bet · H601AU9 · 2019-05-03 00:00:00 — Mot bakgrund av det tillsatte regeringen om belastningsregisterkontroll i arbetslivet som överlämnade sitt betänkande (SOU 2019:19). Utredningen föreslår bl.a. ett utökat författningsstöd för registerkontroll i arbetslivet för vissa aktörer. Utskottet kommer att följa det vidare arbetet på området med stort intresse. I en motion föreslås ändringar i lagen om entreprenörsansvar för lönefordringar. Utskottet välkomnar motionärernas ambition att undvika tvetydig lagstiftning och håller med om att det bör vara tydligt vem som omfattas av ansvarsbestämmelser när sådana finns i lagstiftningen. Utskottet delar dock inte uppfattningen att den nu aktuella lagstiftningen visar brister i det avseendet. Det kan också konstateras att lagstiftningen endast varit i kraft och att det därför får anses svårt att redan nu göra en bedömning av utfallet i det avseende som efterfrågas av motionärerna. Sammanfattningsvis anser utskottet att det med hänvisning till bl.a. det befintliga regelverkets utformning och pågående utredningsarbete inte finns något behov av att vidta åtgärder med anledning av de förslag som behandlas i detta avsnitt. Samtliga motionsyrkanden avstyrks därför. Socialt protokoll inom EU, Global och kärnkonventioner Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. att verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll och att Global ska få ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning och pågående utredningsarbete. Jämför reservation 26 (V). I partimotion 2018/19:383 av m.fl. anser att regeringen bör verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen (yrkande 3). Partiet menar att frågan är central för EU:s framtida utveckling och att det svenska parlamentet bör uttrycka en tydlig och aktiv svensk ståndpunkt i frågan. Vidare föreslår partiet i partimotion 2018/19:757 av m.fl. att bör verka för att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering (yrkande 6). Partiet påpekar att det är extra viktigt att det påbörjade arbetet fortsatt får tydligt stöd från svenskt håll när ansvaret för Global nu flyttas från till . I kommittémotion 2018/19:723 av m.fl. poängterar värdet av kärnkonventioner. Partiet anser att regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner (yrkande 2). har framställt ett antal yrkanden som riktar in sig på hur regeringen bör agera inom ramen för vissa internationella samarbeten. Gemensamt för yrkandena är att de handlar om samarbeten som på ett eller annat sätt rör arbetstagares rättigheter. När det gäller motionsyrkandet om att regeringen bör verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll konstaterar utskottet att det är en fråga som utskottet behandlade vid upprepade tillfällen under förra mandatperioden, senast i betänkande 2017/18:AU9 (s. 37 f.). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan utan anser fortfarande att en omfattande process med fördragsändringar inte är rätt väg att gå för tillfället. Det långsiktiga arbetet med att stärka arbetstagares rättigheter och kollektivavtalens ställning på EU-nivå bör dock fortsätta. I ett motionsyrkande vill försäkra sig om att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering när ansvaret flyttas från till . Utskottet ser i likhet med värdet av initiativ som handlar om att globaliseringens fördelar och vinster ska komma fler till del och att utmaningarna på den globala arbetsmarknaden ska hanteras gemensamt. Global syftar just till att skapa bättre löner, bättre arbetsvillkor, ökad jämställdhet och mer jämlikhet för arbetare runt om i världen. I centrum står social dialog, som varit avgörande i t.ex. för att bygga ett starkt och inkluderande samhälle. Utskottet utgår från att regeringen kommer att fortsätta verka för goda förutsättningar för Global även med som ansvarig organisation. Utskottet anser inte att något särskilt krav på åtgärder från behövs på området. Vidare noterar utskottet att framhåller den viktiga roll som spelar på den internationella arenan. Utskottet anser att internationellt har en viktig funktion för att bl.a. främja sysselsättning och goda arbetsvillkor, värna fackliga fri- och rättigheter och stärka samarbetet mellan oberoende arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. är med sitt särdrag som trepartsorgan, där regeringar och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer deltar med oberoende status och full rösträtt, väl utformat för att bidra till framsteg på området. Krav på att regeringen ska verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner har tidigare behandlats av utrikesutskottet i betänkande 2016/17:UU15 (s. 41 f.). uttryckte då bl.a. att det är positivt att regeringen verkar för att stater ratificerar kärnkonventioner och att det finns en tydlig struktur för övervakning av att länder följer de konventioner de har anslutit sig till. ansåg därför att det inte fanns något skäl att rikta krav till regeringen på området. gör inte någon annan bedömning av det yrkande som framställt på nytt. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkande 3, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 14 samt 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2018/19:2060 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 6, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 36, 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 29, 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 33. Vi anser att det är viktigt att upprätthålla en rimlig balans mellan arbetsmarknadens parter och att de anställda på arbetsmarknaden ska ha en god trygghet. är det viktigt att inse att i en allt mer globaliserad och dynamisk ekonomi, där människor byter jobb oftare, är det nödvändigt med ökad flexibilitet på den svenska arbetsmarknaden. Det krävs både för att stärka de svenska företagen och den svenska konkurrenskraften och för att öka människors jobbchanser. För att förbättra matchningen, öka rörligheten och underlätta för fler att få det första jobbet behöver arbetsrätten reformeras och moderniseras. Därför anser vi att det är dags att utveckla den svenska arbetsmarknadsmodellen, som har tjänat väl . Det är inte lämpligt att, som utskottet föreslår, invänta eventuella förändringar som skulle kunna bli utfallet av den otydliga januariöverenskommelsen. och tydliga åtgärder behövs . Anställningsskyddet har en viktig roll i att skydda människor från godtyckliga uppsägningar, vilket bidrar till trygghet för arbetstagaren. kan ett alltför strikt anställningsskydd försvåra inträdet på arbetsmarknaden. Som ett steg i att utveckla den svenska arbetsmarknadsmodellen vill vi se förslag om att förlänga tiden för provanställning i anställningsskyddslagen från . Som ytterligare ett nödvändigt steg i att utveckla den svenska arbetsmarknadsmodellen vill vi se åtgärder för att minska kostnaderna för arbetsgivare i samband med uppsägningstvister. gäller att anställningen består under hela tvisten när en arbetstagare yrkar att en uppsägning ska ogiltigförklaras. Det innebär att en arbetsgivare måste betala ut lön och andra anställningsförmåner – oavsett vem som får rätt i domstol. Uppsägningstvister kan pågå med stora kostnader för arbetsgivarna som följd. Vi anser att detta är en orimlig ordning som också är särskilt svår att bära ekonomiskt för småföretag. Vi vill därför se en ändring av anställningsskyddslagen så att tiden i anställning under en uppsägningstvist begränsas till . Därutöver bör skadeståndsnivåerna för felaktiga uppsägningar sänkas för småföretag. Dessa ändringar skapar en bättre förutsägbarhet för arbetsgivaren, vilket i längden främjar fler nyanställningar. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar av anställningsskyddslagens bestämmelser om provanställning och uppsägningstvister i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkande 3, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2018/19:2060 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 6, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 36, 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 29, 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 8, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 33. Jag kan konstatera att det i finns stora strukturella utmaningar i att såväl antalet som andelen arbetslösa i utsatt ställning ökar, vilket resulterar i en kraftigt tudelad arbetsmarknad. Medan den starka konjunkturen har inneburit en god arbetsmarknadsutveckling för inrikes födda med god utbildning, har utvecklingen inte varit lika stark för utsatta grupper på arbetsmarknaden, såsom utomeuropeiskt födda och personer utan fullständig gymnasieutbildning. En av mest angelägna utmaningar är att lösa den här tudelningen på arbetsmarknaden. Det kräver att vi öppnar upp fler typer av jobb och för ändringar av det arbetsrättsliga regelverket i riktning mot att skapa ett mer flexibelt regelverk. Till skillnad från utskottet anser jag inte