bet · H601FöU6 · 2019-02-15 00:00:00 — Bland utmaningarna finns fortfarande de ökande omkostnaderna hos FMV för att upphandla materiel, möjligheter att bedöma de operativa konsekvenserna av förseningar och återkommande omprioriteringar inom materielförsörjningen. Utskottet utgår därför från att förslag om prioriteringar och effektivisering av materielförsörjningen hanteras inom ramen för Försvarsberedningens förslag till långsiktig inriktning inom området. Utskottet bedömer även att reviderade investeringsplaner i enlighet med tillkännagivande bidrar till att förbättra Försvarsmaktens materielförsörjning. Utskottet utgår dessutom från att bereder de förslag Statskontoret lämnade om hur Försvarsmaktens ekonomiska underlag i budgetprocessen kan bli mer ändamålsenliga och hur bl.a. styrningen kan förbättras. Såväl Statskontoret som Försvarsberedningens ordförande har lyft fram betydelsen av att kostnadsberäkna förslagen inför försvarspolitiska beslut. Ytterligare förändringar bör hanteras inom ramen för den kommande beredningen av ett förslag till ny försvarspolitisk inriktning. Då utskottet inte ser några skäl att nu föregripa det kommande beredningsarbetet avstyrker utskottet motionsyrkande 10 (2018/19:2816). Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om försvarsindustrifrågor och export. Jämför reservationerna 15 (M) och 16, 17 (SD). I motion 2018/19:2816 av m.fl. (M) framhålls att det ligger i intresse att ha en stark försvarsindustri, främst mot bakgrund av att det stärker försvarsförmåga men också för att det gynnar svensk ekonomi och innovationskraft. Det faktum att satsar ökade medel på försvaret kommer att få positiva effekter även för försvarsindustrin genom ökade beställningar men kommer också att generera positiva spin off-effekter på ekonomi och jobb i övriga näringslivet. Enligt motionärerna ska staten inte subventionera industrin, men det finns ett antal områden där statens agerande är viktigt för att upprätthålla kompetensen i den svenska försvarsindustrin. ska som exportberoende land i internationella forum som EU verka för en transparent marknad där olika aktörer får marknadstillträde på samma villkor. Motionärerna anser att exportstöd och främjande är viktiga verktyg som den svenska staten kan bidra med. Andra viktiga åtgärder för att stärka exportstödet inkluderar bl.a. en tydligare prioritering av försvarspolitiska samverkansavtal, ytterligare resurser till Försvarsdepartementet för materiel- och exportfrågor, att tydliggöra vad begreppet försvarsnytta (som är en förutsättning för export) faktiskt innebär samt ett mer aktivt agerande i EU:s försvarssamarbete när det gäller försvarsindustri, forskning och utveckling samt upphandling (yrkande 11). I motion 2018/19:1381 av m.fl. (SD) anförs att ska ha en egen fungerande försvarsindustri. Motionärerna bedömer att alliansfrihet förutsätter en stabil och god tillgång på försvarsmateriel. måste därför förfoga över en försvarsindustri som på egen hand kan ge ett tillräckligt bidrag till utvecklingen av ny materiel, framför allt genom export (yrkande 7). Vidare beskrivs att principerna för vapenexport bör baseras på en avvägning mellan försvarsindustriella och säkerhetspolitiska intressen å ena sidan och hänsynstaganden till svenska utrikespolitiska mål, situationen för mänskliga rättigheter i mottagarlandet och risken för anfallskrig eller att vapen används mot den egna befolkningen å andra sidan. Motionärerna anför därför att möjligheten att tillämpa artikel 346 i om skyddandet av inhemska försvarsindustrier ska respekteras (yrkande 8). I motion 2018/19:164 av m.fl. (SD) anför motionärerna att de vill se en fortsatt satsning och utveckling på svensk försvarsexport. De anser att försvarsexporten är en förutsättning för ett starkt och kostnadseffektivt inhemskt försvar (yrkande 13). Bakgrund och tidigare beredning Regeringen framhåller i budgetpropositionen att exportstödjande verksamhet och internationella materielsamarbeten är viktiga för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning ur ett livscykelperspektiv. De statliga aktörernas medverkan i exportsammanhang prioriteras kontinuerligt baserat på den bedömda nyttan för Försvarsmakten enligt regeringen. Regeringen framhåller att verksamheten ska bedrivas med krav på transparens och affärsmässighet. En grundläggande förutsättning för det statliga exportstödet är att exporten godkänns av en ansvarig exportkontrollmyndighet. De ändringar i krigsmateriellagstiftningen som trädde i kraft innebär en skärpt exportkontroll. Den exportstödjande verksamheten har varit omfattande med svensk närvaro i ett flertal utländska anskaffningsprojekt i olika faser. I budgetpropositionen anförs att verksamheten har riktats till ett tiotal länder. Bland annat har stor