bet · H601SoU11 · 2019-04-15 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden, främst med hänsyn till pågående arbete. Motionsyrkandena gäller bl.a. smittskydd, vaccinationer och suicidprevention. I betänkandet finns 14 reservationer (M, SD, KD, L) och fyra särskilda yttranden (M, C, V, KD, L). Cirka 60 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Sexualitet och reproduktiv hälsa Kost och fysisk aktivitet Äldres hälsa ur ett folkhälsoperspektiv 1.Informationsplikten för hivpositiva m.fl., punkt 1 (L) 2.Hepatit B och C, punkt 2 (SD) 3.Hepatit B och C, punkt 2 (L) 4.Tuberkulos, punkt 3 (SD) 5.Ersättning till dem som drabbats av narkolepsi, punkt 10 (SD) 6.Suicidprevention, punkt 11 (M) 7.Suicidprevention, punkt 11 (SD) 8.Suicidprevention, punkt 11 (KD) 9.Abortförebyggande arbete, punkt 12 (SD) 10.Abortförebyggande arbete, punkt 12 (KD) 11.Ofrivillig ensamhet, punkt 18 (SD) 12.Ofrivillig ensamhet, punkt 18 (KD) 13.Folkhälsofrämjande projekt, punkt 19 (M, SD, KD) 14.Äldres hälsa ur ett folkhälsoperspektiv, punkt 20 (SD, L) 1.Informationsplikten för hivpositiva m.fl., punkt 1 (V) 2.Suicidprevention, punkt 11 (M, KD) 3.Suicidprevention, punkt 11 (C, L) 4.Kosttillskott, punkt 16 (KD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Informationsplikten för hivpositiva m.fl. 2018/19:324 av (MP), 2018/19:2231 av och (båda S), 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 8. Reservation 1 (L) Hepatit B och C 2018/19:344 av och (båda SD) yrkandena 1, 2 och 4 samt 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 4. Reservation 2 (SD) Reservation 3 (L) 2018/19:343 av m.fl. (SD). Reservation 4 (SD) 2018/19:1381 av m.fl. (SD) yrkande 20. 2018/19:1713 av (M). Information om HPV-vaccination för pojkar 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 5. Införande av HPV-vaccination av pojkar i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 6, 2018/19:1493 av (M), 2018/19:2010 av (M) och 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 3. 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 2. 2018/19:707 av (S), 2018/19:1722 av (M) och 2018/19:2189 av och (båda S). Ersättning till dem som drabbats av narkolepsi 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 7. Reservation 5 (SD) 2018/19:288 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:314 av (SD), 2018/19:359 av och (båda SD) yrkandena 1–9, 2018/19:1250 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1359 av Kopparklint och (båda M) yrkande 1, 2018/19:1564 av (M), 2018/19:2731 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 70 och 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkandena 52 och 53. Reservation 6 (M) Reservation 7 (SD) Reservation 8 (KD) 2018/19:2477 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 113. Reservation 9 (SD) Reservation 10 (KD) 2018/19:2138 av m.fl. (S). Nationell strategi för nutrition och fysisk aktivitet 2018/19:2804 av (SD). 2018/19:2096 av (S). 2018/19:2655 av (M) yrkande 5. 2018/19:2342 av (KD) yrkande 1. 2018/19:2822 av (KD) yrkandena 8, 9, 15 och 18. Reservation 11 (SD) Reservation 12 (KD) 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 104. Reservation 13 (M, SD, KD) Äldres hälsa ur ett folkhälsoperspektiv 2018/19:1511 av och (båda M), 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2018/19:2254 av (C) yrkande 3. Reservation 14 (SD, L) Sociala medier och hälsa 2018/19:1643 av m.fl. (SD) yrkande 3. 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 34. 2018/19:1141 av (S). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Acko Ankarberg (KD), (S), (M), (S), (M), Per Ramhorn (SD), (S), (V), (S), (L), (SD), (MP), (S), (M), (SD), (C) och (KD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet ca 60 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilagan. Vid utskottets sammanträde lämnade statssekreterare , , information om vilka möjligheter övergångsregeringen hade att agera när det gäller frågan om HPV-vaccination för pojkar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om informationsplikten för hivpositiva, hepatit B och C, tuberkulos, pandemier och framtidens infektionssjukdomar. Jämför reservation 1 (L), 2 (SD), 3 (L) och 4 (SD) samt särskilt yttrande 1 (V). Informationsplikten för hivpositiva m.fl. I partimotion 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om informationsplikten för hivpositiva. Enligt motionärerna behövs det en översyn av smittskyddslagen med en analys av om den fyller sitt ändamål i fråga om informationsplikten. I det arbetet bör ingå att analysera den i relation till de övriga förhållningsregler om hiv som läkare kan välja att ge sina patienter. Även i kommittémotion 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om informationsplikten vid hivinfektion och hepatit C-infektion. I motion 2018/19:324 av (MP) föreslås ett tillkännagivande om att i smittskyddslagen avskaffa informationsplikten för hivpositiva. I stället bör fokus läggas på att minska stigmatiseringen genom information om att en väl fungerande behandling gör infektionen i princip smittfri. I motion 2018/19:2231 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att avskaffa informationsplikten för hivsmittade. Hepatit B och C I motion 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om åtgärder för ökad kunskap om hepatit C. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att möjliggöra för alla invånare att testa sig för hepatit C. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att anta en nationell strategi för att eliminera hepatit C. I kommittémotion 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan mot hepatit B och C. I motion 2018/19:343 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att möjligt införa en nationell krisplan för att bekämpa sjukdomen tuberkulos och inrätta kontroller i enlighet med () önskemål. I motion 2018/19:1381 av m.fl. (SD) yrkande 20 föreslås ett tillkännagivande om att befolkningsökningen i , och leder till ökad risk för pandemier, vilket gör att bör öka kapaciteten att ta hand om och bota smittade. Det kan, enligt motionärerna, vara bra med ytterligare ett pandemicentrum. I motion 2018/19:1713 av (M) föreslås ett tillkännagivande om en nationell strategi för att förebygga framtidens infektionssjukdomar. Motionären anför bl.a. att vårdhygienen är en viktig aspekt i att bekämpa framtidens bakterier och virus, men det måste också tas ett helhetsgrepp på hur vi ska skydda oss. Av 1 kap. 7 § smittskyddslagen (2004:168), förkortad SmL, framgår att ansvarar för samordning av smittskyddet på nationell nivå och ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd. ska följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt. Bland annat hivinfektion, tuberkulos, hepatit C och hepatit B är klassade som s.k. allmänfarliga sjukdomar i smittskyddslagen, vilket innebär att det råder anmälningsplikt och smittspårningsplikt. Varje misstänkt eller konstaterat fall av allmänfarlig sjukdom ska utan dröjsmål anmälas till smittskyddsläkaren i respektive landsting och till (2 kap. 5 § SmL). Det är den behandlande läkaren som ansvarar för att en smittspårning görs. Patienten är skyldig att uppge sina kontakter, och de uppgivna kontakterna är skyldiga att låta sig undersökas. Smittskyddslagen anger behandlande läkares ansvar för att ge personer med hivinfektion förhållningsregler, som ska vara individuellt utformade, dvs. behandlande läkare ska ta ställning till personens individuella levnadsförhållanden och mot denna bakgrund utfärda förhållningsregler (4 kap. 2 § SmL). Den behandlande läkaren ska alltid utfärda förhållningsregler vid allmänfarlig sjukdom oavsett hur stor smittrisken bedöms vara. Den som vet eller har anledning att misstänka att han eller hon bär på en smittsam sjukdom är skyldig att vidta de åtgärder som behövs för att skydda andra mot smittrisk. Den