bet · H601AU6 · 2019-03-22 00:00:00 — Jag menar därför att motionsyrkandena bör avslås med hänvisning till att Arbetsförmedlingen behöver gå i en annan riktning, med mindre av upphandlingar och kontroll och mer tid för arbete med arbetsgivare och arbetssökanden – inte med hänvisning till januariavtalet och de beredningsprocesser som väntas följa i dess spår. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2018/19:1437 av och (båda M) yrkande 4, 2018/19:2027 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2141 av m.fl. (S) yrkande 6, 2018/19:2296 av m.fl. (MP), 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkandena 5–7 och 9, 2018/19:2660 av (S) yrkande 3, 2018/19:2690 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2018/19:2740 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6 samt 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkandena 14 och 19. anser att subventionerade anställningar är en viktig väg in på arbetsmarknaden för nyanlända och arbetslösa eftersom de sänker arbetsgivarnas kostnader för att anställa. Vi delar således utskottets uppfattning att subventionerade anställningar är ett viktigt verktyg i arbetsmarknadspolitiken. Till skillnad från utskottet anser vi dock inte att pågående förändringsarbete eller skrivningar i januariöverenskommelsen garanterar den nödvändiga förändring som behövs på området. Vi anser att dagens subventioner fungerar för dåligt och är för krångliga och administrativt tungrodda. För att fler ska kunna få ett första jobb eller komma tillbaka i arbete vill vi därför ersätta befintliga stöd med ett nytt. Det nya anställningsstödet ska bygga på nystartsjobben som Alliansen införde. Den nya vägen in kräver ingen arbetsmarknadspolitisk bedömning utan endast att personen har varit arbetslös eller är nyanländ. Stödet ökar med tiden i arbetslöshet och ska betalas ut som den anställde varit arbetslös. För nyanlända ska stödet kunna beviljas . För att fler arbetsgivare ska anställa via denna stödform bör det övervägas om ska bevilja nystartsjobben. är det viktigt att säkerställa att stöden inte missbrukas av oseriösa arbetsgivare. Därför bör det som huvudregel finnas en gräns för hur stor andel av de anställda som får ha en subventionerad anställning hos en och samma arbetsgivare. Vidare bör nystartsjobben inte kvalificera rätt till arbetslöshetsförsäkring. På så vis kan det undvikas att nystartsjobben används som ett kostsamt sätt att få personer att uppfylla ett arbetsvillkor i arbetslöshetsförsäkringen. För att bevilja nystartsjobb ska det räcka med kollektivavtalsenlig lön. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om ett förenklat regelverk för subventionerade anställningar i enlighet med vad som anförts ovan. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser, punkt 4 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2018/19:1437 av och (båda M) yrkande 4, 2018/19:2027 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2141 av m.fl. (S) yrkande 6, 2018/19:2296 av m.fl. (MP), 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkandena 6, 7 och 9, 2018/19:2660 av (S) yrkande 3, 2018/19:2690 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2018/19:2740 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 8, 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6 samt 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkandena 14 och 19. Vi ser ljust på yrkesintroduktionsanställning som stödform på arbetsmarknaden. är dock regelverket för att få tillämpa stödet alltför omfattande. Företag som vill anställa med hjälp av yrkesintroduktionsanställningar måste ha ett centralt kollektivavtal om yrkesintroduktion eller ett hängavtal till ett sådant kollektivavtal. Som ett resultat av dagens begränsande regelverk finns det alldeles för få yrkesintroduktionsanställningar på arbetsmarknaden. Vi anser att det visserligen är åtråvärt att arbetsgivare ger sina anställda bra anställningsvillkor. Det får dock inte leda till att vissa arbetsgivare sållas ut och att flertalet arbetssökande inte får ta del av anställningsstödet. För såväl egenföretagare som småföretag (1–49 anställda) skapar dagens regelverk med krav på kollektivavtal problem. Flera av dessa företag saknar av naturliga skäl kollektivavtal och utestängs därför från möjligheten att anställa någon via en yrkesintroduktionsanställning. Det är olyckligt eftersom det finns många egenföretagare som skulle behöva