bet · H601KU30 · 2019-05-10 00:00:00 — Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte motionerna. Motioner om att grundlagsfästa den offentliga äganderätten har tidigare behandlats av utskottet. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att stärka skyddet för public service. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2018/19:2588 yrkande 2 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om grundlagsskydd för public service-företagens oberoende och tillkännager detta för regeringen. Motionärerna framhåller bl.a. att i länder där auktoritära partier har tagit makten har en av de första åtgärderna varit att stärka greppet om medierna. Public service-företagen, med sina uppdrag från det offentliga, är extra sårbara för detta. Det är av största vikt att det skapas starka garantier för att inte public service-mediernas oberoende från politiken urholkas. Därför bör public service-företagens oberoende tryggas i grundlag. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Fri åsiktsbildning förutsätter bl.a. yttrande- och informationsfrihet. Dessa friheter tillförsäkras var och en gentemot det allmänna enligt 2 kap. 1 § RF. Yttrandefrihet definieras som en frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Informationsfrihet definieras som en frihet att inhämta och ta emot upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden. Yttrande- och informationsfriheten får begränsas genom lag i viss angiven utsträckning (2 kap. 20 § första stycket 1 RF). En närmare reglering av friheten att yttra sig finns i tryckfrihetsförordningen (TF) när det gäller tryckta skrifter och i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) när det gäller friheten att yttra sig genom radio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen bygger på samma grundläggande principer, dvs. etableringsfrihet, förbud mot censur och andra hindrande åtgärder, ensamansvar med meddelarskydd, en särskild brotts-katalog och en särskild rättegångsordning med juryprövning. Enligt 3 kap. 6 § YGL avgör den som sänder program självständigt vad som ska förekomma i programmen. Bestämmelsen innebär att krav på innehållet i vad som sänds endast kan ställas genom lag eller genom sådana tillståndsvillkor som får förekomma. På detta sätt utgör bestämmelsen om programföretags redaktionella självständighet ett uttryckligt skydd mot påtryckningar från det allmännas sida. Yttrandefrihetsgrundlagen skiljer mellan trådsändningar och andra typer av sändningar. Reglerna om sändningar tillämpas också på tillhandahållanden ur vissa databaser (se 1 kap. 4 § YGL). För sändningar som inte sker genom tråd får det genom lag meddelas föreskrifter om sändningstillstånd och om villkor för sändningarna (3 kap. 3 § YGL). Sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen (2010:696), som innehåller bestämmelser om marksänd ljudradio och tv. Med marksändning avses sändning via en radiomast i etern. Grunden för tillståndsplikten för ljudradio och tv i marknätet är att frekvensutrymmet för etersändningar är begränsat. Till skillnad från vad som gäller för etern har utrymmet för sändningar i tråd bedömts vara i princip obegränsat. Att uppställa villkor för sändningar i tråd har därför inte ansetts befogat. I stället råder för trådbundna sändningar, liksom på tryckfrihetens område, etableringsfrihet med innebörden att krav på tillstånd för sändningsverksamheten som huvudregel inte får ställas. Syftet med etableringsfriheten är att aktörer ska kunna verka fritt på yttrandefrihetens område utan hinder i förväg från det allmänna. Utrymmet för villkor i lag är mot den bakgrunden begränsat till vad som uttryckligen anges i 3 kap. 2 § YGL, bl.a. regler om skyldighet för den som sänder program i tv att utforma sändningarna på ett sådant sätt att programmen genom textning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Radio och tv i allmänhetens tjänst eller public service har använts som benämning på sändningsverksamhet som bedrivs på uppdrag av staten och finansieras av allmänheten, i genom programföretagen (), () och (). SVT, SR och UR har en särställning på medieområdet och därmed ett särskilt samhällsansvar. Detta särskilda ansvar ligger i uppdraget att verka i allmänhetens tjänst. Uppdraget radio och tv i allmänhetens tjänst kommer främst till uttryck i de sändningstillstånd som regeringen meddelar och de villkor som tillstånden förenas med. Sändningen eller tillhandahållandet av public service sker numera såväl genom tråd som i marknätet. Regleringen av public service-bolagens verksamhet sker i huvudsak genom två olika beslut, dels de fleråriga sändningstillstånden, dels de årliga anslagsvillkoren. Beslut om sändningstillstånd måste följa de begränsningar som föreskrivs i yttrandefrihetsgrundlagen och radio- och tv-lagen. Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda vissa frågor på tryck- och yttrandefrihetens område (dir. 2018:51). Av direktiven framgår att syftet med utredningen är att åstadkomma ett ändamålsenligt grundlagsskydd för tryck- och yttrandefriheten. – analysera om public service-bolagens oberoende är tillräckligt garanterat genom nuvarande reglering i grundlag och i vanlig lag och annars överväga om oberoendet kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlag och – överväga om det finns skäl att möjliggöra villkor för public service som är oberoende av om sändningen eller tillhandahållandet sker genom tråd eller på annat sätt. Uppdraget ska redovisas . behandlade utskottet en motion om grundlagsskydd av public service (bet. 2015/16:KU19 s. 12 f.). Utskottet fann inte skäl att ställa sig bakom förslaget och avstyrkte motionen. Även behandlade utskottet två motionsyrkanden om att stärka public service (bet. 2017/18:KU36 s. 117 f.). Motionärerna efterlyste tillkännagivanden om att det borde utredas hur ett effektivt grundlagsskydd för public service skulle utformas och om att ta fram ett lagförslag som innebär att de beslut som har att fatta om public service skulle fattas med kvalificerad majoritet. Utskottet vidhöll sitt tidigare ställningstagande och avstyrkte motionsyrkandena. I denna del finns i betänkandet en reservation (V). Utskottet konstaterar att regeringen har gett en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att bl.a. analysera om public service-bolagens oberoende är tillräckligt garanterat genom den nuvarande regleringen i grundlag och i vanlig lag och annars överväga om oberoendet kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlag. Detta utredningsarbete bör inte föregripas. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet, med utnyttjande av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § RO, föreslår om att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över regleringen av krigsdelegationen, och tillkännager detta för regeringen. I 15 kap. RF finns ett antal bestämmelser som är tänkta att så långt det är möjligt skapa en grund för legalt handlande även i krigstid (SOU 2008:125 s. 503). Syftet med bestämmelserna är dels att minska riskerna för tvister om huruvida statsmakterna har handlat rättsenligt, dels att försvåra för oansvariga grupper att ta makten. Bestämmelserna i 15 kap. RF om krig och krigsfara är långtgående och innebär bl.a. att en inom utsedd krigsdelegation ska träda i ställe vid krig eller krigsfara, om förhållandena kräver det. Krigsdelegationen och regeringen kan i samråd eller var för sig besluta att ska återta sina befogenheter. Medan krigsdelegationen är i ställe utövar den, med vissa undantag, de befogenheter som annars tillkommer . Regeringsformens bestämmelser om krigsdelegationen trädde i kraft , och de har inte varit föremål för någon övergripande översyn sedan tillkomsten. Bestämmelser om krigsdelegationen finns i 15 kap. 2 och 3 §§ RF. Av 15 kap. 2 § första stycket RF följer att om riket är i krig eller krigsfara, ska en inom utsedd krigsdelegation träda i ställe, om förhållandena kräver det. Om riket är i krig, meddelas beslut att krigsdelegationen ska träda i ställe av ledamöter enligt närmare bestämmelser i riksdagsordningen (15 kap. 2 § andra stycket RF). Innan beslut meddelas ska samråd ske med statsministern, om det är möjligt. Hindras nämndens ledamöter av krigsförhållandena att sammanträda, meddelas beslutet av regeringen. Om riket är i krigsfara, meddelas beslutet av ledamöter i förening med statsministern. För ett sådant beslut krävs att statsministern och sex av nämndens ledamöter röstar för det. Enligt 15 kap. 2 § tredje stycket RF kan krigsdelegationen och regeringen i samråd eller var för sig besluta att ska återta