som vet att han eller hon har en allmänfarlig sjukdom är skyldig att lämna information om smittan till andra människor som han eller hon kan komma i sådan kontakt med att beaktansvärd risk för smittoöverföring kan uppkomma (2 kap. 2 § SmL). Bakgrund och pågående arbete Nationell strategi mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar Regeringen beslutade om en ny strategi mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar. Den tidigare strategin (prop. 2005/06:60) tog sin utgångspunkt i de utmaningar som samhället då stod inför vad gäller hiv/aids och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar. Strategin är enligt regeringen i många delar fortfarande aktuell, men situationen för hiv/aids har förändrats . Effektiv behandling har inneburit att hivinfektion gått från att vara en dödlig sjukdom till en kronisk infektion. Enligt den nya strategin är det övergripande målet för samhällets insatser att begränsa spridning av hiv och andra sexuellt överförda och blodburna infektioner samt att begränsa konsekvenserna av dessa infektioner för samhället och den enskilde. Vidare innehåller strategin följande tre delmål: – att behovs- och kunskapsbaserade hälsofrämjande och förebyggande insatser når relevanta målgrupper, såväl som hela befolkningen – att tidigt identifiera och behandla hivinfektion – att stigma och diskriminering relaterade till hivinfektion minimeras och att personer som lever med hivinfektion kan berätta om sin infektion utan oro för att särbehandlas. Det långsiktiga förebyggande arbetet förblir grunden i den statliga satsningen inom området. Arbetet bör vidare integreras med relevanta folkhälsopolitiska målområden och globala utvecklingsmål i Agenda . Strategin kan användas av aktörer som arbetar med frågorna bl.a. inom , ideella organisationer, kommuner och landsting eller regioner och deras smittskyddsenheter. Smittsamhet vid behandlad hivinfektion fick regeringens uppdrag att följa upp tillämpningen av kunskapsunderlaget Smittsamhet vid behandlad hivinfektion (S2017/01568/FS). Uppföljningen skulle tydliggöra vilken betydelse kunskapsunderlaget har fått för hälso- och sjukvårdens samlade insatser som rör smittöverföring av hivinfektion. överlämnade en rapport till regeringen . Den visar bl.a. följande: – Infektionsläkare har kunskap men saknar rutiner. Infektionsläkare med behandlingsansvar för patienter som lever med hiv har goda kunskaper om att smittsamheten är minimal vid behandlad hivinfektion. Vissa saker kan dock förbättras. Exempelvis saknas på många kliniker rutiner för att patienter ska få en bedömning av risken för hivöverföring. Denna bedömning avgör om läkaren kan ge patienten undantag från skyldigheten enligt smittskyddslagen att informera sina sexpartner om hivinfektionen. Mer än hälften av personerna som lever med hiv har haft ett samtal om detta med sin läkare. När patienterna får undantag från den s.k. informationsskyldigheten ska det också journalföras, vilket inte alltid sker . – Lagstiftningen om IVF-behandling behöver uppdateras. Också IVF-klinikerna är medvetna om kunskapsunderlaget, men det har inte påverkat klinikernas verksamhet. Bland annat tolkar klinikerna gällande föreskrift från (SOSFS 2009:30) på ett sätt som gör att kvinnor som lever med hiv och har välinställd behandling i praktiken ändå har haft svårt att få behandling mot oönskad barnlöshet, vilket inte ligger i linje med aktuell kunskap. rekommenderar att föreskrift (SOSFS 2009:30) ses över, så att personer som lever med hiv erbjuds IVF lika över landet. – Rättsläget är oklart. En person som lever med hiv och har välinställd behandling borde enligt inte kunna åtalas för framkallade av fara för annan. Men det händer ändå att åtal väcks, även om samtliga personer har blivit friade i slutändan sedan en vägledande dom kom 2004. Rättsläget är dock oklart, och de rättsvårdande myndigheternas behov av särskild information är