bet · H601JuU10 · 2019-04-15 00:00:00 — Mot denna bakgrund fanns det enligt utskottets uppfattning inte anledning för att göra något tillkännagivande om polisens arbete med näthat. Utskottet avstyrkte därför dessa motionsyrkanden. Utskottet, som bl.a. noterade att betänkandet Hemlig dataavläsning – ett viktigt verktyg i kampen mot allvarlig brottslighet (SOU 2017:89) bereddes inom , fann inte heller skäl att ställa sig bakom motionsyrkanden om bl.a. befogenheter att motverka brott på deep web. I samma betänkande behandlade utskottet motioner om verktyg för att motverka barnpornografibrott, bl.a. genom blockeringsverktyg (s. 42 f.). Frågan om nätfilter hade tidigare behandlats i bl.a. betänkande om polisfrågor (bet. 2015/16:JuU20 s. 33 f.). Utskottet hade där uppmärksammat att den svenska finansiella koalitionen mot barnpornografi (Finanskoalitionen) verkar för att försvåra och förhindra handel med barnpornografi. I Finanskoalitionen deltar bl.a. , Netclean och flera banker. Utskottet framhöll att arbetet mot all form av sexuell exploatering av barn var viktigt och fann att åtkomsten till barnpornografi ska försvåras på olika sätt. Utskottet konstaterade att ett omfattande arbete också bedrevs för att på olika sätt motverka spridningen av barnpornografi. Något tillkännagivande till regeringen om nätfilter var därför enligt utskottet inte nödvändigt. vidhöll utskottet sitt ställningstagande från föregående år och ansåg mot bakgrund av det arbete som pågår för att motverka spridningen av barnpornografi att ett tillkännagivande om nätfilter inte var nödvändigt. Frågan om en ”onlineknapp” på nätet behandlades i betänkande /15:JuU16. Utskottet såg allvarligt på grooming och liknande brottslighet, men ansåg mot bakgrund av arbete som bedrivits inom , och som utskottet utgick från skulle komma att fortsätta inom den nya , inte att något tillkännagivande till förmån för förslaget i motionen var nödvändigt. Liknande motionsyrkanden har påföljande år behandlats genom s.k. förenklad beredning och avstyrkts. Utskottet behandlade även motionsyrkanden om förebyggande arbete mot it-brottslighet, som t.ex. bedrägerier, id-kapningar och nätfiske, i förra årets betänkande om polisfrågor (2017/18:JuU13 s. 82). Utskottet ansåg att arbetet var viktigt och delade motionärernas uppfattning att risken för att falla offer för it-relaterade brott, såsom s.k. phishingmejl, där brottslingen försöker få tillgång till lösenordsinformation eller kontokortsnummer, minskar om den utsatta har rätt kunskaper. Många brott kan undvikas genom att konsumenter och företag ges ökad information om brottsligheten. Utskottet såg därför, liksom motionärerna, positivt på att flera branscher som berörs av bedrägerier har forum eller branschorganisationer där de säkerhetsansvariga träffas för att utbyta erfarenheter. Utskottet noterade vidare det uppdrag som hade getts till MSB i vilket det bl.a. ingick att genomföra en nationell informationskampanj i syfte att öka kunskaperna om vilka grundläggande säkerhetsåtgärder som kan och bör vidtas för att skydda sig mot t.ex. id-stölder. Utskottet ansåg därmed inte att det fanns anledning att föreslå något tillkännagivande till regeringen i frågan om förebyggande information om it-brottslighet. Utskottet är alltjämt av uppfattningen att åtgärder mot den ökande it-relaterade brottsligheten är mycket angelägna. Som framgår ovan har också, på förslag av utskottet, riktat tillkännagivanden till regeringen som rör brottslighet på internet. Regeringen har också, som redovisats, vidtagit en rad åtgärder för att stärka rättsväsendets kompetens på området och öka polisens närvaro på internet. Flertalet av motionerna i detta avsnitt avstyrks därför med anledning av pågående och avslutade arbeten. Utskottet vidhåller sin uppfattning från föregående år om vikten av åtgärder för att motverka trakasserier och hot på internet. Mot bakgrund av det arbete som vidtagits på området, bl.a. införandet av brottet olaga identitetsintrång och polisens arbete med att införa it-brottscenter, finns det dock inte tillräcklig anledning för att rikta något sådant tillkännagivande till regeringen som efterfrågas i motion 2018/19:2469 (KD) yrkande 2 om åtgärder mot trakasserier och brott på internet. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom förslaget i 2018/19:2455 (KD) yrkande 3 som rör skadestånd för den som blivit kränkt på internet. Utskottet avstyrker därför dessa motioner. Mot bakgrund bl.a. av att en proposition om hemlig dataavläsning väntas finns det enligt utskottet inte anledning att göra någon annan bedömning än när det gäller motionsyrkanden om åtgärder för att bekämpa brott på deep web. Motion 2018/19:486 (L) yrkandena 1, 2 och 3 avstyrks därmed. Utskottet ser mycket allvarligt på it-relaterade sexualbrott, bland vilka s.k. grooming och barnpornografibrott kan nämnas. Utskottet har därför förståelse för det som anförs i motionerna 2018/19:692 (V) yrkande 2 och 2018/19:1631 (M) yrkandena 1 och 2 om olika verktyg och arbetssätt för att försvåra sådan brottslighet. Mot bakgrund av det arbete som pågår, t.ex. utvidgningen av det straffbara området för kontakter med barn i sexuellt syfte och de i pågående utredningarna som rör bl.a. barnpornografibrott, saknas det emellertid anledning för att ta några sådana initiativ som efterfrågas i motionerna. bör således avslå dessa. I fråga om identitetsstölder noterar utskottet att en ny straffbestämmelse om olovlig identitetsanvändning infördes och att MSB genomfört en nationell kampanj i syfte att informera om bl.a. identitetskapningar. Utskottet utgår också från att regeringen följer frågan och vidtar de ytterligare åtgärder som behövs. Det finns därför inte anledning att nu ställa sig bakom motionerna 2018/19:210 (SD) och 2018/19:690 (M) yrkande 2, som avstyrks. Utskottet anser slutligen att det är viktigt att polisen har möjlighet och kompetens att koordinera spaning på internet för att exempelvis motverka nätförsäljning av illegala preparat. Mot bakgrund av de kompetensutvecklande åtgärder som vidtas vid de olika myndigheterna inom rättsväsendet saknas det emellertid anledning att ställa sig bakom förslaget i motion 2018/19:2689 (KD) yrkande 4, som därmed avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ekonomisk brottslighet, bl.a. bidragsbrott och annan brottslighet riktad mot välfärdssystemen. Jämför reservation 52 (SD), 53 (V) och 54 (KD). I motion 2018/19:712 av m.fl. (S) begärs en skärpt lagstiftning för att motverka organiserad brottslighet som är riktad mot offentligt finansierad verksamhet. Motionärerna anför att kommuner och andra offentliga aktörer utsätts för brottslighet där kriminella ser bidrag som en basinkomst. (M) anför i motion 2018/19:1433 yrkande 4 att det ska säkerställas att anmälningar om bidragsbrott också utreds och lagförs. Såväl bidragssystemens finansiering som delar av välfärden urholkas av ekonomisk brottslighet. Kommuner som följer upp felaktiga bidragsutbetalningar möts inte sällan av att polisanmälningar har lagts ned i brist på utredningsresurser. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 61 begärs ett tillkännagivande om vikten av samverkan mellan relevanta myndigheter för att förhindra och upptäcka brottslighet kopplad till välfärdssystemen. Motionärerna anför att de senaste årens ökning av brottslighet riktad mot olika välfärdssystem medför att medel som avsätts för personer med mycket omfattande stödbehov i stället riskerar att hamna i skrupellösa människors fickor utan att något vårdbehov tillgodoses. Ett mycket aktivt arbete behövs där , och samarbetar för att förhindra och upptäcka denna typ av brottslighet. I kommittémotion 2018/19:294 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att regeringen bör återkomma med en ny uppdaterad strategi mot ekonomisk brottslighet. Det har gått regeringens strategi för samlade åtgärder mot ekobrott kom till och det är enligt motionärerna dags för en ny