bet · H601SkU11 · 2019-03-07 00:00:00 — Skärpningen i 3:12-reglerna innebar att det infördes ett kapitalandelskrav om , vilket innebär att löneunderlagsregeln bara får tillämpas av delägare som äger en viss minsta andel av kapitalet i företaget. Det löne-baserade utrymmet begränsades också till att uppgå till högst 50 gånger den egna eller närståendes kontanta ersättning, som det höjdes från av underlaget. En sänkning av löneuttagskravet till 9,6 inkomstbasbelopp infördes. Vidare infördes en definition av dotterföretag. Slutligen höjdes den positiva räntefördelningsräntan. Sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, I den sakpolitiska överenskommelse mellan Socialdemokraterna, som slöts anges bl.a. i punkterna 3 och 16 att 3:12-reglerna ska förenklas, att en utredning ska genomföras 2019–2020 samt att lagstiftning ska finnas 2022. I motion 2018/19:227 av (KD) yrkande 1 föreslås att ändringar i 3:12-reglerna ska genomföras för att förenklingsregeln ska bli mer gynnsam för småföretagare. I motion 2018/19:1750 av (KD) föreslås att det ska tillsättas en utredning som ser över 3:12-reglerna, beskattningen av personaloptioner samt både värnskattens och bolagsskattens framtid för att förbättra företagsklimatet. I kommittémotion 2018/19:2783 av m.fl. (M) yrkande 5 föreslås att 3:12-reglerna ska förenklas och att förutsättningarna för generationsskiften i företag ska underlättas. De särskilda reglerna för beskattning av utdelning från ett fåmansföretag och kapitalvinst vid avyttring av andelar i ett sådant företag tillkom vid skattereform. Syftet är primärt att förhindra att arbetsinkomst omvandlas till lägre beskattad kapitalinkomst (prop. 1989/90:110 s. 467). Utgångspunkten var att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. De särskilda skattereglerna, som kallas 3:12-reglerna, återfinns i 57 kap. IL. Reglerna har reviderats i flera omgångar . Den senaste utredningen överlämnade sitt slutbetänkande om en översyn av 3:12-reglerna (SOU 2016:75). Utredningens uppdrag var att dels se över beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag, dels se över 3:12-reglerna för att begränsa möjligheterna till skattemässig inkomstomvandling. Vid över-synen av ägarskiften var syftet att säkerställa att avyttringar av kvalificerade andelar i så stor utsträckning som möjligt beskattas likformigt oberoende av om andelarna avyttras inom eller utom närståendekretsen. Vid översynen av 3:12-reglerna var det enligt direktiven viktigt att hitta en bra balans mellan syftet att förhindra inkomstomvandling och syftet att skapa positiva effekter som ökat entreprenörskap, fler arbetstillfällen och högre tillväxt. Utskottet konstaterar att i den sakpolitiska överenskommelse som slöts mellan Socialdemokraterna, har bl.a. aviserats att 3:12-reglerna ska förenklas, att en utredning ska genomföras samt att en ny lagstiftning ska finnas 2022. Med hänsyn härtill finner utskottet nu inte något skäl att rikta ett särskilt tillkännagivande till regeringen om en översyn av 3:12-reglerna. Motionsförslagen avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att förändra beskattningsreglerna vid generationsskiften i familjeägda företag. Jämför reservation 7 (M). I riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som antogs av anför och bl.a. följande (bet. 2018/19:FiU1 s. 113): Den långsiktiga välståndsökningen kommer inte främst från ökade resurser utan genom att dessa resurser används på ett smartare och mer effektivt sätt. Det handlar om hur förutsättningarna för företagande och entreprenörskap ser ut, t.ex. hur nya idéer och ny teknik genereras och tas om hand, hur förutsättningarna för att starta och driva företag ser ut och möjligheten att premiera framgångsrika idéer. Vi vill därför främja ett generellt gott klimat för investeringar, företagande och entreprenörskap. Det är viktigt att tillhandahålla goda förutsättningar för ägarskiften i befintliga fåmansföretag för att möjliggöra att upparbetade värden i företag med tillväxtpotential tillvaratas. Det är angeläget att förhindra kringgåenden av de s.k. 3:12-reglerna. Det är dock orimligt att det är skattemässigt missgynnat att överlåta sitt företag till närstående jämfört med någon annan. Alternativet blir då i många fall att entreprenören lägger ned företaget i stället. I ett läge med många äldre företagare är det en skadlig ordning som behöver ändras. Därför tillsatte alliansregeringen en utredning för att komma till rätta med detta. Utredningen presenterade sina förslag , men den förra regeringen valde att inte lägga fram förslagen. Ett reformerat regelverk i linje med utredningens förslag bör träda i kraft . Sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, I den sakpolitiska överenskommelse som slöts mellan Socialdemokraterna, anges att den extra beskattningen vid generationsväxling, jämfört med om företaget säljs till någon utomstående, ska tas bort. I motion 2018/19:227 av (KD) yrkande 2 föreslås att möjligheten att införa ett särskilt undantag vid ägarskiften mellan närstående ska ses över. I kommittémotion 2018/19:2783 av m.fl. (M) yrkande 5 föreslås att 3:12-reglerna ska förenklas och att förutsättningarna för generationsskiften i företag ska underlättas. I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 17 föreslås att generationsväxlingar i företag ska underlättas. De s.k. 3:12-reglerna ska motverka att aktiva delägare i fåmansföretag omvandlar högre beskattad arbetsinkomst till lägre beskattad kapitalinkomst genom utdelning eller försäljning av aktierna. Genom flera ändringar har reglerna emellertid blivit mer förmånliga som utrymmet för inkomstomvandling har ökat. Regeringen har i betänkandet SOU 2016:75 låtit utreda beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag för att inte missgynna överlåtelser av företag inom familjen. Vid utformningen av förslagen har hänsyn tagits till 3:12-reglernas betydelse för incitamenten att starta, driva och utveckla företag. Vid översynen av ägarskiften var syftet att säkerställa att avyttringar av kvalificerade andelar i så stor utsträckning som möjligt beskattas likformigt oberoende av om andelarna avyttras inom eller utom närståendekretsen. Förslaget innehåller bl.a. en särskild undantagsregel som medför att beskattningen inte påverkas av om ett fåmansföretag säljs till någon inom familjen eller till någon utomstående. Utskottet konstaterar att det såväl i och gemensamma budgetreservation , som antogs av , som i den sakpolitiska överenskommelsen som slöts mellan Socialdemokraterna, aviserats att generationsskiften i företag ska underlättas genom ett reformerat regelverk i linje med utredningens förslag respektive att den extra beskattningen vid generationsväxlingar ska tas bort. Utskottet anser inte att bör föregripa det påbörjade arbetet med förändrade beskattningsregler vid generationsskiften i familjeägda företag och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om förändring av reglerna för skogskonton och skogsskadekonton, om ett förändrat stickår samt om att inrätta ett s.k. renkonto. Jämför reservation 8 (SD), 9 (C) och 10 (KD). En skattskyldig som bedriver enskild näringsverksamhet och äger en lantbruksenhet kan under vissa förutsättningar få en uppskjuten beskattning av skogsinkomster och på så sätt jämna ut skatten mellan olika år genom att göra skogsavdrag. En enskild näringsidkare som har intäkt av skogsbruk (skogsintäkt) får enligt 21 kap. 21 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, under vissa förutsättningar göra avdrag för belopp som sätts in på ett särskilt konto i ett kreditinstitut (skogskonto eller skogsskadekonto). Möjligheten till insättning på skogsskadekonto regleras i bestämmelsen i 21 kap. 23 § IL, av vilken framgår att avdrag för insättning på skogsskadekonto bara får göras om stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande händelse har medfört att mer än en tredjedel av skogen i näringsverksamheten bör avverkas och den huvudsakliga delen av beskattningsårets skogsintäkter kommer från sådan avverkning. I kommittémotion 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 17 föreslås att skogskontot inte ska avvecklas. I motion 2018/19:1469 av (C) yrkande 6 föreslås att skogskontot och skogsskadekontot ska behållas i sin nuvarande form. I kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 73 föreslås en översyn av skogsavdraget och att skogskontot ska behållas i sin nuvarande form. I motion 2018/19:2490 av Per Åsling (C) föreslås att regeringen ska överväga att ersättning för naturvårdsavtal ska få sättas av till skogskontot. I motion 2018/19:2526 av Per Åsling (C) yrkande 6 föreslås en översyn av möjligheten att inrätta ett renkonto med samma skattemässiga upplägg som skogskontot. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkandena 33 och 56–59 föreslås att skattereglerna ska modifieras så att successiva köp och försäljningar av jordbruksfastigheter underlättas, att skogskontot och skogsskadekontot ska finnas kvar, att möjligheten att överlåta skogskontot och skogsskadekontot genom arv eller gåva och ska utredas, att möjligheten att avsätta stormskogslikvid till ersättningsfond ska utredas samt att det i likhet med dagens skogskonton ska vara möjligt att avsätta ersättningen som ges för naturvårdsavtal, naturreservat och dylikt till en periodiseringsfond. I kommittémotion 2018/19:2761 av m.fl. (KD) yrkande 8 föreslås att möjligheten för skogsägare att skjuta upp skatten ska kvarstå. Utskottet konstaterar att reglerna för skogskonton respektive skogsskadekonton har setts över av , som överlämnade sitt slutbetänkande Förenklade skatteregler för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag (SOU 2014:68) till regeringen. Utredningens förslag innebär att inkomstskattereglerna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag förenklas. Utredningens uppdrag har bl.a. varit att säkerställa att det ursprungliga syftet med reglerna upprätthålls. Vid utformningen av förslagen har hänsyn tagits till 3:12-reglernas betydelse för incitamenten att starta, driva och utveckla företag. Utredningen föreslår bl.a. att en ny avsättningsmöjlighet ska införas, s.k. företagsfond, som ersätter reglerna om skogskonton, skogsskadekonton, upphovsmannakonton och expansionsfonder. Reglerna om periodiseringsfonder ska slopas för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag. Två modeller för att beräkna positiv räntefördelning ska införas: fullständig och förenklad räntefördelning. Negativ räntefördelning ska slopas. Utredningens förslag bereds inom . Utskottet finner inte skäl att föregripa beredningen av utredningens förslag. Utskottet konstaterar vidare att Socialdemokraterna, i den sakpolitiska överenskommelsen som slöts har aviserat att den privata äganderätten till skogen ska värnas och stärkas. I överenskommelsen anges bl.a. att rättssäkerheten för markägare och företag ska stärkas och att det ska säkerställas att markägare ska få ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Vidare anges att det nationella skogsprogrammet ska utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk och särskilt fokus ska läggas på goda villkor för företagande i skogssektorn. Utskottet finner inte heller här skäl att föregripa det påbörjade arbetet. Utskottet finner det inte heller motiverat att förorda en modell med skogskonton på de utökade sätt som föreslås i ett antal motioner. Utskottet avstyrker med det anförda samtliga motionsförslag i motsvarande delar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om förtydliganden respektive en översyn av skattelagstiftningen för styrelseledamöter. Jämför reservation 11 (C). Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas enligt 13 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Av paragrafens andra stycke framgår att vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet. I motion 2018/19:1178 av (M) föreslås att man ska överväga att förtydliga skattelagstiftningen för styrelseledamöter i aktiebolag med F- skattsedel som fakturerar sitt styrelsearvode. I motion 2018/19:2390 av (C) föreslås en översyn av regelverken för att göra det möjligt för styrelseledamöter att fakturera uppdrag. I motion 2018/19:2419 av (C) föreslås att skattelagstiftningen ska ses över så att styrelseuppdrag som faktureras genom aktiebolag betraktas som näringsverksamhet och inte inkomst av tjänst för den som utför styrelseuppdraget. Uppdrag som styrelseledamot kan enligt aktiebolagslagen bara innehas av en fysisk person. Av bl.a. den anledningen har styrelseuppdrag i praxis ansetts vara sådana personliga uppdrag som i normalfallet ska beskattas som inkomst av tjänst hos den som utför uppdragen (se RÅ 1993 ref. 104 och RÅ 2000 not. Endast under vissa särskilda förutsättningar har beskattning ansetts kunna ske i inkomstslaget näringsverksamhet. () fastställde i domen HFD 2017 ref. 41 att rättsläget i frågan inte har ändrats efter den lagändring om begreppet näringsverksamhet som gjordes 2009 i 13 kap. 1 § IL. Domen har dock lett till en viss förändring i hur anser att reglerna ska tolkas. Vid skatteutskottets sammanträde föredrog representanter för Styrelse- respektive Ersättningsakademien sin uppfattning om hur HFD:s dom kommer att påverka styrelsearbetet och vilka beskattningskonsekvenser den kommer att få för styrelseledamöter. Finansminister har som svar på interpellation 2017/18:350 anfört att hon kommer att följa utvecklingen i näringslivet för att se vilka eventuella konsekvenser som följer av domen. Mot bakgrund av det anförda ser utskottet inte någon anledning att rikta särskilda tillkännagivanden till regeringen om ett förtydligande respektive en översyn av skattelagstiftningen för styrelseledamöter. Utskottet avstyrker motionsförslagen i motsvarande delar. Skatteregler för ideell sektor Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om förändrade skatteregler för idrottsrörelsen. Jämför reservation 12 (SD). I 7 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, finns