bet · H601KU27 · 2019-06-12 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:980 av Skånberg m.fl. (KD). Betydelsen av tillit kan inte överskattas: tillit för bl.a. ett människovänligt och demokratiskt samhälle. Varje dialog, varje diskussion blir till en meningslöshet, om det inte hos de diskuterande finns ett gemensamt etiskt minimum. En gemensam uppsättning värden och värderingar är ett fundament för dialogen. Politikens behov av samtal och debatt om de grundläggande mänskliga och demokratiska värdena ska också framhållas. Regeringen bör tillsätta en värdekommission för att bredda och entusiasmera den etiska diskussionen med sikte på samhällets fundament och därmed de mänskliga fri- och rättigheterna. Trossamfundens trygghetsarbete, punkt 9 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2018/19:506 av (L) yrkande 3 och 2018/19:562 av (L). Religionsfriheten är grundläggande i en demokrati, och det finns i ett stort antal olika trossamfund. Oavsett vilket samfund man väljer att delta i ska man kunna känna sig helt trygg. Det förekommer emellertid hot mot denna trygghet, i form av exempelvis hatbrott med antisemitiska eller islamofobiska förtecken. Det skadar både individen och de enskilda samfunden, men också samhällsklimatet i . Inget samfund ska behöva känna sig tvunget att begränsa sin verksamhet av säkerhetsskäl. Regeringen bör därför återkomma till med förslag på hur staten kan ta ett större ansvar för trossamfundens trygghetsarbete. Förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet, punkt 10 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 2. Den största segregationen är den kulturella, i takt med att många människor har kommit hit från andra länder som inte delar svenska värderingar om t.ex. jämställdhet och individens frihet. I den kulturella segregationen har extremismen blomstrat, och med den kommer nya krav på särbehandling. I stället för tydliga riktlinjer för vad som bör tolereras har det mesta accepterats i mångkulturalismens namn. Vi anser att tydlighet är viktigt, och att exempelvis könssegregerade verksamheter, omskärelse av barn samt servering av kött från djur som slaktats utan bedövning aldrig ska få förekomma inom offentligt finansierade verksamheter. Återkallelse av medborgarskap, punkt 11 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2018/19:2920 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8, 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2018/19:396 av och (båda SD) yrkande 1, 2018/19:2339 av (M), 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkande 35 och 2018/19:2983 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 18, 2018/19:396 av och (båda SD) yrkande 2 och 2018/19:2845 av (SD) yrkandena 2 och 3. I finns , till skillnad från i ett antal andra länder, ingen möjlighet att återkalla ett medborgarskap från en person som har fått medborgarskapet genom oriktiga grunder eller mutor. En återkallelse av ett medborgarskap på grund av oriktiga uppgifter eller mutor accepteras av folkrätten även om personen i fråga skulle bli statslös. En sådan omständighet kan dock beaktas i en proportionalitetsbedömning, där en avvägning ska göras mellan å ena sidan hur klandervärd en gärning är och å andra sidan hur ingripande en återkallelse av medborgarskapet skulle bli för den enskilde. Det finns i inte heller någon möjlighet att återkalla medborgarskap till följd av frivillig tjänstgöring i en utländsk militär styrka eller till följd av gärningar som är till allvarlig skada för statens vitala intressen. Detta skiljer oss från länder som , och . I förbereds en motsvarande lagstiftning. Med en gärning som är till allvarlig skada för statens vitala intressen kan t.ex. avses ett terroristbrott. Däremot avses inte allvarliga brott i allmänhet. En möjlighet till återkallelse i dessa situationer bör införas för att värna säkerhetsintressen och respekten för det svenska medborgarskapet. Återkallelse i dessa fall får – till skillnad från återkallelse vid oriktiga uppgifter eller mutor – enligt folkrätten inte leda till statslöshet och får inte tillämpas på den berördes barn. En möjlighet att återkalla medborgarskap enligt det anförda förutsätter ändringar i regeringsformen. Regeringen bör utreda frågan om återkallelse av medborgarskap. Återkallelse av medborgarskap, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 18, 2018/19:396 av och (båda SD) yrkande 1, 2018/19:2339 av (M), 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkande 35, 2018/19:2845 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 18, 2018/19:2920 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8 samt 2018/19:2983 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:396 av och (båda SD) yrkande 2. Det förekommer att människor ljuger eller mutar tjänstemän för att få uppehållstillstånd och senare medborgarskap i . Det förekommer också att personer deltar i främmande makts styrkor på ett sätt som strider mot internationell lag eller intressen, såsom terrorism. Medborgarskapet ska i dessa fall kunna återkallas, även om det skulle innebära att den berörda individen blir statslös. Vi