uppdaterad strategi. I kommittémotion 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 14 begär motionärerna att lagarna kring oriktiga fakturor ska utredas och skärpas. Ett växande problem är att oseriösa företag genom olika, mer eller mindre kreativa sätt, utnyttjar marknadsreglerna på ett oärligt sätt. En översyn av regelverket kring detta behövs därför. En straffrättslig reglering till skydd för välfärdssystemen infördes genom bidragsbrottslagen (2007:612). Lagen gäller sådana bidrag, ersättningar, pensioner och lån för personligt ändamål (ekonomiska förmåner) som enligt lag eller förordning beslutas av , , , , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna. Den som lämnar oriktiga uppgifter eller inte anmäler ändrade förhållanden som han eller hon är skyldig att anmäla enligt lag eller förordning, och på så sätt orsakar fara för att en ekonomisk förmån felaktigt betalas ut eller betalas ut med ett för högt belopp, döms för bidragsbrott till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Om brottet är grovt, döms för grovt bidragsbrott till fängelse, lägst och högst . Andra straffrättsliga bestämmelser som kan vara tillämpliga vid brott mot välfärdssystemen finns i , t.ex. bestämmelserna om bedrägeri, olovligt förfogande, urkundsförfalskning, osant intygande och osann eller vårdslös försäkran. överlämnades betänkandet Kvalificerad välfärds-brottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra (SOU 2017:37) till regeringen. I betänkandet föreslog utredaren en rad åtgärder som ska förebygga, förhindra, upptäcka och bekämpa organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet som riktas mot välfärdssystemen. Uppdraget hade varit att göra en översyn av välfärdsstatens förmåga att stå emot organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet och föreslå åtgärder för att motverka att bidrag och förmåner hamnar i händerna på kriminella. Utredningen ansåg att det finns otillräckliga förutsättningar för myndigheter att bekämpa välfärdsbrottsligheten och att det förekommer felaktiga uppgifter i register som ligger till grund för utbetalningar. Utredningen kom även fram till att myndigheter inte har tillräckliga möjligheter att kontrollera om inrapporterade uppgifter är korrekta. Mot denna bakgrund lämnade utredaren ett trettiotal förslag, bl.a. att ny enhet för utredning av bidragsbrott skulle inrättas hos och att mål om brott mot bidragsbrottslagen skulle handläggas vid , att regeringen borde utreda frågan om en samordnad statlig utbetalningsfunktion och utöka myndigheternas möjligheter till informationsutbyte, att skulle ges möjlighet att göra besök på den adress där den enskilde är eller kan antas vara bosatt och att ett folkbokföringsbrott skulle införas och att straffet för grovt bidragsbrott till skulle skärpas till max . Regeringen har med anledning av bl.a. förslagen vidtagit en rad åtgärder, varav följande kan nämnas (se regeringens webbplats under rubriken mot välfärdsbrottslighet): • En särskild utredare har fått i uppdrag (dir. 2018:50) att undersöka hur en samordnande funktion för statliga utbetalningar från välfärdssystemen kan bidra till att öka möjligheterna att förhindra felaktiga utbetalningar, effektivisera utbetalningsprocesser och förbättra servicen till medborgarna. Utredaren ska föreslå hur en sådan funktion kan utformas och organiseras. Uppdraget ska redovisas . • har möjlighet att besluta om kontrollbesök för att kontrollera en persons bosättning, om det är nödvändigt för bedömningen av frågan om folkbokföring (prop. 2017/18:145). • Den som i folkbokföringen har registrerats under en falsk identitet ska avregistreras från folkbokföringen när det gäller den identiteten. Det är därmed möjligt för att avregistrera uppgifter som är kopplade till ett personnummer som tilldelats en person som är påhittad eller överhuvudtaget inte skulle folkbokförts i landet under den identiteten (prop. 2017/18:145). • har fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att