sina befogenheter. Beslutet ska fattas så snart förhållandena medger det. Bestämmelser om krigsdelegationens sammansättning meddelas i riksdagsordningen (15 kap. 2 § fjärde stycket RF). Av 15 kap. 3 § första stycket RF följer att medan krigsdelegationen är i ställe utövar den, med vissa angivna undantag, befogenheter. Krigsdelegationen beslutar själv om formerna för sin verksamhet (15 kap. 3 § andra stycket RF). Krigsdelegationens sammansättning regleras i 13 kap. 11 § andra stycket RO. Den består av talmannen som ordförande och av 50 andra ledamöter, som väljer för valperiod. Delegationen väljer inom sig vice ordförande. En riksdagsledamot är behörig att vara ledamot i krigsdelegationen även om han eller hon tillhör regeringen. Suppleanter ska inte utses till krigsdelegationen. genomförde krigsdelegationen en övning. Vid övningen medverkade förutom krigsdelegationens ledamöter också tjänstemän från med uppgift att stötta krigsdelegationens ledamöter i deras arbete. Övningen genomfördes i samverkan med Försvarsmakten. utredning och behandling i utskottet utredde även bestämmelserna i regeringsformen om krig, krigsfara och nödsituationer (SOU 2008:125 s. 503 f.). Kommittén konstaterade att vi i har valt att redan i fredstid införa regler som så långt det är möjligt skapar en grund för legalt handlande även i krigstid. Kommittén ansåg att regeringsformen även fortsättningsvis borde innehålla regler om krig och krigsfara men föreslog vissa justeringar av regleringen. Bland annat föreslogs att tillämpningsområdet för ett antal bestämmelser i regleringen skulle avgränsas så att de endast blir tillämpliga vid sådant krig eller sådan krigsfara som innebär att rikets territorium eller bestånd är hotat. Begränsningen syftade enligt kommittén till att bestämmelserna inte ska kunna användas annat än i de fall där det verkligen är motiverat. I övrigt föreslogs när det gäller bestämmelserna om krigsdelegationen endast språkliga och redaktionella ändringar. Regeringen och gjorde inte någon annan bedömning (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). Ett ändamålsenligt regelverk för arbete vid krig eller krigsfara är enligt utskottet av avgörande betydelse. Bestämmelserna om krigsdelegationen tillkom för i en delvis annan tid. Utskottet anser att en övergripande översyn av bestämmelserna om krigsdelegationen bör göras. En utredning bör bl.a. analysera om ordningen med en krigsdelegation alltjämt är ett ändamålsenligt sätt att organisera arbete i krig och krigsfara. Andra frågor som bör analyseras rör krigsdelegationens sammansättning, funktion och befogenheter. Utredningen bör belysa och överväga om det finns skäl till ändringar av bestämmelserna om krigsdelegationen, och om utredningen bedömer att det finns skäl till ändringar bör den lämna förslag till sådan reglering. Syftet med utredningen är att säkerställa att regleringen av hur arbete organiseras vid krig eller krigsfara är ändamålsenlig. Utredningen bör enligt utskottet genomföras inom ramen för en parlamentariskt sammansatt kommitté. Sammantaget anser utskottet att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över regleringen av krigsdelegationen. Med utnyttjande av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § RO föreslår utskottet att ställer sig bakom vad utskottet nu anför och tillkännager detta för regeringen. Statsskicket, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2018/19:224 av m.fl. (V) yrkande 1, 2018/19:755 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkande 1, 2018/19:1620 av m.fl. (S) och 2018/19:2119 av (S). Det är angeläget att säkerställa att förblir en monarki. Vi anser därför att det bör införas en skrivning i grundlag om att en ny monark ska väljas om den nuvarande ätten utslocknar. En sådan bestämmelse fanns tidigare i successionsordningen. Regeringen bör bereda en ändring i grundlag i enlighet med vårt förslag och återkomma till med ett sådant förslag. Statsskicket, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:224 av m.fl. (V) yrkande 1, 2018/19:755 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkande 1, 2018/19:1620 av m.fl. (S) och 2018/19:2119 av (S) samt 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 13. Det nuvarande systemet med monarki är otidsenligt och odemokratiskt. En