bestämmelser om undantag från skattskyldighet för bl.a. ideella föreningar och registrerade trossamfund. Som ett generellt krav för att bli undantagna från skattskyldighet enligt dessa bestämmelser gäller för de ideella föreningarna och de registrerade trossamfunden att de måste uppfylla ändamålskravet i 4 §, verksamhetskravet i 5 §, fullföljdskravet i 6 § och öppenhetskravet i 10 §. Ändamålskravet är det första villkoret, och det innebär att föreningen eller trossamfundet, utan begränsning till medlemmarnas eller andra bestämda personers ekonomiska intressen, ska främja ett eller flera allmännyttiga ändamål, såsom religiösa, politiska, idrottsliga eller kulturella ändamål. Vidare ska föreningen eller trossamfundet, enligt verksamhetskravet, bedriva en verksamhet som uteslutande eller så gott som uteslutande tillgodoser sådana ändamål. Fullföljdskravet innebär att föreningen eller trossamfundet ska bedriva en verksamhet som skäligen svarar mot avkastningen på föreningens eller samfundets tillgångar och ställer alltså krav på inkomstanvändningen. Slutligen innebär öppenhetskravet att en förening eller ett trossamfund inte utan särskilda skäl får neka någon inträde som medlem. Genom att uppfylla de nämnda villkoren blir ideella föreningar eller registrerade trossamfund inskränkt skattskyldiga och är, med undantag för kapitalvinster och kapitalförluster, skattskyldiga bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § IL. Detta framgår av 7 kap. 3 § första stycket IL. Av 7 kap. 3 § andra stycket IL framgår att för ideella föreningar och registrerade trossamfund gäller, utöver vad som framgår ovan, vissa ytterligare inskränkningar i skattskyldigheten. Det finns enligt bestämmelsen utrymme för att utan skattskyldighet bedriva viss näringsverksamhet. Huvudregeln är dock fortfarande att de är skattskyldiga för inkomst från näringsverksamhet. För att undantaget från skattskyldighet enligt 7 kap. 3 § andra stycket IL ska gälla måste den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet, utöver de generella villkoren, även uppfylla vissa ytterligare krav. Dessa krav tar framför allt sikte på vad för sorts verksamhet som bedrivs. Enligt denna bestämmelse är föreningarna och trossamfunden undantagna från skattskyldighet för bl.a. inkomst från självständig näringsverksamhet, om inkomsten till huvudsaklig del kommer från verksamhet som är ett direkt led i främjandet av eller som har annan naturlig anknytning till allmännyttiga ändamål, verksamhet som avser försäljning av skänkta varor och som utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete och verksamhet som avser annat än försäljning av skänkta varor och som av hävd har utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete. Att försäljning av skänkta varor, dvs. secondhandförsäljning, är undantagen från skattskyldighet framgår uttryckligen av lagtexten, och det har i och med detta även förtydligats vilka krav som ställs för att sådan försäljning ska omfattas av undantaget. Innan reglerna om undantag från skattskyldighet flyttades över till inkomstskattelagen fanns det i den dåvarande lagtexten, se 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, exemplifieringar av vad som skulle anses ha naturlig anknytning till en förenings ändamål respektive att inkomsterna av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete. Att exemplen utelämnades i inkomstskattelagen berodde på att det ansågs mindre lämpligt med sådana exempel i lagtext. Det fanns således ingen avsikt att ändra något i sak och vägledning för att avgöra vad som är näringsverksamhet som kvalificerar sig för att omfattas av undantagen från skattskyldighet kan därför fortfarande hämtas från dessa exempel. Inkomst av verksamhet som inte har annat samband med det ideella arbetet än att den ska finansiera detta angavs i tidigare lagtext sakna naturlig anknytning till en förenings allmännyttiga ändamål. Sådan verksamhet kan dock vara undantagen från skattskyldighet om den av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete. I den tidigare lagtexten angavs att till verksamhet som av hävd utnyttjats för att finansiera ideellt arbete räknas anordnande av bingo och andra lotterier, fester, basarer, försäljnings- och insamlingskampanjer samt sådan biografrörelse som bedrivs av en nykterhetsförening eller en förening med huvudsakligt ändamål att tillhandahålla allmänna samlingslokaler. Detsamma gäller verksamhet som består i att en ideell förening eller ett registrerat trossamfund upplåter reklamutrymme på klubbdräkter eller i föreningens samlingslokaler eller dylikt. Det finns en mycket omfattande rättspraxis i fråga om hävdbegreppet. I