bet · H601SoU9 · 2019-04-15 00:00:00 — 70.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa goda villkor och förutsättningar för familje- och jourhem och tillkännager detta för regeringen. 71.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka kommunernas ansvar för barn som omhändertagits och drabbats av vanvård och tillkännager detta för regeringen. 73.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskiljningar enbart ska göras när det är nödvändigt för att skydda det enskilda barnet eller andra personer och tillkännager detta för regeringen. 74.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över frågan hur man undviker sammanbrott som resulterar i omplacering av barn, och detta tillkännager för regeringen. 75.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga vårdnadsöverflyttning eller adoption när placering har pågått och tillkännager detta för regeringen. 81.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att alla vårdnadshavare erbjuds samarbetssamtal vid en separation och tillkännager detta för regeringen. 83.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning av tillämpningen av som svensk lag och tillkännager detta för regeringen. 86.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör finnas minst en familjecentral i varje kommun och tillkännager detta för regeringen. 90.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om Bostad först och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2990 av m.fl. (SD): 17.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om stödboendeform som norm för äldre ensamkommande asylsökande och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2997 av m.fl. (KD): 42.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att alla föräldrar vid en separation erbjuds ett samarbetssamtal, och detta tillkännager för regeringen. ska vi debattera socialtjänst- och barnfrågor. Det är många motioner som behandlar både stort och smått. Motionerna spretar över ett stort antal ämnen och frågor, och det är omöjligt att ta upp alla. Jag ska ta upp några av dem. Många motioner behandlar och socialtjänstlagen. bedrivs arbete för att lyfta , och en del av svaren finns också här. Rådet för styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst har i uppgift att se till att styrningen med kunskap är samordnad. Den ska vara effektiv och anpassad efter olika huvudmäns och professioners behov. Rådet ska också vara ett forum för kunskapsutveckling, forskning och innovationer. Enligt Forte, för hälsa, arbetsliv och välfärd, finns fortfarande ett gap mellan forskning och praktik i dagens välfärd. har Forte i uppgift att inrätta ett nationellt tioårigt forskningsprogram med tillämpad välfärdsforskning, inklusive forskarskolor. Satsningen ska bland annat omfatta klient- och praktiknära forskning inom område. Att öka forskningen inom är mycket bra, för det har varit eftersatt, enligt min mening. Praktiknära forskning som en kunskapsuppbyggnad och brygga mellan verksamhet och forskning är välbehövlig eftersom en tidigare kritik har varit just att den forskning som har bedrivs inte kommer ut till verksamheterna. Jag anser att forskarskolorna har en viktig roll att spela här. De kommer också att medverka till att forskningen kommer ut i verksamheten. Flera motioner tar upp en översyn av socialtjänstlagen och sätt att arbeta. Glädjande nog är en del av detta också på gång. tillsattes nämligen utredningen socialtjänst. Utredningen ska se över socialtjänstlagen och vissa av uppgifter. Utredningen ska föreslå åtgärder som kan bidra till en förutsägbar, likvärdig, jämställd och rättssäker tillgång till socialtjänst och dess insatser över hela landet. Utredningen ska också förtydliga barnrättsperspektivet och se över möjlighet att delegera beslutanderätt i frågor och ärenden som gäller LVU, lagen om vård av unga, och LVM, lagen om vård av missbrukare, samt även andra delegationsmöjligheter. Syftet med detta uppdrag är att utforma en socialtjänst som bidrar till social hållbarhet, individen i fokus och ett förebyggande perspektiv som ger människor lika möjligheter och lika rättigheter. En majoritet av partier vill att regeringen ska utreda hur samverkan mellan olika professioner på familjecentraler kan underlättas. , alltså , startade den första familjecentralen i . har antalet ökat, och finns det över 200 i landet. I betänkandet Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa anges att en familjecentral ska innehålla minst barnhälsovård, mödrahälsovård, öppen förskola och socialtjänst. Det är just blandningen av vård, omsorg och socialtjänst på samma plats som är framgången med familjecentraler. Nästan alla småbarnsföräldrar kommer dit och får på ett naturligt sätt kontakt med en mängd olika aktörer och tillgång till deras