bet · H601MJU8 · 2019-02-28 00:00:00 — föreslogs att och anslag för skydd av skog ökas med totalt för att kunna erbjuda skogsägare med nyckelbiotopsrika brukningsenheter möjlighet till områdesskydd. Enligt kommittémotion 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 6 samt kommittémotion 2018/19:3004 av m.fl. (SD) yrkande 5 bör genomföra en kartläggning av alla registrerade nyckelbiotoper, så att inte känsliga naturtyper är vare sig över- eller underrepresenterade. Gränser för enskilda nyckelbiotoper bör kunna justeras och nyckelbiotoper bör även kunna avregistreras. Motion 2018/19:1512 av (M) anför att regeringen bör genomföra en översyn för att undersöka om det finns skäl att vidta åtgärder då staten först pekar ut ett område som nyckelbiotop men sedan avstår från att ge avtalad kompensation. Kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 54 samt kommittémotion 2018/19:3008 av m.fl. (KD) yrkande 3 anför att det bör införas ett moratorium för nya nyckelbiotopsklassningar i avvaktan på ny lagstiftning. Kommittémotion 2018/19:3004 (SD) av m.fl. yrkande 3 pekar på behovet av att lösa problematiken med att nyckelbiotopsregistrering förhindrar att markägare säljer sitt virke. Kompletterande uppgifter och tidigare beredning I samband med Miljö- och jordbruksutskottets behandling av betänkande 2017/18:MJU17 anförde utskottet att certifieringssystemen FSC och PEFC har bidragit till att begreppet nyckelbiotoper fått en annan innebörd . Klassificeringen av nyckelbiotoper är inte ett formellt skydd och ger därmed inte rätt till ersättning men innebär i praktiken ett avverkningsförbud eftersom inga aktörer köper virke från nyckelbiotoper. Enligt utskottet kan detta slå hårt mot den enskilda skogsägaren. Alla skogsägare kan bli berörda av detta, oavsett om de valt att certifiera sig eller inte. Utskottet ansåg vidare att metoden för att inventera nyckelbiotoper är problematisk. Den är utvecklad efter förhållandena i södra och . Trots detta har den tillämpats i hela landet, vilket blir missvisande eftersom de nordvästra skogarna skiljer sig från skogarna i övriga landet. Utskottet ansåg att det bör säkerställas att inventeringen av nyckelbiotoper är rättssäker och effektiv samt att klassificeringen tar hänsyn till de lokala och regionala förutsättningarna. Enligt uppgifter från har myndigheten efterfrågat ett förtydligande från regeringen när det gäller myndighetens fortsatta arbete med nyckelbiotoper med anledning av beslut i samband med budgetbehandlingen . avser att registrera nyckelbiotoper som inventerades och även ta kontakt med de berörda markägarna. kommer även att fortsätta med identifiering och registrering av nyckelbiotoper i samband med andra verksamheter, t.ex. avverkningsanmälningar, tills vägledning kan fås från regeringen. har också en egen pågående utredning om hur nyckelbiotopsfrågan ska hanteras i tillsynsverksamheten. fortsätter även utvecklingen av inventeringsmetoden och samverkansprocessen om nyckelbiotoper med andra aktörer. Av januariavtalet framgår att den utökade nyckelbiotopsinventeringen inte ska återupptas. Utskottet har vid tidigare behandling av frågan om nyckelbiotoper (bet. 2017/18:MJU17) anfört att certifieringssystemen FSC och PEFC bidragit till att begreppet nyckelbiotoper fått en annan innebörd än tidigare och att kraven i certifieringen kan slå hårt mot den enskilda skogsägaren. Utskottet vill betona att den svenska skogspolitiken bygger på de jämställda målen om produktion och miljö. En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Utskottet välkomnar därför att regeringen enligt skrivelsen delar uppfattning att det finns ett behov av att tydliggöra innebörden av sektorsansvaret. Enligt januariavtalet ska den utökade nyckelbiotopsinventeringen inte återupptas. Vidare ska resurser säkras för skydd av värdefull natur och anslagen för skydd av värdefull natur förstärkas. Markägare ska få ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Med anledning av ovanstående