bet · H601KU20d3 · 2019-01-01 00:00:00 — Men det är också ärligt så vi har bedömt den här situationen. Som sagt var, det traditionella i de här fallen, när sådana här saker har granskats, tror jag är att man har pratat om förflyttning och synnerliga skäl. I det här fallet har vi en lite annan bild av hur det hela har gått till, som jag har försökt redogöra för, och också att hålla isär det som handlar om den eventuella kritik som låg till grund för förtroendebristen och den faktiska juridiska frågan i form av att vi anser att det fanns en samsyn. (L): Ordförande! Tack, statsrådet, för svaren så här långt! Jag vill hänga fast vid förtroendefrågan. Det är ju självklart så i alla ledande positioner att den dag uppdragsgivarens förtroende brister entledigas man från sin tjänst. Vi är väl alla överens om att det är så det fungerar och så det måste vara. Men att därifrån gå till att använda det som en samförståndsfråga i lagens mening – det är ju där kärnan hänger. Jag skulle vilja komma tillbaka till frågan om hur detta har både dokumenterats och framförts till generaldirektören så att det blev ett faktum att detta har skett i samförstånd så att detta lagrum har kunnat användas och man inte entledigat i stället. : Fru ordförande! Tack, , för den frågeställningen! Jag ska se om jag kan uttrycka mig något tydligare. Som sagt var, om man ändå talar om – jag hör ju att ledamoten är väl införstådd med förtroendefrågor i dessa väldigt speciella positioner. Det var ju i dialogen med mig väldigt tydligt från generaldirektörens sida att hon inte kunde eller ville vara kvar om hon inte hade regeringens förtroende. När vi efter de väldigt tuffa diskussioner vi hade veckorna därefter, där vi tittade på många olika alternativ för hur vi skulle kunna gå framåt, landade i en förtroendebrist från regeringens sida, var det ändå på det sätt som jag framförde detta till generaldirektören : Vi hade landat i att förtroende inte finns för hennes förmåga att leda myndigheten och att vi kommer att vilja förstärka vissa delar ännu mer, inte minst mot bakgrund av de uppdrag som vi lade till myndigheten . Vi sa att vi behövde återupprätta förtroendet med olika aktörer och arbeta för att stärka samordningen, överlämningsmöten och avstämningsmöten. Det var liksom detta som var kontentan. Jag uppfattade inte att vid mötet på något sätt signalerade någon annan uppfattning än att hon skulle vilja vara kvar trots att vi hade framfört att hon inte hade regeringens förtroende. Däremot har jag i medier efteråt tagit del av hennes frustration, som jag tror mer bottnar i att hon inte delar grunderna för den förtroendebrist som uppstod. I och med detta landar vi liksom inte i frågan om förflyttning eller synnerliga skäl, men vi menar att om vi skulle ha landat där skulle det i så fall ha funnits skäl för en förflyttning – dessutom en omedelbar förflyttning. De synnerliga skälen är naturligtvis att vi från allmän utgångspunkt inte hade förtroende för hennes förmåga att leda myndigheten på ett godtagbart sätt. Och har man inte regeringens förtroende kan man inte sitta kvar på sin post. Det blir alltså lite cirkelresonemang. Jag förstår det, men det är där vi har landat. (M): Som har framkommit under utfrågningen säger uttryckligen att hennes förflyttning inte skedde på frivillig grund. Hon har uttryckligen kommunicerat att hon inte har fått en personlig förklaring till förflyttningen. Hon menar också att allvaret i kritiken när det gäller samarbetsproblem inte har kommunicerats på ett tydligt sätt. Ord står alltså mot ord. Till stöd för ministerns version åberopar ministern sina egna närmaste anställda, tidigare socialdemokratiska statssekreterare. Till stöd för version kan man konstatera att styrelseordförande menar att frågorna om samverkansproblem inte har lyfts med henne eller med styrelsen för . Ministern talar om 16 möten där man har diskuterat samverkansproblem, men bara ett av mötena är rubricerat just så, nämligen mötet . Det finns inga andra mötesprotokoll