anser att regeringsformen bör ändras så att det blir möjligt att återkalla medborgarskap som förvärvats på felaktig grund eller som har förbrukats. Regeringen bör återkomma med sådana förslag. Återkallelse av medborgarskap, punkt 11 (KD) av Skånberg (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkande 35, 2018/19:127 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2018/19:2920 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2018/19:2983 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 18, 2018/19:396 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2339 av (M), 2018/19:2845 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2018/19:2920 av m.fl. (M) yrkande 8. När det är uppenbart att en person fått svenskt medborgarskap genom mutor eller bestickning bör det, genom en grundlagsändring, vara möjligt för domstol att återkalla medborgarskapet. I det fallet ligger ansvarsbördan på myndigheten. Förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen, punkt 12 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2812 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 6. Vi står fortsatt bakom uppgörelsen i och de ändringar i regeringsformen som blev ett resultat av denna uppgörelse. Vi menar ändå att det är motiverat att fortsätta att stegvis utveckla regeringsformen. Alla fri- och rättigheter som garanteras i regeringsformen åtnjuter inte samma skydd mot rättighetsbegränsande lagstiftning. Skyddet för äganderätten och näringsfriheten är t.ex. svagare än skyddet för sådana fri- och rättigheter som yttrande-, informations-, mötes-, demonstrations- och föreningsfriheterna, eftersom de båda förstnämnda inte omfattas av de begränsningsregler som framgår av 2 kap. 21 § regeringsformen och inte heller av reglerna om vilandeförklaring i 2 kap. 22 § regeringsformen. I 2 kap. 21 § regeringsformen anges att begränsningar av ett antal fri- och rättigheter endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Vi menar att det finns skäl att överväga om fler fri- och rättigheter, t.ex. äganderätten och näringsfriheten, borde omfattas av begränsningsreglerna i 2 kap. 21 § regeringsformen och reglerna om vilandeförklaring i 2 kap. 22 § regeringsformen. Mycket talar för att grundlagens skydd mot rättighetsinskränkningar borde vara lika starkt oavsett vilken fri- och rättighet det gäller, men en analys behöver göras rättighet för rättighet för att ge underlag för en bedömning av om det finns sakliga skäl att ge vissa rättigheter ett starkare skydd än andra. Vi vill också att frågan om en skadeståndsskyldighet för staten vid överträdelser av en enskilds grundlagsfästa fri- och rättigheter utreds. Rättighetsskydd mellan enskilda, punkt 13 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2812 av m.fl. (M) yrkande 7. Inte bara stater utan även enskilda personer och organisationer kan kränka mänskliga fri- och rättigheter. Detta konstaterande ska även ses i ljuset av praxis. Enligt handlar inte enbart om skydd av mänskliga rättigheter gentemot stater, utan också om att konventionsstaterna har ett ansvar för att skydda enskilda från rättighetskränkningar utförda av andra enskilda. Vi menar att det vore värdefullt att i regeringsformens andra kapitel slå fast att staten har en skyldighet att skydda enskilda från kränkningar av mänskliga fri- och rättigheter som utförs av andra enskilda. Vad vi efterlyser är ett allmänt stadgande om statens skyldighet att skydda enskilda från kränkningar av fri- och rättigheter som utförs av andra enskilda. Ett sådant stadgande skulle kunna tjäna som en påminnelse till lagstiftaren att beakta detta perspektiv i lag-stiftningsarbetet, men också som en signal till alla som bor i att rättighetskränkningar är något mycket allvarligt och något som har tagit avstånd ifrån genom ett så tungt vägande stadgande som en grundlags-bestämmelse. Regeringen bör utreda frågan om ett skydd mot rättighetskränkningar som begås av andra enskilda. Stärkt äganderätt, punkt 14 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1328 av och (båda M) yrkande 1, 2018/19:1842 av (M), 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 112. Utskottet har vid tidigare behandling av motionsyrkanden om utredningar i syfte att stärka äganderätten ansett att regeringsformens bestämmelser om äganderätt är väl avvägda. Vi vidhåller detta ställningstagande även . Eventuella överväganden om förändringar av det nuvarande skyddet bör enligt vår mening dessutom göras inom ramen för en övergripande grundlagsöversyn. Vi avstyrker mot denna bakgrund motionsyrkandena. , punkt 15 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2812 av m.fl. (M) yrkande 9. Frågor om äganderättens och näringsfrihetens ställning aktualiseras ofta i dagens . Olika intressen och principer måste alltid vägas mot varandra om de kommer i konflikt när konkreta fall ska avgöras, t.ex. när äganderättens princip står mot intresset av att bygga en ny väg, men frågan är om äganderätten och näringsfriheten får stå tillbaka i alltför hög grad . Vi menar att det är ett problem att det är lättare att inskränka äganderätten och näringsfriheten