statschef ska tillsättas enligt demokratiska principer, och all offentlig makt ska utgå från folket och genom folkets val. Monarkin bör avskaffas. Den kommande parlamentariska kommittén med uppdrag att överväga utformningen av anslaget till hovet bör även utreda det svenska statsskicket i syfte att införa republik. Vissa av successionsordningens bestämmelser, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:755 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkandena 3–5. Att i lag inskränka vuxna människors religionsfrihet och rörelsefrihet och att kräva samtycke för att få ingå äktenskap kan inte klassas som annat än en kvarleva från forna tiders samhällsstruktur där ätten spelade en avgörande roll för människors sociala status. Till dess att monarkin avskaffas bör dessa principer tas bort. Statschefens uppgifter, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:51 av (SD) och 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 14. Det är logiskt att statschefen, i egenskap av statens främsta företrädare, leder arbetet med att finna en lämplig kandidat till posten som regeringschef. I alla andra parlamentariska och demokratiska monarkier är det statschefen, dvs. monarken, som formellt leder arbetet med att utse en regeringsbildare, och detta bör gälla även i . Mot bakgrund av det anförda anser vi att statschefen bör överta de uppgifter som talmannen har när en ny statsminister ska utses. Regeringen bör bereda ändringar i regeringsformen i enlighet med våra förslag och återkomma till med sådana förslag. Statschefens immunitet, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:224 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2018/19:755 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkande 2. Oavsett hur en statschef utses är det inte rimligt att statschefen åtnjuter total åtalsimmunitet. Statschefens immunitet bör motsvara den begränsade immunitet som gäller för ledamöter. Den kommande parlamentariska kommittén med uppdrag att överväga utformningen av anslaget till hovet bör även utreda monarkens åtalsimmunitet i syfte att upphäva denna immunitet. Ökad insyn i kungliga hov- och slottsstatens ekonomi och verksamhet, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:224 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:755 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkande 6. Statschefen har specificerade uppgifter som självklart borde kunna granskas på samma sätt som all annan verksamhet som finansieras med offentliga medel. Det framförs ibland synpunkter på att monarken måste få ha sin privata ekonomi i fred och att det därför inte går att granska kungahuset på samma sätt som annan verksamhet. En lösning skulle kunna vara att monarken får ett arvode för sitt uppdrag och att detta arvode används för finansiering av privata utgifter. Kostnader för representation, statsbesök och andra uppgifter som ingår i uppdraget finansieras genom anslag till kungliga hovstaterna. Dessa omkostnader blir då tydligt avskilda från monarkens privata ekonomi och borde utan svårigheter kunna granskas. tillkännagivande om ökad insyn i hovstatens verksamhet var ett beslut i rätt riktning. Regeringen behöver dock vidta ytterligare åtgärder för att granska och öka insynen i kungliga hov- och slottsstatens ekonomi och verksamhet. Den kommande parlamentariska kommittén med uppdrag att överväga utformningen av anslaget till hovet bör även utreda frågan om ökad insyn i kungliga hov- och slottsstatens ekonomi och verksamhet. Medlemskapet i EU och internationellt samarbete, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:14 av (SD) yrkande 1 och 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 10. Det bör i regeringsformen inte uttryckligen anges att är medlem i EU och samarbetar med bl.a. FN. I stället för att organisationer räknas upp i regeringsformen bör det finnas en skrivning om att i olika sammanhang deltar i internationella samarbeten. Regeringen bör bereda en ändring i regeringsformen i enlighet med vårt förslag och återkomma till med ett sådant förslag. Frågor kopplade till EU-samarbetet, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2018/19:109 av (SD). EU måste väcka talan mot länder som inte genomför . Det är oacceptabelt att vissa av EU:s medlemsländer vägrar att