vikt legat på det fortsatta arbetet med pågående anskaffning av stridsflygplan. Utöver stridsflygssystemet Gripen har stöd för export av ubåtssystemet A26 och artillerisystemet varit prioriterat. Utredning om Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov som regeringen tillsatte 2016 skulle bl.a. föreslå hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras med syfte att säkra den operativa förmågan efter 2020, men den fick även i uppdrag att bedöma möjligheterna och riskerna med internationellt samarbete (dir. 2016:110). Den s.k. konstaterade att jämfört med har kommit att bli en relativt liten kund hos exportberoende försvars- och säkerhetsföretag som är verksamma i . Utredningen konstaterade även att ett antal större beslut om utveckling och anskaffning har baserats på kostnadsberäkningar där utgångspunkten har varit att skulle få en exportkund att dela kostnader med. Kostnadsberäkningar i Försvarsmaktens investeringsplan som baseras på framtida förmodade exportintäkter eller förmodad kostnadsdelning medförde enligt utredningens bedömning en risk för underfinansiering om exportaffären uteblir. Enligt utredningen blir det svårt för beslutsfattare i hela kedjan från riksdag och regering till ansvariga myndigheter att överblicka vad besluten får för konsekvenser för såväl samlad operativ förmåga som ekonomiska ramar. När det gäller exportens roll i att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning konstaterade utredningen att det antal system som beställer inte motsvarar en beläggning som gör att industrin kan behålla nödvändig kompetens. För att behålla relevant kompetens krävs därför beställningar som går utöver materielbehoven i den nuvarande försvarsmaktsorganisationen. Detta kan antingen ske genom export och beställningar från utländska kunder eller genom ytterligare beställningar från det svenska försvaret. När det gäller exportstödjande verksamhet som medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning hade utredningen erfarit att export i sig inte alltid stärker Försvarsmaktens operativa förmåga. Utredningen bedömde att ökade exportintäkter och kostnadsdelning inte ensamt bidrar till en kostnadseffektiv materielförsörjning. Utredningen ansåg att det även kunde bero på hur en enskild exportbeställning påverkade myndigheternas egna resurser och industrins möjligheter att leverera kravställd materiel till Försvarsmakten såväl i fred som vid höjd beredskap och i krig. Utredningen menade att internationella försvarsmaterielsamarbeten och exportaffärer även kan genomföras med relativt omfattande krav på teknologiöverföring för t.ex. stridsflyg. Överväganden om vilka länder vill dela försvarsteknologi med, inte minst när det gäller kompetens och systemkunskap kring förmågor som pekats ut som väsentliga säkerhetsintressen, var därför nödvändiga enligt utredningen. Utredningen föreslog därför att analyser av möjligheter och risker i högre grad genomförs och redovisas inför beslut om internationella materielsamarbeten och export samt att förmodade intäkter och kostnadsdelning från export inte bör ingå i investeringskalkylerna (SOU 2018:7). beslutade regeringen även om inriktning för Försvarsmakten inom området (2017/01724/MFI). Med utgångspunkt i de svenska principerna för materielförsörjning angav regeringen att Försvarsmaktens värdering av internationella materiel- och logistiksamarbeten ska vara hur samarbetet bidrar till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. I den mån det är relevant ska även säkerhetspolitiska aspekter beaktas enligt uppdraget till myndigheten. Eftersom är ett exportberoende land kan utskottet i likhet med regeringen konstatera att exportstödjande verksamhet och internationella materielsamarbeten är två viktiga delar i en kostnadseffektiv materielförsörjning. Att verka för transparens, affärsmässighet och marknadstillträde på lika villkor kan också ses som en viktig grund i arbetet. Utskottet bedömer att kostnadseffektiviteten inte främjas av att framtida förmodade exportintäkter eller förmodad kostnadsdelning ligger till grund för anskaffningsbeslut. Utskottet utgår från att Försvarsmaktens investeringsplaner kommer att revideras i enlighet med tillkännagivande (se s. 23). Eftersom investeringsplanerna då ska ge en bild av det förväntade utfallet inom de tilldelade anslagen torde det inte inkludera förmodade framtida exportintäkter. Utskottet noterar att beskrivit hur har kommit att bli en relativt liten kund hos exportberoende företag som är verksamma i och att ökade exportintäkter och kostnadsdelning inte ensamt bidrar till att stärka den operativa förmågan. förslag när det gäller både möjligheter och risker i såväl operativa som ekonomiska termer utgör ett underlag för Försvarsberedningens arbete. Utskottet