bet · H701FiU14 · 2019-11-07 00:00:00 — En effektivare flytträtt av försäkringssparande Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändringar i bl.a. försäkringsrörelselagen, inkomstskattelagen och skatteförfarandelagen. De avgifter som försäkringsföretagen tar ut i samband med flytt av försäkringssparande är fortfarande i många fall omotiverat höga. Lagändringarna syftar till att effektivisera möjligheterna att återköpa och överföra (flytta) livförsäkringar. Det föreslås tydligare regler om vilka kostnader ett försäkringsföretag får beakta när det fastställer avgifter vid återköp och flytt. Lagändringarna i denna del berör sådana försäkringar som omfattas av den civilrättsliga återköps- eller flytträtten enligt försäkringsavtalslagen, dvs. individuell personförsäkring med sparmoment. Lagförslaget innebär vidare att den skatterättsliga flyttregeln i inkomstskattelagen förtydligas och utökas. Den skatterättsliga flyttregeln gäller till skillnad från de civilrättsliga flyttreglerna i försäkringsavtalslagen alla typer av pensionsförsäkringar, dvs. även kollektivavtalade försäkringar. Enligt förslaget klargörs att hela värdet i en eller flera pensionsförsäkringar får flyttas till en annan pensionsförsäkring med samma person som försäkrad, utan några beskattningskonsekvenser. En sådan flytt ska även kunna göras under en pågående utbetalning av pension, men pensionsutbetalningar får inte ha påbörjats från den mottagande försäkringen. Det nuvarande kravet på att den mottagande pensionsförsäkringen ska vara nytecknad föreslås slopas. Detsamma gäller kravet på att den mottagande försäkringen ska vara tecknad av försäkringstagaren i den ursprungliga försäkringen. Lagförslaget innebär också vissa ändringar av övergångsbestämmelserna till ändringar i inkomstskattelagen och lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. Det omfattar även förslag om kontrolluppgifter i skatteförfarandelagen som syftar till att effektivisera kontrollverksamhet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet tillstyrker således regeringens lagförslag, men menar att det behövs ytterligare åtgärder för att stärka konsumentmakten och förbättra flytträtten. Därför föreslår utskottet att gör ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt bör återkomma till med ett lagförslag som tydligt skiljer fond- och depåförsäkringar från traditionella livförsäkringar. Syftet är att ytterligare begränsa avgifterna vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar. Utskottet anser därmed att delvis bör bifalla elva motionsyrkanden. Ett motionsyrkande avstyrks av utskottet. I betänkandet finns en reservation (KD). Proposition 2018/19:124 En effektivare flytträtt av försäkringssparande. Åtta yrkanden i följdmotioner. Fyra yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ytterligare förändringar av avgiftsregler Utredning om andra hinder vid flytt av tjänstepension Utredning om andra hinder vid flytt av tjänstepension, punkt 3 (KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 yttrande 2019/20:SkU3y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, 2. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 3. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043), 4. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Därmed bifaller proposition 2018/19:124 punkterna 1–4. Ytterligare förändringar av avgiftsregler ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med ett lagförslag som tydligt skiljer fond- och depåförsäkringar från traditionella livförsäkringar när det gäller vilka avgifter som får tas ut vid flytt och återköp och detta tillkännager för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2018/19:3114 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:3122 av m.fl. (V), 2018/19:3123 av m.fl. (KD) yrkandena 1–4, 2019/20:2031 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2801 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2. Utredning om andra hinder vid flytt av tjänstepension 2018/19:3123 av m.fl. (KD) yrkande 5. Reservation (KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (KD), (S), (L), (SD), (MP), i (M) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2018/19:124 En effektivare flytträtt av försäkringssparande. I propositionen föreslås tydligare regler i försäkringsrörelselagen (2010:2043) om vilka kostnader försäkringsföretag ska få beakta när de fastställer avgifter vid återköp och flytt. Det föreslås vidare att det i inkomstskattelagen (1999:1229) klargörs att hela värdet i en eller flera pensionsförsäkringar får flyttas till en annan pensionsförsäkring med samma person som försäkrad, utan några beskattningskonsekvenser. Det föreslås också ändringar av övergångsbestämmelserna till ändringar i inkomstskattelagen och lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Dessutom föreslås ändringar i skatteförfarandelagen (2011:1244) som avser kontrolluppgifter om pensionsförsäkringar. I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. I proposition 2018/19:158 En ny reglering för tjänstepensionsföretag, som utskottet behandlar i betänkande 2019/20:FiU12, föreslås att tjänstepensions-företag ska följa samma regler som försäkringsföretag när det gäller vilka avgifter som får tas ut vid flytt av försäkring. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslaget har granskats av Lagrådet. Tre motioner har väckts med anledning av propositionen. I ärendet behandlas också två motioner som väckts under allmänna motionstiden /20. Samtliga motionsyrkanden är i form av tillkännagivanden. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. har yttrat sig över lagförslaget i de delar det berör skatteutskottets beredningsområde. yttrande finns i bilaga 3. var statssekreterare i utskottet för att lämna kompletterande information i ärendet. Inledningsvis behandlar utskottet regeringens lagförslag. Därefter behandlas motioner som samtliga innehåller förslag om tillkännagivanden till regeringen i frågor som anknyter till lagförslagen. Motionerna handlar om ytterligare förändringar av avgiftsreglerna, bl.a. om rätten att ta ut avgifter för att täcka anskaffningskostnader, avgiftstak, fribelopp vid flytt av små försäkringsvärden samt retroaktiviteten i lagstiftningen. Därutöver behandlas ett motionsyrkande om att utreda om det finns andra hinder än höga avgifter vid flytt av tjänstepension. De delar i propositionen som motionerna anknyter till utvecklas i samband med behandlingen av dessa. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i bl.a. försäkringsrörelselagen, inkomstskattelagen och skatteförfarande-lagen. Ändringar i försäkringsrörelselagen för att förtydliga avgifter vid återköp och flytt De avgifter som försäkringsföretagen tar ut i samband med flytt är enligt regeringen fortfarande i många fall omotiverat höga. Det leder bl.a. till en inlåsning av konsumenterna och hämmar konkurrensen. Regeringen föreslår därför att det införs nya regler i försäkringsrörelselagen som tydliggör och begränsar vilka typer av kostnader som får beaktas när försäkringsföretagen fastställer sina återköps- och flyttavgifter. Förslaget innebär att ett försäkringsföretag vid återköp eller överföring av individuell personförsäkring med sparmoment ska få ta ut avgifter som högst uppgår till ett belopp som motsvarar direkta kostnader för den administrativa hanteringen av återköp eller överföringar, beräknade för försäkringar av samma slag kvarstående anskaffningskostnader som direkt kan hänföras till den återköpta eller överförda försäkringen. Ett försäkringsföretag ska dock inte få ta ut avgifter för kvarstående anskaffningskostnader senare än efter det att försäkringsavtalet ingicks. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få utfärda föreskrifter om vilka direkta administrativa kostnader som får beaktas vid beräkningen av avgifterna. De föreslagna bestämmelserna om avgifter ska gälla för sådana försäkringsavtal som omfattas av den civilrättsliga återköps- eller flytträtten enligt försäkringsavtalslagen. Det innebär att tillämpningsområdet begränsas till individuella personförsäkringar med sparmoment och således inte omfattar kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar. Av propositionen framgår att regeringen avser att följa upp hur de föreslagna nya reglerna kommer att tillämpas och vid behov återkomma med förslag till ytterligare åtgärder. Den skatterättsliga flyttregeln utökas och förtydligas Många arbetstagare som omfattas av kollektivavtal har rätt att flytta sin tjänstepension till en annan kollektivavtalad tjänstepensionsförsäkring. Den skatterättsliga flyttregeln infördes för att möjliggöra flytt av värdet i pensionsförsäkringar utan skattekonsekvenser. Den skatterättsliga flyttregeln är emellertid frivillig då den förutsätter att parterna har avtalat om flytträtt. Till skillnad från den civilrättsliga återköps- och flyttregeln i försäkringsavtalslagen gäller den skatterättsliga flyttregeln alla typer av pensionsförsäkringar, dvs. även kollektivavtalade försäkringar. Regeringen föreslår i propositionen att det i inkomstskattelagen klargörs att hela värdet i en eller flera pensionsförsäkringar får flyttas till en annan pensionsförsäkring med samma person som försäkrad, utan några beskattningskonsekvenser. En sådan flytt ska även kunna göras under en pågående utbetalning av pension, men pensionsutbetalningar får inte ha påbörjats från den mottagande försäkringen. Det nuvarande kravet på att den mottagande