anser utskottet att motionerna 2018/19:1281 (SD) yrkande 6, 2018/19:3004 (SD) yrkande 5, 2018/19:1512 (M), 2018/19:2736 (KD) yrkande 54, 2018/19:3008 (KD) yrkande 3 och 2018/19:3004 (SD) yrkande 3 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regler för avverkningsanmälan. Jämför reservation 23 (M) och 24 (SD). I kommittémotion 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 11 anförs att möjligheten att få dispens vid avverkningsanmälan ska ökas, att handläggningstiderna ska förkortas och att de allmänna publiceringarna av avverkningsanmälningarna på webbplats bör upphöra. I kommittémotion 2018/19:2888 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att arealgränsen för när en avverkningsanmälan ska göras bör höjas. I kommittémotion 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås att en systematisk uppföljning ska göras av hur ofta och på vilken grund avverkning stoppas eller begränsas i olika län. Av skogsvårdslagen (1979:429) framgår att den produktiva skogsmarkens ägare är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer underrätta om bl.a. avverkning och uttag av skogsbränsle som ska äga rum på hans eller hennes mark (14 § 1). Vidare framgår av skogsvårdsförordningen (1993:1096) att underrättelse ska ske om avverkningen omfattar (15 § 1). I betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) övervägde utredningen en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar i syfte att minska antalet eventuella överklaganden. Något sådant förslag lämnades dock inte av utredningen. Utredningen anförde att 2012 bl.a. behandlade frågan om en högre gräns för storleken på de avverkningar som måste anmälas till . Redan en höjning av arealgränsen från 0,5 till skulle enligt flertalet av distrikt i påtaglig eller t.o.m. i stor utsträckning försämra möjligheterna för att påverka tillståndet i skogen. Man pekade på att det finns nyckelbiotoper och fornlämningar även i mindre bestånd och att även mindre avverkningar kan gränsa mot sjöar och värdefulla vattendrag. Enligt utredningens uppgifter hade LRF, Skogsägarna, och Skog inte någon erinran mot att låta arealgränsen kvarstå . , , och hörde också till dem som ansåg att arealen inte skulle höjas. Utredningen berörde även regeln om att avverkningsanmälan ska inkomma senast i förväg. Enligt utredningen redovisade 2012 en utredning som kom fram till slutsatsen att bestämmelsen inte skulle förändras. ansåg att en kortare tidsfrist skulle göra det svårt för myndigheten att hinna kontrollera anmälningarna. En kortare tidsfrist skulle även begränsa allmänhetens och ideella organisationers möjlighet att ta del av anmälningar och föra fram synpunkter på dessa. Frågan var även aktuell 2015 i samband med redovisning av ett regeringsuppdrag. Myndigheten hade analyserat om tiden kunde kortas till tre eller . Även denna utredning ledde till bedömningen att en kortare tidsfrist skulle få negativa konsekvenser. Enligt skulle tillsynen och samråd med andra myndigheter inte hinna avslutas inom tidsfristen. Det skulle dessutom finnas två olika och parallella tidsfrister eftersom fristen som gäller för samråd enligt är . När det gäller möjligheterna att överklaga beslut om avverkning i skog där tillstånd krävs bedömde utredningen i betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen att skogsvårdslagen är en sådan lag som omfattas av Århuskonventionen. Det finns en på konventionen grundad förpliktelse att säkerställa att allmänheten i enlighet med nationell rätt har tillgång till effektiva rättsmedel när det gäller beslut om tillstånd och villkor för avverkning av fjällnära skog och ädellövskog. Också beslut om föreläggande eller förbud med anledning av en underrättelse om avverkning m.m. enligt 14 § skogsvårdslagen eller annan tillsyn enligt denna lag bör behandlas på motsvarande sätt. I betänkandet föreslås därför att överklagandehänvisningen i 40 § skogsvårdslagen ändras så att det framgår att beslut enligt ovan får överklagas av sådana ideella