bet · H601FöU8 · 2019-04-04 00:00:00 — Utskottet utgår därför från att Försvarsberedningen kommer att beakta detta i sitt arbete och avslår även övriga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag som handlar om veteranfrågor. I motion 2018/19:395 av och (båda SD) anförs att kunskapen kring veteranvården och veteraners behov behöver stärkas (yrkande 1). Om fortsättningsvis ska skicka svenskar till oroshärdar anser motionärerna att det är viktigt att kunskapen om veteraners hälsotillstånd efter tjänstgöringen är god och att samhället står redo med ett för vård och rehabilitering. Motionärerna anser att en kommitté med uppgiften att samordna och förbättra mottagandet av veteraner bör tillsättas (yrkande 2). Vårt samhälle måste vara berett att möta veteranernas behov så att de får den rehabilitering som de är i behov av, vilket förutsätter en god och effektiv samordning mellan kommuner, landsting, Försvarsmakten och . Ansvaret för att detta fungerar bör i första hand ligga på staten. Staten bör likaså säkerställa att anhöriga till veteraner får det stöd de behöver efter att en närstående återvänt från en mission. Motionärerna anser vidare att regeringen bör tillsätta en grupp med syftet att effektivisera samordningen av berörda instanser samt förbättra vården för veteraner (yrkande 3). I motion 2018/19:2203 av (S) framhåller motionären att det är nödvändigt att se över rehabiliteringen för soldater så att den kontinuerligt anpassas till försvarets nya utmaningar. Svenska soldater deltar i flera internationella insatser . Motionären anser att Försvarsmaktens deltagande i fredsbevarande insatser är en bra och viktig del i ett arbete som gör till ett respekterat land internationellt. De svenska kvinnor och män inom Försvarsmakten som deltar i väpnade konflikter på uppdrag av FN och andra aktörer utför ett hedervärt arbete. För dessa kvinnors och mäns skull är det viktigt att erbjuda rehabilitering utifrån deras upplevelser och erfarenheter. Vilka förbättringar som kan göras för att omställningen i samhället efter avslutad utlandstjänstgöring ska bli enklare måste kontinuerligt ses över, enligt motionären. I budgetpropositionen redovisade regeringen att Försvarsmaktens veteranenhet hade etablerats genom en sammanslagning av de resurser som tidigare fanns i myndighetens högkvarter och HR-centrum. Enhetens huvuduppdrag är bl.a. att vara myndighetens för veteran- och anhörigverksamhet. Av Försvarsmaktens regleringsbrev för framgick vidare att Försvarsmakten senast skulle lämna ett förslag om att inrätta ett veterancentrum. inrättades Försvarsmaktens Veterancentrum i . I och med att centrumet hade inrättats bedömde regeringen i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1) att tillkännagivande till regeringen om att inrätta ett centrum med specialkompetens i veteranfrågor var omhändertaget. I betänkandet Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap (bet. 2017/18:FöU1) instämde utskottet i regeringens bedömning att frågan om veterancentrum är omhändertagen och därmed slutbehandlad. När det gäller veteranpolitiken och att ytterligare stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga i linje med förslag (SOU 2014:27) tillkännagav för regeringen att den borde vidta de åtgärder som krävs för att bl.a. konsolidera veteranpolitiken (bet. 2015/16:FöU8, rskr. 2015/16:149). Regeringen konstaterade i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1) att Försvarsmakten har fortsatt att arbeta med veteranfrågor; bl.a. har systemet med myndighetens delegerade modell för veteranverksamheten utvecklats. införde Försvarsmakten även ett systemstöd för att ytterligare systematisera det lagstadgade femåriga uppföljningsansvaret efter en internationell militär insats. Myndigheten har även utvecklat systemstödet för att underlätta kontakter med veteraner som lämnat Försvarsmakten. Regeringen gör i budgetpropositionen bedömningen att ovan nämnda tillkännagivande var omhändertaget