bet · H601NU11 · 2019-05-02 00:00:00 — Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden om tillståndsprocesser. Enligt utskottet bör regeringen vidta nödvändiga åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och därefter återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som har vidtagits. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden. Yrkandena rör bl.a. vissa miljö- och ersättningsfrågor, markägares rättigheter, utvinning av fossila energitillgångar och utvinning av uran. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande bestämmelser och pågående arbete på flera områden. I betänkandet finns tio reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP). I en reservation (S, V, L, MP) förordas att inte ska göra ett tillkännagivande. Ett trettiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m. Utvinning av fossila energitillgångar 1.Tillståndsprocesser, punkt 1 (S, V, L, MP) 2.Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m., punkt 2 (M) 3.Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m., punkt 2 (SD) 4.Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m., punkt 2 (V) 5.Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m., punkt 2 (KD) 6.Markägares rättigheter, punkt 3 (M, C, KD) 7.Vissa frågor om utvinning av olja och gas, punkt 4 (V) 8.Vissa frågor om utvinning av olja och gas, punkt 4 (KD) 9.Nationellt förbud mot frackning, punkt 5 (V, KD) 10.Utvinning av uran, punkt 6 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Utskottets förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:157 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2018/19:2783 av m.fl. (M) yrkande 33 och 2018/19:1987 av m.fl. (S). Reservation 1 (S, V, L, MP) Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m. 2018/19:157 av m.fl. (SD) yrkandena 5–7, 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 21, 2018/19:1732 av (M), 2018/19:2310 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkandena 5, 8 och 11, 2018/19:2559 av (C), 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkandena 46 och 47 samt 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 16. Reservation 2 (M) Reservation 3 (SD) Reservation 4 (V) Reservation 5 (KD) 2018/19:1262 av (M), 2018/19:2219 av (C) och 2018/19:2783 av m.fl. (M) yrkandena 31 och 32. Reservation 6 (M, C, KD) Vissa frågor om utvinning av olja och gas 2018/19:128 av m.fl. (V) yrkande 2, 2018/19:172 av Skånberg (KD), 2018/19:392 av m.fl. (V) yrkandena 14 och 15, 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2018/19:2778 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3. Reservation 7 (V) Reservation 8 (KD) Nationellt förbud mot frackning 2018/19:128 av m.fl. (V) yrkande 1, 2018/19:2408 av och (båda C), 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 7 och 2018/19:2778 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 9 (V, KD) 2018/19:157 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2018/19:1340 av (M) och 2018/19:1738 av (M). Reservation 10 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (V), (S), (KD), (S), (L), (SD), (MP), (C), (SD), Per Schöldberg (C) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 35 motionsyrkanden om mineralpolitiska frågor från den allmänna motionstiden /19. Ur ett mineralpolitiskt perspektiv kan den svenska berggrunden sägas bestå av två typer av mineraler: markägarmineraler och koncessionsmineraler. Markägarmineral utgör av berggrunden. Som beteckningen indikerar tillhör dessa markägaren. De flesta markägarmineraler är relativt lätta att finna, och vid utvinning upplåts marken av markägaren genom avtal. Exempel på markägarmineral är kalksten och kvarts. Själva utvinningen regleras genom . Minerallagen (1991:45) omfattar s.k. koncessionsmineraler, dvs. mineraler som är industriellt intressanta, som förekommer i i en sådan omfattning att utvinningen är meningsfull och som kräver systematisk undersökning för att kunna påvisas. Bland de mineraliska ämnen som betecknas som koncessionsmineraler, och som alltså omfattas av bestämmelserna i minerallagen, ingår även olja, gasformiga kolväten (exempelvis naturgas och därmed även den omtalade skiffergasen) och diamant. Bestämmelserna när det gäller koncessionsmineraler utgår från ett gemensamt nationellt intresse av gruvhantering och mineralindustri. Syftet med minerallagen är att reglera tillståndsgivningen så att en från allmän synpunkt ändamålsenlig undersökning och utvinning kan genomföras. ska konkurrerande markanvändning och andra motstående intressen prövas. Enligt minerallagen krävs tillstånd dels för ensamrätt till undersökningar (prospektering), dels för bearbetning. Bergmästaren beviljar undersökningstillstånd och bearbetningskoncessioner samt utövar tillsyn enligt lagen. Bergmästaren utses av regeringen och leder Bergsstaten. Bergsstaten, som grundades , är en organisatorisk enhet inom myndigheten geologiska undersökning (SGU). För undersökningsarbeten och gruvdrift gäller särskilda processer och prövningar enligt både minerallagen och andra lagar, främst . Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och därefter återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som har vidtagits, och tillkännager detta för för regeringen. Jämför reservation 1 (S, V, L, MP). (S) anför i motion 2018/19:1987 att Bergsstatens beslut om undersökningstillstånd i flera fall har visat sig förbli gällande under långa överklagandeprocesser eftersom ett utfärdat tillstånd gäller tills det upphävs eller löper ut. Eftersom ett undersökningstillstånd inte är direkt verkställbart innebär det också att en överinstans inte kan inhibera ett sådant beslut. Motionären menar att beslutet i praktiken inte är överklagbart eftersom överklagandeprocessen kan ta än tillståndets giltighet. I kommittémotion 2018/19:2783 av m.fl. (M) anförs att viktiga investeringar uteblir i gruv- och mineralnäringarna på grund av långa och krångliga tillståndsprocesser. Motionärerna anser därför att regeringen bör utreda och återkomma till med konkreta förslag på hur man kan förkorta handläggningstider och förenkla tillståndsprocesser för gruv- och mineralnäringen. Regeringen bör granska alla möjliga alternativ för att åstadkomma detta. Ett exempel skulle, enligt motionen, kunna vara att Bergsstaten ansvarar för hela processen (yrkande 33). I kommittémotion 2018/19:157 av m.fl. (SD) föreslås att regeringen inför en s.k. one-stop shop för tillståndsprocessen när det gäller gruvor. Det innebär att en myndighet får i uppdrag att koordinera processen och är den enda parten som ställer frågor till de tillståndssökande gruvbolagen. Motionärerna föreslår dessutom att regeringen får i uppdrag att i övrigt se över tillståndsprocessen för nya gruvor och återkomma till med förslag på förbättringar (yrkande 4). Den svenska mineralstrategi som lades fram av den dåvarande regeringen hade som övergripande vision att skapa tillväxt i hela landet genom ett långsiktigt hållbart användande av landets mineralresurser, i samklang med miljö-, natur- och kulturvärden. Det åtgärdsprogram som kopplades till strategin slutfördes när de sista rapporter som tagits fram inom ramen för programmet redovisades. Bland dessa fanns rapporter om en effektivare miljötillståndsprövning av gruvor och täkter med kortare handläggningstider. Dessa rapporter har därefter förts in som underlag i utredningen miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38) som redovisades (se mer om denna utredning nedan). Uppdaterad vägledning för prövning av gruvor redovisade SGU att myndigheten i samråd med och i hade uppdaterat Vägledning för prövning av gruvverksamhet (2016:23) som myndigheten publicerade . Syftet med uppdateringen är att ytterligare förbättra möjligheterna till en korrekt och effektiv prövning av gruvverksamhet. I vägledningen redovisas de lagar och förordningar som ligger till grund för prövning av gruvverksamhet. Vägledningen är sammanställd för att vara till hjälp för både verksamhetsutövare, myndigheter och markägare och kan användas som en uppslagsbok av alla med intresse för gruvnäring. Utredning om effektivare miljötillståndsprocesser tillsatte en utredare med uppdrag att se över miljöprövningen av exempelvis stålindustri, livsmedelsindustri, vindkrafts- eller gruvverksamhet. Syftet med utredningen var att undersöka om miljöprövningen fungerar på ett sätt som främjar investeringar som driver teknik- och metodutvecklingen mot minskad miljöpåverkan. Utredningsuppdraget redovisades till i promemorian Anpassad miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38). I promemorian konstateras bl.a. att tidigare effektiviseringar av införandet av ändringstillstånd får betraktas som framgångsrika och har bidragit till en effektivare och mer ändamålsenlig miljöprövningsprocess. Vidare föreslår utredaren att den bestämmelse som gör det möjligt att anmäla ändringar av miljötillstånd ska förtydligas. Utredaren har även tittat på möjligheten att införa en s.k. grön gräddfil. Utredarens slutsats är att det med nuvarande prövningsorganisation och miljölagstiftningens systematik inte vore ändamålsenligt med ett förtursförfarande för vissa mål och ärenden. Utredaren pekar också ut att tydliga mål för handläggningstider för miljöprövningsdelegationer och mark- och miljödomstolar, under vissa förutsättningar, kan bidra till en skyndsammare handläggning utan att miljöskyddet försämras. Avslutningsvis föreslår utredningen att en utökad möjlighet att anmäla ändringar av tillståndsgivna miljöfarliga verksamheter ses över för att underlätta genomförandet av miljöförbättrande åtgärder, samt att en e-tjänst för ansökan om tillstånd införs för att underlätta miljötillståndsprövningen. Promemorian bereds inom . De tillståndsprocesser och därtill knutna ofta utdragna handläggningstider som förknippas med en gruvetablering har varit föremål för olika motionsförslag , (bet. 2017/18:NU10). Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden bl.a. med hänvisning till pågående arbete. I betänkandet fanns en gemensam reservation från företrädare i utskottet för , , och Liberalerna. När det gäller myndigheternas handläggningstider mer generellt kan nämnas att riktade ett tillkännagivande till regeringen om att den bör bedriva ett fortsatt arbete för att förkorta handläggningstider på myndigheter (bet. 2017/18:NU12). Utskottet anförde bl.a. att många företag upplever att regelverk är krångliga, att mycket tid går åt till administration och att handläggningstiderna inte har förändrats. Utskottets uppfattning var att detta kan vara såväl ett konkurrenskraftsproblem som en tröskel för företag att starta eller växa. Utskottet framhöll bl.a. att det ser regeringens åtgärder som lovvärda men att arbetet inte bedrivs i tillräckligt snabb takt. Enligt vad utskottet anförde är tid en central parameter ur ett företagsperspektiv och därmed också centralt när det kommer till hur utfästelser till företag utformas. I arbetet med att förenkla för företag och minska myndigheters handläggningstider ansåg utskottet därför att det är viktigt att företagare får information om hur lång handläggningstiden är på myndigheter. Företrädare för Socialdemokraterna, och i utskottet reserverade sig mot beslutet om ett tillkännagivande. Inledningsvis vill utskottet framhålla att är i behov av en aktiv mineralpolitik som syftar till att stärka konkurrenskraften i svensk gruv- och mineralnäring. På så sätt kan behålla och förstärka sin position som EU:s ledande gruvland. mineraltillgångar ska nyttjas på ett långsiktigt hållbart sätt, med beaktande av ekologiska, sociala och kulturella dimensioner så att natur- och kulturmiljöer bevaras och utvecklas. En konkurrenskraftig gruvnäring skapar arbetstillfällen och därmed också förutsättningar för en levande landsbygd. Det handlar inte om arbetstillfällen bara i gruvan utan också i livsmedelsaffären, på hotellet och där vägar byggs och infrastruktur förbättras. För att stärka den svenska gruv- och mineralnäringen vill utskottet understryka att enklare, kortare och mer förutsebara tillståndsprocesser för gruvverksamhet är av särskild vikt. Dessa processer måste vara utformade på ett sådant sätt att de inte i onödan hindrar, försenar eller fördyrar investeringar som moderniserar verksamheter och skapar jobb och tillväxt. Tillståndsprocesserna är dessvärre långsamma och utdragna och dessutom spridda på flera olika myndigheter. Mot denna bakgrund ser utskottet naturligtvis positivt på att regeringen, efter flera tillkännagivanden från , tillsatte en utredning med uppdrag att se över möjligheterna till effektivare miljötillståndsprocesser. Utskottet noterar att uppdraget redovisades för regeringen i promemorian Anpassad miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38). Dessvärre har ännu inga konkreta förslag presenterats. Eftersom problemen med långsamma och utdragna tillståndsprocesser fortfarande inte är lösta ser utskottet det som angeläget att påtalar för regeringen att den skyndsamt bör överväga och vidta de åtgärder som behövs för att komma till rätta med nämnda problematik. Utskottet vill i sammanhanget särskilt framhålla möjligheten att ge en myndighet, exempelvis SGU (Bergsstaten), i samråd med andra berörda myndigheter ansvar för hela tillståndsprocessen. bör därför tillkännage för regeringen att den bör vidta nödvändiga åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och därefter återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som har vidtagits. Vid ett sådant beslut från får motionerna 2018/19:157 (SD) och 2018/19:2783 (M) anses bli tillgodosedda i berörda delar och tillstyrks i dessa delar. Motion 2018/19:1987 (S) avstyrks. Vissa miljö- och ersättningsfrågor m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som bl.a. rör vissa miljö- och ersättningsfrågor. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete och gällande bestämmelser . Jämför reservation 2 (M), 3 (SD), 4 (V) och 5 (KD). I kommittémotion 2018/19:2891 av m.fl. (M) framförs att det vid en ansökan om bearbetning görs en lönsamhetsbedömning om en fyndighet har ekonomisk bärkraft. Motionärerna menar att dagens system inte är tillräckligt och innebär en risk att tillstånd ges till en verksamhet som inte blir ekonomiskt bärkraftig eftersom avfallshanteringskostnader inte inkluderas i bedömningen. Det riskerar att leda till att gruvverksamheten inte har tillräckliga resurser att hantera sitt avfall. I motionen begärs därför att regeringen gör en översyn av systemet (yrkande 16). En betydande del av välstånd har under hundratals år baserats på brytning och förädling av metall och mineraler, sägs det inledningsvis i motion 2018/19:1732 av (M). Motionären anser att dagens mineralersättning kan betraktas som obetydlig eftersom de som främst drabbas och får hantera konsekvenser av, kostnader för och miljöförstöring efter utvinningen – berörda kommuner och regioner – inte får någon del av ersättningen. Motionären menar att detta förhållande bör ändras och att man då bör titta på framgångsrika exempel utomlands. I kommittémotion 2018/19:157 av m.fl. (SD) framförs att är positiva till gruvnäringen och vill stimulera och bidra till dess tillväxt på flera sätt. För att främja gruvnäringen anser motionärerna att staten bör avsätta mer resurser för riktad geovetenskaplig grundforskning och tillämpad forskning (yrkande 5). I motionen anförs även att det är rimligt att värdet av mineraltillgångarna kommer medborgarna till del, och motionärerna vill därför reformera mineralersättningen (yrkande 6). Mineralersättningen bör enligt motionen tas ut med totalt , att jämföra med dagens . Markägarens andel bör kvarstå på dagens nivå medan resterande del ska tillfalla staten. I motionen framförs vidare att industriverksamhet i allmänhet och gruvindustri i synnerhet medför ingrepp i naturen. Sådana ingrepp orsakade av mineralutvinning ska efterbehandlas till en god miljöstandard när gruvbrytningen har upphört, vilket bl.a. kan medföra kostsamma marksaneringsinsatser. En lösning som motionärerna förordar är att bearbetningskoncessionen villkoras med att koncessionshavaren löpande avsätter medel som ska kunna täcka de sanerings- och återställningskostnader som bedöms återstå när verksamheten är avslutad (yrkande 7). I motion 2018/19:2559 pekar (C) på de möjliga negativa konsekvenser för miljön som den tidigare uranbrytningen i området utanför Häggum i kommun kan leda till. Motionären menar att regeringen därför skyndsamt bör se över hur det framtida ansvaret för miljökontrollen i området kan säkras. Gruvbrytning innebär stor påverkan på miljön, och redan prospekteringar och provborrningar kan medföra negativa effekter på naturvärden och renskötsel. m.fl. (V) anför i kommittémotion 2018/19:669 att en gruva eller ett kalkbrott medför en stor negativ påverkan på närliggande naturvärden. I motionen anförs att Bergsstaten inte ska kunna bevilja undersökningstillstånd i områden som är klassade som naturreservat, Natura 2000-områden eller världsarvsområden. I kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) anförs att staten har kostnader för att sanera efter gruvbolagens mineralutvinning och att har en, i jämförelse med andra länder, låg mineralersättning, där heller inte eventuella kostnader för sanering finns med. Därför bör mineralersättningen enligt motionärerna ses över så att den också tar hänsyn till behovet av finansiering av mark- och vattensaneringsåtgärder efter gruvbrytning (yrkande 46). I motionen anförs vidare att det finns behov av återställning av mark även i de fall när endast prospektering har genomförts. Bland annat är det enligt motionärerna viktigt att inte kvarlämnade borrhål läcker ut gifter eller utgör en risk för skada på människor eller djur. Motionärerna menar att kraven på och uppföljningen av återställning efter prospektering därför bör skärpas (yrkande 47). (MP) framhåller i motion 2018/19:2310 att den planerade gruvan vid utanför tydliggör att gruvindustrin bör leva upp till högre miljökrav. Motionären anför att minerallagstiftningen bör moderniseras för att miljöskyddade områden ska säkras från prospektering och provborrning (yrkande 3). m.fl. (MP) framhåller i motion 2018/19:2332 att möjligheterna till prospektering, och därmed även gruvverksamhet, är begränsade i nationalparker, kyrkogårdar och planlagt område. Motionärerna menar att det antagligen finns fler områden där det finns en acceptans för att prospektering och gruvverksamhet inte ska förekomma. För att skapa en större tydlighet för både gruvnäringen och allmänheten bör regeringen därför tillsätta en utredning som syftar till att peka ut och skydda sådana områden (yrkande 5). I motionen framhålls vidare nödvändigheten i en gemensam översyn av och minerallagen. Ett skäl för en sådan översyn är enligt motionen att det ska finnas finansiell täckning för ansvarsåtaganden. Om ett gruvföretag går i konkurs kan staten stå med en gruva som läcker föroreningar och leder till återställningskostnader. Kraven på lönsamhetsbedömningar enligt minerallagen bör därför skärpas så att även beräknade kostnader för efterbehandling omfattas (yrkande 8). Motionärerna hävdar även att det finns anledning att utreda om en särskild gruvskatt och naturresursskatt ska införas i . I avvaktan på en sådan utredning framhålls att mineralersättningen bör höjas och att en översyn bör göras av hur intäkterna kan fördelas på ett annat sätt än vad som är fallet (yrkande 11). Mineralersättning och andra avgifter Lagstiftningen på det mineralpolitiska området speglar att flera olika intressen ska tillgodoses , även om de kan ha olika tyngd . Avvägningen gäller bl.a. markägarens intressen, statens i vissa fall motstående intressen av dels sysselsättning och skatteinkomster, dels miljöhänsyn, samt näringslivets egna intressen. Även aktörer med särskild rätt knuten till vissa markområden berörs, t.ex. rennäringen. Samhällsintresset av att mineraler kan brytas och tas till vara har bedömts vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda. Vid ingrepp i markägares rättigheter med stöd av minerallagen är markägarna dock garanterade ersättning. Skador eller in-trång som orsakas av undersökningsarbete ska ersättas av den som har ett undersökningstillstånd eller en koncession med vars stöd arbetet bedrivs. Ofta bestäms ersättningens storlek genom frivilliga uppgörelser mellan koncessionshavaren och markägaren. Om inte sådana uppgörelser kan nås bestäms ersättningen enligt expropriationsrättsliga principer. Ägare av den mark som omfattas av en bearbetningskoncession får även en särskild ersättning baserad på värdet av den malm som bryts, s.k. mineralersättning. Bestämmelserna om mineralersättning gäller alla koncessioner som har beviljats och där gruvdrift pågår. Mineralersättning från koncessionshavaren till markägarna syftar till att uppnå en bättre balans mellan exploatörer och markägare (7 kap. 7 § minerallagen). Ersättningen ska motsvara av värdet av de mineraler som koncessionen omfattar och som har brutits . Av ersättningen ska tre fjärdedelar tillfalla fastighetsägarna inom koncessionsområdet och en fjärdedel staten. Enligt 14 kap. minerallagen ska sökande i ärenden enligt minerallagen be-tala en ansökningsavgift i enlighet med vad regeringen föreskriver (1 §). Innehavare av undersökningstillstånd ska dessutom betala en avgift till staten (2 §). Avgiften ska bestämmas med beaktande av undersökningsområdets storlek och arten av de mineraler som omfattas av tillståndet enligt vad regeringen närmare föreskriver. Hur avgifternas storlek m.m. bestäms regleras i 10–13 §§ mineralförordningen. Av SGU:s regleringsbrev framgår det att regeringen prognostiserar en intäkt på från dessa avgifter . Reglerna om mineralersättning till staten och markägarna var för tillämpliga på sammanlagt 17 bearbetningskoncessioner. beslutade bergmästaren om mineralersättningar för den gruvbrytning som skedde på dessa koncessioner . Den totala mineralersättningen uppgick till ca med fördelningen ca till staten och ca till markägarna. Det är en fördubbling jämfört med , vilket främst beror på ökad brytning i Aitik. Det bör noteras att mineralersättningen inte har någon direkt koppling till den eventuella miljöskada som gruvverksamheten kan resultera i eller till finansiering av efterbehandlingsåtgärder. De intäkter som tillfaller staten genom mineralersättningen redovisas i stället enligt gällande principer för statens budgethantering mot inkomsttitel i budgetpropositionen. Mineralprospektering i vissa områden Utskottet har behandlat motioner om att Bergsstaten inte ska kunna bevilja undersökningstillstånd i områden som är klassade som naturreservat, Natura 2000-områden eller världsarvsområden. redovisade utskottet bl.a. att bergmästaren inte gör någon prövning av motstående intressen i samband med att ställning tas till en ansökan om undersökningstillstånd (bet. 2014/15:NU14). Det bergmästaren tar ställning till är dels om det finns anledning att anta att en undersökning i området kan leda till fynd av koncessionsmineraler, dels sökandens lämplighet att utföra sådana undersökningar. Å andra sidan tillämpas bestämmelser om områdesskydd av de myndigheter som svarar för miljöprövningen av själva undersökningsarbetet. I det nämnda betänkandet fanns även en utförlig beskrivning av de bestämmelser som gäller för olika områdesskyddsformer enligt 7 kap. (bl.a. naturreservat och nationalparker). Det framgår vidare att enligt 3 kap. 6 § första stycket minerallagen får undersökningsarbete inte bedrivas i strid med ett naturreservats föreskrifter.