bet · H601CU17 · 2019-06-07 00:00:00 — I motion 2018/19:3084 (SD) yrkande 3 begärs att ska tillföra lagstiftningsärendet motivuttalanden om begreppet beaktansvärd utsträckning. Utskottet konstaterar att med beaktansvärd utsträckning avses att hyresgästen har sin permanenta bostad i lägenheten, alternativt använder den som en komplementbostad. Enligt utskottet framstår det som väl avvägt att knyta an denna bedömning till de kriterier som hyresnämnderna tillämpar vid prövningen av om en hyresgäst har ett skyddsvärt behov av lägenheten. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns anledning för att göra några motivuttalanden. Motionen bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag om tillkännagivanden om lagstiftningens framtida utformning. Förslagen rör bl.a. en översyn av privatuthyrningslagen och en uppföljning av konsekvenserna av taket för andrahandshyror. Utskottet hänvisar bl.a. till innehållet i de lagändringar som utskottet har ställt sig bakom. Jämför reservation 5 (SD), 6 (V) och 7 (KD). Momodou m.fl. (V) begär i kommittémotion 2018/19:3076 yrkande 2 ett tillkännagivande om att lagen (2012:978) om uthyrning av egen bostad, förkortad privatuthyrningslagen, bör ses över i syfte att öka andrahandshyresgästernas trygghet. Motionärerna välkomnar de förslag som läggs fram i propositionen i syfte att strama upp reglerna kring andrahandsuthyrning av hyreslägenheter. Enligt motionärerna befinner sig andrahandshyresgäster i det ägda bostadsbeståndet i en minst lika utsatt situation som andrahandshyresgäster på hyresmarknaden. Införandet av privatuthyrningslagen har lett till kraftigt höjda andrahandshyror i exempelvis bostadsrätter, och lagen bör därför ses över i syfte att öka andrahandshyresgästernas trygghet. I kommittémotion 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att genomföra en uppföljning av konsekvenserna av hyrestaket för andrahandsuthyrningar. Enligt motionärerna finns det en risk för att ett tak för andrahandshyror spär på den svarta marknaden, och därför måste ett hyrestak följas upp och utvärderas. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2018/19:3084 ett tillkännagivande om att det bör införas ett undantag från kravet om ett års boendetid för bytesrätt av hyreskontrakt (yrkande 1). Ett krav på boende eller synnerliga skäl för byte av hyresrätt riskerar enligt motionärerna att skapa mer stelbenthet på hyresmarknaden. För att tillgodose fall där personer behöver göra byten av hyreskontrakt i samband med byte av sysselsättning, anser motionärerna att det behövs en undantagsregel i fråga om kravet boendetid. Motionärerna begär även ett tillkännagivande om att den högsta straffsatsen för olaglig handel med hyresrättskontrakt bör harmoniseras med grovt bedrägeri och grovt skattebrott (yrkande 2). Det innebär att den högsta straffsatsen även gäller för omfattande handel med hyreskontrakt. I propositionen anför regeringen bl.a. följande skäl för att förstahandshyran ska vara ett tak vid andrahandsupplåtelser. Det finns inget legitimt intresse för en hyresgäst vars hyra bestämts enligt gällande hyressättningsregler att vid en upplåtelse i andra hand ta ut en hyra som kraftigt överstiger den egna hyran. Hyresgästen ska inte kunna tjäna pengar på sin hyreslägenhet. Regeringen föreslår därför att det ska införas en kompletterande hyressättningsregel som förtydligar att hyran vid en andrahandsupplåtelse aldrig bör anses som skälig om den överstiger den hyra som förstahandshyresgästen betalar, plus vissa tillåtna tillägg. Regeln innebär att förstahandshyran är ett tak för andrahandshyran. Det betyder inte att en andrahandshyra som ligger på samma nivå som förstahandshyran alltid är att betrakta som skälig. Vad gäller ettårsfristen för byte anför regeringen bl.a. att ett krav på att hyresgästen och bytesparten ska ha bott i sina lägenheter för att byte ska tillåtas, skulle försvåra genomförandet av skenbyten och ha en dämpande effekt på handeln. Inskränkningen kan enligt regeringen inte heller ses som alltför betungande för enskilda hyresgäster, särskilt som undantag från ettårsfristen kan medges om omständigheterna är särskilt ömmande. Som exempel på sådana särskilda skäl som kan ligga till grund för tillstånd, trots att bosättningskravet inte är uppfyllt, anges dödsfall i familjen som medför ett mycket stort behov för hyresgästen att omgående få en mindre lägenhet eller att flytta till en annan ort och att hyresgästen förlorat jobbet och inte har ekonomisk möjlighet att betala hyran för sitt nuvarande boende. Regeringen anför i propositionen bl.a. följande i fråga om straffskalorna för olaglig