svårbedömt, enligt . meddelade () en dom i ett mål där Riksåklagaren hade överklagat hovrättens friande dom i ett mål där en person med välinställd hivbehandling hade åtalats för framkallande av fara för annan (NJA 2018 s. 369). fastställde hovrättens domslut. I domen anför HD bl.a.: Det råder alltså samsyn bland kliniskt verksamma infektionsläkare och smittskyddsläkare i och – såvitt framkommit – även internationellt. Sannolikheten för smittoöverföring från en hivsmittad person med välinställd hivbehandling vid oskyddade samlag är minimal (icke beaktansvärd). Det gäller oavsett vilken typ av samlag det är fråga om. Det är i och för sig inte möjligt att i strikt vetenskaplig mening utesluta en smittoöverföring. Det är emellertid inte där gränsen för det kriminaliserade området går (se NJA 1987 s. 490). Med beaktande av hur liten sannolikheten för överföring av hivsmitta vid välinställd hivbehandling enligt dagens kunskapsläge bedöms vara vid oskyddade samlag, kan det inte anses föreligga någon konkret fara för smittoöverföring. Det kommer emellertid även fortsättningsvis att vara nödvändigt att i varje enskilt fall göra en bedömning av om en hivsmittad person har haft en välinställd hivbehandling. Om så inte har varit fallet kan en konkret fara för smittoöverföring ha förelegat vid ett oskyddat samlag. Hepatit B och C antogs FN:s mål för hållbar utveckling (Sustainable Development Goals, SDG), vilka inkluderar ett mål om att bekämpa vissa sjukdomar, bl.a. hepatit. antog en global strategi för eliminering av viral hepatit 2016–2021. gav regeringen i uppdrag att analysera hur arbetet med att behandla, förebygga och förhindra smittspridning av hepatit C kan förbättras. Underlaget ska bidra till att nå WHO:s mål om eliminering av viral hepatit. – se över hur systemet för testning, behandling och övervakning av hepatit C bör utvecklas – bedöma lämpliga metoder för screening och upptäckt av smittade. I detta ingår att kartlägga och göra en bedömning av det totala antalet smittade, att göra en bedömning av vilka metoder för screening som är mest effektiva samt att föreslå arbetssätt för att återfå kontakt med diagnostiserade patienter som tappat kontakten med sjukvården – kartlägga och göra en bedömning av hur landstingen i högre utsträckning kan erbjuda provtagning, behandling och/eller vaccination inom exempelvis sprututbytesverksamheterna, kriminalvården och psykiatrin. När det är lämpligt ska underlaget som tar fram också inkludera insatser mot hepatit B. ska genomföra uppdraget i dialog med och Kommuner och Landsting (SKL). Uppdraget ska redovisas . publikation Rekommendationer för preventiva insatser mot tuberkulos – hälsokontroll, smittspårning, behandling av latent infektion och vaccination (senast reviderad 2017) tar upp vilka preventiva åtgärder mot tuberkulos som är aktuella i och i en svensk kontext. De är tänkta att ge vägledning om vilka grupper som är aktuella för tuberkulosscreening och vilka förebyggande åtgärder som rekommenderas. Rekommendationerna vänder sig till vårdpersonal som arbetar med tuberkulos men också till dem som arbetar med vaccinationer eller hälsoundersökningar. Enligt statistik som har sammanställt minskade antalet rapporterade fall av tuberkulos i jämfört med (Årssammanställningen Tuberkulos 2017). De flesta som insjuknade i tuberkulos hade kommit till . Om man kommer från ett land där tuberkulos är vanligt (incidens > 100 fall per 100 000 invånare och år) ingår screening för tuberkulos i den hälsoundersökning som erbjuds asylsökande. Förebyggande åtgärder mot spridningen av tuberkulos (tbc) är ett av de prioriterade områdena i EU:s tredje hälsoprogram som rör perioden –2020. En pandemi innebär en omfattande spridning av en helt ny typ av influensavirus som sannolikt kommer att påverka stora delar vårt samhälle (). Beredskapsplaneringen för pandemisk influensa ska begränsa smittspridningen och minska de negativa