kunskaper, för till familjecentraler knyts även många andra aktörer som arbetar för barnets bästa och positiv hälsoutveckling. Föräldrar kan också få tips om utbildningar som kommuner erbjuder. Flera utvärderingar är positiva till familjecentraler, därför att arbetssättet ökar chansen att upptäcka och tillgodose stöd som familjer behöver. Jag tror att alla partier är positiva till familjecentraler och deras sätt att arbeta. Men synen på om en utredning ska göras av familjecentralerna skiljer sig åt. Socialdemokraterna, har reserverat sig mot förslaget att utreda om olika professioner ska kunna arbeta tillsammans på familjecentraler. Vi tycker att det är ett stort slöseri med skattemedel att tillsätta en sådan utredning med tanke på att det redan finns så många familjecentraler . Varför ska man lägga pengar på denna utredning? Varför ska man utreda någonting som över 200 familjecentraler i landet redan gör? Kommuner och landsting runt om i , på över 200 ställen, har redan för länge sedan kommit överens och startat familjecentraler. Hela idén med familjecentraler är just samverkan mellan olika professioner från olika huvudmän. Det har man klarat på egen hand. Den efterfrågade utredningen från borgarna och kanske skulle ha gjorts för att hjälpa den första familjecentralen att starta. Jag yrkar därmed bifall till vår reservation 70 och i övrigt bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på övriga motioner. Det har precis varit påsk, en helg då i alla fall jag njöt av att få umgås med mina barn och med släkt och vänner. slogs jag av en enorm tacksamhet över att mina barn får växa upp i en miljö som är trygg och full av kärlek och omtanke, en miljö med många närvarande vuxna förebilder som ger mina barn såväl bekräftelse som vägledning i livet. Så är det tyvärr inte för alla barn som växer upp i . Många barn växer upp i trasiga familjer och i mycket socialt utsatta miljöer där de positiva förebilderna tyvärr lyser med sin frånvaro. För dessa barn är det oerhört viktigt att samhället tar ett särskilt ansvar, inte minst genom som vi nu har att debattera. har en viktig roll att inte bara arbeta reaktivt utan också förebyggande och stödjande, så att framtida problem kan förhindras. En viktig insikt är att alla familjer och alla människor kan hamna i svårigheter och behöva hjälp för att klara utmaningar i livet i allmänhet och kanske i föräldraskapet i synnerhet. Därför är det viktigt att sänka trösklarna till liksom att det finns goda samarbeten mellan till exempel skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst kring det tidigt förebyggande och hälsofrämjande arbetet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Familjecentraler är ett sådant exempel på samarbeten. Att arbeta familjecentrerat har visat sig vara framgångsrikt. Kommissionen för jämlik hälsa konstaterar att ett sådant arbetssätt ökar chansen att upptäcka och möta behov av stöd bland barnfamiljer. Mot denna bakgrund är jag mycket glad över att utskottet har ställt sig bakom det förslag som M, C, KD och L gemensamt lade fram om att utreda möjligheterna att underlätta införandet av barn- och familjecentraler, där olika professioner arbetar tillsammans för den enskilda familjen och för det enskilda barnets bästa. Givet den oerhört viktiga roll som har är det synnerligen oroande hur hårt pressad är på många håll i vårt land. Det går inte att blunda för de många och allvarliga brister och problem som finns rörande bland annat kompetensförsörjning och uppföljning av gjorda insatser. Därför behövs det nu omfattande reformer och inte minst ett politiskt ledarskap, ett politiskt ledarskap såväl nationellt som lokalt i varje kommun för att utveckla . Vi moderater har presenterat ett batteri av förslag för att förbättra , varav många av förslagen behandlas i detta motionsbetänkande. Vi vill bland annat se en ny och framtidsinriktad socialtjänstlag. Vi tror också att det behövs en nationell handlingsplan för att stärka och för att minska de ojämlikheter som finns över landet. Vad vi ser som helt centralt är att stärka professionens ställning och ge medarbetare bättre förutsättningar att göra ett riktigt bra jobb. Konkret handlar detta om allt från stöd, handledning och vidareutbildning till att använda modern teknik för att minska personalens administrativa arbete och därmed frigöra tid för viktigare arbetsuppgifter. Att så lite som av barnhandläggares tid går till samtal med barn medan av tiden äts upp av it-strul är siffror som med brutal tydlighet visar på behovet av ett ändrat arbetssätt och en förbättrad arbetsmiljö. Vad som också är uppenbart är behovet av ett förbättrat stöd och utvecklade insatser gentemot barn som är placerade i till exempel familjehem eller HVB-hem. Särskilt viktigt är att göra insatser för att höja dessa barns kunskaper och skolresultat och därmed förbättra deras chanser i livet. Skolresultaten för placerade barn är mycket nedslående. Den senaste statistiken visar att av de familjehemsplacerade barnen uppnår gymnasiebehörighet som de slutar årskurs nio. I detta sammanhang vill jag därför särskilt lyfta fram reservation 4 om arbete med barn och unga samt reservation 7 om samverkan om barn. Regeringen bör återkomma till med förslag om att identifiera och genomföra insatser som syftar till att stärka kvaliteten inom den sociala barn- och ungdomsvården samt med åtgärder som syftar till att i samarbete med skolan ska bli bättre på att följa upp och stödja barns skolresultat. Även om jag självklart står bakom de två nämnda reservationerna, liksom alla moderata reservationer, väljer jag att för tids vinnande yrka bifall endast till reservation nummer 41 om nationella adoptioner. Många barn som blir placerade blir omplacerade gång efter annan, och de blir också placerade under långa perioder. Vid långvariga placeringar bör frågan om nationell adoption eller överflyttning av vårdnad oftare prövas för att ge det enskilda barnet en långsiktig, trygg och förutsägbar situation. Regeringen bör utreda hur fler nationella adoptioner och vårdnadsöverflyttningar skulle kunna möjliggöras - detta för de berörda barnens bästa. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Avslutningsvis, herr talman, vill jag lyfta fram vikten av en stark arbetslinje för att pressa tillbaka utanförskapet, för att ge fler barn goda uppväxtvillkor och för att samhällets resurser verkligen ska gå - och räcka - till dem som är i allra störst behov. För oss moderater är det självklart att det alltid ska löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. Därför vill vi se ett bidragstak. För att försörjningsstödet, det som i folkmun alltjämt kallas "socialbidrag", inte ska bli en bidragsfälla som leder till långvarigt utanförskap vill vi se skärpta prestationskrav. Socialtjänstlagen bör skärpas så att alla kommuner ställer krav på motprestation, normalt motsvarande heltid. Vi tycker att den som får försörjningsstöd ska vara tvungen att exempelvis delta i språkinsatser och aktivt söka arbete, och då inte bara i den egna kommunen utan faktiskt i hela landet. Bidragslinjen, som varit signerad framför allt S, V och MP, har varit förödande för . Den har lett till ett ökat och cementerat utanförskap - ett utanförskap som vi nu måste bryta. Betänkandet Socialtjänst- och barnfrågor berör många frågor och, som flera har sagt, många olika områden. Vi har behandlat och tagit ställning till runt 200 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Det handlar om frågor om arbete och om allt från samverkan mellan kommuner till begränsning av rätten till bistånd, för att nämna några. Det är glädjande att så många väljer att ta upp som ett viktigt område, för har ett av samhällets viktigaste uppdrag och är central i vårt svenska välfärdssystem. arbete är inte lätt. Man gör ett fantastiskt bra och viktigt arbete, men vi får inte glömma att det till största delen handlar om att göra mänskliga bedömningar. Därför är det också viktigt att det finns en fungerande tillsyn och uppföljning av . Det är viktigt att barn inte faller mellan stolarna på grund av att olika myndigheter har olika ansvar och olika skyldigheter. Därför måste samverkan med andra myndigheter öka och bli ännu bättre. Det är dock inte bara mellan olika myndigheter som samarbetet behöver öka, utan det behöver öka även över kommungränserna. Där kan vi se vissa hinder för samarbete, och de hindren måste undanröjas. Lagstiftningen är integritetsskyddande, vilket jag kan tycka är bra även om jag också ser en viss problematik i det. Till exempel kan en kommun inte skicka en orosanmälan om att ett barn far illa till en annan kommun när familjen har flyttat. Jag har själv suttit i socialnämnden i min hemkommun och läst sådana utredningar. Inte sällan kan man se ett visst mönster där föräldrar sätter det i system att flytta när det väl har kommit in en orosanmälan. När det kommer in en orosanmälan väljer alltså familjen helt enkelt att flytta i stället för att ta tag i det, och den nya kommunen får inte ta del av orosanmälan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Det är inte så vi bäst tar hand om barnen. När det handlar om barn menar vi att orosanmälan måste finnas på nationell nivå, så att det plingar till i systemet när en familj väljer att flytta till en ny kommun. Det ska plinga till i systemet så att man får veta att det finns en orosanmälan från den tidigare kommunen. Så fungerar det tyvärr inte . Det handlar inte om att jaga föräldrarna utan om att se till att barnet har det bra. Om det ändå går så långt att det blir nödvändigt att placera barn måste det alltid ske med barnets bästa i fokus. Till exempel är det orimligt att barn som inte har begått brott placeras på låsta ungdomshem och riskerar att behandlas som kriminella. Barn som har omhändertagits av myndigheter måste också ges ett större skydd och ökad möjlighet till skadestånd om det skulle förekomma vanvård eller andra övergrepp, och för barn som har varit placerade länge och hunnit knyta an till den nya familjen måste vårdnadsöverflyttning och adoption kunna övervägas i större utsträckning - allting och alltid med barnets bästa i fokus. Mycket i detta betänkande handlar kort och gott om att säkerställa god kvalitet. Det handlar om att utvärdera och om att tydliggöra, och en sak jag tycker behöver tydliggöras är rätten till ekonomiskt bistånd för den som vistas illegalt i landet. Det ser nämligen väldigt olika ut i de olika kommunerna. Vissa socialnämnder tolkar det som att den som vistas illegalt i landet bäst kan tillgodose sina behov i hemlandet - en tolkning som förvisso slagits fast även i vissa kammarrättsdomar. Andra socialnämnder väljer att bevilja den som vistas illegalt i landet ekonomiskt bistånd. Det finns exempel på kommuner i som ger mer långvarig hjälp till personer som vistas illegalt i landet. Det kan till exempel handla om bistånd till hyra till personer som egentligen inte ens har rätt att vistas eller bo i vårt land. Vi ser det som väldigt problematiskt att regeringen inte har lagt fram något lagförslag för att tydliggöra rättsläget. Landets kommuner måste få klarhet i hur rätten till bidrag för dem som vistas illegalt i landet ska se ut. Min och vår bestämda uppfattning är att den som har nekats uppehållstillstånd inte ska ha rätt till långvarigt bistånd från kommunen. I är vi lyckligt lottade. Vi har ett trygghetssystem som är unikt och som i många länder runt om i världen ses som en förebild för hur de skulle vilja ha det. Försörjningsstödet är tänkt som det yttersta skyddet och en sista utväg när alla andra möjligheter är prövade, men för många blir det tyvärr en långvarig försörjning - inte minst för utrikesfödda, och då kanske främst utrikesfödda kvinnor. Att öka sysselsättningen är viktigt inte minst för att förbättra folkhälsan, eftersom passivitet riskerar att leda till ökad depression, men också för att det i stor utsträckning bidrar till ökat utanförskap att sitta hemma i stället för att ha en meningsfull sysselsättning. Den som söker försörjningsstöd vill oftast inget hellre än att skaffa sig en sysselsättning. Vi menar att socialtjänstlagen bör skärpas så att kommuner ska ställa krav på motprestation för försörjningsstöd. Naturligtvis får detta inte leda till försämrad ekonomi; det ska alltid löna sig mer att arbeta. Även om försörjningsstödet betalas ut av kommuner menar jag att det är en nationell angelägenhet att folkhälsan är god och att sysselsättningen är hög. Det är också en nationell angelägenhet att bekämpa utanförskapet, och med tanke på hur det ser ut är detta faktiskt även en jämställdhetsfråga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Det finns många fler ämnen som jag skulle vilja beröra, men då skulle jag väl överskrida min talartid. Jag nöjer mig därför med att yrka bifall till reservationerna 20 och 22, men jag står självklart bakom alla våra reservationer. Vi debatterar nu socialtjänst- och barnfrågor. Det är en debatt om 200 yrkanden från allmänna motionstiden och 75 reservationer. Vi kan konstatera att det finns ett stort engagemang i frågan, vilket känns väldigt bra. Inom detta område finns en rad viktiga frågor och olika aspekter, men i mitt anförande tänker jag uppehålla mig kring två olika områden. Det första jag kommer att tala om är barns rätt, vikten av samverkan och tidiga insatser, och i den andra delen kommer jag att tala om stöd till barn och unga som har bevittnat våld. Det är alltid allvarligt när människor far illa, men det är extra allvarligt när det handlar om barn. Även om de allra flesta barn har det bra i finns det barn och unga som på olika sätt far väldigt illa. Utsatthet bland barn kan ta sig olika uttryck. Det kan handla om misshandel, psykisk ohälsa och försummelse likaväl som knappa ekonomiska förhållanden och förutsättningar. Utmaningen för samhället ligger i att fånga upp och våga se alla de barn som faktiskt behöver stöd. Samhällets olika funktioner, allt från vård till omsorg, ska fungera som ett skyddsnät och finnas där när vi behöver det. Ett viktigt nät för att inte barn och ungdomar ska fara illa är . Men maskorna i nätet måste bli tätare och säkrare; vi kan inte acceptera att barn faller mellan maskorna. Vi har absolut möjlighet att fånga upp och reagera, om vi tänker till. I den genomsnittliga kommunen i börjar barnen i förskolan ungefär när de är ett eller gamla. Sedan går de i . På eftermiddagarna är många på fritis. Därefter fortsätter de i högstadiet och går, förhoppningsvis, vidare till gymnasiet. har vi på något sätt kontakt med våra barn och ungdomar nästan från åtta till tre fyra . Det är ganska många timmar där vi tillsammans kan reagera och agera, så visst finns det tid. Tillsammans - mellan skola, socialtjänst, öppenvård, barn- och ungdomsvård, fritis och så vidare - har vi stora möjligheter att faktiskt reagera, fånga upp och agera. Men för att denna samverkan ska fungera måste vi se till att undanröja alla hinder för kommuner att samarbeta mellan professioner, mellan verksamheter och över kommungränserna kring de sociala barn- och ungdomsfrågorna. Inte minst för små kommuner är det helt avgörande att vi ger möjlighet att samarbeta över kommungränsen för att kunna säkra kompetensen inom . Det andra som behöver förändras för att ska kunna arbeta uppsökande och förebyggande är synsättet på barn som rättighetsbärare. Föräldrarätten, det vill säga förälderns rätt att bestämma åt barnet, är väldigt stark i , vilket innebär att är beroende av föräldrarnas ja för att kunna agera när ett barn behöver hjälp. Om föräldrarna avsagt sig kontakt med kan agera först när barnet far så pass illa att det finns lagstöd för ett beslut om tvångsinsatser. Barnet tillåts alltså må sämre och sämre till dess att situationen är så pass svår att får ta till tvång. Detta är inte rimligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Denna fråga om just föräldrarätten är en fråga som jag hoppas att den pågående utredningen socialtjänst tar på allvar och arbetar igenom så att barnens rätt stärks. Veckan före påsk besökte jag ett skyddat boende för våldsutsatta kvinnor. Detta boende är ett av få i som bedriver barnverksamhet. Vi talade mycket om vikten av att ge barnen stöd och hjälp, för vi måste skapa förutsättningar för fler skyddade boenden där barn kan bo. Vi talade också om att trygga barnens möjlighet att gå i förskola och skola även om de behöver bo på en annan plats. I en traumatisk och turbulent situation kan förskolan eller skolan vara en miljö som ger kontinuitet och trygghet. Det kan handla om att se till att tillfälliga boenden är barnvänliga till sin utformning. Fler barn kan också behöva få skolskjuts för att kunna gå kvar i sin vanliga förskola eller skola. Detta måste vi se till att vi ger förutsättningar för. Trots kunskap om detta utreds alltför sällan barnets situation när en vårdnadshavare misstänks ha utsatts för våld av den andra vårdnadshavaren. Socialtjänstlagen pekar på särskilda ansvar för att ge stöd och hjälp åt kvinnor som är eller har varit utsatta för våld samt att vara uppmärksamma på att barnen kan behöva stöd och hjälp. Men regelverket bör förtydligas för att säkerställa dels att barn alltid får komma till tals, dels att barn får rätt stöd i samband med anmälningar om våld i nära relationer. Barn som upplevt våld ska ses och behandlas som brottsoffer och därmed bli målsägare. Förutom att barnet får rätt till ett eget målsägarbiträde innebär det också att barnet kan höras även om vårdnadshavaren motsätter sig det. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att jag naturligtvis instämmer i samtliga reservationer. För tids vinnande yrkar jag dock bifall endast till reservation 29. Jag kallar henne - hon som jag lärde känna när jag gick någon föräldrautbildning efter att jag fått mitt första barn. Jag såg henne direkt. Jag var väldigt ung då; hon var något äldre men inte så gammal som jag tyckte att de andra föräldrarna var. Hela hennes utstrålning var så stolt och så otroligt vacker. Jag föll för henne direkt, så när hon frågade om vi skulle fika blev jag faktiskt överlycklig. Vi började umgås med våra barn under föräldraledigheten. Jag tror att hon tog mig under sina vingar för att hon tyckte att jag påminde om henne och att hon hade en hel del att lära mig. Hon brukade allt som oftast peppa mig om vikten av att studera. Hon läxade upp mig när hon tyckte att jag var på fel spår, och vi ägnade timmar åt att prata om allt som rör småbarnsårens stora utmaningar. Hon blev verkligen en förebild för mig. när jag kom hem till henne stod hon och lagade mat, med musiken i bakgrunden, med sitt barn på armen och med sitt speciella leende på läpparna. Hon hade nämligen fått för sig att jag inte var något vidare på att laga mat, och hon var av den bestämda uppfattningen att varken jag eller våra barn skulle bli några festliga typer om vi inte lärde oss att älska en riktigt kulinarisk måltid. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänst- och barnfrågor Så här i efterhand är det faktiskt det minnet som gör mest ont - det där minnet av att jag alltid tänkte på henne som så himla levande, så varm och så otroligt omtänksam.