handel med hyreskontrakt. Brott som grovt bedrägeri och grovt skattebrott har visserligen en straffskala som sträcker sig längre än till , nämligen . Ett maximistraff om fyra års fängelse för grovt brott framstår emellertid som tillräckligt för att möjliggöra en differentierad straffmätning och ge utrymme att döma ut en proportionerlig påföljd även i de allvarligaste fallen. Privatuthyrningslagen gäller när en privatperson hyr ut en egen bostadsrättslägenhet, ett en- eller tvåfamiljshus, en ägarlägenhet eller ett annat ägt boende. Lagen gäller alltså inte vid en andrahandsupplåtelse av en hyresrätt. Vid upplåtelse enligt lagen tillåts bl.a. en friare hyressättning än vid upplåtelse enligt hyreslagen. Om inte något annat har föreskrivits i privatuthyrningslagen gäller bestämmelserna i hyreslagen. har i betänkandet Stärkt ställning för hyresgäster (2017:33) bl.a. utrett frågor om privatpersoners uthyrning av bostäder och bedömt hur en lämplig avvägning mellan parternas intressen bör göras när privatpersoner hyr ut bostäder. Utredningen har identifierat vissa problem i fråga om privatpersoners uthyrning av bostäder, bl.a. att det dubbla regelverket på området ibland gör det svårt för de inblandade att se vilket regelverk som är tillämpligt på vissa hyresavtal – privatuthyrningslagen eller hyreslagen. I betänkandet lämnas flera förslag i syfte att motverka dessa problem, bl.a. att privatuthyrningslagen ska upphävas som särbestämmelsen om hyressättning tas in i hyreslagen och att hyresgästen ska få möjlighet att vända sig till begära återbetalning av hyra. Betänkandet bereds inom . Utskottet har tidigare i detta betänkande ställt sig bakom regeringens förslag om åtgärder mot svarthandel med hyreskontrakt och annat missbruk av hyresrätter i syfte att få en bättre fungerande hyresbostadsmarknad med bl.a. bättre hyresvillkor och sundare bostadsmiljöer. Utskottet konstaterar vidare att lämnat flera förslag, bl.a. när det gäller privatuthyrningslagen, i syfte att stärka hyresgästers ställning. Det saknas enligt utskottets mening skäl att föregripa det pågående arbetet genom att föreslå något tillkännagivande i fråga om en översyn av privatuthyrningslagen. Med hänsyn till att andrahandshyrorna i så hög grad överstiger förstahandshyrorna är det tydligt att hittillsvarande hyressättningsregler inte har haft något starkare genomslag på andrahandsmarknaden. Utskottet har därför ställt sig bakom regeringens förslag om att förstahandshyran ska utgöra ett tak för andrahandshyran. Utskottet anser inte att det finns någon beaktansvärd risk för att taket kommer att spä på den svarta marknaden för andrahandskontrakt, men vid eventuella indikationer på detta kan det finnas anledning att återkomma i frågan. Vad gäller ettårsfristen för byte konstaterar utskottet att en hyresgäst kan få tillstånd till byte trots att kravet boendetid inte är uppfyllt, om det föreligger synnerliga skäl. Utskottet anser att regleringen ger ett tillräckligt stort utrymme för avsteg vid särskilt ömmande omständigheter och att det därför inte finns behov av något ytterligare undantag. Utskottet anser att straffskalorna för olaglig handel med hyreskontrakt är väl avvägda och att det inte finns anledning att harmonisera straffskalan för grovt brott med straffskalorna för grovt bedrägeri och grovt skattebrott. Mot denna bakgrund bör samtliga motionsyrkanden avslås. Kriminalisering av köp av hyreskontrakt, punkt 1 (M, V, KD) av (KD), (M), (M), (M), (M) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken i de delar det avser 12 kap. 65 b §. 2018/19:3076 av Momodou m.fl. (V) yrkande 1 och 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 1 och avslår proposition 2018/19:107 punkt 1 i denna del. Regeringen föreslår att det ska vara straffbart att betala särskild ersättning för att hyra en bostadslägenhet eller för att förvärva hyresrätten till en sådan lägenhet. Regeringen anser att köparen av ett hyreskontrakt agerar lika klandervärt som säljaren och att det därför inte finns några bärande skäl mot att köparen och säljaren behandlas enligt samma utgångspunkter när det gäller straffrättsligt ansvar. Vi delar inte regeringens uppfattning. Köp av hyreskontrakt är visserligen klandervärt men det måste beaktas att köparen ofta befinner sig i en utsatt situation. Kriminalisering av något som varit straffritt kräver mycket starka skäl, och i likhet med Lagrådet anser vi att det inte finns tillräckligt starka skäl för en kriminalisering av köparens handlande. Vi anser även att det kan ifrågasättas om den föreslagna kriminaliseringen utgör ett effektivt medel för att motverka handel med hyresrätter. Enligt vår mening finns det anledning att avvakta utfallet av andra åtgärder, däribland de föreslagna åtgärderna av civilrättslig karaktär, innan ytterligare straffrättsliga sanktioner införs. Mot denna bakgrund anser vi att bör avslå regeringens förslag om kriminalisering av köp av hyreskontrakt. bör därför avslå regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken i denna del och bifalla motionerna 2018/19:3076 yrkande 1 och 2018/19:3083 yrkande 1. Förverkande vid uttag av för hög andrahandshyra, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: a) avslår regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken i de delar det avser 12 kap. 42 § första stycket 6, 12 kap. 43 § regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken med den ändringen att orden ”eller 6” i andra stycket ska utgå, 2. punkt 5 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken med den ändringen att orden ”eller med en hyra som inte är skälig enligt 12 kap. 55 § fjärde stycket” ska utgå. 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 2 och bifaller delvis proposition 2018/19:107 punkt 1 i denna del. Förslaget om att hyresrätten ska vara förverkad vid uttag av för hög andrahandshyra är långtgående och kan inte anses stå i proportion till handlingen. Enligt dagens reglering ska andrahandshyrorna vara skäliga, och den andrahandshyresgäst som är missnöjd med sin hyresnivå kan vända sig till och återkräva det oskäliga beloppet. Trots detta sker sällan några rättelser, sannolikt eftersom andrahandshyrorna ligger nära marknadshyrorna och alternativen för hushållen är få. Remissinstanser som och anser att förslaget är för långtgående, och samt Hovrätten över och anser att regeringen hade kunnat gå fram med andra åtgärder. Införandet av ett tak för andrahandshyror bör vara en tillräcklig åtgärd för att stärka andrahandshyresgästernas ställning. Jag anser därför att bör avslå regeringens förslag om förverkande vid för hög andrahandshyra. Mitt ställningstagande föranleder också vissa följdändringar i regeringens förslag. Kriminalisering av otillåten andrahandsuthyrning till överhyra, punkt 3 (M, KD) av (KD), (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken i de delar det avser 12 kap. 65 c §. 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2018/19:3087 av m.fl. (M) samt avslår proposition 2018/19:107 punkt 1 i denna del. Att göra det straffbart att hyra ut en lägenhet i andra hand utan tillstånd till en för hög hyra kan enligt regeringen förväntas ha en avskräckande effekt på de hyresgäster som missbrukar sin hyresrätt. I likhet med flera remissinstanser och Lagrådet anser vi att det inte finns tillräckligt starka skäl för en så ingripande åtgärd som en kriminalisering innebär. Det finns inte säkra belägg för att problemet är av sådant allvarligt slag som krävs för att en kriminalisering ska framstå som nödvändig. Regeringens förslag om ändringar i de civilrättsliga följderna är enligt vår mening tillräckliga åtgärder för att avskräcka denna typ av otillåten andrahandsuthyrning. Vi anser därför att bör avslå regeringens förslag om kriminalisering av otillåten andrahandsuthyrning till överhyra. Lagförslagen i övrigt, punkt 4 – motiveringen (SD) av (SD), (SD) och (SD). Enligt regeringens förslag måste förstahandshyresgästen använda lägenheten som bostad i beaktansvärd utsträckning för att inte en upplåtelse av lägenheten eller en del av den ska utgöra en tillståndspliktig andrahandsupplåtelse. I författningskommentaren och övervägandena till förslaget anges att med beaktansvärd utsträckning avses 2–eller 80–. Vi delar regeringens uppfattning att lägenheten ska användas i beaktansvärd utsträckning för att upplåtelsen inte ska utgöra en tillståndspliktig andrahandsupplåtelse. Det kan dock förekomma situationer då personer inte uppfyller kravet på ett visst antal dagar eller år, men där hyresgästen ändå har behov av bostaden på grund av arbete, näringsverksamhet, studier eller familjesituation. Vi anser därför att det i förarbetena bör klargöras att begreppet beaktansvärd utsträckning inte ska baseras på ett förutbestämt antal dagar eller vecka, utan att begreppet i stället ska definieras som att personen har ett återkommande boendebehov där personen i någon utsträckning är verksam i studier, arbete eller näringsverksamhet. Vårt ställningstagande innebär att motionen tillgodoses och att den därför ska avslås. Lagstiftningens framtida utformning, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3084 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:3076 av Momodou m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 4. Vi välkomnar att åtgärder vidtas i syfte att motverka att personer tecknar ett lägenhetskontrakt i syfte att snabbt byta hyresrätten mot ersättning och har därför ställt oss bakom regeringens förslag. riskerar förslaget om en ettårsfrist för byte att skapa mer stelbenthet på en hyresmarknad som är relativt trög och där exempelvis arbetstagare inte snabbt kan flytta till en ny hyresrätt på annan ort. Byte till ett arbete eller uppstart av näringsverksamhet på annan ort ska inte betraktas som synnerliga skäl på en normalt fungerande arbetsmarknad. Det bör även beaktas att provanställningar är standardiserade . För att tillgodose dessa fall, då personer behöver genomföra byten av hyresrätter i samband med byte av sysselsättning, behövs en undantagsregel från kravet boendetid. Vi har också ställt oss bakom regeringens förslag om skärpta straff för olaglig handel med hyreskontrakt. Enligt propositionen ska det högsta straffet för grovt brott vara fängelse. Eftersom den grovt kriminella sektorn på ett mer systematiskt sätt handlar med hyreskontrakt, står dess brottslighet enligt vår mening i proportion till grovt bedrägeri och grovt skattebrott. Därför anser vi att straffskalan för grovt brott ska harmoniseras med den som gäller för grovt bedrägeri och grovt skattebrott, vilket innebär att maximistraffet skulle vara fängelse. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ i frågorna och återkomma till med lagförslag. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Lagstiftningens framtida utformning, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3076 av Momodou m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2018/19:3084 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2. Jag välkomnar och har ställt mig bakom regeringens förslag om att strama upp reglerna kring andrahandsuthyrning av hyreslägenheter. Ockerhyror och otillåten andrahandsuthyrning är två växande problem i bostadsbristens . Jag vill i detta sammanhang påpeka att andrahandshyresgäster i det ägda bostadsbeståndet befinner sig i en minst lika utsatt situation som andrahandshyresgäster på hyresmarknaden. Införandet av privatuthyrningslagen har lett till kraftigt höjda andrahandshyror i exempelvis bostadsrätter. Att hyra en bostadsrätt i andra hand är dyrare än motsvarande hyra för ett förstahandskontrakt (2018:29). De höga andrahandshyrorna slår hårt mot dem som tvingas hyra en bostadsrätt i andra hand för att ha någonstans att bo – främst yngre ensamhushåll med lägre inkomster. Vinnarna är bostadsrättsägarna som redan gynnas med ränte- och ROT-avdrag. Det går inte att blunda för den negativa utveckling som skett sedan privatuthyrningslagen infördes i form av kraftigt höjda andrahandshyror – hyresnivåer som inte kan beskrivas som annat än ockerhyror. Jag anser därför att privatuthyrningslagen bör ses över i syfte att öka andrahandshyresgästernas trygghet. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Lagstiftningens framtida utformning, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3083 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2018/19:3076 av Momodou m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:3084 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2. Enligt propositionen ska hyran vid en upplåtelse i andra hand inte få vara högre än förstahandshyran, med tillägg för möbler, utrustning och andra nyttigheter som ingår i upplåtelsen. Tillägget för möbler m.m. ska inte få överstiga förstahandshyran med . Andrahandshyrorna har, som regeringen noterat, ökat väsentligt mer än förstahandshyrorna. Detta beror till stor del på att marknadspriset i det befintliga beståndet vida överstiger det reglerade priset. I det nuvarande systemet har således andrahandsuthyrningarna blivit något av en ventil. Jag håller med regeringen om att syftet med en andrahandsuthyrning inte ska vara att förstahandshyresgästen ska tjäna pengar på uthyrningen. Nuvarande lagstiftning och situationen på bostadsmarknaden har dock inneburit att intjäning är möjlig. Detta får sannolikt konsekvensen att förstahandshyresgäster inte säger upp sitt kontrakt utan i stället väljer att hyra ut bostaden så länge detta är möjligt. Jag ser att ett hyrestak kan vara en framkomlig väg för att minimera dessa tendenser, men finns det en risk för att ett hyrestak spär på den svarta marknaden. Hyrestaket måste därför följas upp och utvärderas. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2018/19:107 Åtgärder mot handel med hyreskontrakt: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i hyresför-handlingslagen (1978:304). 