bet · H601UbU8 · 2019-04-08 00:00:00 — beslutade regeringen om förtydliganden och förstärkningar i bl.a. läroplaner, kursplaner och ämnesplaner för och gymnasieskolan (Lgr 11 och Gy 11, reviderade 2018) med syftet att tydliggöra skolans uppdrag att stärka elevernas digitala kompetens. Ändringarna trädde i kraft . Sammanfattningsvis avser ändringarna att programmering införs som ett tydligt inslag i flera olika ämnen i , framför allt i teknik- och matematikämnena, att stärka elevernas källkritiska förmåga, att eleverna ska kunna lösa problem och omsätta idéer i handling på ett kreativt sätt med användning av digital teknik, att arbeta med digitala texter, medier och verktyg, att använda och förstå digitala system och tjänster och att utveckla en förståelse för digitaliseringens påverkan på individ och samhälle. Regeringen presenterade en nationell digitaliserings-strategi för skolväsendet. Regeringens övergripande mål för den nationella digitaliseringsstrategin för skolväsendet är att det svenska skolväsendet ska vara ledande i att använda digitaliseringens möjligheter på bästa sätt för att uppnå en hög digital kompetens hos barn och elever och för att främja kunskapsutvecklingen och likvärdigheten. Strategin innehåller tre fokusområden för de åtgärder som sammantaget ska leda till att det övergripande målet för strategin uppnås. Varje fokusområde innefattar ett mål och flera delmål som ska uppnås till 2022. redovisade en första uppföljning av den nationella digitaliseringsstrategin (dnr 2018:1292). Uppföljningen redovisar bl.a. att läroplanernas nya delar om digital kompetens är kända av rektorer och lärare, men förskolepersonal och lärare upplever ett behov av att utveckla sin digitala kompetens, t.ex. inom programmering. I överenskommelse med regeringen har Kommuner och Landsting (SKL) tagit fram en handlingsplan som lyfter fram de olika initiativ och aktiviteter som behövs för att nå strategins mål. I handlingsplanen framgår bl.a. att samtliga initiativ och aktiviteter är av sådan karaktär att de behöver tillgodoses genom nationell samordning och utveckling. (Nationell handlingsplan för digitalisering av skolväsendet, SKL, s. När det gäller motionsyrkanden om undervisning i särskilda ämnen och kunskapsområden vill utskottet peka på gällande rätt och den flexibilitet som finns i skollagen för elevens val och skolans val. Vidare vill utskottet uppmärksamma att det är regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, som utformar innehållet i skolans läroplaner och kursplaner. Utskottet vill också lyfta fram att det i läroplanerna anges fyra övergripande perspektiv som ska anläggas i all undervisning: det historiska perspektivet, miljöperspektivet, det internationella perspektivet och det etiska perspektivet (se ovan). När det gäller frågan om miljöperspektivet och hållbar utveckling utifrån läroplanerna kan utskottet konstatera att det pågår ett flertal insatser och utvecklingsarbete inom detta område, bl.a. uppdrag att verka för att nå det s.k. generationsmålet och miljökvalitetsmålen samt det material som tagit fram för att stödja lärande för hållbar utveckling. I beskrivningen av skolans uppdrag i läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet anges bl.a. att utbildning och fostran i djupare mening är en fråga om att överföra och utveckla ett kulturarv – värden, traditioner, språk, kunskaper – från en generation till nästa. Skolan ska förmedla de mer beständiga kunskaper som utgör den gemensamma referensram alla i samhället behöver. Av läroplanen för såväl som gymnasieskolan framgår att en skolas rektor har ansvar för att eleverna får kunskaper i bl.a. konsument- och trafikfrågor. Utskottet anser att det gällande regelverk som redogjorts för ovan är väl avvägt. Det pågår också satsningar som bl.a. rör undervisningen i svenska i syfte att eleverna utvecklar kunskaper i och om det svenska språket. När det särskilt gäller undervisning i programmering i kan utskottet konstatera att regeringen beslutade om förtydliganden i