föreningar eller andra juridiska personer som avses i 16 kap. 13 § . Besluten får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt uppgifter från är betänkandet under beredning inom . I betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) övervägde utredningen en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar. Utredningen undersökte även en möjlig kortning av anmälningstiden. Utredningen ansåg att det skulle innebära negativa konsekvenser för möjligheterna att hinna kontrollera anmälningarna om anmälningstiden kortades och en höjning av arealgränsen från 0,5 till skulle enligt flertalet av distrikt i påtaglig eller t.o.m. i stor utsträckning försämra möjligheterna för att påverka tillståndet i skogen. Utskottet har förståelse för behovet av att hinna utföra lämpliga kontroller vid avverkningsanmälan och noterar att tidigare utredningar ansett att 0,5 ha är en lämplig arealgräns för avverkningsanmälan. Betänkandet om en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen bereds inom . Med anledning av ovanstående anser utskottet att motionerna 2018/19:1281 (SD) yrkande 11, 2018/19:2888 (M) yrkande 2 och 2018/19:1293 (SD) yrkande 2 kan avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skogsskötsel, virkesproduktion, bioekonomi och ett nationellt skogsprogram. Jämför reservation 25 (M), 26 (SD), 27 (M, C, KD) och 28 (SD). I motion 2018/19:567 av (SD) anförs att det borde bli lättare att få tillstånd till markavvattning, eftersom dikning av skogsmark i vissa fall är ett mycket effektivt sätt att öka skogsproduktionen. Enligt kommittémotion 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 16 bör staten utreda möjligheterna för ökad röjning genom bidrag eller genom att organisera beredskapsarbeten samt genomföra en rådgivningsinsats i samarbete med skogsnäringen. Enligt motion 2018/19:1953 av m.fl. (M) bör möjligheterna att öka användningen av främmande trädslag i skogsbruket ses över, och i kommittémotion 2018/19:2888 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att möjligheterna att i vissa fall tillåta lägre slutavverkningsålder, utökad dikning av skogsmark samt försök med nya trädslag bör utredas. Enligt motion 2018/19:710 av m.fl. (S) bör skogsbrukets regelverk ses över för att säkerställa att skogsproduktionen kan öka. Motion 2018/19:1677 av och (båda M) yrkandena 1 och 2 anför att en utredning bör tillsättas för att undersöka vad nedsatt produktion i skogen får för konsekvenser för klimatet samt ekonomiska följder för samhället. Enligt motion 2018/19:2493 av Per Åsling och (båda C) bör regeringen tydligare styra sin förvaltning mot insatser som stimulerar en ökad skogsproduktion. Enligt motion 2018/19:2745 av (MP) yrkande 1 bör en hushållningsplan för skogens resurser tas fram för att säkerställa tillgången till råvara som miljömålen kan nås. Motion 2018/19:1677 av och (båda M) yrkande 2 anför att effekterna på klimatnyttan från skogen bör utredas, förutsatt en minskad skogsproduktion, och i kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 57 anförs att regelverk bör utformas för att möjliggöra ett fortsatt ökat och långsiktigt hållbart utnyttjande av skogsråvara för ökad klimatnytta. Enligt motion 2018/19:2243 av (S) bör det tas fram en strategi för att säkra att det finns virke för byggnadsvårdsprojekt i syfte att minska beroendet av virke från andra länder. Bioekonomistrategi och nationellt skogsprogram Enligt kommittémotion 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 8 bör uppdrag inom ramen för det nationella skogsprogrammet få en bättre spridning och i högre grad gå till privata aktörer. I kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 62 anförs att en nationell strategi för en biobaserad samhällsekonomi bör tas fram för att ta vara på skogen och dess värdekedja. Enligt kommittémotion 2018/19:2895 av m.fl. (M) yrkande 22 bör en nationell bioekonomistrategi tas fram i syfte att skapa långsiktiga spelregler för de gröna näringarna. Strategin ska enligt motionen främja samverkan mellan staten och näringslivet för att underlätta de omställningar som krävs i exempelvis skogsindustrin och lantbruket. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Av 12 kap. 6 § följer att skogsbruksåtgärder som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön ska anmälas för samråd till minst åtgärden får påbörjas. Enligt föreskrifter och allmänna råd SKSFS 2013:3 är bl.a. dikesrensning en sådan åtgärd som kräver samråd. Enligt är dikning en produktionshöjande åtgärd som tidigare haft stor omfattning. Dikesrensning kan ha god effekt på produktionen i dikade skogar där dikessystemen har börjat växa igen. Enligt bör emellertid ingen dikesrensning ske i områden med höga miljövärden. Om dikena är så igenväxta att ett nytt naturtillstånd uppstått är rensningen att betrakta som en nydikning. Anläggning av nya diken kräver tillstånd från . Normalt beviljar inte detta i och . Även i är det ovanligt med nydikning. Anledningen är enligt de negativa miljöeffekterna och att de mest lämpliga markerna redan är dikade . Frågan om markavvattning av skogsmark behandlades i slutbetänkande SOU 2014:35. Utredningen föreslog att anmälan om dikesrensning i skogsmark även fortsättningsvis ska göras till och att som tidigare ska ha tillsynsansvaret. Utredningen föreslog även att skulle få i uppdrag av regeringen att utreda förutsättningarna för att införa generella och enhetliga föreskrifter för alla typer av rensningsåtgärder i samband med vattenverksamhet. Enligt uppgifter från Miljö- och är förslag i nu aktuella delar under beredning i . fanns en röjningsplikt i ungskog som avskaffades i och med omgjorda skogsvårdslag. Trots att skogsägaren inte är skyldig att röja anger dock 6 § Skogsvårdsförordningen (1993:1096) att ny skog ska vårdas genom hjälpplantering, plantröjning och andra åtgärder som behövs för att den ska utvecklas tillfredsställande. Förordningen anger även att får meddela föreskrifter om bl.a. röjning. I föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen (3 kap. 2 § SKSFS 2011:7) återfinns därmed kvalitativa mål för röjning och gallring i syfte att värna skogsproduktionen. Enligt uppgifter från har röjningen ökat stadigt men fortfarande behöver stora arealer röjas på grund av att röjningen varit otillräcklig . Enligt 7 § skogsvårdslagen (1979:429) får, om det är påkallat från skogsvårdssynpunkt, regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som förbjuder eller ställer upp villkor för användning av visst slag av skogsodlingsmaterial vid anläggning av skog. I föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen (SKSFS 2011:7) anges i 2 kap. 16–29 §§ förutsättningar för anläggning av skog på produktiv skogsmark, inklusive föreskrivet plantmaterial. I 3 kap. 3–9 §§ återfinns bestämmelser om lägsta ålder för föryngringsavverkning. fick i regleringsbrevet i uppdrag att se över behovet av att revidera föreskrifter för anläggning av skog på produktiv skogsmark så att de stöder skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. redovisade med anledning av detta (rapport /13) behovet av regelförändringar inom följande områden: • Regler för föryngringsåtgärder. • Skogsodling med främmande trädarter. • Undantag från regler för vegetativt förökat skogsodlingsmaterial. • Skogsbryn mot jordbruksmark. • Varierad brukningsintensitet. föreslår en lång rad regeländringar i syfte att underlätta användningen av främmande trädslag. Bland annat bör formuleringen i skogsvårdsförordningen ändras från att främmande trädarter får användas som skogsodlingsmaterial endast i undantagsfall till att de får användas med försiktighet och i begränsad omfattning. föreslår även en mängd andra detaljerade regeländringar i syfte att underlätta användningen av alternativa trädslag. Flera förslag i rapporten gäller t.ex. att det ska bli lättare att använda contortatall. förslag bereds i . har även tidigare diskuterat ett eventuellt behov av att se över regelverket för lägsta ålder för slutavverkning i ljuset av ett förändrat framtida klimat (rapport 10-2015). räknar med att den högre tillväxttakten till följd av uppvärmningen möjliggör avverkning i lägre åldersklasser men betonar att den största osäkerheten i scenarioberäkningarna är hur mycket ett förändrat klimat ökar tillväxten. Frågan har även tidigare behandlats av utskottet. I betänkande 2017/18:MJU17 hänvisade utskottet till att beslutat att inte ändra sina föreskrifter om lägsta ålder för föryngringsavverkning och att det inte heller pågår något arbete när det gäller denna fråga i . Bioekonomistrategi och nationellt skogsprogram beslutade regeringen om en strategi för nationella skogsprogram (N2018/03142/SK). Enligt regeringen behövs ett långsiktigt skogsprogram för att främja hållbara, konkurrenskraftiga och biobaserade näringar med bas i skogen. En god tillgång till nationell biomassa från den svenska skogen ska säkerställas genom hållbar skoglig tillväxt inom ramen för att de nationella miljömålen nås. För fortsatt lönsamhet och investeringsvilja längs skogens hela värdekedja behövs vision, mål och insatser för ökad samsyn. Regeringen har därför slagit fast en vision för skogsprogrammet: Skogen, det gröna guldet, ska bidra med jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi. För att uppnå visionen som syftar till att ännu bättre ta vara på skogens möjligheter har regeringen, i bred dialog, arbetat fram en strategi för nationella skogsprogram. Strategin innehåller mål för fem fokusområden: • Ett hållbart skogsbruk med ökad klimatnytta. • Mångbruk av skog för fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet. • Innovationer och förädlad skogsråvara i världsklass. • Hållbart brukande och bevarande av skogen som en profilfråga i svenskt internationellt samarbete. • Ett kunskapskliv för ett hållbart brukande och bevarande av skogen. beslutade regeringen om den första handlingsplanen till skogsprogrammet. Handlingsplanen omfattar i huvudsak åtgärder där staten har ett huvudansvar. Handlingsplanen kommer att uppdateras i dialog med olika intressenter, där inte minst strategisk rådgivning från skogsprogrammets programråd kommer att spela en central roll. Enligt skogsprogrammets strategidokument gör bedömningen att det –2029 finns möjlighet att tredubbla användningen av avverkningsrester i form av grot, från dagens nivå på ca. Störst potential finns i . är dock uttag av grot alltför olönsamt. Mot bakgrund av detta anser regeringen att insatser behövs i syfte att både öka tillväxten i skogen och bättre tillvarata skogsproduktionen. har som en av åtgärderna i handlingsplanen initierat en samverkansprocess kring hur en ökad tillväxt kan åstadkommas inom ramen för skogspolitikens jämställda mål för miljö och produktion. Syftet är att ta fram tydliga ställningstaganden och mål inom fyra områden för skogsproduktion. Området Skador på skog avser åtgärder för att bl.a. minimera skador av vilt och insekter. Området Infrastruktur innehåller bl.a. mål och åtgärder för en ordnad förvaltning av skogsbilvägar och en ökad miljöanpassning i byggande av vägar. Effektiv skogsskötsel behandlar bl.a. åtgärder för en tryggad föryngring som säkerställer ett hållbart nyttjande av skogsmarkens produktionsförmåga och åtgärder som ökar röjningsaktiviteten i skogen. Produktionshöjande åtgärder beskriver bl.a. hur åtgärder för att främja ökad användning av befintliga diken, skyddsdikning och gödsling samt användandet av främmande trädslag och förädlat plantmaterial kan bidra till ökad skogsproduktion. Frågan om hur arbetet med det nationella skogsprogrammet ska gå vidare är enligt uppgifter från under beredning i . Det gäller även frågan om vilken roll det nationella skogsprogrammets programråd ska ha i det fortsatta arbetet. Av januariavtalet framgår att det nationella skogsprogrammet ska utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk och att programmet ska bygga på skogsvårdslagens två mål om produktion och miljöhänsyn. Särskilt fokus ska läggas på goda