att den otydliga januariöverenskommelsen är en lämplig utgångspunkt för förändringar. Ett område som behöver prioriteras är att utöka möjligheten till provanställning enligt anställningsskyddslagen. Fler arbetsgivare skulle våga öppna dörren för den som står utan jobb om provanställningen förlängdes från . Jag anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att förlänga provanställningstiden i anställningsskyddslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 – motiveringen (V) av (V). Jag är enig med utskottet om att de motionsyrkanden som behandlas under denna punkt bör avslås. Däremot har jag i flera avseenden en annan motivering än utskottet. Utskottet säger sig dela motionärernas uppfattning om behovet av ”flexibilitet” på arbetsmarknaden. Av sammanhanget och andra skrivningar framgår att detta i praktiken tolkas som mer otrygga och oförutsägbara anställningsvillkor för fler arbetstagare. Jag anser att den svenska arbetsrätten präglas av stor flexibilitet eftersom den ger stort utrymme för verklighetsnära lösningar genom parternas försorg. är det stora faktiska problemet, att många arbetstagare inte omfattas av någon rimlig anställningstrygghet, vilket får negativa effekter för såväl individer och hushåll som för samhällsekonomin i stort – något som jag har utvecklat i andra reservationer i det här betänkandet. Jag vill med kraft markera mot utskottets hänvisningar till den utredning om arbetsrätten som har tillsatts med grund i januariavtalet. Det finns enligt min mening ganska lite som tyder på att de förändringar som skisseras genom utredningsdirektiven skulle kunna bli balanserade, eller fungera ”moderniserande”. Snarare skulle dessa förslag, om de ligger i linje med direktiven, försvaga arbetstagarnas ställning och föra det svenska arbetsrättsliga regelverket närmare forna tiders mer vidsträckta godtycke. Jag menar därför att motionsyrkandena bör avslås med motiveringen att regelverket behöver stärkas till arbetstagarnas fördel, inte tvärtom. Nya anställningsformer, punkt 2 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 7, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 1 och 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 7, 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2018/19:78 av m.fl. (SD) yrkande 7. Vi kan konstatera att trots en god konjunktur, stark efterfrågan på arbetskraft och en ökande sysselsättning har tudelningen på arbetsmarknaden ökat. Utrikes födda och de som saknar gymnasiekompetens drabbas i större utsträckning än andra grupper. Vi anser att integrationen måste förbättras för att ska kunna pressa tillbaka det utanförskap som drabbar många i samhället. Det förutsätter en politik som både ger möjligheter till integration och ställer krav på egna ansträngningar. Att som utskottet förlita sig på att januariöverenskommelsen skulle vara en garant för rätt politik är helt fel väg att gå. Vi anser att det är viktigt att de människor som får uppehållstillstånd ges möjlighet att komma in i vårt land och stå på egna ben. Det är genom fler jobb och fler och nya vägar till jobb som utanförskapet kan brytas. När fler kan försörja sig själva i stället för att leva på bidrag är det möjligt för fler att bygga en bättre framtid för sig själva och sina familjer. Fler jobb stärker också överlag. Det stärker vår sammanhållning, tillväxt och välfärd. Vi vill därför se införandet av inträdesjobb, som är en förenklad anställning för nyanlända i och för unga upp till utan gymnasieexamen. Lönen uppgår till av rådande ingångslön i branschen, anställningen får innehas i maximalt och arbetsgivaravgiften slopas . Inträdesjobben kommer att göra det möjligt för fler att komma in på arbetsmarknaden. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att införa inträdesjobb i enlighet med vad som anförts ovan. Nya anställningsformer, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:78 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 2, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 7, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 1, 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 7. Vi kan konstatera att det internationellt finns flera olika varianter av framgångsrika former för lärlingsanställningar. Vi anser att det finns skäl att se över möjligheten att skapa en svensk modell efter de förutsättningar som finns på den svenska arbetsmarknaden. Arbetet med att ta fram en svensk modell bör ske i samarbete med arbetsmarknadens