ett av de senare målen från (HFD 2013 ref. 56, Secondhanddomen) uttalade domstolen att olika faktorer beaktats vid denna prövning. Det har rört sig om inslaget av frivilligt och oavlönat arbete, verksamhetens omfattning och konkurrenssituationen. I kommittémotion 2018/19:1286 av m.fl. (SD) yrkande 3 föreslås att regeringen ska lägga fram förslag om förbättrade skatteregler för idrottsrörelsen. Utskottet har prövat frågan om förändrade skatteregler för idrottsrörelsen och avslog då motsvarande motionsyrkande (bet. 2017/18:SkU9). Utskottet anförde bl.a. att antog regeringens förslag till ett förtydligande av inkomstskattelagen som bl.a. innebär att ideella föreningar ska vara undantagna från skattskyldighet som uppkommit genom främjandet av allmännyttiga ändamål (prop. 2016/17:192, bet. 2017/18:SkU2, rskr. 2017/18:8). Undantaget från skattskyldighet gäller om en förening eller ett trossamfund i övrigt uppfyller de krav som ställs för inskränkt skattskyldighet. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande. Motionsförslaget avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om en nedtrappning av ränteavdragen. Jämför reservation 13 (KD). Till inkomst av kapital hänförs sådana intäkter och kostnader som inte ska hänföras till näringsverksamhet eller till tjänst (41 kap. 1 § inkomstskatte-lagen, IL). I huvudsak beskattas alla intäkter, och avdrag beviljas för alla utgifter som har samband med tillgångar. Det saknar betydelse om intäkterna eller utgifterna är löpande eller tillfälliga. Avdrag beviljas dock inte för personliga levnadskostnader (9 kap. 2 § IL). I inkomstslaget kapital finns bara en beräkningsenhet och ingen uppdelning på förvärvskällor, vilket bl.a. innebär att kapitalförluster får dras av från alla slag av intäkter i inkomstslaget kapital. Kapitalvinster beräknas nominellt och är med några undantag skattepliktiga till . Bland undantagen kan nämnas de särskilda reduceringsregler som finns för beräkning av kapitalvinst vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter. Avdrag för kapitalförluster beviljas mot samtliga övriga intäkter i kapital men är som huvudregel bara avdragsgilla till . I 67 kap. IL finns bestämmelser om skattereduktion för fysiska personer. Enligt 10 § ska skatten vid ett underskott av kapital minskas av den del av underskottet som inte överstiger och av det återstående underskottet. För investeraravdrag gäller särskilda regler enligt samma paragraf. En privatperson som har inkomst av tjänst och enbart utgiftsräntor får således skatten på tjänsteinkomsten nedsatt på grund av utgiftsräntorna, eftersom dessa medför ett underskott i inkomstslaget kapital. På samma sätt ger en kapitalförlust en sänkning av skatten på tjänsteinkomsten. I motion 2018/19:815 av (M) föreslås att möjligheten att successivt ta bort ränteavdragen på bostäder ska utredas. I kommittémotion 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 5 föreslås att ränteavdragen ska trappas ned. Utskottet konstaterar att den ökande skuldsättningen innebär stora risker för svensk ekonomi. har regeringen dock arbetat med att stävja riskerna med skuldsättningen. En rad åtgärder för att minska riskerna i det finansiella systemet och med hushållens skuldsättning har vidtagits , bl.a. skärpta kapitalkrav och höjda riskvikter för bolån samt belåningsbegränsningar i form av bolånetak. antog regeringens förslag till krav på amortering i samband med nya bolån, vilka tillämpas . gäller ett förstärkt amorteringskrav, som innebär att nya bolånetagare med skulder som överstiger 4,5 gånger bruttoinkomsten ska amortera av skulderna utöver det gällande amorteringskravet. För att ytterligare stärka möjlighet att agera mot finansiella obalanser på kreditmarknaden beslutade vidare om propositionen Ytterligare verktyg för makrotillsyn (prop. 2017/18:22). Regeringen har vidare gett , som ansvarar för makrotillsynen, i uppdrag att utveckla och redovisa metoder för att utvärdera makrotillsynen . Utskottet konstaterar att Socialdemokraterna, i den sakpolitiska överenskommelsen som slöts har aviserat att en omfattande skattereform ska genomföras, som bl.a. ska bidra till att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Med hänsyn till det anförda finner utskottet inte nu något skäl att rikta ett särskilt tillkännagivande till regeringen om en översyn av ränteavdragen. Utskottet avstyrker motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om förändrad fastighetsskatt för vindkraftsanläggningar. Jämför reservation 14 (SD). Regeringen föreslog i enlighet med ramöverenskommelsen på energiområdet att fastighetsskatten för vattenkraftverk stegvis ska sänkas med start .