och slutbehandlat i och med att Försvarsmaktens Veterancentrum inrättats. I betänkandet Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap (bet. 2017/18:FöU1) ansåg utskottet däremot att tillkännagivande inte kunde betraktas som slutbehandlat. Utskottet anförde i sitt ställningstagande att regeringen borde vidta de åtgärder som krävs för att konsolidera veteranpolitiken och ytterligare stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga i linje med förslag (SOU 2014:27). Enligt utskottets mening var utredningens förslag om en särskild lag till stöd och hjälp för civila tjänstemän som gjort en internationell insats en viktig del i det arbetet. Utskottet konstaterade att regeringen hade valt att inte gå vidare med utredningens förslag i den delen, vilket innebar att stödet för t.ex. polistjänstemän och brandsoldater är sämre än vad som gäller för militär personal med motsvarande erfarenhet. Utskottet föreslog därför med stöd av 9 kap. 16 § riksdagsordningen om utskottsinitiativ att skulle ställa sig bakom det som utskottet anförde om att regeringen bör återkomma till med förslag till en särskild lag till stöd och hjälp för civila som gjort en internationell insats och tillkännage detta för regeringen, vilket ställde sig bakom (rskr. 2017/18:100). Utskottet vidhåller uppfattningen att det är av vikt att ge personal som tjänstgör i internationella operationer och deras anhöriga ett stöd som står i proportion till de risker och påfrestningar som de utsätts för. Det är viktigt att svenska kvinnor och män som riskerar liv och hälsa vid insatser i den farliga verksamhet som statsmakterna har beslutat om får ett bra stöd. Utskottet betonar alltjämt betydelsen av en sammanhållen veteranpolitik och ett kontinuerligt arbete för att förbättra situationen för såväl veteraner som deras anhöriga. Utskottet utgår från att Försvarsmakten har fortsatt att arbeta med veteranfrågor. Utskottet kan bl.a. konstatera att systemet med myndighetens delegerade modell för veteranverksamheten har utvecklats och att det lagstadgade femåriga uppföljningsansvaret efter en internationell militär insats har systematiserats ytterligare. Utskottet utgår från att regeringen redovisar vilka åtgärder som vidtagits för att konsolidera veteranpolitiken och för att ytterligare stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga. Utskottet ser inga skäl att föregripa denna redovisning varför samtliga motionsyrkanden avstyrks. Internationella insatser och skydd av barn Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag som bl.a. rör förändringar när det gäller arbetet med att skydda barn vid internationella insatser. Jämför reservation 10 (V). I motion 2018/19:407 av m.fl. (V) anförs att regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att tillgodose att alla svenska medarbetare som deltar i internationella insatser får utbildning inom skydd av barn och inom frågor som rör barns rättigheter i enlighet med internationell humanitär rätt (yrkande 1). Motionärerna anför vidare att regeringen bör återkomma med en handlingsplan i syfte att konkretisera hur Safe Schools Declaration ska genomföras i Försvarsmaktens arbete och hur inom ramen för internationella insatser kan arbeta för att deklarationens riktlinjer förverkligas (yrkande 3). Motionärerna menar även att regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att tillgodose att alla svenska medarbetare som deltar i internationella insatser får utbildning i syfte att upptäcka och skydda barn mot sexuell exploatering (yrkande 4). I motionen framhålls också att regeringen bör säkerställa att det vid berörda myndigheter finns tillgänglig information och nödvändiga rutiner för att möjliggöra uppgiftslämnande om sexuellt våld, sexuella trakasserier eller liknande missförhållanden för anställda inom Försvarsmakten oavsett arbetsplats (yrkande 5). Vidare anser motionärerna att regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att tillgodose att alla