bet · H601JuU14 · 2019-04-05 00:00:00 — Det ska gälla även för s.k. inofficiella äktenskap, som alltså aldrig rapporteras till . Straffet för våldtäkt är fängelse och då upprepade våldtäkter i det närmaste får anses ingå i ett barnäktenskap, så bör straffet vara betydligt hårdare än de fängelse som kommit att bli näst intill standard för barnäktenskap. Obligatorisk utvisning ska vara en del av straffet för utländska medborgare. Det ska helt enkelt vara ett straff som avskräcker. För att motverka barnäktenskap behövs mer kartläggning och fler undersökningar som kan tala om hur läget ser ut och hur det utvecklas . Därför ska staten utveckla system för att följa utvecklingen och förenkla för effektiva insatser mot barnäktenskap. De barn och unga som är offer för barnäktenskap måste få hjälp och stöd att ta sig ur sin situation på ett bra sätt. De som inte respekterar svensk lag gällande barnäktenskap utan fortsätter att leva som gifta med barn, ska straffas och i den mån det är möjligt även utvisas ur landet. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Straffrättsligt ansvar för vårdnadshavare vid könsstympning, punkt 26 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 59, 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 27 och 2018/19:2967 av och (båda SD) yrkande 5. Könsstympning av flickor är inte något som hör hemma i och vårdnadshavare som underlåter att skydda en flicka från könsstympning måste kunna straffas för det. Regeringen bör därför, även om nuvarande lagstiftning ger ett visst utrymme för att straffa föräldrar som försummar att skydda sina döttrar, överväga åtgärder för att införa ett tydligt straffrättsligt ansvar som säkerställer att föräldrar i dessa situationer inte undkommer ansvar. bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Ökad kunskap om könsstympning, punkt 27 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 27 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 22. Både förberedelse till och underlåtenhet att avslöja könsstympning är straffbart i . Icke desto mindre sker det om och om igen i vårt land. Mer kunskap om brottet krävs inom rättsväsende, skola och sociala myndigheter. Nuvarande lag skärptes 2017 och för könsstympning anges ett straff på mellan två och fängelse, oavsett om ingreppet sker här i eller om det utförs utanför . Det är ett viktigt steg, men mycket mer behöver göras i förebyggande syfte. För att undvika att svenska flickor utsätts för könsstympning anser vi att enligt fransk modell bör pröva att införa ett system med hälsointyg. Hälsointyget, eller skyddsbrevet om man så vill, ska kunna tas med till hemlandet vid resa, och ska tydligt visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. Intyget ska också visa att föräldrarna har ansvaret för flickan och således kan dömas enligt svensk lag även om könsstympning sker i annat land än . Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Rättsväsendets arbete mot människohandel, punkt 29 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 29 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 29. Det är mycket viktigt att barnperspektivet alltid finns närvarande i arbetet mot människohandel och sexhandel. Offrens utsatthet vid denna form av brottslighet är än större när det handlar om barn. Det behöver finnas god kunskap kring kommersiell sexuell exploatering av barn i hela rättskedjan, från poliser och åklagare till domstolsväsendet. För att upptäcka och förebygga sexualbrott mot barn behöver även andra som arbetar med barn, exempelvis de inom och skolhälsovården, höjd kunskap. Jag anser att det är viktigt att kunskapen om barns rättigheter och utsatthet för kommersiell sexuell exploatering förmedlas till alla som arbetar med barn, också till dem som i sin framtida profession kommer att möta och arbeta med barn. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Europasamarbetet mot människohandel med barn, punkt 30 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 30 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 30. Enligt Europol finns det 3 600 olika nätverk av organiserad brottslighet som är aktiva i EU. Deras verksamhet är ofta diversifierad, med många olika kriminella verksamheter samlade i koncernliknande strukturer. I den organiserade brottslighetens alltmer diversifierade portfölj är människohandel med barn för sexuella ändamål ett mycket lönsamt affärsområde. Barn förs dit efterfrågan finns. har varit pådrivande i kampen mot människohandel, bl.a. genom det s.k. traffickingdirektivet 2011 (2011/36/EU). Traffickingdirektivet innehåller minimiregler om brottsrekvisit, dvs. förutsättningarna för att en gärning ska vara straffbar, och om påföljder för människohandel. EU har även regler som ger tredjelandsmedborgare som fallit offer för människohandel rätt till uppehållstillstånd om de samarbetar med polisen för att motverka människohandel och olaglig invandring. Rätten gäller även för personer som själva invandrat olagligt till EU. Att rätten att stanna i EU har begränsats gör dock att många offer inte anser det värt priset att ta den risk det innebär att träda fram. För att offer för människohandel ska våga ge sig till känna och vittna bör deras möjlighet att få uppehållstillstånd i EU stärkas. Jag anser att EU ska utöka sitt arbete för att skapa varningssystem och samarbeta tätt med myndigheter i ursprungsländer för människohandel och i länder där barn utsätts för övergrepp. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Polisens arbete mot barnprostitution och barnarbete, punkt 31 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 31 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2453 av m.fl. (KD) yrkande 12. Människohandel för sexuella ändamål är ett hänsynslöst utnyttjande av en människa i en utsatt situation. Offer för människohandel är ofta unga som upplevt fattiga och svåra förhållanden i sina hemländer. De förs till under falska löften och har svårt att ta sig ur hot- och våldsspiralen då de helt saknar språkkunskaper, omvärldskunskaper och ett socialt nätverk. Den stora gruppen ensamkommande barn som försvunnit i aktualiserar ytterligare nödvändigheten av ett stärkt skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp. Det är angeläget att polisen organiserar sitt arbete på så sätt att det i varje polisregion finns kompetens och resurser att arbeta med att bekämpa människohandel och barnprostitution. Polisregioner med större problem bör också kunna få nationellt stöd i form av exempelvis mobila team. Samverkan mellan polis och sociala myndigheter är viktigt för framgång i arbetet mot människohandel liksom samverkan med civila aktörer såsom hotell, restauranger och andra näringsidkare. Vi anser vidare att det måste tas fram bättre rutiner för samarbetet mellan socialtjänst, polis, gode män, med flera. finns det goda exempel i polisens enheter som speciellt arbetar mot människohandel, hos , inte minst i de kommuner med mottagningsenheter, och hos de frivilligorganisationer som blir en livlina till det svenska samhället för de barn som lever gömda. Den kunskapen behöver vi ta till vara om vi ska kunna säkerställa att alla barn som vistas i vårt land får sina rättigheter utifrån och FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna tillgodosedda. En avgörande faktor för att arbetet med att stärka barns rättigheter och bekämpa människohandel, exploatering och sexuella övergrepp mot barn är att har de resurser som krävs för att kunna prioritera arbetet. Detta bör ges regeringen till känna. Fler verktyg för att motverka trafficking, punkt 32 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 32 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:133 av m.fl. (SD) yrkande 21. Vi anser att det krävs åtgärder för att stoppa den hänsynslösa människohandel som följt i spåren av organiserat tiggeri. till människohandel ur ett bredare perspektiv finns det stor anledning att oroa sig. Andelen fall av misstänkt människohandel har fyrdubblats , och i drygt hälften av fallen rör det sig om människohandel för sexuella ändamål. Även människohandeln med barn har ökat, och majoriteten av de offer som utnyttjas för sexuella ändamål och för tiggeri är flickor. Människohandel är vidare ett svårutrett brott, dels på grund av begränsningar gällande hemliga tvångsmedel, dels eftersom det mer ofta än sällan handlar om gränsöverskridande brottslighet som kräver samverkan med andra länders myndigheter. Sammantaget anser vi att det krävs mer långtgående åtgärder för att vända trenden. Genom utökade befogenheter för polisen och skärpt lagstiftning kan vi återställa den trygghet som ett land ska vara skyldigt att erbjuda. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Kristofobiska hatbrott, punkt 35 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 35 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:174 av och (båda KD) yrkande 1. Det är ingen hemlighet att kristna flyktingar till drabbas av hot och våld. Trots det är det obehagligt tyst kring detta. Men brott är brott, oberoende av vem som begår dem. Tystnaden kring hot och förföljelse av kristna flyktingar i och konvertiter måste brytas. Religionsfriheten gäller alla – även kristna. Religionsfriheten – att ensam eller tillsammans med andra – få utöva sin religion är den enda av de positiva opinionsfriheterna som inte får begränsas genom lag (2 kap. 20 § RF). Denna frihet att tänka, mötas och uttrycka åsikter är central och oerhört viktig i ett fritt land. Men, det är på samma sätt grundläggande att denna frihet inte används för att förtrycka andra individer eller grupper. I 9:e artikel tas detta med tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet upp. Här slås också fast att ”denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro”. Utifrån de författningar som har om religionsfriheten borde kränkningar av dessa vara något som samhället prioriterar och reagerar mot. Så är dock inte fallet, i alla fall inte när kristna drabbas. Vi ser en allvarlig utveckling i vårt samhälle. (Brå) redovisar Hatbrottsrapporten, som bygger på polisanmälningar där Brå identifierat ett hatbrottsmotiv. I deras sammanställning av utvecklingen –2016 ser vi en ökning av antalet hatbrott av islamofobisk och kristofobisk natur. En utveckling som samhället måste agera mot. Brås siffror visar med eftertryck att de kristofobiska hatbrotten, som ofta förminskas, måste tas på allvar. 2014 fick i uppdrag av den dåvarande alliansregeringen att utveckla sitt arbete mot hatbrott. Det ledde till en rapport där polisen redogör för hur de ska utveckla arbetet mot hatbrott. Likväl kvarstår problemet med att de som polisanmält anser att inget händer. Polisens ansvar för att utreda och lagföra hatbrott får inte hindras på grund av resursbrist. Hatbrott är ett demokratiproblem som berör oss alla. Att skydda kristna flyktingar och konvertiteter från förföljelse, hot, trakasserier m.m. handlar ytterst om att skydda den svenska religionsfriheten. stöd till trossamfund (SST) visade 2014 att är dåligt på att bekämpa religiöst motiverade hatbrott. Trots detta finns det alltjämt ytterst lite statistik och forskning att tillgå. Det lilla som gjorts har handlat om antisemitiska och islamofobiska hatbrott. Ett undantag är en undersökning av organisationen . Vi föreslår mot denna bakgrund att studier med inriktning på kristofobiska hatbrott genomförs. Ökad användning av kontaktförbud, punkt 38 (M, L) av (M), (M), (L) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 38 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:467 av Gulan Avci (L) yrkande 2, 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 1, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 22 och 2018/19:2865 av m.fl. (M) yrkande 2. För att ett kontaktförbud med fotboja ska meddelas måste gärningsmannen först bryta mot ett kontaktförbud utan fotboja. Det vill vi förändra. Brottsutsatta kvinnor ska inte behöva vänta på att ett kontaktförbud bryts innan ett kontaktförbud med fotboja beslutas. Beslutet om huruvida ett kontaktförbud ska förenas med fotboja ska istället utgå ifrån en riskbedömning i det enskilda fallet. Det vore både tryggare och mer effektivt. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Kontaktförbud med elektronisk övervakning efter avtjänat fängelsestraff, punkt 40 (SD, KD, L) av (KD), (SD), (SD), (L), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 40 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 6. För den som dömts för ett vålds- eller sexualbrott gentemot en närstående finns det med nuvarande lagstiftning ingen möjlighet att utfärda ett kontaktförbud med elektronisk övervakning vid frisläppandet, även om hotbilden är stor. Vi anser därför att det behövs kompletterande lagstiftning som möjliggör detta för att säkerställa att den som blivit utsatt för ett brott ska kunna känna sig trygg. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Förenkla utfärdandet av kontaktförbud, punkt 41 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 41 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 1. Vi anser att det är alldeles för svårt för utsatta kvinnor att få en ansökan om kontaktförbud beviljad mot en man som riskerar att utsätta henne för kvinnovåld. Som ett resultat av detta får av alla som ansöker om kontaktförbud avslag. Kontaktförbudet har ett viktigt signalvärde, som dock går förlorat när en så stor andel av ansökningarna inte går igenom. Än värre än den låga andelen beviljade ansökningar är att skillnaderna är geografiskt markanta. Beroende på var en ansökan om kontaktförbud lämnas in kan risken att få avslag dubbleras och mer därtill. Vi vill att lagstiftningen ska ändras så att det blir betydligt lättare än för utsatta kvinnor att få kontaktförbud utfärdade. När detta görs vill vi även att lagstiftningen utformas så att sannolikheten att få en ansökan om kontaktförbud beviljad blir mer rättssäker och att regelverket får en mer enhetlig tillämpning över landet. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Utöka området för kontaktförbud, punkt 42 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 42 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 3. Jag anser att området för kontaktförbudet ska utökas, vilket kräver att lagen ändras så att särskilt utvidgat kontaktförbud ska kunna meddelas i fler fall och i särskilt allvarliga fall kunna gälla en hel kommun eller flera kommuner – ett kommunalt vistelseförbud eller en omvänd kommunarrest för förövaren. Brottsoffrets rätt till en skyddad zon måste gå före gärningsmannens rörelsefrihet. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Utvärdera kontaktförbudet avseende den gemensamma bostaden, punkt 43 (M, L) av (M), (M), (L) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 43 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 4. infördes nya regler för att underlätta beslut om kontaktförbud avseende gemensam bostad. Enligt det nya regelverket är det tillräckligt med en konkret och tydlig risk för brott mot den person som kontaktförbudet skyddat. krävdes det att risken skulle vara akut. Dock har det framkommit kritik mot att lagändringen inte har fått tillräckligt genomslag i praktiken. Vi anser att det bör ske en utvärdering av utfallet av de regler som infördes och att det därefter bör tas fram förslag till författningsändringar om detta behövs ur ett brottsofferperspektiv. Risk- och hotanalyser, punkt 44 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 44 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 22. Jag anser att rutinerna för risk- och hotanalyser som görs hos polisen vid anmälan om våld i nära relationer, följt av handlingsplaner och stöd, ska ses över. Stöd till brottsofferjourer och avgift till Brottsofferfonden, punkt 45 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 45 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2. De ideella organisationerna har stor betydelse för att förebygga våld, hjälpa dem som har utsatts för brott och vara ett stöd för personer som vill lämna kriminalitet och missbruk. Det finns närmare 100 brottsofferjourer i , med över 6 000 medlemmar som sammanlagt lägger ner ca 100 000 ideella timmar . Genom brottsofferjourerna kan offret få en ideell brottsofferstödjare. Brottsofferstödjaren kan exempelvis följa med vid rättegången. Till stor del har det statliga stödet till den ideella sektorns arbete med brottsoffer utgjorts av projektbaserade pengar som betalats ut under begränsade tidsperioder. Staten har flera olika finansieringskanaler för det lokala brottsofferstödjande arbetet. Dels fördelas bidrag till centralorganisationerna Roks och SKR via , dels kan lokala kvinnojourer tillsammans med kommunen söka bidrag hos . För att skapa kontinuitet och långsiktighet i verksamheterna är det angeläget att stödet blir förutsägbart. Därför föreslås att statens bidrag till föreningar som verkar inom brottsoffersektorn ska fördelas direkt till de lokala verksamheterna av . Utöver de satsningar som vi gör på brottsoffer- och kvinnojourer i vårt budgetalternativ ser vi ett behov av en översyn av det offentliga stödet till brottsofferjourerna med motivering enligt ovan för att säkerställa långsiktighet. Vi anser vidare att den summa som brottslingen ska betala till Brottsofferfonden bör utökas till . Brottsofferfondens syfte är att ge ekonomiskt stöd till brottsofferprojekt och viktimologisk forskning. Brottsofferfonden byggs huvudsakligen upp av en särskild avgift som varje dömd person ska betala om brottet kan straffas med fängelse samt den dagliga avgiften för fotboja. är denna avgift . Den bör utökas till . Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Medling, punkt 46 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 46 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkandena 3 och 4. Vi anser att kommunerna ska vara skyldiga att alltid erbjuda medling även i de fall där gärningspersonen uppfyller medlingslagens kriterier, oavsett de inblandade personernas ålder. Vidare bör en nationell samordnare för medling tillsättas med uppdraget att sprida fungerande verksamhet i landet. Medling innebär att en gärningsman och en målsägande möts inför en medlare för att tala om brottet och följderna av detta. Medlingen ska ske i bägge parters intresse. Att en förövare kan be om ursäkt och få insikt om skadorna av sitt handlande kan vara än mer effektivt när det gäller ungdomar. Medling fyller en viktig funktion för att gärningspersonen ska inse vilka konsekvenser det egna handlandet får för andra människor och fungera som en delåtgärd mot att gärningspersoner inte ska återfalla i brottslighet. Medling kan också ses som en rehabiliteringsåtgärd för den som utsatts för brott. Här kan brottsoffret få svar på frågor om varför brottet inträffade och i bästa fall minska rädslan för gärningsmannen. är kommunerna skyldiga att erbjuda medling då gärningspersonen är . Detta innebär återigen att gärningspersonens förhållanden står i fokus. Kommunerna borde vara skyldiga att erbjuda medling oavsett de inblandade personernas ålder. har följt upp medlingsverksamheten i och funnit att den inte fungerar som det var tänkt i alla kommuner. Därför bör en nationell samordning för medling inrättas, som kan tydliggöra och följa upp samverkansparternas uppdrag och ansvar. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Kommuners skyldighet att finansiera brottsofferstöd m.m., punkt 47 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 47 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkandena 6 och 10. Vi anser att kommunerna ska vara skyldiga att finansiera ett professionellt brottsofferstöd som är skilt från . Stödet till brottsoffren fungerar olika bra i olika kommuner. Kommunerna har, enligt socialtjänstlagen, ett ansvar för att ge stöd åt brottsoffer och deras anhöriga, men i praktiken gör kommunerna olika tolkningar. Vissa kommuner låter sköta stödet till brottsoffren, vilket är olyckligt eftersom de främst arbetar med gärningspersonerna. Många kommuner ger bidrag till brottsofferjourerna och kvinnojourerna på orten. Vid svårare brott behövs kunskap om kris- och traumabearbetning samt rättsliga frågor och försäkringsfrågor. Kommunerna bör därför vara skyldiga att finansiera ett professionellt brottsofferstöd som är skilt från . Stödet kan ges av anställda i ideella föreningar eller av kommunen själv. Vi vill även att verksamheten med stödcentrum för unga brottsoffer byggs ut till att omfatta hela landet. startades första stödcentrum för unga brottsoffer. Därefter har liknande stödcentrum spridits över landet. Dessa stödcentrum drivs av olika kommuner och har frivilliga stödpersoner kopplade till sig. I är stödcentren placerade vid polisstationerna. Den unge brottsutsatte får en stödperson som är jurist och kan förklara hur rättsväsendet fungerar och varför exempelvis åklagare och domstolar agerar som de gör. Stödcentrum kan också erbjuda medling mellan brottsoffer och förövare. Föräldrar som får veta att deras barn drabbats av brott känner i grund och botten samma sak som det drabbade barnet: chock, förlorad trygghet, att vara kränkt, skuldkänslor, oro . Därför får även föräldrar samtalsstöd av Stödcentrum för unga brottsoffer. Stödcentrum för unga brottsoffer bör få ökat stöd. Verksamheten bör byggas ut så att den omfattar hela landet. Flera kommuner kan samverka om ett centrum. Kommunerna bör vara skyldiga att tillse att stödcentrum finns för unga som utsatts för brott. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Starkare brottsofferperspektiv i hela rättsväsendet, punkt 48 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 48 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 20. Brottsofferperspektivet i rättsväsendet bör stärkas. Förtroendet för rättssamhället och brottsutsattas möjlighet till rehabilitering och förmåga att gå vidare är av största vikt för att invånare i ska kunna känna att rättssystemet finns som ett stöd om de skulle råka ut för något.