bet · H601KU28 · 2019-05-10 00:00:00 — ställer sig bakom det som utskottet anför om en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 3 (S, V, MP). m.fl. (M) föreslår i kommittémotionerna 2018/19:2817 yrkande 1 och 2018/19:2821 yrkande 5 att det inrättas ett nationellt säkerhetsråd. Motionärerna anför att ansvaret för samordningen av regeringens krishantering flyttades 2014 från Statsrådsberedningen till . Enligt motionärerna förlorade därmed funktionen sin nödvändiga centrala placering. Vidare anför motionärerna att ett nytt särskilt säkerhetsråd inrättades , men att det är oklart vilken roll detta spelat. Motionärerna anser att regeringens krisledningsorganisation bör vara placerad i Statsrådsberedningen som leds av statsministern. Vidare anför motionärerna att krisledningen då får en tydligare ställning och kommer att ligga högre upp i hierarkin inom . Även i kommittémotion 2018/19:2840 av m.fl. (C) yrkande 9 föreslås att ett nationellt säkerhetsråd inrättas under statsministern. I motionerna anförs att det nationella säkerhetsrådet ska utgöra den centrala statliga krisledningsorganisationen och vara knutpunkt i frågor som rör rikets säkerhet i vid bemärkelse. För att bereda regeringsärenden och för att biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt ska det finnas ett regeringskansli enligt 7 kap. 1 § regeringsformen. I detta ingår departement för olika verksamhetsgrenar. Regeringen fördelar ärendena mellan departementen. Statsministern utser chefer för departementen bland statsråden. Bestämmelser om organisation finns i förordningen (1996:1515) med instruktion för . ansvarar för bl.a. samordning av samhällets krisberedskap inklusive civilt försvar, i den mån sådana ärenden inte rör försvarets militära förmåga, och informationssäkerhet, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement. Vidare finns vid enligt instruktionen en särskild chefstjänsteman för krishantering (11 b §). Under chefstjänstemannen finns ett kansli för krishantering. Den särskilda chefstjänstemannen för krishantering ansvarar för utveckling, samordning och uppföljning av krishanteringen i samt nödvändiga förberedelser för detta (11 c §). Chefstjänstemannen får i det syftet ge ut riktlinjer och annat material. För krishantering finns det en grupp för strategisk samordning (11 d §). Gruppen består av statssekreterare i de departement vars verksamhetsområden berörs av en allvarlig händelse eller en uppkommen situation. Gruppen leds av en statssekreterare i , som vid förhinder får utse en annan statssekreterare att leda gruppen. Med statssekreterare avses även kabinettssekreteraren. I Statsrådsberedningen finns ett säkerhetspolitiskt råd för utbyte av information om säkerhetspolitiska frågor (§). Statsministern leder rådets möten. På regeringens webbplats anges att ett krishanteringsråd inrättades av regeringen och att detta leds av inrikesministerns statssekreterare. I rådet ingår normalt rikspolischefen, säkerhetspolischefen, överbefälhavaren samt generaldirektörerna för , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , och . I rådet ingår även en landshövding som företräder länsstyrelserna. Vid krishanteringsrådets möten träffas och rådets ledamöter för information och diskussion. Under normala förhållanden sammanträder rådet för allmän orientering om arbetet inom krisberedskapsområdet. Rådet kan också sammankallas för informationsutbyte mellan och myndigheter under allvarliga händelser och kriser. Utskottet har tidigare behandlat motioner om organisation och frågor som hänger samman med denna. Senast vid budgetbehandlingen framhöll utskottet liksom tidigare att inte har till uppgift att fatta beslut i frågor som rör organisation och avstyrkte motionsyrkanden om departementsindelningen (bet. 2017/18:KU1). Ledningen av krishantering måste organiseras så att den speglar dagens komplexa hotbild och risker. I baseras krisberedskapen på ansvarsprincipen, dvs. den myndighet som har ansvaret för en verksamhet under normala förhållanden har det även under en kris. katastrofkommission pekade på vissa svagheter hos ansvarsprincipen (SOU 2015:104). Det handlade exempelvis om att signalerna från en myndighet som inte förmår lösa en kris på egen hand fördröjs. Kommissionen ansåg också att närhet till statsministern är av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i förhållande till fackdepartementen. Mot den bakgrunden anser utskottet att regeringen bör göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att skapa ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. På så sätt skulle krisledningen få en tydligare ställning högt upp i hierarkin. Just närheten till statsministern är av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i