2018/19:3076 av Momodou m.fl. (V): 1.Riksdagen avslår propositionen i den del som avser förslaget om att kriminalisera köp av hyreskontrakt. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att privatuthyrningslagen bör ses över i syfte att öka andrahandshyresgästernas trygghet och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3083 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen avslår regeringens förslag om att göra det straffbart att betala särskild ersättning för att hyra en bostadslägenhet eller för att förvärva hyresrätten till en sådan lägenhet. 2.Riksdagen avslår regeringens förslag om att hyresrätten ska vara förverkad i de fall hyran är högre än det satta taket. 3.Riksdagen avslår regeringens förslag om att det ska vara straffbart att hyra ut en lägenhet i andra hand utan samtycke av hyresvärden eller tillstånd av hyresnämnden till en hyra som överstiger förstahandshyran med tillåtna tillägg för möbler och andra nyttigheter som ingår i upplåtelsen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en uppföljning av konsekvenserna av hyrestaket för andrahandsuthyrningar och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3084 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett undantag från kravet om ett års boendetid för bytesrätt av hyreskontrakt och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att harmonisera den högsta straffsatsen för olaglig handel med hyresrättskontrakt med grovt bedrägeri och grovt skattebrott och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om regeringens förslag om en tydligare gräns mellan inneboende- och andrahandsupplåtelser med de motivuttalanden som framgår av motionen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3087 av m.fl. (M): avslår propositionen i den del som gäller 12 kap. 65 c § jordabalken. bostadsmarknad fungerar dåligt. Vi har en bostadskris i landet. Unga människor på jakt efter sin första bostad har små chanser att lyckas. Arbetsmarknaden begränsas av bristen på bostäder. Företag väljer bort för att deras anställda inte har någonstans att bo. Och så har vi regeringen - en regering som verkar totalt oförmögen att presentera en enda lösning på hur dagens bostadskris ska lösas. Dagens betänkande, Åtgärder mot handel med hyreskontrakt, är ett sätt att försöka plåstra om ett brutet ben. Självfallet är det förkastligt att utnyttja den bostadskris som finns på bekostnad av fastighetsägare och desperata människor som är på jakt efter tak över huvudet. Vi moderater tycker att det är viktigt att ha en väl fungerande hyresmarknad och välkomnar självklart ett tydligt regelverk med tuffa åtgärder mot dem som utnyttjar desperata människor - ofta unga, ofta utsatta. Men, fru talman, vi vänder oss mot att regeringen med detta förslag vill införa en ny grupp kriminella i : de unga, de desperata och de utsatta människor som på grund av regeringens icke existerande bostadspolitik känner sig tvungna att köpa ett hyreskontrakt för att över huvud taget få tak över huvudet. Jag yrkar därför bifall till reservation 1 i dagens betänkande och står självfallet även bakom reservation 3. Vi moderater anser att det är tillräckligt med de civilrättsliga åtgärder som föreslås. Det är förslag som tydligt säger att om man hyr ut eller hyr i andra hand utan fastighetsägarens godkännande eller tar ut överhyra blir man av med sin rätt till bostaden. Vi tycker absolut inte att det är försvarbart att göra människor kriminella på grund av att regeringen brister i förmåga att få fram en fungerande bostadspolitik. Kriminalisering löser inte problemen utan riskerar enbart att drabba redan utsatta människor. Varför har vi denna debatt ? Frågan har två svar: bostadskris och den rödgröna regeringen. Bostadsminister har tidigare uttalat att han inte vill beskriva situationen som en kris. Det finns bostäder, hävdar han. Hade bostadsminister haft rätt hade vi troligtvis inte haft dagens debatt. En fungerande bostadsmarknad där tillgång och efterfrågan möts skapar inte grogrund för en svart marknad där utsatta människor utnyttjas och fastighetsägaren förlorar kontrollen över sin egendom. Det är dagens dysfunktionella bostadssituation som skapar förutsättningarna för utnyttjandet. Det är detta problem som den rödgröna regeringen borde koncentrera sig på att lösa. Jakten på redan utsatta människor är inte bostadspolitik. Den rödgröna regeringen är nu inne i sin andra mandatperiod, och fortfarande finns inga förslag på hur bostadskrisen ska lösas, inga förslag som ger de människor som regeringen nu vill kriminalisera en riktig möjlighet att ta sig in på bostadsmarknaden. Bostadsminister önskar sig ett trollspö.