svenska soldater och officerare som ingår i internationella insatser får nödvändig teoretisk och praktisk utbildning i att hantera eventuell konfrontation med barnsoldater i enlighet med internationell humanitär rätt (yrkande 6). I förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan har regeringen i anslutning till högskolelagen (1992:1434) angett bestämmelser för Försvarshögskolan. Utöver vad som anges särskilt i förordningen för Försvarshögskolan gäller bestämmelserna i högskoleförordningen (1993:100). Regeringen har bl.a. angett vilka krav som ska uppfyllas för respektive examen. Av examensbeskrivningen för officersexamen framkommer att studenten ska ha fullgjort kursfordringar om 180 högskolepoäng och bl.a. visa förmåga att inom yrkesutövningen göra bedömningar med hänsyn till relevanta vetenskapliga, samhälleliga och etiska aspekter med särskilt beaktande av de mänskliga rättigheterna. Samtlig personal som genomgår utbildning på Internationella utbildningsenheten vid Livgardet inför internationell insats får som minst utbildning i Försvarsmaktens uppförandekod vid insatser samt FN:s säkerhetsråds resolution . Uppförandekoden reglerar vad personalen ska göra eller inte göra i insatsområdet. Den förklarar även varför och hur olika agerande kan få konsekvenser som man inte ser direkt. Detta inkluderar även barnarbete, sexuella övergrepp och människohandel för sexuella ändamål. Inom ramen utbildas personalen om varför just kvinnor och barn har varit särskilt utsatta grupper i väpnade konflikter rent historiskt och hur de drabbas före, under och efter. Den täcker även barnsoldater, sexhandel och övergrepp. Utöver detta ges oftast de större insatserna djupare utbildning i hur konflikter drabbar de civila med fokus på kvinnor och barn samt hur man har löst den här typen av situationer framgångsrikt. Som målsättning med utbildningarna har Försvarsmakten bl.a. fastställt att deltagarna ska få en ökad förståelse för kvinnor och barn som kombattanter, som icke-kombattanter samt som ex-kombattanter och deras särskilda roll i konflikter samt vilken betydelse de har för hur uppgifter inom insatsen bör lösas. Ytterligare utbildningsmålsättningar är att ge elever allmän kunskap om det aktuella insatsområdet och den situation som råder där politiskt, militärt, etniskt och historiskt, att ge elever förståelse för civilbefolkningens situation samt för olika humanitära organisationers arbete i området. Etiska regler och uppförandekod för svensk personal inför och under internationella uppdrag ingår också i utbildningen. Enligt Försvarsmakten har större insatser dessutom oftast en s.k. Gender Advisor (GA) eller en s.k. Gender Focal Point (GFP). Personer med dessa befattningar får fördjupad utbildning inom dessa områden och ska kunna råda förbanden vid olika händelser. En GA rådgör oftast på kontingent- eller bataljonsnivå och en GFP rådgör oftast på kompaninivå. Av regleringsbrevet framkommer att Försvarsmakten även fortsättningsvis ska bidra till genomförandet av nationella handlingsplan för perioden –2020 om FN:s säkerhetsråds resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet (UD2016/07898/KH, UD nr 1:5). Regeringen ger också Försvarsmakten i uppdrag att fortsätta redovisa resultatet av det arbete myndigheten bedrivit utifrån handlingsplanen om kvinnor, fred och säkerhet. När det gäller frågan om säkra skolor i konfliktområden uppger () att åtgärder för att skydda studenter, lärare och skolor i samband med väpnad konflikt har fått stort genomslag sedan FN:s säkerhetsråds resolution antogs 2011. Rapporter om attacker på skolor och militär användning av skolor har ökat, vilket har lett till ett ökat behov av att skydda elever och skolor. UD ser vidare bevis på att attackerna på skolor fortsätter att öka och att militära grupper har använt sig av skolor för militära ändamål. har tagit upp frågan om vikten av att skydda skolor, lärare och elever bl.a. i resolution (2014). I denna uppmanas