bet · H601NU13 · 2019-05-28 00:00:00 — Företrädare för i såväl näringsutskottet som utrikesutskottet förordade att inte skulle godkänna avtalet. nådde EU och en principöverenskommelse om det huvudsakliga innehållet i ett ekonomiskt partnerskapsavtal mellan och , och avtalet kunde slutföras . Avtalet trädde därefter i kraft . Handelsavtal mellan och och lade kommissionen fram förslag till förhandlingsmandat för att inleda förhandlingar med och . Kommissionens förslag till förhandlingsmandat har offentliggjorts tillsammans med konsekvensbedömningsrapporten. Rådet antog förhandlingsdirektiven . Avtalen kommer att omfatta de områden som EU:s nyare frihandelsavtal täcker såsom varor, tjänster, ursprungsregler, offentlig upphandling, tekniska handelshinder, säkerhets- och hälsokrav på livsmedel och jordbruksprodukter, investeringar, immaterialrätt och hållbar utveckling. Däremot kommer bestämmelser om investeringsskydd inte att ingå. EU förhandlar om ett frihandelsavtal med de fyra grundarna i – , , och . Förhandlingarna mellan EU och började men låg nere innan de återupptogs 2010, för att sedan avbrytas igen 2012. kom parterna igång med förhandlingarna igen, och EU och växlade marknadstillträdesbud sedan förhandlingarna återupptogs. Förhandlingarna omfattar ett brett spektrum av frågor, bl.a. tullar, ursprungsregler, tekniska handelshinder, sanitära och fytosanitära frågor, tjänstehandel, offentlig upphandling, handelsrelaterad immaterialrätt, små och medelstora företag och hållbar utveckling. Modernisering av det globala avtalet mellan och EU och nådde en s.k. principöverenskommelse om ett nytt handelsavtal mellan och . Det nya avtalet kommer att ersätta det avtal som reglerar handelsförbindelserna mellan och , det s.k. globala avtalet. Det globala avtalet trädde i kraft och innehåller politiskt samarbete, handelsrelationer och dialog. Avtalet innehåller marknadstillträde för varor, ursprungsregler, tullsamarbete, skyddsåtgärder, tekniska handelshinder, sanitära och fytosanitära åtgärder, offentlig upphandling, konkurrens, tjänstehandel, investeringar, immaterialrätt och tvistlösning. Det nuvarande avtalet kommer att gälla fram till den dag då det nya handelsavtalet träder i kraft. Förhandlingar om ett multilateralt tjänstehandelsavtal () påbörjades , och utöver EU deltar 22 WTO-medlemmar i samtalen. Vid slutet av 2016 uppges de flesta parterna ha indikerat vilka av deras tjänstemarknader som de var villiga att öppna upp och i vilken utsträckning. genomfördes den 21:a förhandlingsrundan. Enligt kommissionen är förhandlingarna pausade eftersom man inväntar ståndpunkt. Frihandelsavtal för gröna varor pågår plurilaterala förhandlingar om ett frihandelsavtal för gröna varor (Environmental Goods Agreement, ) mellan EU och 16 andra medlemsländer i WTO. Syftet med avtalet är att ta bort tullar på sådana miljövaror som har betydelse för att skydda miljön och motverka klimatför-ändringar genom att de renar luft och vatten, hjälper till med avfallshantering, bidrar till energieffektivisering, kontrollerar luftföroreningar eller producerar förnybar energi. genomfördes en 18:e förhandlingsrunda som följdes upp av ett ministermöte . Trots de ansträngningar som gjordes kunde man inte nå ett avtal. avvaktar man att nästa steg ska kunna tas. bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar om ett omfattande investeringsavtal mellan och . Förhandlingarna om avtalet inleddes formellt vid toppmötet mellan och . Syftet med avtalet är att undanröja hinder för investeringar i marknadstillträde och ge högt skydd för investerare och investeringar i EU och . Avtalet kommer att ersätta de 26 befintliga bilaterala investeringsfördra-gen mellan 27 enskilda EU-medlemsstater och genom ett enda övergrip-ande investeringsavtal. Den 14:e förhandlingsrundan ägde rum i . nådde EU:s och förhandlare tydliga slutsatser om ett ambitiöst och omfattande utrymme för investeringsavtalet mellan och , och de blev eniga