bl.a. läroplaner, kursplaner och ämnesplaner för och gymnasieskolan om skolans uppdrag att stärka elevernas digitala kompetens. Ändringarna trädde i kraft och medförde bl.a. att programmering infördes som ett tydligt inslag i flera olika ämnen i , framför allt i teknik- och matematikämnena. Utskottet vill även påminna om att regeringen presenterade en nationell digitaliseringsstrategi med det övergripande målet att det svenska skolväsendet ska vara ledande i att använda digitaliseringens möjligheter på bästa sätt för att uppnå en hög digital kompetens hos barn och elever och för att främja kunskapsutvecklingen och likvärdigheten. När det särskilt gäller klassikerlistan delar utskottet den uppfattning som framförs i motionsyrkandena om betydelsen av att elever läser och tar del av olika typer av skönlitteratur, filmer och musik. pågår en omfattande kompetensutvecklingsinsats i fråga om språk-, läs- och skrivutveckling, det s.k. Läslyftet. I budgetpropositionen förstärktes och förlängdes satsningen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 16 s. 94). Av kursplanen för framgår att undervisningen i ämnet svenska bl.a. ska syfta till att stimulera elevernas intresse för att läsa, och eleverna ska få kunskaper om skönlitteratur från olika tider och skilda delar av världen. I mötet med olika typer av texter, scenkonst och annat estetiskt berättande ska eleverna ges förutsättningar att utveckla sitt språk, den egna identiteten och sin förståelse för omvärlden. Utskottet anser att kursplanen väl föreskriver att eleverna ska möta en bredd av skönlitteratur, olika typer av texter, filmer och musik och ser inga skäl att föreslå åtgärder utifrån de aktuella motionsyrkandena. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2018/19:378 (SD) yrkandena 26, 30, 34 och 46, 2018/19:431 (SD) yrkandena 2–6, 2018/19:501 (L), 2018/19:909 (M), 2018/19:1037 (M), 2018/19:1121 (SD) yrkande 49, 2018/19:1269 (SD) yrkande 1, 2018/19:1363 (M), 2018/19:1426 (M), 2018/19:1515 (M), 2018/19:1747 (M), 2018/19:1941 (C) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2127 (S), 2018/19:2301 (MP) yrkande 11, 2018/19:2315 (MP) yrkandena 18 och 20, 2018/19:2568 (M), 2018/19:2573 (M) yrkande 8, 2018/19:2574 (M) yrkande 8, 2018/19:2796 (SD) och 2018/19:2893 (KD) yrkandena 21 och 37. Undervisning i modersmål och minoritetsspråk m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. undervisningen i modersmål och minoritetsspråk samt språkundervisning. Jämför reservation 18 (SD) och 19 (L). Undervisning i modersmål och minoritetsspråk I kommittémotion 2018/19:378 av m.fl. (SD) yrkande 19 begärs att den obligatoriska modersmålsundervisningen ska avskaffas, de nationella minoritetsspråken undantagna. Enligt motionärerna är det viktigare att nyanlända elever lär sig det svenska språket snabbt för att inte halka efter i undervisningen. I kommittémotion 2018/19:2925 av m.fl. (L) yrkande 7 anförs att fler skolor bör överväga att införa t.ex. finska och andra minoritetsspråk som valbart ämne i moderna språk. Att bara erbjuda modersmålsundervisning räcker inte för att ett minoritetsspråk långsiktigt ska kunna bevaras i som levande tal- och skriftspråk, menar motionärerna. I yrkande 8 framför motionärerna att nationella minoritetsspråk bör inrättas som nytt skolämne. Enligt yrkande 9 behövs det en genomgång av förutsättningarna för tvåspråkiga skolor med profilering mot någon av de nationella minoriteterna. I motion 2018/19:291 av (MP) lyfts behovet av att reglera och säkerställa tillgången till modersmålsundervisning för barn som har placerats av fram. Enligt motion 2018/19:902 av m.fl. (MP) yrkande 3 krävs fortsatta och ökade satsningar på språk, utbildning och kultur. Ytterligare åtgärder för att revitalisera och stärka minoritetsspråken i kan enligt motionärerna vara att ange minoritetsspråk som ett ämne i skollagen. Det är viktigt att minoritetsspråken garanteras en större undervisningstid inom ramen för skoldagen. Motsvarande förslag finns i motion 2018/19:903 av