medlemsländerna att ta fram konkreta åtgärder för att minska attacker på skolor av beväpnade grupper. Mot denna bakgrund har riktlinjer för skydd av skolor och universitet från militär verksamhet i samband med väpnad konflikt tagits fram under ledning av och . Därefter utarbetades en deklaration om säkra skolor (Safe Schools Declaration) som antogs i samband med en konferens i . Deklaration är instrumentet genom vilken stater kan uttrycka sitt stöd för skydd av utbildning i samband med väpnad konflikt men även sitt stöd och genomförande av riktlinjerna. anslöt sig till deklarationen . Under medlemskap i 2017–2018 var agendan för barn och väpnad konflikt en central fråga för . Inom området hade fyra särskilda prioriteringar, och barns rätt till utbildning var en av dessa. Inom området har haft ett nära och aktivt samarbete med civilsamhällesorganisationer. I fråga om skydd av skolor utgår från vad som gäller i den internationella humanitära rätten – dvs. att skolor är att betrakta som civila mål i krig och därmed skyddade under den internationella rätten. Försvarsmakten har egna riktlinjer som bygger på den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna. UD framhåller att dessa gäller för Försvarsmaktens personal även i samband med internationella uppdrag. I förekommande fall gäller även de regler som det internationella organ som ansvarar för insatsen har ställt upp. Svensk lag ska följas i en insats, men Försvarsmaktens personal bör också vara medveten om lokala lagar och förordningar och följa dem om de inte strider mot internationell rätt. I fråga om att genomföra deklarationen (Safe Schools Declaration) uppger UD att har deltagit aktivt i samband med de konferenser som anordnats inom ramen för deklarationen. Inom ramen för genomförandet av arbete inom agendan för barn och väpnad konflikt har Sida lämnat ett stöd till organisationen om . Denna organisation fokuserar särskilt på rätten till utbildning för barn i särskilt utsatta miljöer. Genom att Försvarsmaktens anställda och annan personal deltar i internationella militära krishanteringsinsatser och kapacitetsuppbyggande verksamhet bidrar till fred, säkerhet, respekt för folkrätt och mänskliga rättigheter och jämställdhet. deltagande i internationella militära krishanteringsinsatser ska normalt genomföras med Försvarsmaktens ordinarie krigsförband eller delar av dessa. Utskottet välkomnar därför att de grundläggande kraven på alla som genomgår en officersexamen så tydligt framhåller förmågan att inom sin yrkesutövning bedöma såväl etiska aspekter som att beakta de mänskliga rättigheterna. Utskottet kan konstatera att även FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna definierar en grund för såväl mäns och kvinnors lika rättigheter som att var och en har rätt till utbildning. Utskottet tycker att det är positivt att Försvarsmakten med den grunden som utgångspunkt även har mer specifika utbildningar inför internationella insatser för att bygga upp kunskap om hur kvinnor och barn blir särskilt utsatta i konflikter. Utskottet kan konstatera att det även är nödvändigt att få kunskap om barnsoldater, sexhandel och övergrepp, vilket utbildningen täcker. Utskottet anser att det är positivt att Försvarsmakten har ett uttalat uppdrag och återrapporteringskrav när det gäller att bidra till genomförandet av nationella handlingsplan –2020 om FN:s säkerhetsråds resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet. Utskottet kan konstatera att frågan om barns situation i väpnade konflikter tillsammans med frågan om barns rätt till utbildning fortsätter att vara en central och angelägen fråga även efter ordförandeskap i . Utskottet bedömer att Försvarsmakten systematiskt utbildar personal inom de angelägna områden som motionärerna lyft fram och även får anvisningar för att inom ramen för den ovannämnda handlingsplanen aktivt bidra till dess genomförande. Därför ser utskottet inte skäl att vidta ytterligare åtgärder. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag som bl.a. rör förändringar när det gäller arbetet mot sexuella trakasserier och kränkningar. Jämför reservation 11 (V). I motion 2018/19:409 av m.fl. (V) anförs att regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att återkomma med en handlingsplan för att bättre motverka och hantera trakasserier och kränkningar i organisationen (yrkande 2). Försvarsmaktens medarbetarundersökning 2018 omarbetades för att inbegripa både diskriminerings- och arbetsmiljölagens definitioner av diskriminering, trakasserier och kränkande särbehandling. På grund av omarbetningen av frågeavsnittet gör Försvarsmakten inga direkta jämförelser mellan 2017 och 2018 års resultat. I medarbetarundersökningen 2018 uppgav av respondenterna att de blivit utsatta för ovälkommet beteende. Dessa fick sedan följdfrågor om vad de hade varit med om för typ av ovälkommet beteende. Av samtliga respondenter inom Försvarsmakten svarade att de utsatts för sexuella trakasserier (totalt 72 individer svarade att de blivit utsatta för sexuella trakasserier, varav 52 var kvinnor och 14 män och därutöver 6 personer som inte hade uppgett kön). När det gäller arbetsmarknaden som helhet framgår det av senaste arbetsmiljöundersökning att av männen och av kvinnorna hade varit utsatta för sexuella trakasserier från chefer eller arbetskamrater under den senaste tolv-månadsperioden. Andelen var högst bland unga kvinnor i åldern 16–, där varit utsatta för sexuella trakasserier från chefer och arbetskamrater minst och om man även inkluderar andra personer än dessa (t.ex. patienter och kunder). Resultatet inom Försvarsmakten bland dem som uppgav sig blivit utsatta för sexuella trakasserier visar också på en tydlig överrepresentation bland kvinnor som tjänstgör som soldater, eller civilanställda. Övriga populationer är för små för att dra några säkra slutsatser om. Resultatet visar också att förekomsten av sexuella trakasserier inte kan härledas till en specifik stridskraftsproblematik. Försvarsmakten uppger att de som upplevt sig utsatta för sexuella trakasserier i större utsträckning verkar ha sökt och fått stöd av sin närmaste chef och verkar dessutom inte längre känna sig utsatta, i jämförelse med andra som upplevt annan typ av ovälkommet beteende. Detta kan dock enligt Försvarsmakten bara sägas om de som valt att uppge i medarbetarundersökningen att de har varit med om sexuella trakasserier. Försvarsmakten beskriver vidare att man arbetar långsiktigt och systematiskt för att förebygga kränkande särbehandling, trakasserier och diskriminering utifrån tre områden: systematiskt arbetsmiljöarbete inklusive aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagens krav, ledarskap och medarbetarskap. En fördjupad utredning om systematiskt omhändertagande av kränkande särbehandling, trakasserier och diskriminering har genomförts vid Försvarsmakten. En prioriterad åtgärd som baseras på utredningens förslag är att inrätta en stödfunktion på central nivå i myndigheten. Stödfunktionen utformas partsgemensamt med arbetstagarorganisationer. Funktionen har till uppgift att bistå med utredningsstöd till chefer och se till att utredningen görs skyndsamt, diskret, sakligt och opartiskt. Stödet ska bistå med kunskapshöjande insatser samt långsiktig utveckling av Försvarsmaktens förmåga att omhänderta kränkande särbehandling, trakasserier och diskriminering. Stödet ska tillika kunna ge vägledning till anställda och erbjuda stöd, handlingsalternativ och lösningsorienterad rådgivning. Slutligen kommer funktionen att bidra till sammanhållen uppföljning och samordning i syfte att upparbeta erfarenhet och kunskap för utökad förmåga att förebygga kränkande särbehandling, trakasserier och diskriminering inom Försvars-makten. har Försvarsmakten även en telefonlinje för anmälan av trakasserier som ett komplement till den ordinarie rutinen enligt vilken anmälan av sexuella trakasserier görs till närmsta chef eller högre