bet · H701KrU3 · 2019-11-15 00:00:00 — Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse Det kyrkliga kulturarvet till handlingarna och föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Utskottet delar regeringens bedömning att den kyrkoantikvariska ersättningen är betydelsefull för vården av det kyrkliga kulturarvet och att staten, tillsammans med , bör fortsätta att ta ansvar för att det kyrkliga kulturarvet bevaras, används och utvecklas. I betänkandet finns fem reservationer (M, SD, C och KD) och ett särskilt yttrande (V). Regeringens skrivelse 2018/19:122 Det kyrkliga kulturarvet. Elva yrkanden i följdmotioner. Sex yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Skrivelse 2018/19:122 Det kyrkliga kulturarvet Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället 1.Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (M, KD) 2.Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (SD) 3.Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (C) 4.Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället, punkt 3 (SD) 5.Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället, punkt 3 (C) Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skrivelse 2018/19:122 Det kyrkliga kulturarvet lägger skrivelse 2018/19:122 till handlingarna. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkande 1, 2018/19:3117 av m.fl. (M), 2018/19:3118 av m.fl. (KD), 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4 och 6 samt 2019/20:2950 av (M). Reservation 1 (M, KD) Reservation 2 (SD) Reservation 3 (C) Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkandena 2 och 3, 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 5, 2019/20:348 av m.fl. (SD), 2019/20:349 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 11. Reservation 4 (SD) Reservation 5 (C) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (V), (M), Lawen Redar (S), (S), (M), (SD), (S), Per Lodenius (C), (M), (SD), (S), (KD), (S), i (SD), (MP) och (M). Ärendet och dess beredning informerade utskottet i frågor om det kyrkliga kulturarvet vid utskottets sammanträde och informerade utskottet i samma fråga vid utskottets sammanträde . I skrivelsen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om skrivelsen. I 4 kap. kulturmiljölagen (1988:950) finns bestämmelser om skydd för de kyrkliga kulturminnena: kyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkliga inventarier och begravningsplatser. I anslutning till stat-kyrka-reformen, som genomfördes och som innebar att relationerna mellan staten och ändrades, träffades en långsiktig överenskommelse i frågor som rör de kulturhistoriska värdena inom . gavs rätt till viss ersättning av staten för kulturhistoriskt motiverade kostnader i samband med vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena, s.k. kyrkoantikvarisk ersättning (4 kap. 16 § kulturmiljölagen). Under överenskommelsens löptid ska s.k. kontrollstationer läggas in . Den första kontrollstationen inföll , den andra 2014 och den tredje nu 2019. Vid kontrollstationerna ska en analys av frågor som rör de kyrkliga kulturvärdena genomföras tillsammans med en uppföljning och utvärdering av de resultat som har uppnåtts. I det fall omfattningen av ansvar för de kyrkliga kulturminnena på något väsentligt sätt har minskat, ska den kyrkoantikvariska ersättningen enligt överenskommelsen reduceras. Inför varje kontrollstation ska ta fram ett underlag som ska ligga till grund för en allsidig belysning av de kyrkoantikvariska frågorna. I skrivelsen redovisas hur den kyrkoantikvariska ersättningen har använts –2017. Skrivelsen behandlar också tillgängligheten till de kyrkliga kulturminnena, kunskaps- och kompetensfrågor, samverkan mellan och myndigheterna inom kulturmiljöområdet samt det kyrkliga kulturarvets roll i samhället. Skrivelse 2018/19:122 Det kyrkliga kulturarvet Utskottets förslag i korthet lägger skrivelsen till handlingarna. Regeringen menar att den kyrkoantikvariska ersättningen har stor betydelse för vården och bevarandet av det kyrkliga kulturarvet och att staten, tillsammans med , bör fortsätta att ta ansvar för att det kyrkliga kulturarvet bevaras, används och utvecklas. Villkoren för den kyrkoantikvariska ersättningen bör, enligt regeringen, präglas av långsiktighet och förutsägbarhet. Utskottet delar regeringens bedömning att staten, tillsammans med , bör fortsätta att ta ansvar för att det kyrkliga kulturarvet bevaras, används och utvecklas. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om den kyrkoantikvariska ersättningens nivå, fördelning och användning. Jämför reservation 1 (M, KD), 2 (SD) och 3 (C) samt det särskilda yttrandet (V). Regeringen bedömer att den kyrkoantikvariska ersättningen har fördelats och använts i enlighet med de principer som slogs fast i samband med relationsändringen mellan staten och . För en effektiv och rättssäker hantering menar regeringen att det är angeläget att säkrar att processen för ersättning föregås av tillståndsprövning enligt kulturmiljölagen. Regeringen bedömer vidare att kompetensen inom i frågor som rör förvaltningen av de kyrkliga kulturminnena har utvecklats positivt sedan den förra kontrollstationen. I den mån projekt för kunskapsuppbyggnad och metodutveckling, nationellt eller på stiftsnivå, bidrar till det övergripande målet att vårda de kyrkliga kulturminnena bör, enligt regeringen, kyrkoantikvarisk ersättning kunna användas för ändamålet. I kommittémotion 2018/19: 3117 anför m.fl. (M) att regeringen bör säkerställa att ges möjlighet att på ett fritt och självständigt sätt utforma och genomföra sin verksamhet och ansvara för tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet, i enlighet med vad som uttalades i samband med relationsförändringen mellan svenska staten och 2000. Motionärerna menar att utgångspunkten för relationen mellan stat och kyrka bör vara att det statliga inflytandet över verksamheten i hålls begränsat och på armlängds avstånd. m.fl. (KD) har ett likartat yrkande i kommittémotion 2018/19:3118. Motionärerna anför att det offentliga ska förhålla sig till de olika religiösa samfunden i enlighet med subsidiaritetsprincipen, dvs. vara stödjande och kompletterande i stället för styrande och ersättande. I motion 2019/20:2950 anför (M) att regeringen bör se över möjligheterna att hitta en långsiktig finansierings-lösning för kyrkobyggnadernas förvaltning. Motionären menar att det är av stor kulturell och historisk betydelse att kyrkobyggnaderna inte förfaller. I kommittémotion 2018/19:3120 anför m.fl. (SD) att regeringen bör redovisa skälen till statens ambitionssänkning när det gäller det kyrkliga kulturarvet (yrkande 1), att regeringen bör ge en förklaring till att den kyrkoantikvariska ersättningen inte räknats upp (yrkande 2) samt att regeringen ska återkomma med en tydligare redogörelse för vad syftet med den kyrkoantikvariska ersättningen ska vara (yrkande 4). Motionärerna menar att eftersom den kyrkoantikvariska ersättningen har minskat nominellt och har förlorat medlemmar, finns det goda skäl att åter ta ett helhetsgrepp för säkra vården och förvaltningen av det kyrkliga kulturarvet för framtiden. I samma motion anför motionärerna att regeringen tydligare ska redovisa tillståndet för det immateriella kristna kulturarvet. Motionärerna menar att det immateriella kulturarvet bör ses som en självklar del i vården av det kyrkliga kulturarvet (yrkande 6). I motion 2018/19:3116 anför Per Lodenius (C) i yrkande 1 att den kyrkoantikvariska ersättningen bör ses över för att anslaget inte ska urholkas på lång sikt. Motionären refererar bl.a. till att ersättningen inte höjts . Utskottet kan konstatera att omfattningen av ansvar för de kyrkliga kulturminnena inte har minskat sedan relationsändringen. I sammanhanget noterar utskottet också att regeringen i sin skrivelse uppskattar ersättningens belopp till ca i fasta priser. Eftersom av anslaget finansierar vård av kyrkobyggnader är det viktigt att ersättningen går till de mest angelägna insatserna. Här noterar utskottet att regeringen menar att det saknas en god överblick över vårdbehoven i landet. Utskottet välkomnar därför att har tagit fram en ny fördelningsmodell, lokala försörjningsplaner och ett fastighets-register. Utskottet vill betona vikten av att kartlägga vårdbehoven och den centrala roll som nationella nivå spelar för att initiera och samordna sådana processer och för att främja enhetliga tillvägagångssätt. Enligt 4 kap. 16 § kulturmiljölagen får den kyrkoantikvariska ersättningen användas för kulturhistoriskt motiverade kostnader i samband med vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena, dvs. kyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkliga inventarier och begravningsplatser. I propositionen Staten och trossamfunden (prop. 1998/99:38) bedömde regeringen att den statliga ersättningen inte ska användas för kompetensutveckling eller liknande ändamål och att det är en angelägenhet för att ansvara för samordning och kompetensutveckling samt försäkra sig om att personal som förvaltar den kyrkliga egendomen har erforderlig kompetens och kunskap. I detta låg, enligt den