pensionsförsäkringen ska vara nytecknad slopas i regeringens förslag. Detsamma gäller kravet på att den mottagande försäkringen ska vara tecknad av försäkringstagaren i den ursprungliga försäkringen. Regeringen föreslår även ändringar i skatteförfarandelagen när det gäller kontrolluppgifter om pensionsförsäkringar. Syftet är att effektivisera kontrollverksamhet. Slutligen innehåller propositionen också förslag om ändringar av nu gällande övergångsbestämmelser till ändringar i inkomstskattelagen och lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. Syftet är att förhindra att beskattningen med avkastningsskatt förändras i samband med överlåtelse eller överföring av vissa försäkringsavtal som ingåtts före . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen föreslår vissa övergångsbestämmelser. Vid återköp eller överföring som avser försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet men efter och inte förnyats efter ikraftträdandet ska äldre bestämmelser gälla i fråga om avgifter för att täcka administrativa kostnader för återköpet eller överföringen de nya bestämmelserna gälla i fråga om avgifter för att täcka kvarstående anskaffningskostnader. anser att finansutskottet bör tillstyrka regeringens lagförslag (yttr. 2019/20:SkU3y). Det är enligt skatteutskottet viktigt att möjligheterna att återköpa och överföra (flytta) livförsäkringar effektiviseras och att pensioneringssyftet därmed upprätthålls och underlättas. yttrande finns i bilaga 3. anser, liksom skatteutskottet, att bör anta regeringens lagförslag. Ytterligare förändringar av avgiftsregler Utskottets förslag i korthet gör ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt bör återkomma till med ett lagförslag som tydligt skiljer fond- och depåförsäkringar från traditionella livförsäkringar. Syftet är att ytterligare begränsa avgifterna vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar. Därmed bifaller delvis motionsyrkanden om avgiftsbegränsningar. Rätten att ta ut avgifter för anskaffningskostnader För att ytterligare motverka förekomsten av omotiverat höga återköps- och flyttavgifter föreslår regeringen att det införs en tidsbegränsning för den del av återköps- eller flyttavgiften som ska täcka kvarstående anskaffningskostnader. Regeringen anser dock, i likhet med flera remissinstanser, däribland och , att en tidsbegränsning (som är den tidsgräns som föreslogs i promemoria) är alltför kort. Enligt regeringens uppfattning framstår en tidsbegränsning som mer rimlig. bör enligt regeringen anskaffningskostnaden för de nu aktuella försäkringarna kunna amorteras av. Därefter bör ett försäkringsföretag inte ha rätt att beakta eventuella kvarstående kostnader när företaget tar ut avgift av den som väljer att återköpa eller flytta sitt försäkringssparande. Regeringens förslag innebär således att ett försäkringsföretag inte kommer att få ta ut några avgifter för att täcka kvarstående anskaffningskostnader om ett återköp eller en flytt görs efter det att försäkringen tecknades. Ändringarna berör sådana försäkringar som omfattas av den civilrättsliga återköps- eller flytträtten enligt försäkringsavtalslagen, dvs. individuella personförsäkringar med sparmoment. Regeringen hänvisar i propositionen till kontributionsprincipen som innebär att ett försäkringsföretag ska säkerställa att ett återköp eller en flytt varken missgynnar den lämnande försäkringstagaren eller det kvarvarande försäkringstagarkollektivet. Den bärande tanken med lagförslaget är enligt regeringen att en försäkringstagare vid ett återköp eller en flytt ska få det belopp som han eller hon är berättigad till, dvs. de värden i försäkringsföretaget som försäkringen så långt gett upphov till med avdrag för rimliga kostnader som återköpet eller flytten faktiskt innebär för företaget och de övriga i försäkringstagarkollektivet. Av propositionen framgår att ett par remissinstanser anser att flyttavgiften bör vara begränsad till ett avgiftstak som är uttryckt i kronor. Enligt regeringens uppfattning skulle en sådan begränsning av försäkringsföretagens avgiftsuttag dock innebära en alltför långtgående prisreglering. Regeringen bedömer att förslaget är en tillräcklig åtgärd för att motverka omotiverat höga avgifter och de inlåsningseffekter som dessa medför. Regeringen menar också att ett avgiftstak kan verka normbildande och därigenom bli den avgift som samtliga företag använder. Den civilrättsliga återköpsrätten enligt försäkringsavtalslagen gäller och flytträtten . Ett par remissinstanser anser att förslaget bör gälla även för försäkringsavtal som är tecknade före . Enligt regeringen framstår det som mindre lämpligt, eftersom försäkringsavtalsparterna hade anledning att utgå från väsentligen