parter. Utgångspunkten för oss är att de som deltar i denna utbildningsinsats ska kunna kombinera gymnasiestudier med möjligheten att lära sig ett yrke hos en arbetsgivare. Insatsen ska kunna erbjudas efter behov och inte begränsas till någon specifik kategori av arbetssökande. Deltagarnas ersättning i insatsen ska bestå av en procentsats av den av parterna överenskomna ingångslönen. Vi beklagar att utskottet inte ser behovet av ytterligare åtgärder på detta viktiga område utan nöjer sig med de former som redan finns tillsammans med formuleringar i den otydliga januariöverenskommelsen. Vi anser därför att regeringen bör utreda möjligheten att införa lärlingsanställningar i enlighet med vad som anförts ovan. Nya anställningsformer, punkt 2 – motiveringen (V) av (V). Jag är enig med utskottet om att de motionsyrkanden som behandlas under denna punkt bör avslås. Däremot har jag i flera avseenden en annan motivering än utskottet. Utskottet hänvisar i sitt ställningstagande till januariavtalet, där det bl.a. skrivs att parternas förslag om etableringsjobb ska utvidgas till företag utan kollektivavtal och till bemanningsföretag, att kraven på kollektivavtal för nystartsjobb tas bort och att arbetsgivaravgifterna tas bort för vissa breda grupper av anställda. Jag motsätter mig samtliga dessa åtgärder och ser inget som tyder på att de skulle leda till högre sysselsättning och en bättre fungerande arbetsmarknad. När det gäller förslaget att parternas förslag ska utvidgas till grupper som explicit inte är parter i avtalet ser jag det som en illa genomtänkt och svårbegriplig idé – något som också bekräftas av reaktioner från just parterna. När det gäller avskaffande av krav på kollektivavtal för nystartsjobb konstaterar jag att detta innebär en reversering av en åtgärd som regeringen i samarbete med genomförde under förra mandatperioden, i syfte att stävja fusk och utnyttjande. Återinförandet av en ordning där krav på villkor i enlighet med kollektivavtal tas bort, riskerar att snabbt leda till att personer i nystartsjobb får sämre anställningsvillkor än andra anställda. Därigenom kommer oseriösa arbetsgivare återigen kunna använda nystartsjobb som ett sätt att konkurrera ut arbetsgivare som erbjuder kollektivavtalsenliga villkor. När det gäller avskaffad arbetsgivaravgift för vissa grupper av anställda liknar förslaget tidigare genomförda nedsättningar under borgerliga regeringar. Dessa visade sig som väntat vara dyra och ineffektiva och avskaffades . Det är beklagligt att liknande förslag nu åter läggs fram. Jag menar sammantaget att motionsyrkandena bör avslås utan hänvisning till januariavtalet. Stärkt anställningsskydd, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkandena 15, 16, 18, 19 och 27, 2018/19:742 av m.fl. (S), 2018/19:744 av m.fl. (S), 2018/19:947 av (S) och 2018/19:1082 av m.fl. (S) samt 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 2. anser att tidsbegränsade anställningar fyller en nödvändig funktion på arbetsmarknaden. Det måste gå att ta in vikarier när anställda är föräldralediga eller sjuka, och det måste gå att anställa extrapersonal vid tillfälliga arbetsanhopningar eller när det behövs specifik kunskap . Men det finns goda skäl till att tillsvidareanställning är och ska vara . En anställningsrelation är grundläggande ojämn eftersom arbetsgivaren förfogar över rätten att leda och fördela arbetet, och över en avgörande del av den anställdes ekonomiska livsvillkor. Tryggheten att i utgångspunkten veta att anställningsförhållandet fortgår tills vidare, har en viktig funktion för den enskilde både i snäv ekonomisk bemärkelse och mer allmänt som samhällsmedborgare. Det blir därför problematiskt – och har vidare implikationer – att många arbetsgivare systematiskt använder tidsbegränsade anställningar för att täcka permanenta arbetskraftsbehov, därför att det är bekvämt att ha en flexibel personalstyrka. Tidsbegränsade anställningar innebär ett större mått av otrygghet för arbetstagaren. En tydlig följd av otrygga anställningar är att de överlag leder till otrygga liv. Livet blir svårt att planera, ekonomin blir osäker och på arbetsplatsen befinner man sig i ständigt underläge. Otrygga anställningar är också en stor källa till stress och oro, framför allt bland unga. har de tidsbegränsade anställningarna ökat trendmässigt . Fördelningen över arbetsmarknaden är dock väldigt ojämn. Det går att se tydliga klass- och könsmönster i form av att tidsbegränsade anställningar är vanligare hos unga och kvinnor och inom arbetaryrken. Tidsbegränsade anställningar är olika till sin karaktär. Det som är särskilt oroväckande är att det framför allt är de mest osäkra anställningsformerna som har ökat mest. Anställningsformen allmän visstidsanställning har bidragit till denna utveckling, eftersom den ensidigt ger arbetsgivaren möjlighet att undgå huvudregeln om tillsvidareanställning, utan att behöva motivera detta eller förhandla om det. Andra problematiska områden i dagens regelverk är bristen på skydd av sysselsättningsgraden i anställningen och mot godtyckliga uppsägningar vid byte av entreprenör i samband med upphandlingar. Det är viktigt att säkra anställningstryggheten för arbetstagare som utsätts för omorganisation med krav på annan sysselsättningsgrad och arbetstagare som arbetar i upphandlade verksamheter. Även om vissa steg har tagits i rätt riktning, såsom åtgärder för att begränsa stapling av visstidsanställningar, anser jag att ytterligare åtgärder behövs för att stärka anställningsskyddet. Jag delar således inte utskottets uppfattning om att det inte skulle finnas skäl till nya initiativ på området. Utskottets bedömning att januariavtalet bör vara styrande för riktningen av arbetsrätten framöver är direkt oroväckande då detta i stället för den nödvändiga förstärkningen snarare riskerar att leda till ett försämrat anställningsskydd. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om följande lagändringar. • Anställningsskyddslagen ändras så att allmän visstidsanställning utgår och det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar. • En övre tidsgräns införs för hur länge någon kan vara tidsbegränsat anställd, oavsett anställningsform, hos samma arbetsgivare innan anställningen övergår i en tillsvidareanställning. • Regelverket om vikariat i anställningsskyddslagen förtydligas så att det tydligare framgår att det måste finnas ett personsamband. • Anställningsskyddslagen ändras så att regelverket för arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad. • Den arbetsrättsliga lagstiftningen och lagen om offentlig upphandling skrivs om så att anställda skyddas mot godtyckliga uppsägningar vid byte av entreprenör i samband med upphandlingar. Rätt till heltid, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 35 och 2018/19:583 av (SD). Det ska vara möjligt för alla som arbetar att försörja sig på sitt arbete. För den som är hänvisad till att jobba deltid är det ofta en omöjlighet att klara sin egen och eventuella barns försörjning. Att jobba deltid innebär i praktiken ofta att man blir beroende av någon annan för att klara sig. Det finns ett tydligt mönster i att kvinnor arbetar deltid i betydligt större utsträckning än män. Som en följd av detta får kvinnor bl.a. generellt lägre inkomst och sämre utvecklingsmöjlig-heter i arbetet. Jag anser att heltidsnormen måste stärkas. Det är en central jämställdhetsfråga att också undersköterskor, servitriser och butiksbiträden ska kunna leva på sin lön. I likhet med utskottet anser jag alltså att rätten till heltid är en central jämställdhetsfråga. Jag drar dock andra slutsatser än utskottet i fråga om behovet av reformer och anser att det är hög tid för lagstiftningsåtgärder. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att stärka rätten till heltid genom ändringar i anställningsskyddslagen som gör heltid till norm, medan avtal om anställningar på deltid ska kunna ingås om parterna kommer överens om detta. Turordningsreglerna, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 12, 2018/19:1663 av och (båda M), 2018/19:1866 av Boriana (M) och 2018/19:1897 av och (båda M) samt 2018/19:78 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 20, 2018/19:424 av (KD), 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2842 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 24. Många företag upplever att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen är ett hinder för att anställa och behålla rätt kompetens. Vi konstaterar att studier av turordningsreglerna ger stöd för att reglerna bidrar till att rörligheten och produktiviteten minskar och att sjukskrivningarna ökar. Andra studier ger också belägg för att sysselsättningen påverkas negativt genom reglernas utformning. Vi anser att det är hög tid att förbättra rörligheten och matchningen på arbetsmarknaden och ge fler möjlighet att få ett arbete. För att detta ska vara möjligt behöver turordningsreglerna reformeras.