om en gemensam förhandlingstext. Den senaste förhandlingsrundan ägde rum . Separata förhandlingar med för en uppgradering av avtalet om handel och ekonomiskt samarbete lanserades 2007 men stoppades på grund av skillnader mellan parternas mandat och förväntningar. Det finns inget datum för nästa förhandlingsrunda i dessa förhandlingar. I betänkandet om handelspolitiska frågor (bet. 2015/16:NU9) redogjorde utskottet för det s.k. ISDS (Investor-State Dispute Settlement, tvistlösning mellan investerare och stat) som är ett internationellt skiljeförfarande som kommer till stånd när en investerare anser att en stat brutit mot ett ingånget investeringsavtal (, BIT). I betänkandet presenterades även kommissionens förslag till ett moderniserat investerings-skydd (, ICS). Kommissionens förslag till moderniserat investeringsskydd har därefter införlivats i det färdigförhandlade avtalet om handel och ekonomi mellan och (CETA). Kommissionen lämnade en rekommendation till rådets beslut om ett bemyndigande att inleda förhandlingar om en konvention om att inrätta en multilateral domstol för investeringstvister (COM(2017) 493). antog rådet förhandlingsdirektiven som ger kommissionen tillstånd att förhandla på EU:s vägnar. Initiativet till en multilateral investeringsdomstol är kommissionens svar på de senaste årens diskussion om problem med det nuvarande systemet med tvistlösning mellan investerare och stat som grundar sig på skiljedomsprinciper, i form av t.ex. brist på eller minskad legitimitet, konsekvens och transparens samt avsaknaden av en möjlighet till omprövning. Syftet med en multilateral investeringsdomstol är att inrätta en ram för att lösa internationella investeringstvister som är permanent, oberoende och legitim, som kan förväntas bidra med konsekvent fast rättspraxis, som gör det möjligt att överklaga avgöranden, som är kostnadseffektiv, som har transparenta och effektiva förfaranden och som medger intervention av tredje part (t.ex. berörda miljö- eller arbetstagarorganisationer). Domstolens oberoende bör enligt kommissionen garanteras genom strikta krav på opartiskhet, icke-förnybara utnämningar, heltidsanställda skiljedomare och oberoende mekanismer för utnämning. Kommissionens förslag till förhandlingsdirektiv framgår av en bilaga till bemyndigandet. Här framgår bl.a. att förhandlingarna ska föras inom ramen för kommission för internationell handelsrätt (Uncitral). aktiverade premiärminister artikel 50 i Lissabonfördraget, vilket innebar att förhandlingarna med EU om ett utträde påbör-jades. Förhandlingar ska enligt fördraget vara avslutade . antog EU:s övriga 27 medlemsländer (EU27) ett beslut om att tillåta att förhandlingarna inleddes och utnämnde formellt kommissionen som EU-förhandlare. Rådet antog också förhandlingsdirektiv för samtalen. Enligt dessa skulle den första fasen av förhandlingarna fokusera på frågor som rör medborgarnas rättigheter, finansiell avräkning, gränsen mot och andra separationsproblem. Ett avtal som reglerar villkoren för den framtida relationen mellan och kan endast ingås när verkligen lämnar EU och blir ett tredjeland. enades om en andra förlängning av tidsfristen för det brittiska utträdet. Tidsfristen gäller nu längst t.o.m. men är flexibel så att ett godkännande av utträdesavtalet innebär att utträdet sker i nästföljande månad. är vidare skyldigt att arrangera val till eftersom utträdesavtalet inte har godkänts till . Enligt uppgift från består ännu osäkerheten om hur det brittiska utträdet ska gå till och att det finns en risk för ett avtalslöst utträde. Arbetet för att förbereda ett sådant utfall pågår alltjämt och uppges vara en nödvändig del av brexitarbetet. uppger vidare att ett avtalslöst utträde är ett synnerligen dåligt sätt att möta de utmaningar som utträdet innebär och skulle lägga en dålig grund för den framtida relationen mellan och . I sammanhanget kan nämnas att regeringen gav ett uppdrag att ta fram ett fördjupat kunskapsunderlag