andra förutsättningar än efter det att den lagstadgade flytträtten infördes. Frågan är enligt regeringen i stället om de bestämmelser som föreslås i propositionen ska tillämpas endast på avtal som ingås efter ikraftträdandet eller om de även ska tillämpas på avtal som har ingåtts före ikraftträdandet men efter . Regeringen framhåller att retroaktiv lagstiftning av principiella skäl bör undvikas på det förmögenhetsrättsliga området, om inte tungt vägande skäl motiverar det. Sammantaget bedömer regeringen att det i detta fall finns tillräckligt tungt vägande skäl för en viss retroaktiv tillämpning. Det finns enligt regeringen ett starkt konsumentskyddsintresse av att effektivisera återköps- och flytträtten genom lägre och mer transparenta avgifter. Mot detta måste man dock, som flera remissinstanser också påpekar, ställa parternas berättigade intresse av att de grundläggande förutsättningarna för ingångna avtal inte rubbas i onödan. Enligt regeringens sammanvägda bedömning föreslås de nya bestämmelserna om avgifter för att täcka kvarstående anskaffningskostnader gälla vid återköp eller flytt som avser försäkringsavtal som ingåtts före ikraftträdandet men efter och inte förnyats efter ikraftträdandet. Den skatterättsliga flyttregeln utökas och förtydligas Regeringens lagförslag innebär att den skatterättsliga flyttregeln utökas och förtydligas. Som skäl till detta anger regeringen bl.a. att antalet och andelen fribrev troligtvis kommer att öka i takt med en alltmer rörlig arbetsmarknad. Det är därför enligt regeringen angeläget att den försäkrade ges möjlighet att samla sina fribrev och försäkringar hos en försäkringsgivare för att bl.a. kunna minska sitt samlade avgiftsuttag. Exempelvis föreslås kravet på att den mottagande försäkringen ska vara nytecknad slopas. Härigenom underlättas en sammanläggning av fribrev och därmed den försäkrades möjligheter att minska sitt totala avgiftsuttag och förutsättningar att bedöma sin framtida pension. Rätten att ta ut avgifter för anskaffningskostnader I kommittémotion 2018/19:3114 av m.fl. (SD) yrkande 1 anförs att propositionen visserligen är ett steg i rätt riktning men att den inte når hela vägen fram. Rätten att ta ut avgifter för anskaffningskostnader bör enligt motionärerna begränsas till i stället för de som föreslås i propositionen. Motsvarande yrkande finns också i kommittémotion 2019/20:2031 av m.fl. (SD) yrkande 1. Ett förslag om att anskaffningskostnaden ska anses vara betald finns även i kommittémotion 2018/19:3123 av m.fl. (KD) yrkande 1. Enligt motionärerna skulle en kortare återbetalningstid för anskaffningskostnaderna än de regeringen föreslår pressa ned priserna genom att branschen tvingas bli mer effektiv, men framför allt skulle det göra det möjligt att snabbare flytta försäkringskapital för de försäkringstagare som inte är nöjda. m.fl. menar i kommittémotion 2019/20:2801 (L) att propositionen missar målet och inte på allvar avhjälper de hinder som många pensionssparare möter när de vill flytta sina pensionspengar. Enligt yrkande 1 i nämnda motion bör avgiften vid flytt av en individuell personförsäkring med sparmoment endast få motsvara de direkta kostnaderna för den administrativa hanteringen av återköp eller överföringar, beräknade för försäkringar av samma slag. Det innebär att avgifter för kvarstående anskaffningskostnader som är direkt hänförliga till den återköpta eller överförda försäkringen inte alls bör få tas ut enligt motionärerna. Regleringen av avgiften i denna del ska enligt motionen gälla oavsett när försäkringen tecknats. m.fl. (V) framhåller i kommittémotion 2018/19:3122 att även om regeringens förslag går i rätt riktning kommer det föreslagna regelverket om det vinner laga kraft fortfarande att vara otydligt och riskera att leda till höga avgifter vid flytt av sparande. Därför anser motionärerna att bör rikta ett tillkännagivande till regeringen om att flyttavgiften ska vara begränsad till ett avgiftstak som är uttryckt i kronor och som ska presenteras för kunden innan försäkringen tecknas. Också m.fl. (KD) framför, i kommittémotion 2018/19:3123 yrkande 2, att ett avgiftstak uttryckt i kronor bör införas. Det skulle enligt motionärerna kunna vara ett fast tak eller ett tak uttryckt som en andel av prisbasbeloppet. Med ett sådant tak skulle transparensen och konkurrensen kunna öka, menar motionärerna. Enligt kommittémotion 2018/19:3114 av m.fl. (SD) yrkande 2 bör ett tillkännagivande riktas till regeringen om att den fria flytträtten även ska omfatta försäkringar tecknade före . Motsvarande förslag finns i kommittémotion 2019/20:2031 av m.fl. (SD) yrkande 2. Flytträtten bör enligt motionärerna gälla lika för alla försäkringar, oavsett när de tecknades. Också