där det framgår att samverkansproblem skulle ha varit en fråga på dagordningen. Det finns inga mötesprotokoll som styrker ministerns version. Den tillförordnade generaldirektören har i medier sagt att departementet har varnat för allvarliga konsekvenser om lämnar ut allmänna handlingar kring mötet mellan och . Finns det någon förståelse från ministerns sida för att tycker att det är märkligt att detta inte har gått till på rätt sätt, att arbetsrätten inte har följts, att 33 § lagen om offentlig anställning borde ha väckts och att man tydligt borde ha kommunicerat särskilda skäl? : Jag har på ett väldigt tydligt sätt redogjort för den process som har förevarit. Jag har beskrivit hur myndighetsdialog normalt sett går till och vad det är som tas upp eller inte. Jag tycker att jag har gjort detta ganska uttömmande. Det handlar inte om några enstaka socialdemokratiska politiker som har tyckt så här. Jag skulle vilja be ledamoten att till exempel ta del av den skrivelse som inkom till både och , som på ett väldigt tydligt sätt beskriver den problematik som vi hanterade och naturligtvis löpande lyfte med myndigheten. Jag skulle också kunna be ledamoten att till exempel ta del av olika uttalanden i den här frågan. Det finns till exempel en debattartikel i efter att vi flyttade på , där man beskriver precis vilka problem man har haft kopplat till att dialogen ensidigt upphörde från myndighetens sida 2015. Det finns flera sådana. Jag vill också vara väldigt tydlig med att jag angav skälen till på ett mycket tydligt sätt , inte minst vid mötet . Jag har redogjort för det. (M): Med ministerns bakgrund i fackföreningsrörelsen, givet att ord står mot ord, ser ministern inga skäl för att det kanske borde ha varit så att 33 § lagen om offentlig anställning borde ha väckts? Att det eventuellt skulle finnas en samsyn om att inte kunde fortsätta som generaldirektör, innebär det automatiskt att hon går med på att lämna , eller kan det vara så att hon i själva verket kunde acceptera att en § 33-process inleddes? : Fru ordförande! Tack, ledamoten, för frågan! Man kan väl säga att med min 20-åriga bakgrund i fackföreningsrörelsen och arbetsrätten är jag ganska väl bevandrad när det gäller hur många chanser man brukar få innan någonting sker. I det här fallet känner jag mig väldigt trygg med den process som vi har haft med och generaldirektör och hur den har kommunicerats och dokumenterats. När det gäller förflyttningsfrågan har jag varit väldigt tydlig med att om det inte hade varit så att det varit den typen av kvittens på egna uttryck – alltså att om hon inte hade förtroende kunde hon inte vara kvar – anser vi att hade varit tillämplig och att det dessutom hade funnits synnerliga skäl, vilket jag också redogjorde för här i utskottet alldeles . (SD): Fru ordförande! Med hänsyn till statsrådets tidigare svar att kritiken framförts muntligen utan avsedd effekt, fanns det då inga skäl att ta upp den skriftligen? Eller fanns det skäl att inte ta upp den skriftligen? : Fru ordförande! Tack, ledamoten, för frågan! Det är naturligtvis en alldeles särskild situation när man sitter med en erfaren myndighetschef och är regering och har de verktyg som man har till sitt förfogande för att styra den verksamheten. I det här fallet har vi till punkt och pricka använt dessa verktyg – skriftligen i form av regleringsbrev till myndigheten, och vi har förklarat vad som förväntas, och i form av olika särskilda regeringsuppdrag där vi har understrukit vikten av att samverka och samordna på olika sätt, något som dessutom redan finns i socialförsäkringsbalken. Vi har också haft särskilda möten där ganska många människor har medverkat som har handlat om problemen med samverkan. Jag tycker att vi på ett fullödigt sätt har hanterat situationen. Sedan kan man alltid i efterhand tänka att vi kanske skulle ha spelat in det hela på band också eller tecknat ned vartenda ord, men man tror kanske inte att det behövs när man sitter med erfarna människor på den här nivån. (C): Ordförande! Statsrådet har beskrivit hur departementet vidtog eskalerande styrningsåtgärder för att styra upp situationen. Då förefaller det en smula märkligt när man tittar på dagordningen för mötet att frågorna för dialogen med generaldirektörerna för och Arbetsförmedlingen är så allmänt hållna och förutsättningslösa – Vilket arbete pågår? Finns behov av fler aktiviteter? – i ljuset av den frustration som statsrådet menar att departementsledningen erfor. Kan statsrådet vänligen utveckla detta? : Det möte som man kallade till var det tredje i serien av möten mellan Arbetsförmedlingen och och handlade just om samverkan. Det som väl gav akt på allvaret i det här mötet var att två statsråd och två statssekreterare också närvarade och att mötet syftade till att just diskutera samverkan. Jag har faktiskt mina egna anteckningar från det sagda tillfället. Även vidgår ju i sitt yttrande till att det vid det här mötet framfördes kritik. Det var alltså väldigt tydligt. Detta var ett möte som kom ganska snabbt på plats efter att en hög tjänsteman på Arbetsförmedlingen hade varit ute i medierna. Det var alltså ingen som hade några andra bilder om vad det här mötet handlade om. Skånberg (KD): Fru ordförande! Jag vill ge statsrådet tillfälle att vara Hon har sagt: ”Jag var trygg med processen. Vi har hanterat detta på ett fullödigt sätt.” Ändå har jag inte hört något om att man skulle ha försökt säkerställa en dokumentation om att det verkligen skedde frivilligt. Den anställde har ju tolkningsföreträde när det gäller om det sker frivilligt eller inte. Vill statsrådet använda detta sista tillfälle till att i någon utsträckning vara efterklok? : Fru ordförande! Tack, Skånberg, för frågan! Jo, det är klart att man i efterhand kan känna precis just så. Vi borde kanske ha dokumenterat detta ännu tydligare. Det har jag naturligtvis med mig. Jag har också förstått att frågan vid förflyttning av generaldirektörer inte har diskuterats med på det här sättet tidigare, även om det säkert vid tidigare fall har handlat om precis detta. Men i det här ärendet har alltså frågan ställts på sin spets, vilket gör att jag håller med om att man kan ha en viss efterklokhet, ja. Skånberg (KD): Då vill jag bara tacka statsrådet. Hade statsrådet börjat i den här ändan hade vår utfrågning sett annorlunda ut. Ordföranden: har jag inga ytterligare på talarlistan. Jag vill tacka socialförsäkringsminister för att hon kom hit till KU och svarade på våra frågor. Granskningsärende 14 En pressekreterares anställning vid Försvarsdepartementet (se avsnitt 2.3) Ordföranden: återupptar sitt sammanträde och inleder nu med punkten 4, Utfrågning med försvarsminister . Det är granskningsärende 14, Försvarsministerns agerande och kunskap om en pressekreterares nära band till försvarsindustrin. Utfrågningen kommer att gå till på följande sätt. Först kommer jag att ge försvarsministern möjlighet till en kortare inledning om maximalt . Därefter kommer anmälande parti, i det här fallet , att få tillfälle att ställa de första frågorna och därefter partierna i storleksordning. Hela utfrågningen måste vara färdig eftersom kammaren då inleder sitt sammanträde, och då kan vi inte sammanträda. Därmed hälsar jag försvarsministern välkommen till KU. Försvarsministern får ordet. Var så god! : Tack så mycket! beslutades att skulle anställas som politiskt sakkunnig med funktion som pressekreterare i . I samband med att hon anställdes kom det fram att hon var engagerad i och ägde ett företag som jag härefter kommer att benämna företaget i , FPA. Omständigheterna diskuterades med den dåvarande expeditions- och rättschefen i Försvarsdepartementet och . uppgav då att hon skulle avveckla sitt engagemang och ägande i företaget, vilket hon bekräftade för mig att hon hade gjort. Att medarbetarens anhöriga var engagerade i FPA fick jag kännedom om först i samband med att detta uppmärksammades i medierna . Jag har i egenskap av försvarsminister deltagit i vissa seminarier i , bland annat . Några av dessa seminarier har hållits i den lokal som FPA ansvarat för. Inbjudningar till seminarierna gjordes emellertid inte av FPA utan av de organisationer som arrangerade de olika seminarierna, till exempel Försvarshögskolan. När jag medverkade i arrangemangen hade jag, som jag sa, inte kännedom om de anhörigas engagemang i FPA. höll medarbetaren ett föredrag på föreningen vårkonferens. Jag fick kännedom om att det aktuella föredraget hade hållits först i samband med att det uppmärksammades i medierna, det vill säga . Efter att jag hade fått kännedom om uppgifterna, och medarbetaren uppmärksammades i medierna, gav jag tjänstemannaorganisationen på departementet i uppdrag att titta på de frågor som uppkom till följd av Resultatet blev att medarbetaren inte ansågs ha agerat i enlighet med etiska riktlinjer när det gäller två frågor. Dels det föredrag hon hållit , dels hur hon avvecklat sitt engagemang i företaget. Medarbetaren kom därefter fram till att hon skulle avsluta sin anställning i . avslutade sin anställning i den Ordföranden: Jag ger ordet till och mig själv. Det är som är anmälande parti. Försvarsministern har i både skriftliga svar och här beskrivit vilken kännedom han hade om pressekreterarens bindning till . Det vi har fått fram i skriftliga svar är att , 2016 och 2017 deltog försvarsministern, enligt uppgifter i , vid åtminstone elva evenemang som arrangerades av bolaget. Försvarsministern har nämnt delar i alla fall. Menar försvarsministern att under dessa minst elva evenemang dök det aldrig upp i några samtal med pressekreteraren att hennes anhöriga – i det här fallet make –ägde bolaget som arrangerade evenemangen? Det var inte en engångshändelse utan det hände och . Dök det aldrig upp i en diskussion? : Jag har deltagit i elva evenemang där inbjudare har varit andra organisationer. Det har varit Sveriges veteranföreningar, Försvarshögskolan, Folk och Försvar och så vidare. Jag har inte deltagit på några arrangemang anordnade av FPA. Vad FPA gjorde var att de tillhandahöll lokaler. Jag vill ha det klarlagt. Det är inte arrangemang som FPA har stått för, utan det är organisationerna som har bjudit in. Det är viktigt att få det klarlagt. Sedan var det frågan om min kännedom. Jag fick ett meddelande från om att hon hade avvecklat sitt ägande och engagemang, och har jag inte fört några diskussioner om detta förrän efter det att det uppmärksammades i medierna. Ordföranden: mig se om jag förstår det hela. Försvarsministern kände till att den tidigare pressekreteraren en gång ägde bolaget och har inte försäkrat sig om att så inte längre var fallet eller vem som ägde bolaget. Försvarspolitisk Arena är inte ett okänt varumärke i de arrangemangen. Låt mig få klarlagt: Ställde försvarsministern aldrig frågan om vem som ägde bolaget, som stod som huvudarrangör i botten under ? : Det som jag deltog i i , och de inbjudningar jag svarade på, var arrangerat av andra organisationer, inte av FPA. Jag var inbjuden av andra organisationer. Det är det första jag vill understryka så att historieskrivningen blir riktig. Jag fick information av om att hon hade avvecklat sitt ägande och engagemang i bolaget. Hon hade då fört resonemang med expeditionschefen i dessa frågor när hon inledde sin Jag fick en bekräftelse på att så var fallet. Sedan har jag inte haft anledning att ägna mig åt den frågan över huvud taget. Det måste vara tjänstemannaorganisationen som har ansvaret för den typen av resonemang. Det ansvaret hade de tagit, och jag fick en bekräftelse. Därmed var ärendet avslutat för min del. (S): Fru ordförande! Tack, statsrådet, för svaren ! Jag vill dubbelkolla: Statsrådet fick inte informationen om att företaget hade blivit avyttrat till familjen? : Jag har sagt vad jag har fått för information. Jag har fått informationen att hennes engagemang och ägande i bolaget var avvecklat, och med det var frågan avslutad för min del. Däremot har jag inte gått in i frågor om exaktheten i hur detta har gått till. Jag har släppt frågan genom