om de svenska handelsintressena i förhållande till . Kollegiet redovisade uppdraget i rapporten Efter brexit – Analys av svenska intressen inför kommande förhandlingar som överlämnades till regeringen . Rapportens syfte är bl.a. att underlätta för regeringen att göra prioriteringar i samband med de förhandlingar om en ny handelsrelation med som orsakats av det brittiska beslutet att lämna EU. I rapporten framhåller bl.a. det faktum att är en mycket diversifierad ekonomi med intressen inom de flesta sektorer och att näringslivets verklighet dessutom är sådan att värdekedjor gör att de olika sektorerna hänger samman. bör därför enligt vara tydligt inom EU med vikten av dessa övergripande frågor. Juridiskt är det dessutom så att de regelverk kollegiet har identifierat som centrala för en viss sektor oftast är viktiga även för andra sektorer. Problemen kan finnas i en sektor, men lösningen finns sällan enbart just där. Kollegiet konstaterar vidare i rapporten att är en helhet och att det därmed inte är tillräckligt att tar över all existerande lagstiftning för att undgå handelshinder. Det kommer att behövas mekanismer för efterlevnad och tvistlösning för att minska risken för regeldivergens, dvs. att regelverken ”glider isär”. Detta kräver ett starkt juridiskt ramverk för en framtida avtalslösning mellan och . Därför föreslår i rapporten att prioriterar ett långtgående horisontellt avtal där binds så nära som möjligt till . Gränshinder i handeln med har på regeringens uppdrag genomfört en företagsundersökning för att kartlägga vad som hindrar svensk utrikeshandel (rapport 2016:5). Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2016/17:NU13) redogjort för resultatet av undersökningen. Här framgår bl.a. att det helt dominerande problemet i handeln med är tullhanteringen. Utskottet har också i tidigare betänkanden redogjort för det arbete som utförs inom ramen för , och dess gräns-kommittéer. har de nordiska regeringarnas uppdrag att be-kämpa gränshinder som bromsar jobb och tillväxt i . uppger att de prioriterar de viktigaste gränshindren och sedan försöker driva fram en lösning hos berörda departement. fick ett förstärkt mandat som bl.a. innebär att de nationella representanterna har fått större frihet att agera genom att t.ex. kalla till möten med berörda ministrar, arbetsmarknadens parter och andra aktörer som kan bidra till att lösa gränshindren. lämnar en årlig rapport där det framgår vilka gränshinder som varit prioriterade och vilken status de har, t.ex. om de är borta, om det pågår ett arbete med att ta bort hindren eller om det inte är prioriterat vid berörda departement eller myndigheter. Av rapporten framgår att målsättning är att fem till tio nordiska gränshinder ska avskaffas som ett resultat av deras arbete. Ett av de hinder som varit prioriterade är tull och deposition i samband med överförsel av varor. uppger att tullsvårigheter och problem med tull ofta uppmärksammas i samband med tillfällig införsel av varor till exempelvis , eftersom norska tullregler ofta upplevs vara förenade med mer administrativa bördor och fler avgifter än vad företagen är vana vid. I sammanhanget kan även nättjänsten Solvit nämnas dit företag och personer kostnadsfritt kan vända sig för att få hjälp med problem som de upplever på den inre marknaden. I varje EU-land samt i , och finns ett Solvitcentrum som tar emot anmälningar om hinder som läggs i en gemensam databas för att sedan analysera problemet och i samarbete med andra Solvitcentrum och myndigheten i det land där problemet uppstått försöka komma till rätta med det. En lösning på problemet kan vara att myndigheten ändrar sitt agerande, men ett resultat av Solvits arbete kan också vara ett konstaterande att inget EU-rättsligt brott har begåtts. Solvit har inga sanktionsmöjligheter och kan inte tvinga myndigheter att agera i enlighet med vad Solvit kommit fram till. Övergripande om hållbart företagande Hållbart företagande (även kallat