än vissa andra fri- och rättigheter i och med att begränsningsreglerna och reglerna om vilandeförklaring inte är tillämpliga på äganderätten och näringsfriheten. Mot bakgrund av äganderättens och näringsfrihetens grundläggande betydelse för ett fritt och välmående samhälle framstår det som angeläget att nu göra en omfattande kartläggning av hot mot och inskränkningar i ägande-rätten och näringsfriheten i dagens . En äganderätts- och näringsfrihetskommission kan också göra en översyn av hur begreppet angeläget allmänt intresse tillämpas, hur vanligt det är med expropriation och vilka skäl som anförs till stöd för sådana beslut. Regeringen bör mot denna bakgrund tillsätta en äganderätts- och näringsfrihetskommission. Negativ föreningsfrihet, punkt 16 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2812 av m.fl. (M) yrkande 8. Den negativa föreningsfriheten, dvs. rätten att stå utanför en organisation, skyddas uttryckligen av men inte av regeringsformen. Med tanke på det omfattande svenska föreningslivet framstår det som egendomligt att inte båda formerna av föreningsfrihet, dvs. både rätten att vara med i en förening och rätten att stå utanför, har samma grundlagsskydd. Vid en kommande översyn av regeringsformen bör regeringen mot denna bakgrund se över även förutsättningarna för en grundlagsreglering av den negativa föreningsfriheten. Stöd till hågkomst av Förintelsen, punkt 17 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 31. Nazism, antisemitism och annan intolerans blir allt vanligare. Det är viktigt att i kampen mot sådana hot mot demokratin minnas historien och öka kunskaperna kring extremism och Förintelsen. Ett sätt att göra detta är att ge stöd till ideella organisationer som bl.a. anordnar hågkomstresor till minnesplatser. Regeringen bör återkomma med förslag på hur sådana stödinsatser kan se ut. klagofrist, punkt 18 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1382 av m.fl. (SD) yrkande 1. Tidsfristen för att lämna in ett klagomål till ska minska från . Mot bakgrund av stora betydelse är denna förändring olycklig. Domstolen är svårtillgänglig för vanliga européer; reglerna för anhängiggörande är krångliga, och det finns begränsad kunskap om domstolens kompetensområde. Det är därför viktigt att parter har tillräckligt med tid för överväganden om att framföra sitt klagomål till . Minskade målbalanser i domstolen kan hellre åstadkommas genom att domstolens kapacitet utökas. Regeringen bör därför ta tillbaka sitt godkännande av det tilläggsprotokoll som möjliggör en minskning av klagofristen. Nationell handlingsplan, punkt 19 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 7. Det är positivt att enskilda myndigheter, såsom Kriminalvården, fått i uppdrag att utveckla sitt arbete för att motverka och förebygga radikalisering och våldsbejakande extremism. Det måste emellertid finnas en enhetlig plan som inkluderar hur kommunala, regionala och statliga aktörer ska agera när det gäller radikalisering. Vi menar därför att det ska utformas och införas en nationell handlingsplan för arbetet med att upptäcka och motverka radikalisering. På det sättet säkerställer man att hela har en fullgod beredskap och en tydlig ansvarsfördelning när en person uppvisar tecken på radikalisering. Regeringen bör mot denna bakgrund ta fram en nationell handlingsplan för arbetet mot radikalisering och våldsbejakande extremism. Stöd i arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering, punkt 20 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkandena 8–10. Myndigheter kan göra mycket för att upptäcka och motverka radikalisering, men för att arbetet ska få ett brett genomslag krävs insatser också från andra berörda aktörer. Släktingar och bekanta bör få tydlig information om hur de ska agera och vilket stöd de kan få om en person i deras närhet dras mot våldsbejakande extremism. Det bör finnas en särskild instans som närstående kan vända sig till. Dessutom behövs ett utökat statligt stöd till privata verksamheter som kan erbjuda medlare och mentorsprogram. Genom dialog och personliga relationer kan radikaliserade personer få hjälp att lämna en våldsbejakande miljö. Vidare behöver personal vid olika myndigheter ett förbättrat utbildningsstöd för att ha kompetens att upptäcka tecken på radikalisering och vidta åtgärder. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag i enlighet med det anförda. Kommuners förebyggande av våldsbejakande extremism och radikalisering, punkt 21 (KD) av Skånberg (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2018/19:498 av (L) yrkande 2 och 2018/19:529 av (L) yrkande 3. Det krävs ett mer offensivt och konkret arbete i kommunerna för att förebygga att människor ansluter sig till terrorceller eller blir IS-krigare. Kommunerna måste ha konkreta strategier för hur man stärker tolerans, icke-diskriminering, grundläggande rättigheter och dialog. Det är viktigt att den nationella samordnarens arbete tas till vara, att kunskap sprids och att det lokala förebyggande arbetet stärks i arbetet mot radikalisering och rekrytering till våldsbejakande miljöer. Vi menar att