chef vid det aktuella förbandet. Försvarsmaktens interna strategiska inriktning syftar till att attrahera och behålla kompetenta medarbetare och att vara en inkluderande, jämställd och jämlik organisation, vilket utskottet anser är bra. Den könsneutrala totalförsvarsplikten möjliggör en bredare rekryteringsbas bestående av både kvinnor och män. Om Försvarsmakten fullt ut ska kunna utnyttja denna möjlighet bedömer utskottet att frågan om att motverka och hantera trakasserier och kränkningar är central. Försvarsmakten är en mycket stor arbetsgivare och en utbildningsplats för allt fler värnpliktiga. Att av de svarande i medarbetar-undersökningen uppgav att de upplever sig ha utsatts för sexuella trakasserier och att dessa i allt större utsträckning verkar ha sökt och fått stöd visar att Försvarsmakten tar steg i rätt riktning när det gäller det långsiktiga och systematiska arbetet för att förebygga kränkande särbehandling, trakasserier och diskriminering. Utskottet lägger stor vikt vid att arbetet fortsätter, inte minst mot bakgrund av att allt fler unga kvinnor och män med stöd av lagen om totalförsvarsplikt mönstras och skrivs in för militär grundutbildning. Utskottet ser inte skäl att vidta några åtgärder inom området och avstyrker motionsyrkandet. Personalförsörjning, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2816 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2018/19:2472 av m.fl. (KD) yrkande 11 och 2018/19:2840 av m.fl. (C) yrkande 4. Vi menar att Försvarsmaktens förmåga att attrahera kompetent personal försämras. Att värnplikten har återaktiverats är bra. visar den senaste tidens utveckling att det inte är någon universallösning. För att kunna utbilda nya förband och kunna ha stående snabbt insatsberedda förband krävs anställd personal – officerare, soldater och sjömän. Därför kommer det att fortsätta att vara viktigt att kunna rekrytera och behålla dessa. Vi anser att mer resurser måste läggas på personalen. Ett helt paket av åtgärder krävs för att förbättra situationen och säkerställa att Försvarsmakten kan attrahera rätt personer. I likhet med vad vi framhållit tidigare anser vi att Försvarsmakten bl.a. bör införa fler incitament som faller ut efter en viss anställningstid. Det kan röra sig om ekonomiska , men även incitament som premierar utbildning. bör 8 000 personer värnpliktsutbildas . För att bredda rekryteringsbasen bör befattningskraven för uttag av värnpliktiga till den militära grundutbildningen ses över. Möjligheten bör ges att låta lämpliga personer utan behörighet antas, för att låta de som har ofullständiga betyg i de centrala ämnena läsa upp dessa vid en eventuell anställning. För att kunna nå ut till unga kvinnor och män i hela landet bör försvaret använda sig av mer flexibla lösningar som t.ex. mobila rekryteringskontor. Fler officerare behövs för att över huvud taget kunna utbilda tillräckligt många nya soldater och sjömän. När det gäller personalförsörjningen vill vi även peka på behovet att synkronisera lagstiftningen mellan reservofficerare och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T). Vi menar vidare att behöver utveckla och förstärka veteranpolitiken och att det är en utmaning att reservofficerare saknar uttrycklig rätt till ledighet för tjänstgöring. bör därför ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Personalförsörjning, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2840 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2018/19:2472 av m.fl. (KD) yrkande 11 och 2018/19:2816 av m.fl. (M) yrkande 9. Jag anser att Försvarsmakten ska vara en attraktiv arbetsgivare och måste arbeta vidare med att utveckla incitament som gör att Försvarsmakten både kan rekrytera och behålla sin personal. Även stödet till veteraner behöver utvecklas. Jag menar även att det är viktigt att antalet utbildningsplatser på officers- och reservofficersutbildningen ökar. Med förbättrad officers-försörjning kan fler soldater utbildas.