ett par extra händer. Att utestänga en stor del av småföretagen innebär också att begränsa möjligheterna för de företag där fyra av fem jobb skapas i . En sådan ordning är kontraproduktiv om målet är att skapa en framgångsrik arbetsmarknadspolitik. I likhet med utskottet noterar vi att frågan om att utvidga yrkesintroduktionsanställningarna till att gälla även för arbetsgivare som inte omfattas av kollektivavtal behandlades redan i migrationsöverenskommelsen som sex partier träffade . Frågan har därefter utretts inom . Frågan omfattas dock inte av januariavtalet. Vi anser att det är dags att på allvar se över kravet på kollektivavtal för att öppna för fler företag att anställa med yrkesintroduktionsanställningar. Vi anser därför att regeringen bör se till att kravet på kollektivavtal vid yrkesintroduktionsanställningar tas bort i enlighet med vad som anförts ovan. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser, punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2690 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 19 och 2018/19:1437 av och (båda M) yrkande 4, 2018/19:2027 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2141 av m.fl. (S) yrkande 6, 2018/19:2296 av m.fl. (MP), 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkandena 5–7 och 9, 2018/19:2660 av (S) yrkande 3, 2018/19:2740 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 8, 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6 samt 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 14. Jag konstaterar att de stora grupper som står långt ifrån arbetsmarknaden och som tidigare fick plats inom ramen för sysselsättningsfasen i ökande utsträckning lämnas utan någon som helst åtgärd. För att inte lämna dessa människor i sticket är det nödvändigt att införa en ankaråtgärd som främjar ett bibehållet arbetsmarknadsdeltagande. En ankaråtgärd i form av s.k. ankarjobb ska vara obligatorisk för den som stått utanför arbetsmarknaden och i jobb- och utvecklingsgarantin . Till skillnad från utskottet anser jag inte att det är lämpligt att invänta pågående beredningsprocesser eller utfallet av januariöverenskommelsen innan initiativ tas på området. Vidare konstaterar jag att det finns över 350 arbetsintegrerande sociala företag i som ger ca 9 000 personer arbete, arbetsträning och rehabiliterande insatser. ser gärna att fler sådana företag växer fram, då de bedöms sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för vissa grupper arbetssökande som kanske inte haft ett arbete . har därför genomfört satsningar i våra budgetmotioner bl.a. för att utöka handledarstödet hos arbetsintegrerande sociala företag. Med utgångspunkt i den viktiga insats de arbetsintegrerande sociala företagen gör på arbetsmarknaden anser att det är angeläget att underlätta beslutsfattandet kring anvisningar av arbetssökande till dessa företag. En väg att göra detta är att införa en tydligare definition av arbetsintegrerande sociala företag. Jag konstaterar att utskottet inte alls tycks se behovet av denna önskvärda förändring. Jag anser därför att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör utreda dels förutsättningarna för att införa ankarjobb som sysselsättning till långtidsarbetslösa, dels om det bör införas en författningsreglerad definition av arbetsintegrerande sociala företag. Kontroll av subventionerade anställningar, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkandena 7–13 och 2018/19:1162 av m.fl. (S). Liksom utskottet anser att subventionerade anställningar är en bra och nödvändig åtgärd för att hjälpa nyanlända, långtidsarbetslösa eller personer med funktionsnedsättning att få en fastare anknytning till arbetsmarknaden. Nuvarande system med subventionerade anställningar har dock varit behäftat med risker och problem. Vid sidan av den uppenbara risken för undanträngningseffekter finns stora problem med oegentligheter, överutnyttjande och andra felaktigheter. har vi sett åtskilliga exempel på hur oseriösa arbetsgivare inom vissa branscher sätter i system att ta in arbetslösa från olika arbetsmarknadspolitiska program i stället för att anställa ordinarie arbetskraft. Det är hög tid att ta tag i de missförhållanden som råder kring subventionerade anställningar och skapa ett regelverk som motverkar missbruk. –2018 vidtog den rödgröna regeringen ett antal åtgärder som var viktiga steg på vägen för att skapa ordning och reda bland de subventionerade