dåvarande regeringen, att svara för de kostnader som uppdraget innebar. Ersättningen är endast avsedd för den del av kostnaderna för förvaltningen av de kyrkliga kulturminnena som är en följd av bestämmelserna i 4 kap. kulturmiljölagen. Utskottet vill i sammanhanget peka på länsstyrelsernas viktiga roll i arbetet med fördelningen av den kyrkoantikvariska ersättningen. Det gäller att yttra sig över fördelningen i länet, prövning av tillstånd enligt 4 kap. kulturmiljölagen samt utöva tillsyn. Det är viktigt att detta arbete värnas och effektiviseras. Med utgångspunkt i bl.a. de förbättringar som görs för att administrera den kyrkoantikvariska ersättningen, menar utskottet att ansvar för de kyrkliga kulturminnena inte har förändrats på ett sådant sätt att ersättningens storlek eller användningsområde behöver revideras. Utskottet avstyrker motionerna 2018/19:3116 (C) yrkande 1, 2018/19:3117 (M), 2018/19:3118 (KD) och 2018/19:3120 (SD) yrkandena 1, 2, 4 och 6. Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillgång till och samverkan kring det kyrkliga kulturarvet och de kyrkliga kulturminnena, förvaltning av kyrkobyggnaderna samt ett nationellt kyrkohistoriskt museum. Jämför reservation 4 (SD) och 5 (C). Regeringen bedömer att har upprätthållit en god tillgänglighet till de kyrkliga kulturminnena sedan relationsändringen. Den minskning som konstateras i kyrkornas öppethållande bör dock mötas med insatser. menar regeringen att det är positivt att den fysiska tillgängligheten kompletteras med att kyrkorna görs tillgängliga på andra sätt för att öka intresset för det kyrkliga kulturarvet. Regeringen bedömer vidare att samarbetet kring de kyrkliga kulturminnena mellan och myndigheterna på kulturmiljöområdet har utvecklats positivt. Regeringen menar att det är viktigt att de regionala samrådsgrupperna tar ansvar för att lägga upp sitt arbete på ett sådant sätt att de regionala museerna kan bidra till allmän kunskapsinhämtning och strategiska samtal, men att de inte deltar i eventuella diskussioner om frågor där de har direkta intressen som uppdragstagare. Regeringen bedömer även att det kyrkliga kulturarvet står inför utmaningar som kan påverka bevarandet och tillgängligheten. En ny eller utvecklad användning av kyrkorummen inom ram gynnar enligt regeringen fortsatt bevarande av och tillgänglighet till det kyrkliga kulturarvet och bör understödjas av det offentliga kulturarvsarbetet i den mån det är förenligt med kulturmiljölagstiftningen. Regeringen menar att det kyrkliga kulturarvet är en tillgång som bör tas till vara i arbetet för ett hållbart samhälle. Den centrala samrådsgruppen och de regionala samrådsgrupperna bör därför, enligt regeringen, kunna verka för att fler samarbeten mellan och andra samhällsaktörer kommer till stånd, främst på lokal och regional nivå, i syfte att göra det kyrkliga kulturarvet till en angelägenhet för fler och bidra till ett hållbart samhälle i hela landet. I kommittémotion 2018/19:3120 (SD) yrkande 5 anför m.fl. att självständigt och fritt bör ha rätt att bedöma vilken verksamhet som kan och bör äga rum i kyrkorummet. Motionärerna ser att regeringen har tydliga uppfattningar om kyrkorummens användning, vilket motionärerna menar står i konflikt med både armlängds avstånd och kyrkans självbestämmanderätt. I samma motion yrkande 3 vill motionärerna att regeringen tydligare ska beskriva skyddssituationen för avyttrade kyrkor och hur detta skydd kan stärkas. I kommittémotion 2019/20:348 anför m.fl. (SD) att regeringen bör utreda möjligheten att i samarbete med upprätta ett nationellt kyrkohistoriskt museum. I kommittémotion 2019/20:349 anför m.fl. (SD) att regeringen i samverkan med bör utarbeta en nationell handlingsplan för skydd av kyrkor som tas ur bruk (yrkande 1), göra en nationell översyn av kyrkor som riskerar att tas ur bruk (yrkande 2) samt utreda en nationell handlingsplan för hur det kyrkliga kulturarvet ska säkras för framtiden (yrkande 3). Per Lodenius (C) anför i motion 2018/19:3116 att kyrkorummet kan användas för fler verksamheter. Motionären menar att när kyrkorummet används för andra ändamål, t.ex. publik verksamhet som inte har koppling till kyrklig verksamhet, ökar tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet (yrkande 2). Sådan verksamhet bör ske i samförstånd med annan föreningsverksamhet för att inte med statligt stöd konkurrera ut redan etablerad och ideellt driven verksamhet. I samma motion anför motionären att tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet bör öka (yrkande 3). Motionären menar