m.fl. (MP) yrkande 8. I motion 2018/19:2128 av m.fl. (S) understryks att behovet av att stärka lokala språk och dialekter genom undervisning i skolan. I motion 2018/19:1265 av (SD) framför motionären att man bör utreda hur man kan införa dialektundervisning på skolschemat. I motion 2018/19:2776 av (KD) yrkande 3 anförs att regeringen bör se över vilka insatser som krävs för att stimulera fler elever att studera tyska. Enligt yrkande 4 bör kvaliteten på den befintliga tyskundervisningen i skolan ses över. I motion 2018/19:503 av (L) yrkande 1 föreslås att det ska vara möjligt att studera esperanto inom ramen för ämnet moderna språk. Undervisning i modersmål och minoritetsspråk Av 7 § språklagen (2009:600) framgår att de nationella minoritetsspråken är finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska. Av 14 § samma lag framgår att den som tillhör en nationell minoritet ska ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda minoritetsspråket. Vidare ska den som har ett annat modersmål än svenska ges möjlighet att utveckla och använda sitt modersmål. I 8 kap. 10 § och 9 kap. 10 § skollagen (2010:800) regleras att förskolan respektive förskoleklassen ska medverka till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål. I 10 kap. 7 § skollagen anges det att en elev i som har en vårdnadshavare med ett annat modersmål än svenska ska erbjudas modersmålsundervisning i detta språk om språket är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet och eleven har grundläggande kunskaper i språket. Motsvarande bestämmelser finns även för de övriga obligatoriska skolformerna. För de nationella minoritetsspråken (finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska) finns det inte längre ett krav på att en vårdnadshavare har språket som modersmål eller att eleven har grundläggande kunskaper i språket för rätt till modersmålsundervisning (prop. 2013/14:148, bet. 2013/14:UbU21). I 5 kap. 7–13 §§ skolförordningen (2011:185) förtydligas att modersmålsundervisning kan anordnas som språkval, elevens val, skolans val eller undervisning utanför garanterad undervisningstid. En huvudman är skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett språk om minst fem elever i språket önskar undervisning och om det finns en lämplig lärare. Bestämmelsen om att det ska finnas minst fem elever gäller inte de nationella minoritetsspråken. Den generella rätten till modersmålsundervisning utanför den garanterade undervisningstiden kan begränsas till högst sju läsår om inte eleven har ett särskilt behov av sådan undervisning. Begränsningen gäller dock inte modersmålsundervisningen i nationella minoritetsspråk eller i ett nordiskt språk. Bakgrund och pågående arbete har i uppdrag att förstärka tillgången på modersmålslärare i nationella minoritetsspråk (A2013/02958/DISK och A2014/03289/DISK). Uppdraget utökades till att, utöver samiska och meänkieli, även omfatta chib. Fler deltagare än beräknat har påbörjat uppdragsutbildningarna vid de lärosäten som ingår i utbildningsinsatsen men intresset för utbildning i meänkieli är mycket begränsat. lämnade en slutrapport som avser uppdragen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 16 s. 71). har också ett antal lärosäten i uppdrag att bygga upp och utveckla ämneslärarutbildning i de nationella minoritetsspråken (prop. 2017/18:1 utg.omr. 16 s. 75). granskar hur medlemsstaterna följer den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (SÖ 2000:3). I den resolution och rapport som beslutades ansåg ministerkommittén att bör vidta åtgärder på ett antal punkter, främst inom utbildningsområdet. Det gäller bl.a. att se till att modersmålsundervisningen uppfyller de krav som ställs i stadgan och att öka mängden tvåspråkig undervisning i finska och samiska samt skapa sådan undervisning i meänkieli. rekommenderar att bl.a. stärka utbildningen i och på samtliga nationella minoritetsspråk och se till att modersmålsundervisningen uppfyller de krav som anges i stadgan (prop. 2017/18:1 utg.omr. 16 s. 111). tillsatte