utgår från att det arbetet kan bidra till att tydliggöra begreppet försvarsnytta tillsammans med förutsättningarna för försvarsindustrin i och utvecklingen i fråga om försvarsexport. Utskottet ser inte skäl att nu föregripa det arbetet och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om EU-samarbete. Jämför reservation 18 (M, L) och 19 (KD). I motion 2018/19:2040 av m.fl. (L) anför motionärerna att måste ta större ansvar för sin egen säkerhet till följd av det ändrade omvärldsläget. Motionärerna vill se ett fördjupat europeiskt försvarssamarbete där är en aktiv röst i både EU och det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco). Motionärerna yrkar därför på att utreda möjligheten för att fördjupa Pescosamarbetet och delta i fler projekt (yrkande 18). m.fl. (KD) anför i motion 2018/19:2777 yrkande 5 att regeringen bör verka för att EU utvecklar försvarskompetens inom asymmetrisk krigföring. Det är enligt motionärerna positivt att EU börjat bygga upp kapaciteten för att möta denna typ av krigföring. Även Nato har påbörjat ett arbete för att bygga upp kompetensen inom området. Motionärerna anser att EU och Nato bör samverka för att utveckla sin kompetens. Bakgrund och tidigare beredning När det gäller den övergripande inriktningen för finansiering av EU-projekt beslutade vid EU-inträde om principer om neutralitet för statens budget (prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr. 1994/95:67). Neutraliteten innebär att när ett beslut på EU-nivå leder till en ökning av den svenska EU-avgiften ska ökningen finansieras genom en utgiftsminskning inom det utgiftsområde till vilket EU-åtgärden kan hänföras. I det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets behandling av den försvarspolitiska propositionen delade utskottet regeringens syn att samarbetet i EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik (bet. 2014/15:UFöU5). Utskottet instämde även i regeringens bedömning att ett starkt europeiskt samarbete, med EU som kärna, är av stor vikt mot bakgrund av den ryska aggressionen i . Utskottet anförde bl.a. att bör bidra aktivt till den konceptuella utvecklingen inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och fortsätta att bidra till EU:s civila och militära krishanteringsinsatser. I försvarsutskottets betänkande 2017/18:FöU3 konstaterade utskottet att har beslutat att målet för det militära försvaret ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Utskottet framhöll likt tidigare att säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och att hot mot fred och säkerhet avvärjs i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer. Utskottet stod fast vid sin bedömning att aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra . Utredning om Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov () som regeringen tillsatte 2016 skulle bl.a. föreslå hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras med syfte att säkra den operativa förmågan efter 2020, men den fick även i uppdrag att bedöma möjligheterna och riskerna med internationellt samarbete (dir. 2016:110). Utredningen föreslog att analyser av möjligheter och risker i högre grad bör genomföras och redovisas inför beslut om internationella materielsamarbeten och export samt att förmodade intäkter och kostnadsdelning från export inte bör ingå i investeringskalkylerna. Utredningen framhöll att analyser visat att två länders anskaffningsprojekt som sammanfaller helt och hållet skulle kunna ge en större serietillverkning och kostnadsbesparingar. Analyserna visade också att ju mer ländernas krav på anskaffningsprojekten skiljer sig åt desto mindre blir vinsten med ett samarbete. Kraven kan t.o.m. vara så olika att fördyringarna och förseningarna blir större än kostnadsminskningarna. Att inför projekt skapa tydliga avstämningstidpunkter där beslut kan fattas om att avbryta ett samarbete bedömde utredningen som en viktig möjlighet för att kunna lämna ett projekt som utvecklats på ett sådant sätt att vinsterna med samarbetet uteblivit (SOU 2018:7). Rådet beslutade om att upprätta Pesco (det permanenta strukturerade samarbetet inom Europeiska unionen) . Pesco är baserat på artikel 42 och 46 i fördraget om Europeiska unionen () samt dess protokoll nr 10. Regeringen föreslog i proposition 2017/18:44 att skulle gå med i Pesco. Statssekreterare och utrikesrådet informerade det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet om propositionens bakgrund och innehåll (prot. 2017/18:5). Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslog i betänkande 2017/18:UFöU3 att regeringens förslag om ett svenskt deltagande i Pesco skulle bifallas. Betänkandet fick stöd av kammaren (prot. 2017/18:44, rsk. 2017/18:94). Det är upp till de medlemsstater som medverkar i Pesco att själva bestämma hur många projekt de vill delta i. deltar för närvarade i fyra av trettiofyra Pescoprojekt, varav tillsammans med ansvarar för att koordinera ett av projekten. Projekten samfinansieras av de deltagande medlemsstaterna. I försvarsutskottets utlåtande Start för Europeiska försvarsfonden (utl. 2017/18:FöU10) anförde försvarsutskottet vidare att man anser att bör vara drivande i att utveckla samarbetet på de områden där det finns samarbets- och effektiviseringsvinster och där man genom samarbete kan höja såväl enskilda försvarsförmågor som den EU-gemensamma försvarsförmågan men att medlemsstaternas kompetens på området bör värnas och att det bör finnas handlingsfrihet att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att främja det nationella försvaret. Utskottet anförde också att bör verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU. informerade försvarsminister utskottet om det svenska deltagandet i Pesco (prot. 2017/18:14). Försvarsministern har regelbundet uppdaterat utskottet om det svenska deltagandet. Regeringens inriktningsbeslut till Försvarsmakten fattades (2017/01724/MFI). Med utgångspunkt i de svenska principerna för materielförsörjning anger regeringen där att Försvarsmaktens värdering av internationella materiel- och logistik-samarbeten ska vara hur samarbetet bidrar till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. I den mån det är relevant ska även säkerhetspolitiska aspekter beaktas. Om dessa förutsättningar är uppfyllda ska Försvarsmakten också beakta möjligheten att ett samarbete kan få stöd från det europeiska försvarsindustriprogrammet. Enligt uppdrag i regleringsbrevet ska Försvarsmakten i samverkan med () och () bistå (Försvarsdepartementet) med att identifiera möjliga svenska områden och projektbidrag till Europeiska försvarsfonden. Försvarsmakten ska även analysera vilka forsknings- och utvecklingsprojekt i fonden som myndigheten eventuellt skulle kunna dra nytta av. Utskottet anser i likhet med regeringen att värderingen av internationella samarbeten ska vara hur de bidrar till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. Utskottet välkomnar därför arbetet med att analysera vilka områden och forsknings- och utvecklingsprojekt till Europeiska försvarsfonden som och Försvarsmakten eventuellt kan dra nytta av. Utskottet menar att samarbets- och effektivitetsvinster som bidrar till att stärka Försvarsmaktens operativa förmåga gagnar och att EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Utskottet ser positivt på att regeringen även gett Försvarsmakten i uppdrag att i sitt arbete med internationella materielsamarbeten beakta möjligheten att ett samarbete kan få stöd från det europeiska försvarsindustriprogrammet. Utskottet förutsätter att regeringen är drivande i att utveckla samarbetet på de områden där effektiviseringsvinster kunnat identifieras och där samarbetet kan bidra till att höja prioriterade delar av försvarsförmågan. Utskottet står fast vid uppfattningen att bör verka för en budgetpolitik inom EU som är både effektiv och återhållsam. I budgetbetänkandet redovisade utskottet bedömningen att svensk försvarsförmåga kommer att minska om inte mer resurser tillförs. En ökning av den svenska EU-avgiften som uppstår till följd av satsningar inom ramen för t.ex. Europeiska försvarsfonden belastar utgiftsområde 6, och därför utgår utskottet från att regeringen gör en sammanvägd bedömning när fattar beslut om hur många, och vilka, projekt bör delta i. Utskottet utgår vidare från att regeringen värnar den nationella handlingsfriheten och bedömer hur en alternativ användning av dessa anslagsmedel inom utgiftsområdet skulle bidra till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. De regelbundna uppdateringar som försvarsministern lämnat om det svenska deltagandet i Pesco ger utskottet goda förutsättningar att följa arbetet inom EU. Utskottet utgår från att regeringen förstärker sin förmåga att analysera möjligheter och risker inför beslut om materielsamarbeten och att utskottet fortsätter att få kontinuerliga uppdateringar. Utskottet ser inte skäl för att vidta några åtgärder med anledning av motionerna och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om fördjupat samarbete med . Jämför reservation 20 (SD). I motion 2018/19:1386 av m.fl. (SD) anförs att ska inleda ett fördjupat militärt utbyte och samarbete med (yrkande 2). Vidare anser motionärerna att bör ta fram en gemensam materielanskaffningsstrategi för försvarsmateriel tillsammans med den brasilianska staten (yrkande 3). Motionärerna anser att det strategiska avtal som ingicks 2009 med var mycket viktigt för . I och med försäljningen av stridsflygplanet 39 till fördjupades avtalet ytterligare. Affären har enligt motionärerna framför allt lett till att fick en strategisk partner att vidareutveckla Gripen och dess förmågor med. Frukten av detta samarbete ser vi nu genom utvecklingen av den tvåsitsiga versionen Gripen E/F – ett flygplan som förväntas vara operativt och som kommer att stärka såväl den svenska som den brasilianska försvarsförmågan. Motionärerna ser gärna att det militära samarbetet utvidgas ytterligare till att inkludera samarbeten och samövningar mellan våra länders olika försvarsgrenar, men också till att omfatta tekniskt utbyte och forskning. Även när det gäller samarbete kring materielanskaffning är motionärerna positiva, och de menar att en gemensam materielanskaffning bl.a. skulle stärka relationerna till . Exempelvis överväger att anskaffa systemen EMADS och Sea Ceptor. Bakgrund och tidigare beredning Regeringens inriktningsbeslut till Försvarsmakten beslutades (2017/01724/MFI). Med utgångspunkt i de svenska principerna för materielförsörjning anger regeringen att Försvarsmaktens värdering av internationella materiel- och logistiksamarbeten ska vara hur samarbetet bidrar till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. I den mån det är relevant ska även säkerhetspolitiska aspekter beaktas. I budgetpropositionen under avsnittet om väsentliga säkerhetsintressen (prop. 2017/18:1) redovisade regeringen att det för vissa områden är betydelsefullt att upprätthålla en nationell integritet och självständighet i förhållande till andra stater. Tillgången till teknisk kompetens och avancerade materielsystem kan behövas i för att säkerställa att sådan även finns vid höjd beredskap och i krig. Regeringen bedömde att integritetskritiska delar av ledningssystemområdet bör ses som ett väsentligt säkerhetsintresse på samma sätt som stridsflygsförmågan och undervattensförmågan. Regeringen bedömde också att delar av system även fortsättningsvis kan komma att betraktas som väsentliga säkerhetsintressen. Regeringen avsåg att fortsätta att analysera hur säkerhetsintressen bäst tillgodoses och att utnyttja de möjligheter som ges för att skydda ett väsentligt säkerhetsintresse. Regeringen redovisade att en utgångspunkt för det fortsatta arbetet skulle vara totalförsvarets behov samt att statens krav på kostnadseffektivitet, rationalitet och ekonomisk balans tillgodoses. I försvarsplan (Estratégia Nacional de Defesa inom ramen för Política Nacional de Defesa) anges elva mål för det nationella försvaret, och ett av dem är att den egna försvarsindustrin bör utvecklas så att kan uppnå en nationell autonomi inom kritiska teknologiområden. har en försvarsindustristrategi (Base Industrial de Defesa) som syftar till att stärka den försvarsindustriella basen i landet med målet att bli självförsörjande när det gäller teknologi som är kritisk för det brasilianska försvaret. Partnerskap med andra länder som erbjuder teknologiöverföring som kan möjliggöra nationell produktion och gör att stegvis kan bli importoberoende beskrivs som en del av försvarsindustristrategin. Någon motsvarighet till den svenska materielförsörjningsstrategin finns däremot inte i den brasilianska försvarsplanen. Med utgångspunkt i de svenska principerna för materielförsörjning anger regeringen att Försvarsmaktens värdering av internationella materiel- och logistiksamarbeten ska vara hur samarbetet bidrar till att uppfylla Försvarsmaktens operativa behov. I den mån det är relevant anger regeringen att även säkerhetspolitiska aspekter bör beaktas. Utskottet anser att den utgångspunkten är en viktig bedömningsgrund även i fråga om en eventuell ytterligare fördjupning av samarbetet med . Stridsflygsförmågan som utpekats som ett väsentligt säkerhetsintresse är en mycket viktig del i det strategiska samarbetet mellan och . Eftersom regeringen i budgetpropositionen aviserade att man avsåg att fortsätta analysera hur säkerhetsintressen bäst tillgodoses och utskottet bejakar att grunden för internationella materielsamarbeten är Försvarsmaktens operativa behov finner utskottet inte skäl att föreslå några åtgärder och avstyrker därför båda motionsyrkandena. Utländska köp av strategiska fastigheter Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om utländska köp av strategiska fastigheter. Jämför reservation 21 (M). I motion 2018/19:2821 av m.fl. (M) understryker motionärerna vikten av att ha möjlighet att kontrollera utländska investeringar och markköp (yrkande 4). Motionärerna beskriver hur utländska direktinvesteringar har aktualiserats genom ett antal uppmärksammade fall där kinesiska intressenter har velat investera i svensk och europeisk infrastruktur. Det gäller t.ex. hamnen i , en höghastighetsjärnväg –, hamnen i och en höghastighetsjärnväg –. beskrivs som aktiva investerare som köper upp företag med strategisk kompetens i och andra delar av världen.