att bl.a. den digitala utvecklingen kan ge nya möjligheter att ytterligare tillgängliggöra det kyrkliga kulturarvet. Ett liknande yrkande förs fram i motion 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 11. Med anledning av yrkanden om hur kyrkobyggnaderna bör förvaltas och om skyddssituationen för avyttrade kyrkor, noterar utskottet att regeringen menar att övertalighet än så länge inte har inneburit någon större påverkan på tillgängligheten till eller bevarandet av de kyrkliga kulturminnena. Antalet skyddade kyrkor som tagits ur bruk sedan relationsändringen uppges vara 25 stycken. Vidare noterar utskottet att för fram att länsstyrelserna i sin tillståndsprövning blivit mer tillåtande till förändringar av kyrkorummen för att öppna upp för fortsatt tillgänglighet och fortsatt brukande. Församlingarna uppges också att, vid ekonomiska behov, i första hand sälja t.ex. prästgårdar och församlingshem eftersom de i första hand värnar om kyrkobyggnaderna. Utskottet kan vidare konstatera att tillgänglighet mätt i organiserad verksamhet i kyrkorna inte heller visar på någon signifikant förändring enligt regeringens skrivelse. Regeringen anför att tillgängliggör de kyrkliga kulturminnena på flera sätt, t.ex. genom olika typer av pedagogisk visningsverksamhet för skolklasser, ofta med koppling till dagens samhällsfrågor. En minskning i kyrkornas öppethållande kan dock konstateras sedan relationsändringen. Här delar utskottet regeringens uppfattning att detta bör mötas med insatser eftersom öppethållandet är ett sätt att förutsättningslöst tillgängliggöra det kyrkliga kulturarvet för alla som fysiskt har möjlighet att göra ett besök. Utskottet tycker att det i sammanhanget är värt att notera att för fram att besökarna uppger att kyrkorummet är en plats för stillhet och eftertanke och för viktiga händelser i livet samt att det fyller en viktig funktion vid de tillfällen samhället drabbas av kris. Besökare som hänvisar till traditionellt religiösa bevekelsegrunder till varför kyrkobyggnaderna är viktiga är färre, enligt . Utskottet menar att kyrkans insatser för att förmedla kunskap om och upplevelser kring det kyrkliga kulturarvet är angelägna för att det kyrkliga kulturarvet ska behålla sin relevans i samhället. Sådana insatser skapar intresse och delaktighet som kan gynna både bevarandet, användningen och utvecklingen av det kyrkliga kulturarvet. Mot bakgrund av ovanstående avstyrker utskottet motionerna 2018/19:3116 (C) yrkandena 2 och 3, 2018/19:3120 (SD) yrkandena 3 och 5, 2019/20:348 (SD), 2019/20:349 (SD) yrkandena 1–3 och 2019/20:3255 (C) yrkande 11. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (M, KD) av (M), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3117 av m.fl. (M) och 2018/19:3118 av m.fl. (KD) samt 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkande 1, 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4 och 6 samt 2019/20:2950 av (M). Vi vill lyfta fram att staten och genomgick en relationsförändring 2000. Givet denna förändring bör utgångspunkten vara att det statliga inflytandet över verksamheten i bör hållas begränsat och på armlängds avstånd. Att verksamheten utvecklas och förändras , bl.a. när det gäller hur och av vilka kyrkorummen används, är naturligt. I sak ställer vi oss positiva till förändringar av verksamheten, men besluten om och regleringen av detta måste komma från själv med dess församlingar, pastorat och stift. Det är inte en statlig uppgift att fatta beslut kring detta. Det offentliga ska förhålla sig till de olika religiösa samfunden i enlighet med subsidiaritetsprincipen, dvs. vara stödjande och kompletterande i stället för styrande och ersättande. ska ges goda möjligheter att verka och utvecklas i frihet utan statlig styrning utifrån vårt lands grundläggande fri- och rättigheter. När nu regeringen vill göra det kyrkliga kulturarvet till en angelägenhet som ska bidra till ett hållbart samhälle i hela landet menar vi att det inte går ihop med kyrkans fristående roll gentemot staten. Vi vill att regeringen säkerställer att ges möjlighet att på ett fritt och självständigt sätt utforma och genomföra sina uppdrag i enlighet med villkoren för den kyrkoantikvariska ersättningen. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4 och 6 samt 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkande 1, 2018/19:3117 av m.fl. (M), 2018/19:3118 av m.fl. (KD) och 2019/20:2950 av (M). kyrkliga kulturarv är landets största sammanhållna kulturarv, en gemensam tillgång och ett gemensamt ansvar att vårda och förvalta från tidigare generationer till nästkommande. Arvet och miljöerna uppskattas av såväl troende som icke-troende, närboende och turister. är med en majoritet av landets medborgare vad man kan kalla , inte längre statskyrka men i särklass det största trossamfundet, en av de största organisationerna i det svenska civilsamhället och en mycket stor arbetsgivare. Kyrkan är dessutom vad man kan kalla största kulturhus utifrån att man både förvaltar landets största sammanhängande kulturarv och i kyrkorummen erbjuder en rik och levande musik- och körtradition som synliggör det immateriella kulturarvet. Regeringen uttrycker i skrivelsen att staten även i fortsättningen bör ta ett ansvar för det kyrkliga kulturarvet. beskriver regeringen ett söktryck som tyder på att de anslagna resurserna är otillräckliga och att anslaget för den kyrkoantikvariska ersättningen legat på samma nivå . Den situation regeringen beskriver kräver att regeringen anger en åtgärdsplan för att regeringen ska framstå som trovärdig vad gäller att staten ska ta sitt ansvar för det kristna kulturarvet. Att regeringen låter sin del av den ekonomiska bördan för vården av det kyrkliga kulturarvet sänkas genom de uteblivna uppräkningarna, som kyrkan med ett vikande medlemsantal får bidra med allt mer, innebär en sänkt ambitionsnivå vad gäller ansvaret för det kristna kulturarvet. Om det är regeringens avsikt att försumma sitt ansvar bör det anges i skrivelsen, i annat fall bör regeringen presentera en åtgärdsplan för hur staten åter ska leva upp till sina åtaganden och sin del av ansvaret för det kyrkliga kulturarvet. Det fysiska kulturarvet är en skatt som är mycket viktig att vårda och värna, vilket regeringen och övriga riksdagspartier, åtminstone i ord, tycks vara ense med oss om. Däremot tycks regeringen inte uppmärksamma eller uppskatta det immateriella kyrkliga kulturarvet i samma mån. Vi menar därför att regeringen bör redovisa skälen till statens ambitionssänkning vad gäller det kyrkliga kulturarvet, ge en förklaring till att den kyrkoantikvariska ersättningen inte räknats upp och återkomma med en tydligare redogörelse för vad syftet med den kyrkoantikvariska ersättningen ska vara. Vi vill även att regeringen tydligare ska redovisa tillståndet för det immateriella kristna kulturarvet. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (C) av Per Lodenius (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkande 1, 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:3117 av m.fl. (M), 2018/19:3118 av m.fl. (KD), 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 4 och 6 samt 2019/20:2950 av (M). Regeringen har lämnat en skrivelse som främst handlar om hur den kyrkoantikvariska ersättningen har använts –2017, men där behandlas också tillgängligheten till de kyrkliga kulturminnena, samverkan inom kulturmiljöområdet samt det kyrkliga kulturarvets roll i samhället. I skrivelsen framhåller regeringen att systemet med den kyrkoantikvariska ersättningen är en grundläggande förutsättning för det kyrkliga kulturarvets bevarande. Jag delar denna uppfattning. Av skrivelsen framgår att nivån på den kyrkoantikvariska ersättningen inte har höjts . Det framgår också att det ansvar har för de kyrkliga kulturminnena inte har minskat. Vi ser också att hänsyn behöver tas till att många små församlingar med vikande befolkningsunderlag och därmed färre medlemmar får svårare att klara den egna insatsen för att bevara kulturarvet. Det finns därmed ett behov av att se över nivån på den kyrkoantikvariska ersättningen med syfte att finna en modell för att den ska uppräknas så att den inte långsiktigt urholkas. Detta är viktigt för ett hållbart bevarande och en hållbar utveckling av det kyrkliga kulturarvet. Vi vill därför att regeringen gör en översyn av den kyrkoantikvariska ersättningen så att anslaget inte urholkas på lång sikt. Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 5, 2019/20:348 av m.fl. (SD) och 2019/20:349 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkandena 2 och 3 samt 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 11. Regeringen beskriver i skrivelsen hur länsstyrelserna tenderar att bli mer tillåtande till ändringar när kyrkor tas ur bruk. I av sjunkande medlemsantal i och ett minskande engagemang från staten finns det en ökande risk för att kyrkor långsiktigt avyttras. Det understryker dels vikten av förebyggande åtgärder mot att kyrkor tas ur bruk, dels behovet av att en gemensam nationell strategi tas fram för att skydda kulturvärdena i avyttrade kyrkor. har en mer än historia.