konsekvenserna för de som påverkas av pandemin. har det samordnande ansvaret för smittskyddsområdet. Myndigheten samordnar pandemiberedskapen på nationell nivå och ger stöd till planeringen på regional och lokal nivå, där det operativa arbetet bedrivs. Vidare har regeringens uppdrag att säkerställa tillgång till vaccinbehandling för hela befolkningen vid en pandemi. Det innebär att staten genom avtal med en eller flera vaccintillverkare svarar för de årliga kostnaderna för att vid en pandemi ska ges möjlighet att få vaccin levererat. På internationell nivå finns det internationella hälsoreglementet (IHR 2005) som är ett legalt bindande ramverk för medlemsländerna inom WHO. Syftet med detta är att förebygga, förhindra och hantera gränsöverskridande hälsohot. Inom ramen för WHO-samarbetet har regeringen ställt sig bakom en global genomförandeplan för IHR. På EU-nivå täcks frågorna av och dess undergrupper, som bl.a. arbetar med risk- och krisbedömningar. Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) är en central aktör. Regeringen beslutade om en svensk strategi för arbetet mot antibiotikaresistens (S2016/02971/FS). Strategin gäller och omfattar arbetet nationellt samt inom EU och internationellt. Ett av målen i strategin är Ökad kunskap för att kunna förebygga och bekämpa bakterieinfektioner och antibiotikaresistens med nya metoder. Enligt regeringens strategi innebär målet att – kunskapen om grundläggande bakteriella infektionsmekanismer ökar, så att nya diagnostiska metoder, vacciner och behandlingsalternativ kan utvecklas – kunskapen om utveckling och spridning av resistens ökar, så att användningen av nya och befintliga antibiotika kan optimeras samt omfattningen av resistensproblematiken kan förebyggas och begränsas. Den svenska strategin för arbetet mot antibiotikaresistens lyfter fram behovet av internationell samordning. WHO:s medlemsländer antog en global handlingsplan mot antimikrobiell resistens. Ett samarbetscenter för WHO utsågs vid för att bidra till genomförandet av handlingsplanen. har också gjort globala åtaganden inom ramen för genomförandet av FN-resolutionen Agenda 2030 och politik för global utveckling (PGU), samt arbetar med antibiotikaresistens inom EU och det amerikanska initiativet Agenda (GHSA) som lanserades . Vårdhygien är, enligt definition, ett samlingsbegrepp för åtgärder som förebygger att vårdrelaterade infektioner uppstår och sprids samt en viktig del i arbetet mot antibiotikaresistens. arbete inom detta område är inriktat på att förebygga vårdrelaterade infektioner. Där spelar tillämpningen av basala hygienrutiner en avgörande roll. gäller hygienregler vid arbete inom , särskilda boenden och vissa LSS-boenden (föreskrift om basal hygien, SOSFS 2015:10). deltar i en nationell grupp med aktörer som arbetar med vårdhygien inom humansidan. Syftet med gruppen är att deltagarna tillsammans ska identifiera viktiga och aktuella frågor inom det vårdhygieniska området, hålla varandra informerade om aktiviteter som planeras på området och vid behov föreslå och samordna gemensamma satsningar. Andra aktörer inom området är bl.a. , och . EU-samarbete om antibiotikaresistens och vårdrelaterade infektioner Joint Action on antimicrobial resistance and healthcare-associated infections (EU-Jamrai) är ett treårigt EU-projekt inom vårdhygien. Projektet pågår 2020 och avser att stötta EU:s 28 medlemsländer i att minska förekomsten av antibiotikaresistenta mikroorganismer (AMR) och vårdrelaterade infektioner (VRI). I projektet ingår nio arbetspaket med olika aspekter på AMR-frågan. Ett av arbetspaketen leds av och handlar om vårdhygien. Tillgången till vissa antibiotika gav regeringen i uppdrag åt att trygga tillgången till vissa antibiotika för beredskapsändamål (S2016/00236/FS). Motionsyrkanden om bl.a. hepatit B och C samt framtidens infektionssjukdomar behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2017/18:107). Motionsyrkanden om bl.a. informationsplikten för hivpositiva och tuberkulos behandlades i betänkande /17:SoU7 Folkhälsofrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2016/17:108). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. Motionsyrkanden om bl.a. en ökad risk för pandemier behandlades i betänkande /15:SoU12 Folkhälsofrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:86). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkandena /17:SoU7 Folkhälsofrågor och 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. Utskottet konstaterar att har överlämnat en rapport till regeringen om tillämpningen av kunskapsunderlaget Smittsamhet vid behandlad hivinfektion. Vidare noterar utskottet att HD meddelade en dom i ett mål där en person med en välinställd hivbehandling hade åtalats för framkallande av fara för annan. HD fastställde hovrättens friande dom (NJA 2018 s. 369). Utskottet är dock inte berett att föreslå att ska ta några initiativ när det gäller informationsplikten vid bl.a. hivinfektion. Motionerna 2018/19:324 (MP), 2018/19:2231 (S), 2018/19:2258 (L) yrkande 5 och 2018/19:2597 (L) yrkande 8 avstyrks. Utskottet välkomnar det uppdrag som regeringen har gett att analysera hur arbetet med att behandla, förebygga och förhindra smittspridning av hepatit C kan förbättras. Utskottet noterar att underlaget – när det är lämpligt – ska inkludera insatser mot hepatit B. I avvaktan på redovisningen av uppdraget avstyrks motionerna 2018/19:344 (SD) yrkandena 1, 2 och 4 samt 2018/19:2258 (L) yrkande 4. publikation Rekommendationer för preventiva insatser mot tuberkulos – hälsokontroll, smittspårning, behandling av latent infektion och vaccination tar upp vilka preventiva åtgärder mot tuberkulos som är aktuella i och i en svensk kontext. Utskottet noterar också att förebyggande åtgärder mot spridning av tuberkulos är ett av de prioriterade områdena i EU:s tredje hälsoprogram 2014–2020. Utskottet anser inte att bör vidta någon åtgärd med anledning av motion 2018/19:343 (SD). Vidare kan utskottet konstatera att har i uppdrag att samordna pandemiberedskapen på nationell nivå och att myndigheten ger stöd till planeringen på regional och lokal nivå, där det operativa arbetet bedrivs. Myndigheten har även regeringens uppdrag att säkerställa tillgång till vaccinbehandling för hela befolkningen vid en pandemi. Även på internationell nivå pågår arbete för att förebygga, förhindra och hantera gränsöverskridande hälsohot. Utskottet anser inte att behöver ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:1381 (SD) yrkande 20. När det gäller motion 2018/19:1713 (M) om framtidens infektionssjukdomar noterar utskottet att det pågår omfattande arbete för att minska antibiotikaresistens och vårdrelaterade infektioner. Mot denna bakgrund avstyrks motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om HPV-vaccination av pojkar, vaccination mot rotavirus, vaccination mot TBE och ersättning till dem som drabbats av narkolepsi. Jämför reservation 5 (SD). I motion 2018/19:1493 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för att låta även pojkar omfattas av vaccination mot HPV inom det nationella vaccinationsprogrammet. I motion 2018/19:2010 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att erbjuda HPV-vaccin även till unga män på samma villkor som till unga kvinnor inom ramen för högkostnadsskyddet. I motion 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att öka informationen om vaccination mot HPV, och i yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att kön inte ska ha betydelse för att få en kostnadsfri vaccination mot HPV genom det allmänna vaccinationsprogrammet. I kommittémotion 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om HPV-vaccination av pojkar. Motionärerna anför att regeringen bör införa HPV-vaccination av pojkar i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn i enlighet med rekommendation.