plastskräpet i form av plastartiklar för engångsbruk och fiskeredskap som innehåller plast. Plastartiklar för engångsbruk står för omkring hälften av allt marint skräp på europeiska stränder (räknat i antal). De tio typer av plastartiklar för engångsbruk som oftast påträffas står för av alla sådana artiklar (och utgör av allt marint skräp på de europeiska stränderna räknat i antal). Fiskeredskap som innehåller plast står för av det skräpet på stränderna. Fokus är därför på de tio mest påträffade typerna av plastartiklar för engångsbruk och på fiskeredskap, vilka tillsammans står för av det skräpet räknat i antal föremål. Enligt förslaget ska principen om att förorenaren betalar gälla. Därför ska producenterna bidra till att täcka kostnaderna för avfallshantering och sanering samt informationskampanjer om produkternas miljöpåverkan. Det finns två EU-strategier som berör plasts negativa påverkan på vattenmiljön: ramdirektivet för strategier (2008/56/EG) antaget och strategi för plast (COM(2018) 28 final) antagen av kommissionen . Enligt ramdirektivet för strategier krävs att EU:s medlemsstater säkerställer att marint skräp inte orsakar skada på kust och marin miljö. I för plast är föroreningen av haven från plast och mikroplast ett av de tre huvudområdena. De flesta av de föreslagna åtgärderna är direkt eller indirekt relaterade till havsskräp, inklusive dess internationella dimension. I strategin föreslås också att medlemsstaterna ska vara tvungna att minska konsumtionen av livsmedelsbehållare för hämtmat och dryckesbägare av plast. De kan göra detta genom att fastställa nationella minskningsmål, genom åtgärder som säkerställer att alternativa produkter erbjuds på försäljningsställena eller genom att se till att engångsplastprodukter inte kan tillhandahållas kostnadsfritt. Enligt faktapromemoria 2017/18:FPM124 ställer sig regeringen positiv till EU-gemensamma åtgärder som syftar till att minska plastens negativa miljöpåverkan och förbättra möjligheterna för en cirkulär ekonomi. Regeringen anförde att mot bakgrund av att den nedskräpningen är en av vår tids största miljöutmaningar och att engångsplasten tillsammans med förlorade fiskeredskap står för den största andelen av plasten som återfinns på europeiska stränder är regeringen positiv till förslaget om förbud mot och åtgärder för minskad konsumtion av vissa särskilt problematiska engångsprodukter och även andra åtgärder som leder till minskad marin nedskräpning. Vidare anför regeringen att man är positiv till att direktivet är utformat i linje med principen om att förorenaren betalar. Regeringen ser vidare ett behov av flexibilitet i omfattningen av direktivet för att kunna omfatta fler produkter som ger upphov till marin nedskräpning. En flexibilitet bör även finnas i direktivet för att undvika oproportionerlig börda för redskapstillverkarna och fiskeoperatörerna. Det pågår även ett arbete på EU-nivå med att underlätta återvinning av plast. När det gäller plast är en av orsakerna till den begränsade användningen av återvunnen plast att många tillverkare är rädda för att återvunnen plast inte kan tillgodose deras behov av en pålitlig tillgång till stora volymer av material med konstanta kvalitetsspecifikationer. Med tanke på detta kan utarbetandet av kvalitetsstandarder för sorterat plastavfall och återvunnen plast underlätta en bättre integrering av återvinningsverksamheten i värdekedjan för plast. Kommissionen arbetar därför tillsammans med och industrin för att försöka utveckla kvalitetsstandarder för återvunnet plastavfall. I regleringsbrevet gav regeringen i uppdrag att fortsätta arbetet med att identifiera och åtgärda viktigare källor till utsläpp av mikroplaster till vattenmiljön i , med utgångspunkt från tidigare uppdrag (dnr M2015/2928/Ke). Olika verktyg för riskhantering bör övervägas, t.ex. stöd till upphandlande myndigheter, ändringar i föreskrifter och vägledningar samt skärpt tillsyn och dialog med berörda branscher. Uppdraget ska redovisas till (Miljö- och ) . Av januariavtalet framgår att regeringen har åtagit sig att förhindra spridningen av mikroplaster ska bl.a. genom förbud mot mikroplaster i fler produkter, förbud mot onödiga plastartiklar och avgift/skatt på engångsartiklar. ska även driva på för utfasning av all engångsplast inom EU. Minskad plastanvändning och en nationell plaststrategi Utöver det arbete som bedrivs på EU-nivå, och som redovisats ovan, vad gäller begränsning av plasts negativa påverkan på miljön pågår ett nationellt arbete. Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare för att se över möjligheterna att minska de negativa miljöeffekterna från plast (dir. 2017:60). Utredningen lämnade sitt slutbetänkande Det går om vi vill – förslag till en hållbar plastanvändning . Utredningen hade i uppdrag att öka kunskapen om och på en vetenskaplig grund identifiera de miljöproblem som uppstår på grund av produktion och användning av plast, plastens tillsatser och de konsekvenser som uppstår i avfallshantering och materialåtervinning, samt de miljöproblem som orsakas av ökande mängder plastavfall och mikroplast som hamnar i hav och sjöar. I utredningen ges flera förslag för en mer hållbar plastanvändning. Utredningens slutbetänkande är nu under beredning i . presenterades en delredovisning från utredningen, Nedskräpning och nedbrytning av plast i miljön delredovisning från Utredningen om hållbara plastmaterial (M 2017:06). I delredovisningen presenteras resultatet av undersökningen av förekomsten av olika plastprodukter vid nedskräpning och nedbrytbarheten av plast i miljön. Utredningen konstaterar att det inte finns någon plast som bryts ner fullständigt i den naturliga miljön utan att riskera att skada levande organismer. Utredningens delredovisning utgör ett underlag till Havs- och vattenmyndighetens och regeringsuppdrag (M2017/01438/Ke) i arbetet med att föreslå åtgärder och styrmedel för att minska de negativa miljöeffekterna av plastnedskräpning. Mot bakgrund av de bestämmelser som införts i EU:s förpackningsdirektiv /62/EC beslutade regeringen att ålägga handeln med ett informationskrav. Enligt förordningen (2016:1041) om plastkassar ska handeln fr.o.m. informera sina kunder om plastbärkassarnas miljöpåverkan och fördelarna med en minskad förbrukning. Syftet med lagstiftningen är att minska förbrukningen av plastbärkassar och därmed minska nedskräpningen orsakad av dessa, samt att främja ett mer effektivt resursutnyttjande. Frivilliga initiativ har även tagits av handlare för att införa pant på plastbärkassar för att på så vis öka incitamenten att återvinna kassarna. Enligt uppgift från finns det inga planer på att införa ett förbud. Det informationskrav som trädde i kraft har haft positiva effekter. Vidare ska följa upp om det behövs nya styrmedel. presenterade kommissionen sitt förslag till en ny flerårig budgetram –2027. I anslutning till förslaget presenterade kommissionen förslag till regelverk för ett modifierat system för EU:s egna medel. Kommissionen föreslår bl.a. att det införs ett nytt eget medel i form av en avgift grundad på volymen icke-återvunnen plast i respektive medlemsstat. Förslaget innebär att en avgift om per kilo icke-återvunna plastförpackningar tas ut av medlemsstaterna och utgör ett eget medel. Ett sådant system skulle gynna de medlemsstater som har låg konsumtion av plastförpackningar och en hög grad av återvinning. Det kan vidare bidra till positiva beteendeeffekter. Det är dock starkt beroende av att system för insamling och sammanställning av konsumtions- och återvinningsstatistik håller hög kvalitet och visar korrekta resultat. Enligt uppgifter från finns det en öppenhet från svensk sida för förslaget då det inte inkräktar på den nationella skatterätten som det skapar incitament att öka återvinningen av plast och, åtminstone på medellång sikt, bedöms vara gynnsamt för . Två reservationer är dock att det är oklart om kvaliteten på statistik är tillräckligt hög vad gäller återvunnen plast för att systemet ska vara tillförlitligt, samt att de ökade incitamenten att återvinna plast innebär att inkomsterna från detta system väntas vara avtagande, vilket påverkar dess stabilitet som inkomstkälla för EU. gäller ett nytt svenskt förbud mot små plastpartiklar i kosmetiska produkter (4 § förordning 1998:944). Syftet med förordningen är att begränsa tillförseln av plastpartiklar till sjöar och hav. Förbudet omfattar sådana produkter som är avsedda att sköljas av eller spottas ut efter att de använts på hud, hår, slemhinnor eller tänder. Det kan t.ex. vara tvål med skrubbande effekt eller tandkräm med polerande effekt. Förbudet gäller plastpartiklar i fast form som är mindre än i någon dimension och som är olösliga i vatten. Det finns ingen nedre gräns för storleken på partiklarna vilket betyder att även plastpartiklar i nanoform omfattas. Plastpartiklar som enbart består av naturligt förekommande polymerer, t.ex. cellulosa, omfattas inte av förbudet. Produkter som tillhandahållits på svenska marknaden före får fortsätta att säljas fram till . ger företagen möjlighet att sälja ut sina kvarvarande lager. I regleringsbrev framgår att verket ska redovisa medelsanvändning och resultat avseende arbetet med minskade utsläpp av mikroplaster. I regleringsbrevet gavs verket i uppdrag att analysera olika alternativ till reglering av utsläpp av mikroplaster till vattenmiljön, ett arbete som fortgår. Analysen ska omfatta förutsättningar för författningsförslag för reglering av utsläpp, inklusive krav för anläggning och skötsel, av konstgräsplaner och andra utomhusanläggningar för idrott och lek från vilka utsläpp av mikroplaster riskerar att ske. Uppdraget ska redovisas till (Miljö- och ) . Förbud mot engångsartiklar i plast och I det förslag till EU-direktiv om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön ingår såväl förbud mot vissa engångsartiklar som krav på förbättrad avfallsinsamling och nationella mål om minskad plastkonsumtion. Vidare ska enligt förslaget principen om att förorenaren betalar gälla. Utskottet är positivt till att EU verkar för att minska plastens negativa miljöpåverkan, och noterar att direktivet i princip är färdigförhandlat. Utskottet noterar särskilt att det framgår av förslaget att producenterna ska bidra till att täcka de kostnader som uppstår för avfallshantering och sanering samt informationskampanjer om produkter. Mot bakgrund av det arbete som pågår på europeisk nivå föreslår utskottet att motionerna 2018/19:1289 (SD) yrkande 8, 2018/19:2255 (L) yrkande 25, 2018/19:2426 (C) yrkande 37, 2018/19:2586 (M) yrkande 2, 2018/19:2732 (MP) yrkande 28, 2018/19:2885 (M) yrkande 1 och lämnas utan vidare åtgärd. Minskad plastanvändning och en nationell plaststrategi Regeringen har tillsatt en särskild utredare som har utrett möjligheterna att minska de negativa miljöeffekterna från plast. Utredningen presenterade sitt slutbetänkande . Utskottet välkomnar utredningen och noterar att slutbetänkandet innehåller en rad intressanta förslag. Vidare noterar utskottet att ett nytt svenskt förbud mot små plastpartiklar i kosmetiska produkter införts i syfte att begränsa tillförseln av plastpartiklar till sjöar och hav. Mot bakgrund av de insatser som gjorts, och i avvaktan på den fortsatta beredningen inom anser utskottet att motionerna 2018/19:669 (V) yrkandena 15–17, 2018/19:1033 (S), 2018/19:1289 (SD) yrkande 7 och 2018/2019:2726 yrkande 16 bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet välkomnar att regeringen har ålagt handeln att informera sina kunder om plastbärkassarnas miljöpåverkan och fördelarna med en minskad förbrukning. Vidare noterar utskottet att informationskravet verkar ha haft en positiv effekt, och att ska följa upp om nya styrmedel behövs. Mot bakgrund av det föreslår utskottet att motionerna 2018/19:669 (V) yrkande 16 och 2018/19:1033 (S) lämnas utan vidare åtgärd. Kommissionen presenterade ett förslag om att införa en avgift till EU baserad på volymen icke-återvunnen plast i respektive medlemsstat. Utskottet noterar att regeringen visar en öppenhet för förslaget men att det fortfarande råder en del oklarheter kring förslagets praktiska genomförande och huruvida avgiften kan utgöra en stabil inkomstkälla för EU. I avvaktan på det fortsatta förhandlingsarbetet anser utskottet att motion 2018/2019:2040 yrkande 24 bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om cirkulär livsmedelsproduktion och åtgärder för att minska matsvinnet, biogasproduktion, hantering av slaktavfall, slamåterföring och anmälningsplikt för kompost. Jämför reservation 18 (M), 19 (SD), 20 (KD), 21 (SD), 22 (M), 23 (SD), 24 (M) och 25 (SD). Cirkulär livsmedelsproduktion och åtgärder för att minska matsvinnet Enligt motion 2018/19:2696 av m.fl. (C) yrkande 1 kommer dagens sätt att producera livsmedel inte att kunna föda en växande mänsklighet . Därför behövs strukturella åtgärder för att åstadkomma cirkulär livsmedelsproduktion. Enligt yrkande 2 i samma motion bör därför också ges i uppdrag att utreda utvecklingen av ett centrum för cirkulära system för livsmedelsproduktion. Flera motioner berör utmaningen med att minska matsvinnet. I partimotion 2018/19:2255 av m.fl. (L) framhålls att mindre mat måste slängas och att det avfall som trots allt uppstår måste tas till vara på bästa sätt, t.ex. för biogasproduktion. Även i kommittémotion 2018/19:1284 av m.fl. (SD) framhålls behovet av att motverka onödigt matsvinn. Genom att ta till vara avfall och mat i alla led så kan utnyttjandet av jordens resurser minska och samhällsekonomiska besparingar realiseras. I kommittémotion 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 6 framhålls att det behövs ytterligare informationsinsatser med ett positivt budskap, t.ex. om vad bästföredatumet innebär för olika livsmedel och hur livsmedlen ska förvaras. Därför föreslås att ges ett permanent uppdrag att sprida kunskap om matsvinn och den stora miljöpåverkan detta har. I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 18 framhålls behovet av att utveckla ett systematiskt arbete för att minska svinnet i hela livsmedelskedjan. Enligt motionärerna bör därför regeringen återkomma med förslag på lagstiftning som kraftigt minskar matsvinnet i livsmedelskedjans samtliga led. Enligt kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 42 motsvarar matsvinnet i butiker av svenskarnas totala klimatpåverkan. bör därför enligt motionärerna få i uppdrag att ta fram en handledningsbok till företagarna om hur de kan minska sitt matsvinn. I kommittémotion 2018/19:169 av m.fl. (SD) yrkande 22 framhålls att regelverket för att kunna ta emot andra substrat än stallgödsel för biogasproduktion utan hygienisering bör omprövas och utvecklas så att det är möjligt för mindre biogasproducenter att ta emot matrester, från exempelvis skolkök, och blanda in tillsammans med stallgödseln i rötningsprocessen. Enligt motion 2018/19:454 av (SD) yrkande 2 bör det skapas möjligheter att tillåta biogasproduktion av kadaver och slaktavfall. I kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 34 föreslås att fler djurslag och fler sorters slaktavfall ska kunna brännas i gårdspannor och värmeverk. I kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 9 framhålls att det är angeläget att se över hur hanteringen av viltavfall kan förbättras. Enligt motionärerna innebär nuvarande regler relativt höga kostnader vad gäller både transport och därefter destruktion av slaktavfall. Därför bör hanteringen av slaktavfall från vilt ses över för att underlätta för mindre vilthanteringsanläggningar. I kommittémotion 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 10 framhålls behovet av att utreda förändrade krav på reningsverken för att möjliggöra ökad återföring av näringsämnen i avloppsslam till kretsloppet. Motionärerna framhåller att för att säkerställa att avloppsslammet inte innehåller miljöfarliga ämnen som sedan sprids genom gödsling behövs investeringar i ny reningsteknik. För att investeringar i sådan teknik ska kunna göras krävs hårdare krav på de kommunala avloppsreningsverken. Enligt kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 36 behöver bättre metoder utvecklas för att möjliggöra en återcirkulation av slam och växtnäring i en renare och mer attraktiv form. För att kunna åstadkomma detta krävs en metodutveckling för att slam i högre grad ska kunna brännas och återföras som växtnäring. Två motionsyrkanden handlar om anmälningsplikten för kompost. I motion 2018/19:454 av (SD) yrkande 1 föreslås att tillståndskravet för kompostering stryks. Även i motion 2018/19:2541 av (C) föreslår motionären att tillståndskravet i avfallsförordningen för varmkompost stryks. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Cirkulär livsmedelsproduktion och åtgärder för att minska matsvinnet antog en livsmedelsstrategi för . Det övergripande målet för strategin är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. Livsmedelsstrategin anger en inriktning för livsmedelspolitiken och innehåller mål att uppnå och en struktur för genomförandet och kan ses som en plattform utifrån vilken politiken ska utformas . Utöver det övergripande målet har tre strategiska mål sats upp inom områden som bedöms vara särskilt viktiga: regler och villkor, konsument och marknad samt kunskap och innovation. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) redovisas att regeringen erbjöd läns landsting för att genomföra insatser som stärker innovationer i livsmedelskedjan och utvecklingen av innovativa företag. Medlen har bl.a använts till förberedande arbete för att bilda ett internationellt referens- och försökscentrum för cirkulär biobaserad livsmedelsproduktion som kallas Food Valley of . Vidare redovisar regeringen att Verket för innovationssystem () inom ramen för livsmedelsstrategin gavs i uppdrag att utlysa medel för att inkubatorer och acceleratorer ska kunna stödja utveckling av innovativa företag inom livsmedelskedjan. har haft en utlysning, och ett projekt om att utveckla nationell livsmedelsinkubation fick i medel. gav regeringen för ekonomiskt samarbete och utveckling () ett bidrag på för att studera den svenska livsmedelskedjans innovationssystem. rekommenderar bl.a. åtgärder för att minska administrativa kostnader för krav som går utöver EU-kraven, ökade investeringar i forskning, åtgärder för att öka rekryteringen av studenter, förstärkningar av kopplingarna mellan grundforskning, tillämpad forskning och industrin samt uppmuntran av branschens deltagande i forskning och utvecklingsprogram på nationell och europeisk nivå. pekar också på behovet av att stärka forskningsinstitutens funktion i . Enligt uppgifter från bereds förslagen fortfarande.