ansvarsfullt företagande och företagens sociala ansvar, Corporate Social Responsibility, CSR) är ett paraplybegrepp som omfattar många olika delar. I utskottets betänkande om handelspolitiska frågor (bet. 2012/13:NU13) står det mer om innebörden och omfattningen av begreppet, och där beskrivs ett flertal internationellt erkända vägledande principer och riktlinjer kring hållbart eller ansvarsfullt företagande: riktlinjer för multinationella företag, FN:s Global Compact, ISO-standard om socialt ansvarstagande, Internationella arbetsorganisationens () trepartsförklaring om multinationella företag och socialpolitik samt FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Regeringens skrivelse om hållbart företagande överlämnade regeringen skrivelsen Politik för hållbart företagande (skr. 2015/16:69) till . I skrivelsen framgår dels vilken politik när det gäller hållbart företagande som regeringen avser att driva på området, dels regeringens förväntningar på företagens hållbarhetsarbete samt rekommendationer om hur detta arbete bör bedrivas. Utskottet behandlade regeringens skrivelse (bet. 2015/16:NU12). I betänkandet redogör utskottet övergripande om hållbart företagande och nämner bl.a. de internationella riktlinjer som finns på området. Hållbart företagande och statliga bolag Hållbart ägande ingår i statens ägarstyrning. Arbetet med hållbart företagande inom förvaltningen av de statliga företagen syftar till att bolagen ska agera så att de har allmänhetens förtroende som en lång-siktigt hållbar värdetillväxt säkerställs. Det innebär att bolagen ska • arbeta strategiskt med hållbart företagande, vilket bl.a. innebär att styrelserna fastställer strategiska mål för hållbarhetsarbetet och strategier för att nå dessa • löpande följa upp de strategiska hållbarhetsmålen och måluppföljningen • agera öppet gentemot sina intressenter genom att hållbarhetsrapportera samt föra en öppen och konstruktiv dialog med sina viktigaste intressenter; i regeringens riktlinjer för extern rapportering åläggs bolagen att i samband med årsredovisningen publicera en hållbarhetsredovisning enligt Global Reporting Initiative (GRI) som har kvalitetssäkrats genom oberoende granskning och bestyrkande • samarbeta med andra bolag med statligt ägande, det privata näringslivet, ideella organisationer och andra intressenter för att effektivisera arbetet och uppnå ännu bättre resultat • följa internationella riktlinjer för miljöhänsyn, mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, antikorruption och affärsetik, de tio principerna i FN:s Global Compact, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt riktlinjer för multinationella företag. Staten har etablerat ett nätverk för hållbart företagande för att initiera och upp-muntra erfarenhetsutbyte och nätverksbyggande mellan bolagen med statligt ägande. Det ger enligt regeringens skrivelse Politik för hållbart företagande (skr. 2015/16:69) bolagen möjlighet att inspireras av och utbyta erfarenheter med varandra i syfte att stärka och effektivisera arbetet med hållbart företag-ande i den statliga bolagsportföljen. För att följa upp och analysera bolagens arbete med hållbart företagande har vidare en hållbarhetsanalys utvecklats av förvaltningsorganisationen. Resultatet av analysen används i den aktiva förvaltningen, dvs. i ägardialogen, styrelsenomineringsprocessen, processen för ekonomiska mål och processen för uppdragsmål. Analysen ger underlag för en gemensam och förutsebar utgångspunkt i dialogen mellan ägaren och bolaget, vilket skapar förutsättningar för en långsiktig och konsekvent styrning av bolagen. De första analyserna genomfördes . Regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter m.m. i svensk utrikespolitik Regeringen överlämnade skrivelsen Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik (skr. 2016/17:62) till . I skrivelsen redogör regeringen för sina ambitioner och prioriteringar på området. Skrivelsen innehåller ett särskilt