villkor för företagande i skogssektorn. presenterade en uppdatering av sin bioekonomistrategi (SWD(2017) 374 final), som följdes upp i ett meddelande ”En hållbar bioekonomi för : En starkare koppling mellan ekonomin, samhället och miljön”. I den uppdaterade strategin föreslås totalt 14 åtgärder för att bättre bereda vägen för ett mer innovativt, resurseffektivt och konkurrenskraftigt samhälle som förenar livsmedelstrygghet med en hållbar användning av förnybara resurser för industriändamål, som miljöskyddet säkerställs. I den uppdaterade strategin är fokus för åtgärderna att öppna för investeringar och marknader, att påskynda utveckling av lokala bioekonomier samt att förstå bioekonomins ekologiska gränser. I sin faktapromemoria med anledning av kommissionens meddelande (2018/19:FPM12) uttrycker regeringen sitt stöd för ambitionen att anpassa strategin i enlighet med EU:s övergripande prioriteringar och framhåller att en cirkulär och biobaserad ekonomi är en prioriterad fråga för att öka resurseffektiviteten och minska miljö- och klimatpåverkan som det kan gynna näringslivsutveckling och nya jobb. Utskottet noterar att frågan om markavvattning av skogsmark behandlades i slutbetänkande SOU 2014:35. Utredningen föreslog att anmälan om dikesrensning i skogsmark även fortsättningsvis ska göras till och att som tidigare ska vara tillsynsansvarig. Enligt utredningen har en restriktiv hållning till nydikning i skogsmark på grund av de negativa miljöeffekterna och att de mest lämpliga markerna redan är dikade . Förslagen från om markavvattning är under beredning i . Utskottet noterar även att röjningen av skogsmark har ökat stadigt och att arbetar aktivt med information om röjning i dialog med skogsägare. När det gäller användningen av nya trädslag har föreslagit en lång rad regeländringar i syfte att underlätta användningen av främmande trädslag. har även utrett frågan om sänkt lägsta ålder för avverkning men kommit till slutsatsen att ännu inte rekommendera några regelförändringar. Utskottet anser mot denna bakgrund att motionerna 2018/19:567 (SD), 2018/19:1281 (SD) yrkande 16, 2018/19:1953 (M) samt 2018/19:2888 (M) yrkande 3 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att redovisade förslag på en mängd regeländringar i syfte att stödja skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. Förslagen bereds i . Enligt januariavtalet ska även det nationella skogsprogrammet utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk. Programmet ska bygga på skogsvårdslagens två mål om produktion och miljöhänsyn. Särskilt fokus ska läggas på goda villkor för företagande i skogssektorn. Utskottet anser därmed att motionerna 2018/19:710 (S), 2018/19:2493 (C), 2018/19:2745 (MP) yrkande 1, 2018/19:1677 (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2426 (C) yrkande 57 och 2018/19:2243 (S) kan lämnas utan åtgärd, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete. Bioekonomistrategi och nationellt skogsprogram Utskottet välkomnar regeringens arbete med att i bred dialog ta fram ett nationellt skogsprogram. Den presenterade handlingsplanen och strategin för programmet utgör en god grund för det fortsatta arbetet. De åtgärder som presenterats i den första handlingsplanen för programmet har även ett uttalat mål att fokusera på aktiviteter som drivs av myndigheter och offentliga aktörer. Utskottet noterar vidare att skogsnäringen och en växande bioekonomi är centrala delar i strategin för det nationella skogsprogrammet. Med anledning av ovanstående anser utskottet att motionerna 2018/19:1281 (SD) yrkande 8, 2018/19:2425 (C) yrkande 62 och 2018/19:2895 (M) yrkande 22 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet bifaller motionsyrkanden om att det nationella självbestämmandet i skogsfrågor ska värnas och om vikten av att i EU och internationella sammanhang arbeta för att vinna gehör för ett hållbart svenskt skogsbruk. avslår ett motionsyrkande om att finna rutiner för ett nordiskt samarbete i skogsfrågor.