anställningarna. Jag anser dock att det krävs ytterligare åtgärder i syfte att komma till rätta med de problem som finns på området. Det duger inte att som utskottet nöja sig med att invänta pågående beredningsprocesser eller tro att några skrivningar i januariavtalet ska bidra till att lösa de missförhållanden som råder kring subventionerade anställningar. Jag anser därför att regeringen bör vidta följande åtgärder för att komma till rätta med de nuvarande bristerna på området: • införa en gräns för hur många eller hur stor andel anställda med subventionerad lön en och samma arbetsgivare får ta emot • förtydliga för Arbetsförmedlingen att myndigheten ska genomföra samråd med facklig organisation inför varje arbetsplatsförlagd anvisning, även vad gäller nystartsjobb • förtydliga för Arbetsförmedlingen att den fackliga organisationens yttrande alltid noga bör övervägas i myndighetens beslut om arbetsplatsförlagd anvisning • ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att tydliggöra sina rutiner vad gäller för- och efterhandskontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner • ge Arbetsförmedlingen utökade möjligheter att kontrollera arbetsgivare som anställer personal med subventioner • införa möjligheten till sanktioner mot arbetsgivare som inte uppfyller överenskomna kriterier eller missbrukar anställningsstöden för att minska sina personalkostnader och få konkurrensfördelar • införa krav på att arbetsgivare som anställer personer med subventioner ska vara skyldiga att utfärda ett arbetsintyg till den anställde när anställningen upphör. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2018/19:182 av (KD), 2018/19:693 av (M), 2018/19:784 av (M), 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2018/19:1153 av och (båda S), 2018/19:1164 av (S), 2018/19:1466 av Per Lodenius (C), 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20 samt 2018/19:2327 av (MP) yrkande 2. anser att Samhall AB:s uppgift att erbjuda sysselsättning åt personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är en viktig del av arbetsmarknadspolitiken. Vi noterar att flera granskningar av har visat att många anställda har potential att övergå till arbete på den reguljära arbetsmarknaden och att de också vill det. Eftersom en anställning hos är trygg och ibland även ger högre lön än genomsnittligt för liknande arbeten på den ordinarie arbetsmarknaden blir dock många kvar även när arbetsförmågan har utvecklats och arbete på den reguljära arbetsmarknaden blivit möjligt. Utskottets uppfattning verkar vara att de insatser som redan görs för personer med funktionsnedsättning är tillräckliga. Vi delar inte den uppfattningen. Vi anser att mer kan göras för att förbättra förutsättningarna för denna grupp på arbetsmarknaden. Ett område där det finns skäl att överväga nya vägar är insatser som skulle kunna bidra till att öka utflödet och ge fler möjlighet att få ta del av unika kompetens. En sådan åtgärd är att överväga om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget. En sådan ordning skulle ge möjlighet att pröva individen i arbete och bedöma vilken långsiktig insats som är lämpligast, t.ex. en fortsatt fast anställning i bolaget eller annan insats på Arbetsförmedlingen. På så sätt skulle framför allt fler unga kunna ges stöd för att bli anställda hos en annan arbetsgivare, utan att det försämrar anställningstryggheten för dem som är anställda i . Vi anser därför att regeringen bör utreda om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget i enlighet med vad som anförts ovan. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11 samt 2018/19:182 av (KD), 2018/19:693 av (M), 2018/19:784 av (M), 2018/19:1153 av och (båda S), 2018/19:1164 av (S), 2018/19:1466 av Per Lodenius (C), 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20, 2018/19:2327 av (MP) yrkande 2 och 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 10. Ett vanligt reguljärt jobb är inte alltid ett alternativ för arbetslösa med nedsatt arbetsförmåga som inte kan arbeta fullt ut. Vi delar visserligen utskottets uppfattning att arbetsmarknadspolitiken bör inriktas på att inkludera även personer med funktionsnedsättning och skapa möjlighet för alla till arbete utifrån sina förutsättningar. Vi delar dock inte uppfattningen att den politik som regeringspartierna står för på området skulle vara tillräcklig för att nå det önskade målet. Det bör därför övervägas ytterligare