avsnitt om hållbart före-tagande och mänskliga rättigheter. Av avsnittet framgår att regeringen avser att förbättra samstämmigheten mellan handelspolitik, näringspolitik och utrikespolitik genom att arbeta aktivt för att svenska investeringar i utlandet ska leda till hållbart företagande och respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Vidare avser regeringen att öka kunskapen på ambassader om FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt hållbart företagande så att de kan stödja svenska företag i dessa frågor när företagen är verksamma utomlands. Skrivelsen behandlades av utrikesutskottet (bet. 2016/17:UU15). I ett ställningstagande om mänskliga rättigheter i arbetslivet framhåller utrikesutskottet bl.a. sin uppfattning att företagande och respekt för mänskliga rättigheter ska gå hand i hand med och vara en del av en aktiv politik för hållbart företagande. lanserade statsminister en global satsning på social dialog och bättre villkor på arbetsmarknaden, Global . Satsningen är initierad av statsministern och har utformats i samarbete med och utveckling () och Internationella arbetsorganisationen (). Syftet med Global är att förbättra dialogen mellan arbetsmarknadens parter och ländernas regeringar för att förbättra an-ställningsvillkor och produktivitet. Global beskrivs på regeringens webb-plats som en plattform för att dels lyfta fram frågan om partssamverkan, dels stärka befintliga samverkansstrukturer. Det handlar således inte om att utveckla ett nytt ramverk eller avtal som ska genomföras i alla länder eller om att skapa en ny internationell organisation. Global bygger på redan etablerade initiativ och samarbeten, men sägs bidra genom att ge politisk riktning och kraft till den övergripande utvecklingen och genom att systematisera och förbättra redan existerande processer. Till grund för Global ligger en deklaration som länder, företag, fackföreningar och andra organisationer inbjuds att ansluta sig till. Global ska även ses som ett bidrag till den globala hållbarhetsagendan, Agenda 2030, och målet om anständiga arbetsvillkor och en inkluderande tillväxt. som, tillsammans med och regeringen, var med och lanserade Global 2016, är värdorganisation för verksamheten. Sidas skrivelse om att motverka de senaste årens krympande demokratiska utrymme genom att stärka civilsamhället Sida fick i regleringsbrevet i uppdrag att föreslå hur svenskt utvecklingssamarbete mer effektivt kan bidra till att motverka de senaste årens krympande demokratiska utrymme genom att stärka civilsamhället. Sida överlämnade skrivelsen Utnyttjande av utvecklingssamarbetet för att motverka det krympande utrymmet för civilsamhället till regeringen. I rapporten ger Sida förslag till regeringen som bl.a. rör en bredare ansats som genom förstärkt samverkan mellan politik och operativt utvecklingssamarbete tar hänsyn till problemets politiska natur inom ramen för politiken för global utveckling (PGU). Sida föreslår också att regeringen ser över möjligheter till förstärkt samstämmighet i den samlade styrningen av utvecklingssamarbetet inom detta område och i relation till genomförande och uppföljning av Agenda 2030. Rapporten bereds inom . Ny lagstiftning om hållbarhetsrapportering trädde en ny lagstiftning om hållbarhetsrapportering i kraft (prop. 2015/16:193, bet. 2016/17:CU2). Lagstiftningen innebär att alla stora företag är tvungna att upprätta en hållbarhetsrapport. Rapporten ska innehålla information om hur företaget arbetar med miljöfrågor, sociala förhållanden, personal, respekt för mänskliga rättigheter och för att motverka korruption. Lagstiftningen följer av ett EU-direktiv, men enligt svensk lag omfattar kravet företag med fler än 250 anställda till skillnad från de 500 anställda som direktivet anger. Nytt regelverk om upphandling antogs tre nya upphandlingslagar (prop. 2015/16:195, bet. 2016/17:FiU7). Lagarna utgår från tvingande EU-regler och innebär att bl.a. att skyldigheterna