regeringen en utredning om förbättrade möjligheter för elever att utveckla sitt nationella minoritetsspråk (dir. 2016:116). Uppdraget innefattade bl.a. att kartlägga behovet av åtgärder när det gäller undervisning i de nationella minoritetsspråken och analysera och föreslå hur tillgången på undervisning i nationella minoritetsspråk kan öka. I betänkandet Nationella minoritetsspråk i skolan – förbättrade förutsättningar till undervisning och revitalisering (SOU 2017:91) föreslog utredningen bl.a. att undervisningen i de nationella minoritetsspråken ska lyftas ut från de nuvarande generella bestämmelserna om modersmålsundervisning och i stället regleras separat i lagstiftning som rör det svenska skolsystemet. Utredningen föreslår att ämnet ska benämnas nationellt minoritetsspråk. Vidare har utredningen lämnat förslag om förstärkta möjligheter till tvåspråkig undervisning. Betänkandet har remitterats (prop. 2018/19:1 utg.omr. 16 s. 91). Av 10 kap. 4 § skollagen (2010:800) framgår vilka ämnen som ska omfattas av undervisningen i . Den nya stadieindelningen för och regleringen av undervisningstiden per stadium trädde i kraft . Lagändringarna innebär bl.a. att moderna språk ska anges som ett ämne i skollagen och att undervisningstiden i sameskolan ska utökas för språkval, som är en avsatt tid inom vilken eleven kan göra vissa val. Undervisningen i språkval kommer att påbörjas senast i årskurs 6 (prop. 2016/17:143, bet. 2016/17:UbU23, rskr. 2016/17:339). Enligt den nya lydelsen av 10 kap. 4 § skollagen som trädde i kraft ska moderna språk erbjudas varje elev inom ramen för språkval. Enligt 9 kap. 5 § skolförordningen (2011:185) ska huvudmannen som språkval erbjuda minst två av språken franska, spanska och tyska. Huvudmannen ska även sträva efter att erbjuda andra språk som språkval. Vidare framgår av 6 § att en elev i stället för ett språk som erbjudits enligt 5 § får välja något av följande språk som språkval: det språk som eleven ska erbjudas modersmålsundervisning i svenska eller svenska som andraspråk under förutsättning att eleven i övrigt får undervisning i svenska eller svenska som andraspråk Huvudmannen är dock inte skyldig att anordna undervisning i ett språk som erbjudits som språkval enligt 5 § eller 6 § om färre än fem elever väljer språket (7 §). Detta gäller dock inte om det språk som avses i 6 § 1 är ett nationellt minoritetsspråk. Av 10 kap. 4 § skollagen framgår även att undervisningen i ska omfatta elevens val och skolans val. Undervisningen i elevens val ska syfta till att fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen. Skolans val får omfatta ett lokalt tillval, om har godkänt en plan för undervisningen. Enligt 9 kap. 8 § skolförordningen ska huvudmannen erbjuda eleverna ett allsidigt urval av ämnen som elevens val. Som elevens val får ett språk som eleven inte har fått undervisning i (nybörjarspråk) erbjudas. Huvudmannen är inte skyldig att anordna undervisning i ett nybörjarspråk som erbjudits som elevens val om färre än fem elever väljer språket. I 4 kap. 1 § gymnasieförordningen (2010:2039) anges att om inte något annat följer av andra föreskrifter som regeringen meddelat får meddela föreskrifter om vilka ämnen och kurser som ska ingå i respektive program och i de nationella inriktningarna. Exempelvis specificeras i gymnasie-förordningen (4 kap. 1 § fjärde stycket) att kurser i engelska, klassisk grekiska – språk och kultur, latin – språk och kultur, moderna språk, modersmål eller svenskt teckenspråk för hörande får erbjudas på humanistiska programmets inriktning språk. Om en elev ska läsa ett språk i gymnasieskolan och eleven har betyg i språket från ska undervisningen i gymnasieskolan utgå från utbildningsnivå. Vidare framgår av 4 kap. 9 § gymnasieförordningen att en elev också får läsa nya språk i gymnasieskolan. Franska, spanska och tyska ska erbjudas både som språk som utgår från utbildningsnivå och som nytt språk. Huvudmannen ska sträva efter att erbjuda undervisning i fler språk än franska, spanska och tyska (4 kap. 10 § gymnasieförordningen). Utskottet vill inledningsvis betona hur viktig rätten till modersmåls-undervisning i de obligatoriska skolformerna är för såväl barns och elevers språkutveckling som övrig kunskapsinlärning och identitetsskapande. Flera åtgärder har vidtagits för att förstärka modersmåls-undervisningen. Exempelvis får modersmålsundervisning bedrivas genom fjärrundervisning om det inte finns någon legitimerad och behörig lärare att tillgå inom skolenheten eller när elevunderlaget är otillräckligt (se 5 kap. skolförordningen [2011:185] och 4 a kap. gymnasieförordningen [2010:2039]). Vidare har ökade möjligheter införts att erbjuda modersmålsundervisning och studiehandledning i modersmålet genom fjärrundervisning och entreprenad (se 23 kap. skollagen [2010:800]). Utskottets förhoppning är att dessa insatser ska bidra till att underlätta tillgången till modersmålsundervisning för fler elever och i fler språk. Utskottet vill även lyfta fram att elever som tillhör någon av de nationella minoriteterna har en utökad rätt till modersmålsundervisning. Denna rätt har dessutom förstärkts eftersom det är ett krav att en elevs vårdnadshavare har språket som modersmål eller att eleven har grundläggande kunskaper i språket för att ha rätt till modersmålsundervisning. tillsatte regeringen en utredning om förbättrade möjligheter för elever att utveckla sitt nationella minoritetsspråk (dir. 2016:116). Uppdraget innefattade bl.a. att kartlägga behovet av åtgärder när det gäller undervisning i de nationella minoritetsspråken och analysera och föreslå hur tillgången på undervisning i nationella minoritetsspråk kan öka. I betänkandet Nationella minoritetsspråk i skolan – förbättrade förutsättningar till undervisning och revitalisering (SOU 2017:91), som överlämnades , föreslår utredningen bl.a. att undervisningen i de nationella minoritetsspråken ska lyftas ut från de nuvarande generella bestämmelserna om modersmålsundervisning och i stället regleras separat i lagstiftning som rör det svenska skolsystemet. Utredningen föreslår att ämnet ska benämnas nationellt minoritetsspråk. Vidare har utredningen lämnat förslag om förstärkta möjligheter till tvåspråkig undervisning. Betänkandet är under beredning inom . När det gäller yrkanden om språkundervisning vill utskottet framhålla det positiva i att elever lär sig flera språk. Utskottet påminner därför om den flexibilitet som finns i skollagen inom ramen för elevens val och skolans val. Vidare vill utskottet uppmärksamma att det är regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, som utformar innehållet i skolans läroplaner och kursplaner. Enligt skolförordningen ska huvudmännen inom ramen för språkval erbjuda minst två av språken franska, spanska och tyska samt även sträva efter att erbjuda ytterligare språk som språkval. Däremot är huvudmännen inte skyldiga att anordna undervisning i ett språk om färre än fem elever väljer språket. Utskottet finner att det gällande regelverket är väl avvägt. Mot bakgrund av gällande rätt och pågående arbete avstyrks motionerna 2018/19:291 (MP), 2018/19:378 (SD) yrkande 19, 2018/19:503 (L) yrkande 1, 2018/19:902 (MP) yrkande 3, 2018/19:903 (MP) yrkande 8, 2018/19:1265 (SD), 2018/19:2128 (S), 2018/19:2776 yrkandena 3 och 4 samt 2018/19:2925 (L) yrkandena 7–9. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om undervisningen i sex och samlevnad. Jämför reservation 20 (KD) och 21 (L). Enligt motion 2018/19:700 av Lawen Redar och (båda S) bör möjligheterna att stärka samtyckeskulturen i samhället ses över. Det behövs enligt motionärerna förebyggande och kompetenshöjande insatser liksom en satsning på det förbyggande arbetet i skolan genom uppdaterad sexualundervisning som överensstämmer med samtyckeslagens utgångspunkter. Enligt motion 2018/19:2148 av och (båda S) bör förutsättningarna för att modernisera skolans läroplan och skolans uppdrag i enlighet med den nya samtyckeslagstiftningen ses över. I motion 2018/19:2716 av m.fl. (C) yrkande 1 efterfrågas en särskild läroplan som bör specificera hur och gymnasieskolan i sin sex- och samlevnadsundervisning bör ta upp samtal med elever om pornografi. I yrkande 2 anförs vidare att ett material om pornografi och dess påverkan på barns och ungas hälsa, normer och allas lika värde bör tas fram för skolor att använda i undervisningen. I motion 2018/19:2857 av (C) yrkande 3 anförs att sex- och relationskunskap bör bli ett obligatoriskt och enskilt ämne i skolan. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 116 anförs att ungdomsmottagningarna bör bli delaktiga i skolans sexual-undervisning eftersom ungdomsmottagningarnas personal enligt motionärerna är mer vana att tala om dessa frågor. I partimotion 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 23 behandlas kvaliteten på skolans sex- och samlevnadsundervisning. Att frågan om sex och samlevnad är ämnesövergripande i skolans undervisning innebär att ansvaret för kunskapsområdet vilar på flera lärare och tas upp inom ramen för många kurser och ämnen. Kvaliteten i undervisningen varierar enligt motionärerna dock alltför mycket mellan olika skolor. Enligt motion 2018/19:1402 av (MP) yrkande 8 förutsätter en stark sex- och samtyckesundervisning också att frågor om heder omfattas som en självklar del i sex- och samtyckesundervisningen. Enligt motion 2018/19:2314 av m.fl. (MP) yrkande 1 måste undervisningen i sex och samtycke förbättras och likvärdig-heten garanteras. För att betona vikten av samtycke bör ämnet sex och samlevnad byta namn till sex- och samtyckesundervisning. Vidare behöver enligt motionärerna alla lärare få utbildning i ämnesområdet på lärarutbildningen. Bakgrund och gällande rätt Av läroplanen för (Lgr 11, reviderad 2018) framgår att skolans rektor har ett särskilt ansvar för att i undervisningen i olika ämnen integrera ämnesövergripande kunskapsområden, bl.a. i sex och samlevnad. Även av läroplanen för gymnasieskolan (Gy 11, reviderad 2018) framgår att rektorn har ett särskilt ansvar för att eleverna får kunskaper om sex och samlevnad. Frågor om sex och samlevnad ingår också specifikt i kurs- och ämnesplanerna för flera ämnen både i och i gymnasiet. I Lgr 11 nämns kunskaper som berör sex och samlevnad särskilt i kursplanerna för ämnena biologi, historia, religionskunskap och samhällskunskap. På motsvarande sätt framgår det av kursplanerna för de gymnasiegemensamma ämnena i Gy 11 att olika aspekter av sex och samlevnad berörs i ämnena naturkunskap, historia och religionskunskap. har tagit fram stödmaterial för sex- och samlevnadsundervisningen i olika åldrar och olika skolformer. har även anordnat ett antal konferenser och seminarier på temat, tillsammans med bl.a. . publicerade Skolinspektionen en kvalitetsgranskning av sex- och samlevnadsundervisningen (dnr 400-2016:11445). Granskningen visar bl.a. att det har blivit vanligare att lärare integrerar sex och samlevnad i ämnesundervisningen. finns många viktiga områden som behöver stärkas. Exempelvis bör undervisning inom sex och samlevnad bedrivas återkommande och inte endast vid enstaka tillfällen, lärarna behöver samverka mer med varandra och med elevhälsan och rektorerna behöver koppla sex- och samlevnadsundervisningen till skolans övergripande värdegrundsarbete. I den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, de gröna är man överens om att sex- och samlevnadsundervisning ska vara en obligatorisk del av lärarutbildningen (genomförs ), (punkten 56). I regeringsförklaringen från anförde statsministern bl.a. att lärarutbildningen ska reformeras och kraven på utbildningen skärpas. Mer resurser ska tillföras det förebyggande arbetet och sex- och samlevnadsundervisningen ska moderniseras. I syfte att utveckla sex- och samlevnadsundervisningen och arbetet mot kränkande behandling i skolan genom kompetensutvecklingsinsatser föreslogs i propositionen Vårändringsbudget (prop. 2017/18:99) att anslaget 1:5 Utveckling av skolväsendet och annan pedagogisk verksamhet ska ökas med . har beslutat i enlighet med förslaget (bet.