i kommittémotion 2018/19:3123 av m.fl. (KD) yrkande 3 anförs att försäkringar tecknade före bör omfattas av den nya lagen om flytträtt. I den sistnämnda motionen anförs att majoriteten av kapitalet bundits upp . Därmed är behovet av den nya lagstiftningen som begränsar flyttavgifterna enligt motionärerna egentligen störst för de mer omfattande försäkringarna (som ofta också är de äldsta), inte för de försäkringar som är tecknade i närtid. m.fl. (L) förordar på liknande sätt i kommittémotion 2019/20:2801 yrkande 2 att flytträtt ska införas även för sådana försäkringar med sparmoment som tecknats före . Som en konsekvensändring bör enligt motionärerna även återköpsrätten enligt försäkringsavtalslagen omfatta personförsäkringar tecknade före . Fribelopp m.m. för att underlätta flytt av försäkringsvärden I kommittémotion 2018/19:3123 av m.fl. (KD) yrkande 4 framhålls att regeringen bör utreda och därefter lämna förslag om att det införs ett fribelopp vid flytt av små försäkringsvärden samt en automatisk flytt av försäkringsvärden under fribeloppet vid byte av arbetsgivare. Enligt motionärerna kan små belopp hos tidigare arbetsgivare innebära att flyttavgiften blir en mycket stor andel av det flyttade värdet. Med ett fribelopp går det att slå samman mindre försäkringsvärden, vilket förenklar hanteringen av tjänstepensionen, och med en automatisk flytt av försäkringsvärden till nya arbetsgivare säkerställs dessutom att kapitalet samlas och avgifterna blir färre och mindre. I motionerna lyfts frågor om rätten att ta ut avgifter för anskaffningskostnader, avgiftstak för flyttavgiften, retroaktiviteten i lagstiftningen och fribelopp vid flytt av små försäkringsvärden m.m. Utskottet kan konstatera att det i propositionen inte görs någon åtskillnad mellan traditionella försäkringar och fond- och depåförsäkringar när det gäller vilka avgifter som ska få tas ut vid flytt av försäkringsvärden. Det görs inte heller i motionerna. Under beredningen i utskottet har emellertid frågan om skilda regler för traditionella försäkringar respektive fond- och depåförsäkringar aktualiserats. I det sammanhanget har utskottet kallat statssekreterare till utskottet för att få kompletterande information i frågan. Frågan om skilda avgiftsregler för de olika försäkringskategorierna vid flytt av försäkringsvärden har inte utretts särskilt. Det har därmed inte heller gjorts någon analys av sådana reglers eventuella utformning eller vilka konsekvenser skilda avgiftsregler skulle kunna få. Det finns vissa argument för ett gemensamt regelverk, exempelvis det faktum att traditionella försäkringar och fondförsäkringar, likväl som depåförsäkringar, lyder under samma europeiska distributionsregelverk. Skilda avgiftsregler skulle därmed kunna riskera att göra flyttlagstiftningen mer svåröverskådlig. Det finns emellertid flera faktorer som talar för skilda avgiftsregler. Ur ett rörelseperspektiv kan konstateras att traditionella försäkringar och fondförsäkringar tillhör olika försäkringsklasser och att det finns skillnader mellan dessa produkttyper. I fråga om fond- och depåförsäkringar är det exempelvis lättare att direkt observera ett värde för de underliggande tillgångarna än det är för traditionella livförsäkringar. När det gäller traditionella livförsäkringar handlar det om en gruppering av de underliggande tillgångarna mellan kunderna, vilket medför att det bl.a. finns principer för riskdelning att beakta och att det därför kan vara mer komplicerat att bestämma värdet på en traditionell livförsäkring vid en flytt. En annan skillnad är att traditionella livförsäkringar ibland kan bestå av mer illikvida tillgångar än vad som är fallet för fond- och depåförsäkringar. I fond- och depåförsäkringar finns inte samma inslag av kollektivism som vid traditionella livförsäkringar, utan i stället är det den enskilde som bär risken för sina placeringar. Sammanfattningsvis är utskottets uppfattning att det finns mycket som talar för att det vore lämpligt att ha skilda avgiftsregler vid flytt och återköp för de olika försäkringskategorierna. Utskottet föreslår därför att gör ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt bör återkomma till med ett lagförslag som tydligt skiljer fond- och depåförsäkringar från traditionella livförsäkringar. Syftet är att ytterligare begränsa avgifterna vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar. Mer specifikt bör regeringen återkomma med ett lagförslag om fond- och depåförsäkringar utformat enligt följande riktlinjer: Flyttavgifterna ska begränsas kraftigt, med utgångspunkten att de ska motsvara enbart de direkta kostnaderna för den administrativa hanteringen av återköp eller överföringar, beräknade för försäkringar av samma slag.