förebygga ekonomisk brottslighet. Myndigheten ska lämna förslag på åtgärder för att i ökad utsträckning förebygga penningtvätt, finansiering av terrorism eller annan ekonomisk brottslighet. • Kraven i instruktionen för CSN har skärpts så till vida att myndigheten ska motverka bidragsbrott och säkerställa att felaktiga utbetalningar inte görs. • Falska eller manipulerade handlingar är ofta starten på en lång kedja av brottslighet såsom förfalskningsbrott, bedrägerier och penningtvättsbrott för att finansiera organiserad brottslighet. har tagit fram en promemoria med förslag om att ges rätt att på eget initiativ arbeta mot ett stort antal brott som är kopplade till användandet av falska eller manipulerade intyg om brotten har samband med verksamhet samt penningtvättsbrott. Regeringen beslutade propositionen Utökade möjligheter för att bekämpa brott (prop. 2018/19:12). beslutade regeringen propositionen Ökat skydd för hotade och förföljda personer samt några åtgärder för att öka kvaliteten i folkbokföringen (prop. 2017/18:145). Propositionen innehåller bl.a. förslag på åtgärder som syftar till att förbättra kvaliteten i folkbokföringen. Regeringen föreslog, som framgår ovan, att skulle få möjlighet att avregistrera uppgifter om falska identiteter från folkbokföringen samt göra kontrollbesök för att kontrollera en persons bosättning. I propositionen föreslogs även att brottet folkbokföringsbrott skulle införas på nytt. biföll förslaget, och straffbestämmelsen trädde i kraft . Utredningen om utvärdering av bidragsbrottslagen överlämnade sitt betänkande Bidragsbrott och underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering (SOU 2018:14) till regeringen. Utredningen hade haft i uppdrag att göra en bredare utvärdering av lagen för att undersöka hur bestämmelserna har fungerat i praktiken, vilka konsekvenser lagen har fått och om syftena med reformen har uppnåtts. Utredningen föreslår bl.a. följande åtgärder: • Bidragsbrottslagens tillämpningsområde utvidgas. • Maximistraffet för grovt bidragsbrott skärps till fängelse . • Bestämmelsen om grovt brott ändras. • Brott enligt bidragsbrottslagen ska bara anmälas till . • Den som i väsentlig mån är oaktsam ska kunna dömas för vårdslöst bidragsbrott. • Risken för ekonomisk skada ska vara en del av bedömningen av om ett vårdslöst brott är mindre allvarligt. • Preskriptionstiden för bidragsbrott som är ringa och för vårdslöst bidragsbrott förlängs till . • Underrättelseskyldigheten vid felaktiga utbetalningar från välfärds-systemen utvidgas. Utredningen har remitterats och bereds inom . Regeringen anförde följande i budgetpropositionen om förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet (prop. 2018/19:1 utg.omr. 4 s. 27 f.): har fortsatt att bedriva informations- och påverkansarbete i samverkan med myndigheter, företag och organisationer. förstärkte myndigheten den brottsförebyggande organisationen med fem årsarbetskrafter. fick, likt , in ett stort antal anmälningar om bokföringsbrott till följd av för sent upprättad årsredovisning, vilket tog avsevärda resurser i anspråk. Då konstaterat i analyser av domar mot småföretagare att okunskap ofta är en bidragande faktor till att brottet begåtts tog myndigheten tillsammans med fram förtydliganden i den information från som går ut till alla företagare om när det är dags att lämna in årsredovisningen. Vidare har fattat ett inriktningsbeslut om att gå med i samarbetet kring den myndighetsgemensamma webbplatsen , som innehåller samlad information och e-tjänster för företagare och potentiella företagare. Inom ramen för det brottsförebyggande arbetet har utvecklat samarbete med Föreningen och . Vidare deltog myndigheten i det nationella samverkansorganet för att motverka konkursrelaterad brottslighet och är en del i den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet, där arbetet bl.a. bidrog till två omfattande tingsrättsdomar avseende ekonomisk brottslighet. genomförde även