relationen till fackdepartementen. Det nya nationella säkerhetsrådet bör därför ledas av statsministern och utgöra knutpunkten i den centrala krisledningsorganisationen. Rådet bör arbeta med frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse och fånga upp och bereda strategiska säkerhetsfrågor som inte har en naturlig hemvist i ett enskilt fackdepartement. Utskottet har tidigare uttalat att inte har till uppgift att fatta beslut i frågor som rör organisation. Utskottet anser emellertid att frågan om utformningen av den centrala krisorganisationen inte är begränsad till hur bör vara organiserat utan gäller hanteringen av nationell krisledning i vidare mening. Sammantaget finner utskottet att bör tillkännage för regeringen vad utskottet anför om en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Därmed tillstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utrikesförvaltningens organisation. Jämför reservation 4 (SD) och 5 (KD, L). I motionerna 2018/19:15 av (SD) yrkande 2, 2018/19:85 av (SD) och 2018/19:634 av (SD) föreslås att i flyttas till . I motionerna anförs att är huvudstad i och att parlamentet, presidenten, och departementen är lokaliserade till . Även i kommittémotion 2018/19:1367 av m.fl. (SD) yrkande 7 föreslås att i flyttas till . I motion 2018/19:386 av (KD) föreslås dels att i flyttas till (yrkande 1), dels att bör ta initiativ till ett gemensamt nordiskt ambassadområde i (yrkande 2). Motionären anför att i har en ambassad i och ett generalkonsulat i . Vidare anför motionären att generalkonsulatet i ansvarar för officiella kontakter med den palestinska myndigheten. (M) föreslår i motion 2018/19:1195 ett utökat samarbete mellan , och när det gäller ambassader, representationer, delegationer och konsulat. Motionären anför att det finns många likheter mellan , och . Medborgarna i dessa länder har oftast lätt att förstå varandras språk. Därför anser motionären att ett utökat samarbete mellan ländernas utrikesrepresentationer borde vara möjligt. I kommittémotion 2018/19:1383 av m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås att bör upprätta en ambassad i Somalilands huvudstad med ansvar för såväl som Somaliland. Motionärerna anför att det är i i som hanterar de diplomatiska relationerna med . Att upprätta en ambassad i Somaliland skulle effektivisera arbetet och ge möjlighet att bistå i arbetet med att förbättra relationerna mellan och Somaliland. har berett utrikesutskottet tillfälle att yttra sig över motionerna. yttrade sig (yttr. 2018/19:UU2y). Yttrandet finns i bilaga 2. anser att bör avstyrka motionerna. I yttrandet finns två avvikande meningar (SD och KD, L). påminner liksom tidigare om att beslutskompetensen enligt regeringsformen ligger hos regeringen eller hos de myndigheter som ligger under regeringen när det gäller frågor som rör och utrikesförvaltningens organisation (t.ex. yttr. 2017/18:UU1y). Med anledning av flera motionsyrkanden om att ambassaden i ska flyttas till konstaterar utrikesutskottet i likhet med i betänkande 2017/18:UU14 att EU är tydligt i sin syn på som en separat enhet och som framtida huvudstad för två stater. Utskottet välkomnar att antog slutsatser där EU bekräftar sitt starka stöd för tvåstatslösningen och understryker att EU:s ståndpunkt om är oförändrad. Utskottet konstaterar att har fått en särskild status av FN och att säkerhetsrådet har uppmanat världssamfundet att respektera denna. Utskottet konstaterar att säkerhetsrådet framhöll detta senast i resolution (2016) . anser att alla slutstatusfrågor, inklusive status, måste lösas genom förhandlingar mellan parterna och inte genom unilateralt agerande. Med anledning av att ett par motioner framhåller vikten av ett utökat samarbete mellan nordiska länder när det gäller utrikesrepresentation konstaterar utrikesutskottet att löpande undersöker möjligheterna till samlokalisering med andra länder, inte minst de nordiska. Det finns på ca 25 orter någon form av nordisk samlokalisering, i många fall med administrativ samverkan. Bland annat har den administrativa integrationen kommit långt i och . Utskottet vill, i linje med vad som anförs i motion 2018/19:1195, betona vikten av nordiskt ambassadsamarbete och välkomnar att regeringen fortsätter att undersöka möjligheterna till samlokalisering med andra länder, inklusive de nordiska länderna. När det gäller motionsyrkandet om att upprätta en ambassad i Hargeysa i Somaliland konstaterar utrikesutskottet att en förutsättning för etablering i enlighet med vad som föreslås i motionen är att erkänner Somaliland som stat. har avstyrkt motioner om utrikesförvaltningens organisation och förändringar inom utrikes-representationen på den grunden att inte har till uppgift att fatta beslut i frågor som rör utrikesförvaltningens organisation och förändringar inom utrikesrepresentationen. avstyrkte utskottet två motionsyrkanden om utrikesförvaltningens organisation med denna motivering (bet. 2017/18:KU1). Utskottet ser positivt på ett utökat samarbete mellan de nordiska länderna om ambassader och annan utrikesrepresentation, men anser liksom tidigare att det är en uppgift för regeringen att avgöra frågor om utrikesförvaltningens organisation och förändringar inom utrikesrepresentationen. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en EU-portal. Jämför reservation 6 (L). m.fl. (L) föreslår i partimotion 2018/19:2040 yrkande 28 att ska upprätta en EU-portal på webbplatsen . Där ska information om regeringens politik på EU-nivå och alla pågående lagstiftningsprocesser finnas lättillgänglig för ökad transparens. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda möjligheterna att inom ramen för EU:s nuvarande regelverk och arbetssätt främja insyn, delaktighet och inflytande för aktörer i när det gäller frågor som beslutas inom EU (Ju 2014:20, dir. 2014:112). I uppdraget ingick att redogöra för de möjligheter till insyn, delaktighet och inflytande som finns samt att analysera kunskapsnivån i i frågor som rör EU och hur denna påverkas av olika samhällsaktörer. Utredningen skulle även föreslå åtgärder inom ramen för existerande strukturer för att öka insyn, delaktighet och inflytande i frågor som beslutas inom EU. överlämnade utredningen betänkandet EU på hemmaplan (SOU 2016:10) till regeringen. Utredningen föreslog åtgärder på tre övergripande områden: åtgärder för att höja kunskapen, åtgärder för att öka möjligheterna till insyn och delaktighet samt åtgärder för att förbättra informationstillgången. Utredningen föreslog att skapar en EU-portal på som ska innehålla regeringens EU-politik och alla viktigare pågående processer, inklusive lagstiftningsarbetet, på EU-nivån. Enligt utredningen är det en förutsättning för delaktighet att det finns tillgång till löpande information om aktuella EU-relaterade frågor samt information om när de ska behandlas och vem som fattar beslut. På EU-portalen ska enligt utredningen finnas bl.a. politiska överenskommelser som görs inom ramen för Europeiska rådets möten, kommenterade dagordningar och information om frågornas behandling vid rådsmöten (motsvarande regeringens underlag till och länkar till stenografiska uppteckningar från statsrådens samråd med inför rådsmötena) samt eventuella EU-promemorior och propositioner. Portalen bör också innehålla information om arbetet i de särskilda EU-beredningsgrupperna. Det ska även finnas information om eventuella e-samråd, inklusive de synpunkter som kommit in vid dessa. På portalen bör även länkas till Sieps publikationer. Enligt uppgift från arbetar myndighetens kommunikationsavdelning och departementens kommunikationsavdelningar löpande med att utveckla och förbättra den EU-relaterade informationen på regeringens webbplats. Målsättningen är att på ett tydligt sätt integrera EU-perspektivet i den befintliga strukturen och inom respektive sakfråga på webbplatsen. Därmed är det enligt myndigheten inte aktuellt med en separat EU-portal. Det pågår ett särskilt utvecklingsarbete som syftar till att göra det lättare att följa viktiga processer, inklusive lagstiftningsarbetet. Under rubriken i EU på regeringens webbplats finns aktuell information om vad som diskuteras på möten i och i ministerrådet och vilken ståndpunkt har. Det är också möjligt att där söka efter information i särskilda sakfrågor och ta fram olika dokument. Vidare finns länkar till andra sidor om regeringens arbete i EU. Regeringen har också ett Twitterkonto om i EU. avstyrkte utskottet ett motsvarande motionsyrkande (bet. 2017/18:KU37). Utskottet konstaterade att det inom pågår ett löpande arbete med att utveckla och förbättra den EU-relaterade informationen på regeringens webbplats och att regeringen vidtar en rad olika åtgärder för att öka kunskapen i samhället om EU-relaterade frågor. Det saknades därför anledning för utskottet att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Liberalerna reserverade sig. Utskottet noterar att det löpande pågår ett arbete med att utveckla och förbättra den EU-relaterade informationen på regeringens webbplats. Mot denna bakgrund saknas skäl för utskottet att föreslå något tillkännagivande till regeringen om en EU-portal. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. Sieps uppdrag. Jämför reservation 7 (SD). m.fl. (SD) yrkar i kommittémotion 2018/19:123 yrkande 3 att för Europapolitiska studier (Sieps) får ett väsentligt förändrat uppdrag. Motionärerna anför att myndigheten bör ägna sig mer åt att följa utvecklingen inom EU och analysera vilka konsekvenser den får för , snarare än att vara något som närmast kan liknas vid en av allmänheten finansierad reklambyrå för EU. Vidare anför motionärerna att det i myndighetens arbete borde ingå att upprätta ett EU-bokslut och redovisa hur mycket självbestämmande som flyttats från till EU. I motion 2018/19:1848 av (M) föreslås en kommission som ska granska hur tillämpas i . I kommissionens arbete bör ingå att granska allt ifrån lagstiftning och föreskrifter till praktisk tillämpning vid myndigheternas kontakt med medborgare och företag. Sieps bildades och har i uppdrag att belysa aktuella Europapolitiska frågor på ett självständigt och allsidigt sätt. Myndigheten gör analyser, underlag och seminarier tillgängliga för regeringen och övriga aktörer i den politiska beslutsprocessen i och i EU. Enligt förordningen (2008:748) med instruktion för för europapolitiska studier ska myndigheten ta fram forskningsbaserade analyser och annat underlag i frågor om utvecklingen av Europeiska unionen och Europapolitik göra analyser och underlag tillgängliga för regeringen och övriga aktörer i den politiska beslutsprocessen i och självständigt och objektivt bidra till en allsidig belysning av aktuella Europapolitiska frågor delta i internationellt utbyte inom sitt verksamhetsområde tillhandahålla utbildningar i ämnen som rör Europeiska unionen som en del av kompetensförsörjningen i offentlig verksamhet. Utredningen om delaktighet i EU överlämnade sitt betänkande EU på hemmaplan (SOU 2016:10). I betänkandet pekar utredningen bl.a. på brister i viktiga delar av det svenska samhället när det gäller kunskaperna om EU-samarbetet och dess vikt för . I betänkandet anförs att regeringens myndigheter gradvis har fått en ökad roll i både utformningen och genomförandet av beslut som fattas på EU-nivån. Detta har medfört en allt större gråzon av oklara ansvarsförhållanden mellan departementen och myndigheterna. Det är upp till myndigheten att välja omfattning på sin EU-relaterade utåtriktade information och att avgöra om och när intressenter i det omgivande samhället ska bjudas in till dialog om pågående lagstiftningsarbete på EU-nivå. Vissa myndigheter väljer en minimalistisk linje och osynliggör därmed en stor del av myndigheternas arbete i EU-relaterade sakfrågor. Som en följd försvåras det omgivande samhällets insyn, påverkan och möjligheter till ansvarsutkrävande. I budgetpropositionen anförde regeringen att den påbörjade arbetet med att följa upp utredningens förslag (prop. 2017/18 utg.omr. 1 s. 103). Regeringen skrev att medel tillförts Sieps som påbörjat en särskild utbildningssatsning för förtroendevalda och anställda inom kommuner och landsting. Regeringen anför i budgetpropositionen att arbete för att öka delaktigheten, kunskapen och engagemanget kring frågor i bedrivs utifrån utredningens betänkande och att det genom anslagsökningen 2018 kunnat genomföras flera insatser (prop. 2018/19:1 utg. omr. 1 s. 84). behandlade utskottet ett motionsyrkande om att tydliggöra Sieps uppdrag mot bakgrund av vad utredningen på hemmaplan framförde i sitt betänkande (bet. 2016/17:KU1 s. 67). Utskottet avstyrkte motionen med hänvisning till att beredningen av utredningens betänkande inte borde föregripas. Även avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att väsentligt förändra Sieps uppdrag (bet. 2017/18:KU1). Utskottet ansåg inte att det fanns anledning för att ta något initiativ för att förändra Sieps uppdrag. Utskottet anser att det inte finns anledning för att ta något initiativ för att förändra Sieps uppdrag eller för att inrätta en kommission för att granska tillämpningen av . Motionsyrkandena avstyrks därför. En förnyad översyn av förvaltningslagen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en förnyad översyn av förvaltningslagen. Jämför reservation 8 (SD). m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2018/19:123 yrkande 5 att det görs en förnyad översyn av förvaltningslagen. Motionärerna anför att den gamla förvaltningslagen ersatts av en ny lag som bl.a. försvagat de svenska förvaltningsrättsliga principerna. Vidare anför motionärerna att det infördes en extensiv rätt till tolk för personer med ett annat modersmål än svenska. Motionärerna anför också att begreppet myndighetsutövning avskaffades. Den nya lagen bör enligt motionärerna ses över och ersättas av en modern, rättssäker och adekvat lag som tar fasta på de svenska förvaltningsrättsliga principerna. En ny förvaltningslag antogs av efter beredning i (prop. 2016/17:180, bet. 2017/18:KU2, rskr. 2017/18:2). Förvaltningslagen (2017:900) trädde i kraft . Genom lagen upphävdes förvaltningslag. Syftet med den nya lagen är att enklare och modernare regler för förvaltningsmyndigheternas arbete ytterligare ska stärka rättssäkerheten för de enskilda medborgarna. Genom den nya lagen regleras förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna mer heltäckande än . Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer som har utvecklats i praxis anges i uttryckliga bestämmelser. Lagen innehåller också ett nytt rättsmedel mot långsam handläggning. välkomnade regeringens förslag till en ny förvaltningslag och delade bedömningen i propositionen att reglerna för förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna borde reformeras och moderniseras för att ytterligare stärka enskildas rättssäkerhet. Utskottet ansåg att förslagen i propositionen var väl avvägda och tillstyrkte regeringens förslag till en ny förvaltningslag. Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om att en bestämmelse i lagen om hur ankomstdagen för handlingar bestäms skulle ha en delvis annan lydelse. reserverade sig till förmån för motionen. I samband med beredningen av propositionen om en ny förvaltningslag behandlade utskottet även motioner om bl.a. begreppet myndighetsutövning, tolkning och översättning. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om en översyn av den nya förvaltningslagen (bet. 2017/18:KU37). Utskottet anförde att förvaltningslagen hade setts över, och att den nya lagen skulle träda i kraft . Utskottet var inte berett att förespråka någon ny översyn av lagen. Den nya förvaltningslagen trädde i kraft för mindre än – . Utskottet ser inte skäl att förespråka en ny översyn av lagen och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om handläggningstiden hos myndigheter. I motion 2018/19:895 av (M) yrkande 1 begärs att de svenska myndigheterna ska bli mer effektiva och användarvänliga. Motionären anför att det finns exempel på myndigheter som systematiskt granskar sina egna rutiner för att bli mer effektiva och användarvänliga. I motion 2018/19:996 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör förtydliga för myndigheterna att de måste följa lagar och regler i . Det finns enligt motionären exempel på både svenska regler och EU-regler som talar om hur länge en myndighet får hålla på med sin handläggning innan den måste vara klar. Många myndigheter gör ett mycket bra jobb och levererar sina beslut till företag och privat-personer, men tyvärr gäller det inte alltid alla myndigheter. I yrkande 2 i motionen begärs ett tillkännagivande om att myndigheternas handläggnings-tider ska följa kraven i svensk och europeisk lagstiftning om maxtider. Vidare föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om att en myndighet som på grund av försumlighet eller brott mot gällande tids- och handläggningsbestämmelser gör att ett företag förlorar pengar eller drabbas av annan skada ska vara skyldig att ersätta företaget för detta. och (båda C) framhåller i motion 2018/19:2421 betydelsen av snabbare hantering av tillståndsärenden hos myndigheter och domstolar. Motionärerna välkomnar den nya bestämmelsen i förvaltningslagen om att en enskild part får begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Vidare anför motionärerna att en orsak till långa beslutsprocesser är ett ökat antal överklaganden. Detta beror enligt motionärerna delvis på att ideella föreningar i allt större utsträckning har getts överklaganderätt. Motionärerna anser att det är angeläget att beslut i förvaltningsärenden ska kunna vinna laga kraft snabbare och utan överklaganden. Vidare anför motionärerna att ideella föreningar och andra organisationer kan lämna synpunkter i överklagade ärenden, och att de intressen som dessa företräder normalt är allmänna intressen som myndigheterna och förvaltningsdomstolarna har en skyldighet att beakta. Enligt 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen ska en rättegång genomföras rättvist och inom skälig tid. I 11 § förvaltningslagen (2017:900) anges att om en myndighet bedömer att avgörandet i ett ärende som har inletts av en enskild part kommer att bli väsentligt försenat, ska myndigheten underrätta parten om detta. I en sådan underrättelse ska myndigheten redovisa anledningen till förseningen. Enligt 12 § får, om ett ärende som har inletts av en enskild part inte har avgjorts i första instans senast , parten skriftligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Myndigheten ska från den dag då en sådan begäran kom in antingen avgöra ärendet eller i ett särskilt beslut avslå begäran. Ett beslut att avslå en begäran om att ärendet ska avgöras får överklagas till den domstol eller förvaltningsmyndighet som är behörig att pröva ett överklagande av avgörandet i ärendet.