regeringen ska ta fram fungerande avhoppar- och anhörigstödverksamheter som involverar de muslimska samfunden och som kommunerna kan använda sig av. Kommuners förebyggande av våldsbejakande extremism och radikalisering, punkt 21 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:498 av (L) yrkande 2 och 2018/19:529 av (L) yrkande 3 och 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 1. Det finns stora brister i arbete mot radikalisering och våldsbejakande extremism, på både lokal och nationell nivå och när det gäller både samordning och operativa insatser. Ska den svenska beredskapen mot våldsbejakande extremism fungera förebyggande krävs det att man använder kompetens och lokala närvaro, särskilt genom områdespoliserna. Och för att det lokala arbetet ska fungera måste alla kommuner ha en lokal handlingsplan mot extremism och radikalisering. Efter en sådan kartläggning kan de lokala aktörerna tillsammans med polisen bidra till att stoppa och förhindra rekrytering av ungdomar till terrororganisationer. Individer som återvänder, punkt 22 (M, KD) av (M), (M), Skånberg (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2018/19:2810 av m.fl. (M) yrkande 3. Utgångspunkten för all diskussion om hanteringen av s.k. IS-återvändare måste vara att den enskilde tar ansvar för sina handlingar. Rättsvårdande myndigheter i bör utreda om de som återvänder till har begått brott här eller utomlands. Personer som återvänder från IS och och som inte lagförs kan fortsätta att förespråka en våldsbejakande islamism, och sådana personer utpekas av Säkerhetspolisen som ett tydligt säkerhetshot. Kommunerna behövs i det förebyggande arbetet och det krävs där ett aktivt arbete för att hantera återvändare och avhoppare. Kommunerna behöver stöd i detta arbete, då det inte är rimligt att kräva att de på egen hand ska bygga upp sin kompetens i hanteringen av återvändare. Det är viktigt att den nationella samordnarens arbete tas till vara och att det lokala förebyggande arbetet mot radikalisering och rekrytering stärks. Samordnaren föreslog bl.a. att det skulle inrättas ett nationellt kompetensteam som ska kunna ge handfast stöd till kommunerna. Både ett sådant team och kommunerna bör ta till sig den bästa tillgängliga kunskapen på området. Regeringen bör säkerställa att de föreslagna åtgärderna i den manual som tagits fram av () analyseras för att kunna införas i arbete mot radikalisering. Regeringen bör också ta initiativ till att kunskap om manualen sprids i övrig offentlig verksamhet. Utländska bidrag till svenska trossamfund, punkt 24 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2810 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 17, 2018/19:111 av (SD) yrkande 1 och 2018/19:111 av (SD) yrkande 2 och 2018/19:422 av (KD) yrkande 1. Religionsfrihet är ett kännetecken för våra västerländska demokratier, och det står även utländska medborgare och organisationer fritt att stödja en religiös inriktning i vårt land. ser vi allvarligt på att ideologier och organisationer som syftar till att utmana eller rent av rasera vår öppna svenska demokrati får ett sådant stöd. Det är oroväckande om extrema tolkningar av islam sprids i västvärlden med stöd av betydande utländska resurser. Det är emellertid inte klarlagt i vilken utsträckning samfund i tar emot utländska bidrag och i vilken utsträckning sådana bidrag är förknippade med villkor av olika slag. Pengar till exempelvis moskébyggen kan användas som ett sätt att sprida extremistiska trosinriktningar och ideologier med antidemokratiska förtecken. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av i vilken utsträckning svenska trossamfund tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som då förekommer. I samband med en sådan översyn bör även regelverket för utländsk finansiering ses över, så att möjligheterna att sprida extremistiska ideologier med antidemokratiska förtecken begränsas. Utländska bidrag till svenska trossamfund, punkt 24 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:111 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:422 av (KD) yrkande 1, 2018/19:2810 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 17. Islamistiska länder som exempelvis , , och finansierar muslimska församlingar och moskéer i . En sådan finansiering är en medveten strategi från islamistiska länder för att få inflytande i och . I har man tagit kampen mot islamismen på allvar och förbjudit utländsk finansiering av religiösa grupper. Det är också där ett krav att muslimska föreningar har en grundläggande positiv syn på det österrikiska samhället. Som ett led i arbetet för att motverka och motarbeta islamismen bör regeringen ta initiativ till en kartläggning av i vilken utsträckning muslimska församlingar och moskéer tar emot utländska bidrag, från vilka länder bidragen kommer och om de är förknippade med motkrav. Regeringen bör också återkomma med lagförslag som förbjuder utländsk finansiering av religiösa grupper och som kräver att muslimska föreningar verksamma i har en grundläggande positiv syn på det svenska samhället och de normer och värderingar som gäller här.