brottsförebyggande projekt på lokal och regional nivå. Exempel på detta är samverkan med gruvnäringen i norra , en branschsatsning för att förebygga svartarbete och osund konkurrens inom byggbranschen i , insatser i samband med infrastruktursatsningen Ostlänken och en myndighetsgemensam satsning mot organiserad brottslighet i . I detta arbete samverkade med länsstyrelsernas brottsförebyggande samordnare. Regeringen har gett och ett uppdrag om förbättrad hantering av bidragsbrott enligt följande: och ska kartlägga hur utredningar av bidragsbrott bedrivs , analysera hur handläggningen kan förbättras och effektiviseras samt vidta lämpliga åtgärder i syfte att uppnå en ökad uppklaring. Uppdraget redovisas gemensamt i en delredovisning och en slutredovisning (Ju2018/03037/). fördes en ny straffbestämmelse in i , grovt fordringsbedrägeri. Det som straffbeläggs genom bestämmelsen om grovt fordringsbedrägeri är att i vilseledande syfte rikta betalningsuppmaningar till en vidare krets av mottagare. Lagändringen syftade till att komma till rätta med de problem som s.k. bluffakturor och liknande systematiska förfaranden orsakar för enskilda och samhället. Straffet för grovt fordringsbedrägeri är fängelse i lägst och högst (prop. 2016/17:131, bet. 2016/17:JuU13). Genom samma proposition infördes andra lagändringar som gällde förmögenhetsbrotten i allmänhet. Bland annat fick integritetskränkande inslag i samband med en gärning större genomslag vid rubriceringen av stöld- och skadegörelsebrott. Vissa brottsbeteckningar ändrades; bl.a. ändrades beteckningen snatteri till ringa stöld. Vidare justerades flera straffskalor; t.ex. skärptes straffskalorna för skadegörelse och grov skadegörelse för att bättre överensstämma med det som gäller för övriga förmögenhetsbrott. Utskottet behandlade senast motioner om brott mot välfärdssystemen i betänkande 2017/18:JuU13. Utskottet ansåg (s. 29 f.) att organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet som riktas mot välfärdssystemen inte bara drabbar samtliga skattebetalare utan även dem som är i faktiskt behov av de system som missbrukas och att det därför är angeläget med krafttag för att förebygga och beivra dessa brott. Utskottet noterade emellertid att regeringen överlämnat en proposition med förslag för att öka kvaliteten i folkbokföringen i syfte att bl.a. minska risken för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Dessutom noterade utskottet att övriga delar av betänkandet Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra liksom betänkandet Bidragsbrott och underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering bereddes inom . Utskottet, som ansåg att det arbetet inte borde föregripas, fann inte skäl att vidta några åtgärder. Utskottet ser allvarligt på organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet som riktas mot välfärdssystemen eftersom de inte bara drabbar samtliga skattebetalare utan även dem som är i faktiskt behov av de system som missbrukas. Det är därför, som utskottet tidigare konstaterat, angeläget att förebygga och beivra dessa brott. Utskottet noterar emellertid det arbete som pågår, bl.a. beredningen av betänkandet SOU 2018:14 och det uppdrag som och har fått att förbättra sin hantering av bidragsbrott. Utskottet anser mot den bakgrunden inte att det finns anledning till något tillkännagivande om skärpta åtgärder mot brottslighet som är riktad mot välfärdssystemen. Motionerna 2018/19:712 (S), 2018/19:1433 (M) yrkande 4 och 2018/19:2989 (KD) yrkande 61 avstyrks således. Utskottet finner inte heller skäl att föreslå något tillkännagivande om en ny strategi mot ekonomisk brottslighet, som föreslås i motion 2018/19:294 (V) yrkande 3. Mot bakgrund av att en ny straffbestämmelse om grovt fordringsbedrägeri införts avstyrker utskottet även förslaget i motion 2018/19:981 (SD) yrkande 14 om att lagarna kring oriktiga fakturor ska utredas och skärpas. Säkrare id-handlingar och pass m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skynd-samma åtgärder för att begränsa antalet godkända id-handlingar och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om registrering av kontantkort och skärpta åtgärder mot missbruk av pass. Jämför reservation 55 (S, V, MP), 56 (M) och 57 (SD). I motion 2018/19:3 av (SD) yrkas att det ska införas krav på registrering av kontantkort till mobiltelefoner eftersom anonyma kontantkort utgör en viktig del i kriminella personers olagliga verksamhet. I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 52 begärs att antalet godkända id-handlingar i begränsas. Motionärerna anför att utsattheten för bedrägerier och annan it-relaterad brottslighet fortsätter att öka. I kommittémotion 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 12 efterfrågas skärpta åtgärder för att stävja missbruket av pass. Motionärerna anför att de åtgärder som vidtagits på området i , däribland den nya lagstiftning som trädde i kraft , inte har varit tillräckliga. I samma motion yrkande 13 anförs att missbruk av pass, främlingspass och resedokument bör bedömas som grovt missbruk av urkund. Av rättspraxis framgår att missbruk av pass vid inresa till landet inte per automatik bedöms som grovt missbruk av urkund, vilket borde vara fallet. (Brå) har i rapporten i – Kartläggning och åtgärdsförslag (rapport 2016:9) som lämnades påpekat att det finns ca 15 godkända typer av id-handlingar i , som utfärdas av tre myndigheter: , och Transportstyrelsen. Därutöver kan större banker utfärda id-kort som är godkända av Sis () åt sina kunder, och även vissa företag får utfärda Sis-godkända id-kort till sina anställda. Antalet olika id-handlingar försvårar id-kontroller och underlättar missbruk. I rapportens sammanfattning anförs vidare att Brå gör samma bedömning som en del representanter för näringslivet, nämligen att en central aktör bör få ansvar för hantering av id-handlingar i alla faser, från ansökningsprocess, bakgrundskontroll av den sökande, tillverkningsprocess av handlingen till utlämningsprocess och möjlighet att verifiera äkthet av utgivna id-handlingar. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning som skulle utreda och lämna förslag till förändringar av de krav och rutiner som gäller för svenska identitetshandlingar. Syftet var att minska det ökande antalet bedrägerier som begås med hjälp av förfalskade identitetshandlingar. Den särskilda utredaren skulle enligt direktiven (dir. 2017:90) bl.a. • föreslå hur antalet identitetshandlingar och utfärdare ska begränsas • analysera och föreslå hur verifieringen av äktheten och giltigheten av identitetshandlingar kan förbättras • utreda och vid behov föreslå hur identitetshandlingar bör utfärdas och utformas för att bli säkrare • analysera och ta ställning till om fysiska identitetshandlingar bör innehålla en e-legitimation på högsta tillitsnivå. Uppdraget redovisades genom betänkandet Ett säkert statligt – med e-legitimation (SOU 2019:14). Enligt utredningens förslag ska en ny lag och en ny förordning om statliga identitetshandlingar införas med bestämmelser om ett statligt identitetskort och en statlig e-legitimation. ska kunna utfärdas med eller utan funktion som resehandling och ersätter både det nationella identitetskortet och identitetskortet för folkbokförda i . På det nya id-kortet får det också finnas en statlig e‑legitimation. Pass och det föreslagna statliga identitetskortet uppfyller enligt utredningen de säkerhetskrav som bör ställas på identitetshandlingar och täcker de behov av identitetshandlingar som finns hos landets invånare. Endast dessa handlingar ska därför godtas som fysiska identitetshandlingar i de situationer som kräver en säker identifiering. Vidare föreslås ett lagringsmedium på det statliga identitetskortet där det ska finnas fingeravtryck och en ansiktsbild. föreslås ha det huvudsakliga ansvaret för att utfärda dessa id-handlingar. Reglerna föreslås träda i kraft . fördes ett nytt brott in i , olovlig identitetsanvändning.