och möjligheterna att främja samhälleliga mål genom upphandling utvecklas samt att miljöhänsyn, sociala hänsyn och arbetsrättsliga hänsyn ges ökat utrymme vid upphandling. Enligt de nya bestämmelserna ska en leverantör uteslutas från upphandlingar om leverantören har gjort sig skyldig till brott som innefattar människohandel, tvångsarbete, slaveri eller slaveriliknande förhållanden eller barnarbete. Uppföljning av handlingsplanen för hållbart företagande presenterade regeringen en uppföljningsrapport till handlingsplanen för hållbart företagande och mänskliga rättigheter. I rapporten konstaterar regeringen att flertalet av de femtiotal åtgärder som angavs i handlingsplanen har genomförts. Regeringen framhåller särskilt den nya lagen om hållbarhetsrapportering, en webbutbildning som tagits fram för ambassadörer, det ökade engagemanget för hållbart företagande hos Business , lanseringen av och stärkt fokus på mänskliga rättigheter i styrningen av bolag med statligt ägande. Regeringen anför att det fortgår arbete på andra områden som t.ex. utredningen om att införa en modern och effektiv hantering av brottmål, ett moderniserat straffrättsligt regelverk för företag och en strävan att stärka genomförandet av hållbarhetskapitlen i EU:s frihandelsavtal. Enligt regeringens bedömning i rapporten behövs det ytterligare åtgärder för att kunna göra framsteg när det gäller att få kommissionen att utarbeta en handlingsplan om ansvarsfullt företagande, genomföra konsekvensanalyser inom branscher med särskilda utmaningar eller att stärka nationella kontaktpunkt. Regeringen anför vidare att frågor om företagande och mänskliga rättigheter är en viktig del inom regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:29), regeringens arbete med mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik (skr. 2016/17:62), regeringens styrning av bolag med statligt ägande samt i genomförandet av Agenda 2030. Regeringen framhåller att en viktig del i det kommande arbetet med hållbart företagande blir att stärka länken till Agenda 2030. Statskontorets rapport om FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att bedöma hur efterlever FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Enligt uppdraget skulle Statskontoret särskilt uppmärksamma följande frågor: • Finns det påtagliga luckor eller brister i svensk lagstiftning i förhållande till de vägledande principerna? • Har tillräckliga och ändamålsenliga åtgärder vidtagits utifrån de vägledande principerna inom statlig verksamhet, t.ex. export- och internationaliseringsfrämjande, bolag med statligt ägande, offentlig upphandling och internationellt utvecklingssamarbete? • Har tillräckliga och ändamålsenliga åtgärder vidtagits för att stötta olika typer av företags arbete i linje med FN:s vägledande principer? • Finns det påtagliga luckor eller brister vad gäller goda och effektiva möjligheter för att gottgöra företagsrelaterade övergrepp mot de mänskliga rättigheterna i linje med FN:s vägledande principer? • Vilka åtgärder, ämnesområden och internationella policyfrågor bör särskilt beaktas inför uppföljningen av handlingsplanen för företagande och mänskliga rättigheter? Statskontoret överlämnade rapporten vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete (rapport 2018:8) . Statskontorets sammantagna bedömning i rapporten är att regeringen och statliga aktörer har vidtagit relevanta åtgärder för att efterleva principerna. Statskontorets analys visar vidare att det finns anledning att överväga ytterligare åtgärder i syfte att förbättra efterlevnaden. De förslag som framställs i rapporten bereds inom . infördes ett importförbud och försäljningsförbud av sälprodukter inom EU till följd av oro för sälarnas välfärd. Som resultat av bl.a. svenskt påverkansarbete tillkom dock ett undantag för fortsatt försäljning av sälprodukter från skyddsjakten inom EU. och inledde 2011 en tvist i WTO mot EU eftersom de ansåg att förbudet var handelshindrande.