insatser på området. För det första anser att det finns skäl att se över möjligheten att införa någon form av flexjobb, dvs. en särskild anställningsform för den som har väsentligt och permanent nedsatt arbetsförmåga. Med ett flexjobb kan den som har nedsatt arbetsförmåga arbeta av sin individuella förmåga och få av lönen. Arbetsgivaren betalar endast för den tid som flexjobbaren kan arbeta, och staten tillskjuter pengar för resterande del av lönen. God erfarenhet av flexjobb finns från t.ex. . För det andra anser vi att det finns skäl att överväga åtgärder för att värna kärnuppdrag. bildades för att ge människor med psykiska eller fysiska funktionshinder möjlighet att få meningsfulla jobb. huvuduppgift är att skapa utvecklande jobb åt personer med en dokumenterad funktionsnedsättning. Vi har dock noterat att Arbetsförmedlingen använder sig av för att få bort nyanlända ur arbetslöshetsstatistiken. Hos är av deltagarna utrikes födda. Att denna grupp skulle utgöra nästan hälften av alla deltagare hos är helt orimligt. anser att Arbetsförmedlingen använder sig av funktionshinderskoderna på ett högst tveksamt sätt; att ha bristande kunskaper i det svenska språket kan inte anses vara en funktionsnedsättning. är inte till för att regeringen ska kunna dölja en misslyckad invandrings- och arbetsmarknadspolitik. Vi anser därför att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan dels bör se över möjligheten att införa någon form av flexjobb, dels bör vidta åtgärder för att värna kärnuppdrag. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkande 20 och 2018/19:182 av (KD), 2018/19:693 av (M), 2018/19:784 av (M), 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2018/19:1153 av och (båda S), 2018/19:1164 av (S), 2018/19:1466 av Per Lodenius (C), 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkande 19, 2018/19:2327 av (MP) yrkande 2 och 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 10. är övertygat om att ett steg mot full delaktighet är möjligheten att kunna försörja sig genom eget arbete. En grundförutsättning på den svenska arbetsmarknaden bör vara att det ska vara enkelt att anställa en person med funktionsnedsättning. Därför är det viktigt att arbetsmarknaden blir mer öppen för dem som vill jobba trots att de har nedsatt arbetsförmåga. Jag anser att det behövs ett större fokus på möjligheterna att göra det lättare för personer med funktionsnedsättning att delta i samhället och försörja sig själva. Jag noterar att utskottet framhåller vissa insatser som riktar sig till personer med funktionsnedsättning och att en del förändringar har skett på området. Till skillnad från utskottet anser jag dock att ytterligare förbättringar än sådana som redan aviserats är önskvärda . Ett sådant område är utformningen av de arbetsmarknadspolitiska stöden för personer med funktionsnedsättning. Dessa är alltför svårtillgängliga i sin nuvarande utformning. Jag stöder därför Liberalernas förslag om att regeringen bör se till att göra de arbetsmarknadspolitiska stöden för personer med funktionsnedsättning färre men mer flexibla i enlighet med vad som anförts ovan. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:182 av (KD) och 2018/19:693 av (M), 2018/19:784 av (M), 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2018/19:1153 av och (båda S), 2018/19:1164 av (S), 2018/19:1466 av Per Lodenius (C), 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20, 2018/19:2327 av (MP) yrkande 2 och 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 10. Jag kan konstatera att nuvarande insatser, såsom lönebidrag, har vissa inlåsningseffekter eftersom det inte är möjligt att ha mer än en arbetsgivare eller äga och driva eget företag. Jag delar inte den uppfattning som utskottet verkar ha att den politik som förs på området redan är fulländad utan anser att mer kan göras. Av artikel 27 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning framgår bl.a. att konventionsstaterna erkänner rätten till arbete för personer med funktionsnedsättning på lika villkor som för andra. Det framgår också att staterna ska främja möjligheterna till egenföretagande, företagande, utveckling av kooperativ samt till att starta eget företag. Vidare ska staterna vidta åtgärder, däribland lagstiftning, för att anställa personer med funktionsnedsättning i den offentliga sektorn. Jag anser att det nu är dags att gå från ord till handling och vidta konkreta åtgärder som resulterar i att fler personer med funktionsnedsättning får arbete. Jag anser därför att regeringen bör se till att modernisera regelverket så att personer med funktionsvariation ska få plats på arbetsmarknaden i enlighet med vad som anförts ovan. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20 samt 2018/19:182 av (KD), 2018/19:693 av (M), 2018/19:784 av (M), 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2018/19:1153 av och (båda S), 2018/19:1164 av (S), 2018/19:1466 av Per Lodenius (C), 2018/19:2327 av (MP) yrkande 2 och 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 10. Liberalerna anser att arbetet är en viktig del av livet och vuxenidentiteten. Att ha ett arbete är ett medel för att kunna leva ett fullvärdigt liv och vara inkluderad i samhället. Jag anser att de viktigaste åtgärderna för att minska klyftorna i sysselsättning mellan personer med olika funktionalitet handlar om matchning och tillgänglighet och om att motverka fördomar och diskriminering. Jag noterar att januariavtalet uttryckligen slår fast att insatser för personer med funktionsnedsättning inte berörs av den reformering av Arbetsförmedlingen som pekas ut i överenskommelsen. Liberalerna anser att en myndighet bör få ett samlat ansvar för utslussningen av unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. Det innebär bl.a. att denna myndighet bör ta över ansvaret för aktivitetsersättningen. Vidare noterar jag att utskottet verkar nöja sig med den rådande ordningen när det gäller vilka stöd och insatser som finns för att underlätta för personer med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. Till skillnad från utskottet anser jag att det finns möjlighet att förbättra dagens system och den mängd av stöd och insatser som finns att tillgå. Genom att minska antalet stöd men göra stöden mer flexibla ökar möjligheten att träffa rätt med insatserna för fler personer. Jag anser därför att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör återkomma med förslag om att dels samla ansvaret för att slussa ut unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden hos en myndighet, dels minska antalet arbetsmarknadspolitiska stöd för personer med funktionsnedsättning men göra stöden mer flexibla. Arbetslöshetsförsäkringen, punkt 7 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3 samt 2018/19:78 av m.fl. (SD) yrkandena 2, 3 och 9, 2018/19:621 av och (båda S), 2018/19:660 av (MP), 2018/19:781 av (M), 2018/19:860 av (M), 2018/19:1471 av och (båda C) yrkande 1, 2018/19:1765 av ClasGöran och (båda S), 2018/19:2034 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2547 av (C) yrkande 2 och 2018/19:2680 av och (båda S) yrkande 2. Arbetslöshetsförsäkringen reformerades under alliansregeringen i syfte att uppmuntra till arbete, öka sysselsättningen och stärka dess roll som omställningsförsäkring. Vi anser att det vägval som då valdes med en arbetslöshetsförsäkring som är en effektiv omställningsförsäkring var rätt väg att gå. Vi kan också konstatera att ekonomiska bedömare som och delar vår uppfattning att reformer av detta slag leder till ett ökat deltagande på arbetsmarknaden och därmed till ökad sysselsättning. Tvärtemot denna inriktning genomförde regeringen en höjning av ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen. En sådan inriktning på politiken får direkt motsatt effekt med längre arbetslöshetsperioder. Vi anser att det även fortsättningsvis är viktigt att värna arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring. Till skillnad från utskottet känner vi oss inte trygga med att det pågående förändringsarbetet på området kommer att leverera de nödvändiga förändringar som behövs. Vi vill i stället se konkreta insatser där utformningen av arbetslöshetsförsäkringen ses över med inriktning på att säkerställa att taknivåer och avtrappning tydligt uppmuntrar till att söka och skaffa jobb. Vidare vill vi framhålla att även andra ersättningar vid arbetslöshet påverkar de arbetssökandes drivkrafter för arbete. Det är viktigt att utgångspunkten är att olika former av ersättningar vid arbetslöshet ska stötta omställning till ett nytt jobb, inte vara en långsiktig försörjning. kan dock arbetslösa behålla sin ersättningsnivå genom att först få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och därefter aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Vi anser att en bortre parentes för de här stöden bör införas.