att jag har fått informationen, och jag har förutsatt att saker och ting har gått korrekt till väga genom att expeditionschefen hade de inledande resonemangen med . (S): Fru ordförande! Finns det någon rutin inom för att kontrollera att medarbetarna inte har privata åtaganden som kan leda till intressekonflikter med anställningen i ? Skulle statsrådet kunna redogöra för det? : Rutinen är den att i samband med anställning för man en diskussion om bisysslor och eventuella andra åtaganden. Så har skett i detta fall, vilket jag inledningsvis har redogjort för – nu för tredje gången. Det har alltså skett en diskussion om bisysslor och andra engagemang. Återrapporteringen var att engagemang och ägande i företaget var avvecklat. (SD): Fru ordförande! Tack, statsrådet, för dina svar ! Jag tror att det föregående talare menar är kanske mer att en naturlig följdfråga när det gäller rutinerna på tjänstemannanivå är att när det klargörs att företaget är avvecklat är att undra vilka som har tagit över företaget, så att man vet att det inte fortfarande finns några kopplingar. Där står följande: Förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor innebär att du som arbetar i inte får ha en anställning eller något uppdrag eller utöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för din eller någon annan arbetstagares opartiskhet i arbetet eller som kan skada och i förlängningen regeringens anseende. Det ställs särskilt höga krav på objektivitet och integritet hos den som arbetar i . Förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor innebär också att en anställd inte får ha en bisyssla som medför risk för att jäv kan uppkomma mot den anställde i huvudanställningen. Med tanke på att den före detta pressekreteraren har jobbat som lobbyist åt vapenindustrin, borde det inte ske enligt lite noggrannare rutiner att man verkligen följer upp att kopplingarna verkligen är avslutade, avlägsnade, och inte bara accepterar ett ja eller nej på en fråga om hon har kvar företaget? : För det första finns det ingen bedömning av att medarbetaren i fråga har haft någon bisyssla. Det är det första man måste kunna klarlägga. Det var också någonting som klarlades när man gjorde värderingen av vad som egentligen hade hänt efter att jag gav förvaltningen i uppdrag att titta på just den frågan. Så det finns liksom ingen utsaga om att hon har haft en bisyssla. Däremot handlar det om ett företag som hon hade när hon blev anställd som då skulle avvecklas, vilket hon också har bekräftat för oss att hon har gjort. Sedan är det ju så att alla sådana här saker naturligtvis bygger på ett förtroende för medarbetaren och att det man säger också är genomfört. Det hon har meddelat oss är att hon har avvecklat sitt engagemang i företaget, att hon är med i det över huvud taget och att det är ett lämnat kapitel. Den informationen fick jag , och med det lämnade jag frågan eftersom jag litade på medarbetaren i fråga. Det är också så att i de analyser som har gjorts är det klarlagt att hon inte själv har haft något engagemang i det här sammanhanget. Det som man då har sagt är att det här var i någon sorts gråzon när vi tittade på det . Utifrån den aspekten gjorde man analysen att det här inte stämde med de etiska reglerna, och sedan avslutades den processen med att hon avslutade sin anställning i . Det var så det här gick till. (SD): Jag har inga ytterligare frågor. (C): Ordförande! Jag skulle vilja fråga statsrådet vem som avslutade den dåvarande pressekreterarens anställning. Statsrådet nämnde att det skedde . : Personalchefen i Statsrådsberedningen. (C): Ordförande! Tack, statsrådet, för svaret! Har statsrådet någon uppfattning om det är vanligt förekommande att en person anställs på politikeravtalet, och när anställningen avslutas gör man det utanför politikeravtalet? : Eftersom det här är en överenskommelse som har slutits mellan personalchefen i Statsrådsberedningen och medarbetaren i fråga och det är en förhandlingsprocess som jag varken deltagit i eller haft någon insyn i har jag ingen kommentar på den punkten. (V): Jag har fått svar på de frågor som jag hade, så jag behöver inte ställa någon ytterligare fråga. Skånberg (KD): Ordförande! Tack, försvarsministern, för svaren så här långt! Så långt jag förstår kokar allting ned till en medarbetare som säger sig ha gjort en sak men som har gjort någonting annat eller inte fullgjort vad hon faktiskt sa. Försvarsministern säger att det bygger på ett förtroende och att han litar på sina medarbetare, litar på medarbetaren i fråga. Så föll orden. är det ju tyvärr så tråkigt att man blir ansvarig för sina medarbetare även när de gör fel och man inte känner till det. I synnerhet försvarsministern, som ju har ansvaret för rikets säkerhet, måste ju vara lite mer noggrann när det gäller om man kan eller inte kan lita på människor och om ett givet ord verkligen håller. Min fråga är därför: Har försvarsministern i tillräcklig utsträckning kontrollerat att hennes ord faktiskt gällde, eller litade han i blindo på medarbetaren? : För det första har det här inte handlat om någonting i någon form av blindo. Att hon har avvecklat sitt engagemang, att hon har avvecklat sitt ägande, det är liksom klarlagt, och det är liksom ingenting som jag tycker att man kan ifrågasätta. Sedan är det då frågan om den övriga familjens engagemang i sammanhanget. Där gjordes den värderingen i den utredning vi gjorde att vi kom fram till att det här befann sig i en gråzon. Efter det blev det en avslutning på den här anställningen. Så det är det som vi har gjort. Men att hon inte skulle ha avvecklat sitt engagemang och gått ur bolaget själv som person … Det är väldigt viktigt att säga att det har hon fullföljt, och det är också det hon har meddelat till mig . Med det lämnade jag ärendet. Sedan är det också tydliggjort i den analys som gjordes att vi inte har kunnat säga att det handlar om jäv eller att det handlar om bisyssla, utan det har i slutändan handlat om en bedömning av lämpligheten. Jag vidtog den här typen av åtgärder när det blev känt att det fanns … ja, att det blev medieuppmärksamhet kring det. Så är historiken. Skånberg (KD): Ordförande! Tack, försvarsministern! jag intrycket att det var närmast digitalt: Jag har förvissat mig, och är saken avförd. Men nyanserar ju försvarsministern. Här är det en gråzon. Hon personligen kanske har gjort sig fri, men finns det några kopplingar? Så försvarsministern hade i alla fall gjort övervägningar efter hennes besked. Det fanns en gråzon som han var medveten om. Har jag förstått det rätt? : Nej, det har du inte. Nej, du har inte förstått mig rätt, och jag ber om ursäkt om jag har varit otydlig. Det här som jag säger nu om den så kallade gråzonen var den bedömning som kom fram i analysen som jag tog initiativ till , när det här blev känt i medierna. Jag gav ju ett uppdrag då, vilket jag har redogjort för i min inledning, till förvaltningen att titta på hur vi ska bedöma det här. Det var i det uppdraget som vi kom fram till att det här inte kunde ses som bisyssla eller som jäv men att det fanns en gråzon i sammanhanget. Den sammantagna bedömningen och de resonemang som hon förde med personalchefen på – det var resonemang jag icke var delaktig i, och jag var icke delaktig i något avslut eller någon bedömning – ledde fram till att hon avslutade sin anställning. Det jag sa i mitt inledande anförande var att uppgav att hon skulle avveckla sitt engagemang och ägande i företaget. Det hade hon uppgett till expeditions- och rättschefen, vilket hon bekräftade för mig att hon hade gjort. Det var vad jag sa inledningsvis, och det är någonting som jag står för även nu och som jag inte över huvud taget har nyanserat. berättade om var det som kom fram i den utredning som jag gav i uppdrag att göra . (L): Jag har inga vidare frågor i det här läget. (MP): Jag har inte heller några vidare frågor. Ordföranden: Då har vi tid för ytterligare frågor. (M): Fru ordförande! säger försvarsministern: Jag trodde att företaget var avvecklat.