genomföra demokratiskt fattade beslut och att de bryter mot . Processerna i mot länder som inte följer aktuellt ramverk måste gå snabbare än . Regeringen bör verka för en sådan utveckling. Formerna för grundlagsändringar m.m., punkt 9 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2812 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2018/19:1240 av (M) delyrkande 1 och 2018/19:2588 av m.fl. (L) yrkande 1. I ljuset av händelserna i t.ex. och bör det övervägas om det är för enkelt att ändra en svensk grundlag. En ny grundlagsutredning bör därför få i uppdrag att överväga om det ska ställas ytterligare formkrav vid grundlagsändringar. Exempelvis kan det övervägas om det ska krävas kvalificerad majoritet utöver nuvarande krav om två beslut med mellanliggande val. Det bör även övervägas om det mellanliggande valet ska vara ett ordinarie val eller om det alltjämt ska räcka med ett extra val. E-petition, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:345 av (SD) yrkande 1. Det är viktigt att en medborgare kan framföra sin uppfattning offentligt. Ett system med e-petitioner skulle kunna innebära att förslag från medborgarna publiceras på en webbplats, och när ett visst antal personer signerat eller röstat för ett förslag behandlas det av behörigt utskott i . Regeringsbildning, punkt 13 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:126 av m.fl. (SD). I regeringsformen bör det införas någon form av bortre tidsgräns för en regeringsbildning. Exakt hur en sådan gräns ska utformas bör utredas inom ramen för en parlamentarisk kommitté. granskning, punkt 16 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:124 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Vi vill knyta , JO och domstolarna närmare varandra för att på så sätt öka möjligheterna till ett effektivare ansvarsutkrävande. Utskottet ges härmed fler verktyg att verka genom rättsvårdande instanser. Därutöver bör en domstol på begäran av , eventuellt biträdd av JO, kunna förelägga tidigare statsråd och andra att vid vite inställa sig till utfrågningar. Dessutom bör en sanningsplikt övervägas för de som inställer sig till utskottets utfrågningar. Regeringen bör bereda ändringar i regeringsformen i enlighet med våra förslag och återkomma till med sådana förslag. Regeringsarbetet och ett statsråds uppdrag, punkt 20 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:124 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2018/19:1103 av (M). Vi anser att en moderniserad statsrådsförsäkran bör återinföras för att påminna om högtidligheten och allvaret i statsrådsuppdraget. Vidare är det av vikt att utreda frågan om ansvarsutkrävande gentemot regeringen för det arbete som särskilt utsedda s.k. nationella samordnare bedriver på regeringens uppdrag. Dagens regelverk medger endast att en regering alternativt ett enskilt statsråd som misstänks äventyra kommunernas och myndigheternas grundlagsskyddade självständighet anmäls till eller underställs en misstroendevotering. Regeringen bör bereda ändringar i regeringsformen i enlighet med våra förslag och återkomma till med sådana förslag. En författningsdomstol, punkt 21 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2588 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2018/19:208 av (SD), 2018/19:1022 av (M), 2018/19:1849 av (M) och 2018/19:2457 av Skånberg m.fl. (KD). All makt kan missbrukas, också den som har getts i fria val. Därför behöver rättssäkerheten och skyddet för de medborgerliga fri- och rättigheterna stärkas. Genom inrättandet av en författningsdomstol skulle enskilda individers möjligheter att hävda sina fri- och rättigheter stärkas och politiska beslut som strider mot grundlagarna kunna upphävas. Därtill kommer att lagstiftaren tvingas att se till att en ny lag håller så hög rättslig standard att den inte riskerar att kritiseras av författningsdomstolen. Frågan om behovet av en författningsdomstol och normprövning har utretts av , vars förslag låg till grund för författningsreformen 2010. Under föregående mandatperiod har det inte varit aktuellt att analysera frågan på nytt. Vid nästa övergripande grundlagsöversyn vore det naturligt att frågan om författningsdomstol analyseras på nytt. Normprövning, punkt 22 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: