bet · H601SoU9 · 2019-04-15 00:00:00 — Motionsyrkanden om platser på skyddade boenden för unga, om papperslösa kvinnors våldsutsatthet, om våld mot kvinnor med funktionsnedsättning, om våldsutsatta kvinnor utan uppehållstillstånd, om dödsfallsutredningar, om kvinnojourernas finansiering samt om resursjourer för kvinnor med beroendetillstånd och/eller psykisk ohälsa behandlades i betänkande /16:SoU6 Socialtjänstfrågor (s. 29 f.). biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2015/16:82). Liknande yrkanden om dödsfallsutredningar och om kvinnojourernas finansiering har därefter behandlats i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU13 Socialtjänstfrågor. Ett motionsyrkande om papperslösa kvinnors våldsutsatthet behandlades även i betänkande 2015/16:SfU15 Anhörig- och arbetskraftsinvandring (s. 29 f.). biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2015/16:87). Motioner om en översyn för att förhindra det dödliga våldet, om att öka anslagen till forskning om våld i samkönade relationer och om att reformera så att de som blivit utsatta för våld i samkönade relationer ska få hjälp, om stöd för barn i samband med anmälningar om våld i nära relationer, om Kvinnofridslinjen, om barnperspektiv i skyddade boenden samt om förebyggande arbete för potentiella förövare behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU13 Socialtjänst (s. 84 f.). biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2017/18:188 och 189). Enligt socialtjänstlagen (5 kap. 11 §) hör det till socialnämndens uppgifter att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. ska särskilt beakta att kvinnor som utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Utskottet noterar att det pågår arbete på flera håll när det gäller att förebygga våld i nära relationer. Regeringen har exempelvis gett i uppdrag att inom bl.a. stödja genomförandet och uppföljningen av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. I enlighet med strategin omfattar uppdraget även hbtq-personer och våld i samkönade relationer. Vidare har länsstyrelserna i uppdrag att ge regionalt kompetensstöd till kommuner och ideella föreningar och stiftelser när det gäller våld i nära relationer. Med hänvisning till pågående arbete anser utskottet att motionerna 2018/19:677 (S), 2018/19:841 (S) yrkandena 3 och 4, 2018/19:2227 (V) yrkandena 1, 3, 14, 16, 18 och 19 och 2018/19:2229 (V) yrkande 5 bör avslås. Utskottet har tidigare konstaterat att en viktig prioritering för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra är att utveckla och stärka insatserna för våldsutövare och för socialnämndens ansvar för denna målgrupp. När det gäller yrkanden om insatser för potentiella förövare och om ett breddat uppdrag för Kvinnofridslinjen anser utskottet dock att inga åtgärder bör vidtas i avvaktan på beredningen av förslagen från betänkandet Att bryta ett våldsamt beteende (SOU 2018:37). Motion 2018/19:2598 (L) yrkandena 20 och 21 bör därmed avslås. ansvarar för att både ett barn som har utsatts för brott och ett barn som har bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående får det stöd och den hjälp som han eller hon behöver. Utskottet konstaterar att Utredningen om ett stärkt barnrättsperspektiv för barn i skyddat boende bereds inom . Utskottet anser därför att motionerna 2018/19:2227 (V) yrkande 7 och 2267 (L) yrkande 19 bör avslås av i avvaktan på resultatet av detta arbete. Utskottet noterar att regeringen beslutade om en handlingsplan som bl.a. syftar till att förebygga och motverka prostitution och människohandel. Målet är att bidra till ett mer effektivt, strategiskt och målinriktat arbete mot prostitution och människohandel. Handlingsplanen omfattar även ett flertal insatser, bl.a. stärkt förebyggande arbete och samverkan mellan olika aktörer. Utskottet finner inga skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2018/19:2843 (C) yrkande 26. Av föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer framgår det att socialnämnden ska erbjuda våldsutsatta personer tillfälligt boende. Om det skyddade boendet tar emot barn bör det finnas personal med kunskap om barns behov. Vidare noterar utskottet att det av de allmänna råden framgår att socialnämnden bör kunna erbjuda stöd och hjälp i form av bl.a. hjälp att ordna stadigvarande boende. Utskottet vill även påminna om att de förslag som presenterades i betänkandet Ett fönster av möjligheter – stärkt barnrättsperspektiv för barn i skyddat boende (SOU 2017:112) fortfarande bereds inom . Utskottets uppfattning är att denna beredning bör inväntas och att aktuella motionsyrkanden därför bör avslås. Motionerna 2018/19:2598 (L) yrkande 18 och 2018/19:2843 (C) yrkande 19 avstyrks därmed. I likhet med regeringen anser utskottet att de ideella kvinno- och tjejjourerna utför ett betydelsefullt arbete för att ge skydd till kvinnor som utsatts för våld. Som framgår ovan pågår inom en översyn av stödet till kvinno- och tjejjourerna. Med hänvisning till pågående arbete anser utskottet att motionerna 2018/19:2227 (V) yrkande 2, 2018/19:2598 (L) yrkandena 14 och 15 och 2018/19:2843 (C) yrkande 20 bör avslås. Utskottet vill påminna om att det infördes ändringar i lagen om utredningar för att förebygga vissa skador och dödsfall. Ändringarna syftade dels till att göra verksamheten med dödsfallsutredningarna mer effektiv och ändamålsenlig, dels till att utredningarna ska omfatta fler fall än sådana där barn eller vuxna avlidit. Vid införandet av lagen instämde utskottet i regeringens bedömning att det finns en gräns för hur många fall som kan hanteras enligt lagen om utredningar avseende vissa dödsfall utan att riskera lagens krav på effektivitet och ändamålsenlighet (bet. 2017/18:SoU36 s. 11). Mot den bakgrunden är utskottet inte berett att nu föreslå någon utvidgning av utredningsverksamheten enligt vad som framförs i motionerna 2018/19:2227 (V) yrkandena 4 och 5 och 2018/19:2598 (L) yrkande 22. Motionerna bör avslås. Utskottet kan konstatera att det både i överenskommelsen och i regeringsförklaringen bl.a. framkommer att kompetensen om och arbetet mot hedersrelaterat våld ska öka samt att det behövs ett tydligt barnrättsperspektiv i arbetet mot hedersförtrycket. Utskottet vill även lyfta fram att regeringen ingick en överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL) som bl.a. ska omfatta arbete med att stödja personer som är utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck samt barnäktenskap, tvångsäktenskap och könsstympning. Vidare har länsstyrelserna i uppdrag att stödja regionala resurscentrum för barn och vuxna som är utsatta eller riskerar att utsättas för våld av närstående eller hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet är inte berett att ta något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:1402 (MP) yrkande 2, 2018/19:2267 (L) yrkande 22, 2018/19:2594 (L) yrkandena 8 och 10 samt 2018/19:2748 (MP) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om återvändande terrorister och anmälningsplikt för att motverka våldsbejakande extremism. I motion 2018/19:529 av (L) yrkande 1 föreslår motionären ett tillkännagivande om att återvändande terrorister inte utan att ta ansvar för sina brott ska beredas förtur till bostäder genom s.k. sociala kontrakt. Vidare föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om att kommuner bör ha samma ansvar som staten att motverka våldsbejakande extremism genom bl.a. anmälningsplikt. Enligt motionären bör vid misstanke om våldsbejakande extremism vara skyldig att göra en bedömning om huruvida en polisanmälan ska göras. Bakgrund och pågående arbete På regeringens uppdrag har utarbetat stöd för de anställda inom som kan komma i kontakt med dem som är, har varit eller riskerar att bli involverade i våldsbejakande extremism. Fokus ligger på möjligheter att ge stöd och förebygga att människor dras in i destruktiva miljöer. har bl.a. utarbetat ett stödmaterial för arbetet med återvändare från våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet och andra personer involverade i extremistiska miljöer i samt deras närstående (publicerat 2018). Myndigheten har dessutom utarbetat ett utbildningspaket i sju delar som tydliggör hur kan arbeta för att förebygga, upptäcka, utreda och ge insatser till barn och unga vuxna som involverats eller riskerar att involveras i våldsbejakande extremism. Materialet tydliggör även regelverket på området samt ansvarsfördelning och samverkansformer mellan och andra relevanta aktörer. anför i stödmaterialet att det inte finns någon generell skyldighet för att underrätta Polis- eller om en misstanke om ett begånget brott. Sekretessbestämmelserna hindrar inte från att under vissa förutsättningar på eget initiativ lämna uppgifter till polisen som angår misstanke om brott (Handläggning och dokumentation inom . 2015, s. 273 f.). När överväger om en polisanmälan ska göras ska myndigheten särskilt beakta brottets svårhetsgrad och hur starka misstankarna är. anför vidare att det finns en skyldighet att anmäla eller avslöja grova brott som är förestående eller pågående. Enligt 23 kap. 6 § (BrB) ska den som underlåter att anmäla eller annars avslöja ett förestående eller pågående brott, i de fall det är särskilt föreskrivet, dömas för underlåtenhet att avslöja brottet. Skyldigheten att anmäla gäller endast om det kan ske utan fara för den som ska göra anmälan och om gärningen har fortskridit så långt att den är straffbar. De brott som skyldigheten omfattar gäller exempelvis mord, grov misshandel, olaga frihetsberövande, våldtäkt, rån och grov skadegörelse. Motsvarande skyldighet finns även för terrorbrott och folkmord. Reglerna i om skyldighet att anmäla vissa förestående brott anses vara en sådan sekretessbrytande regel som avses i 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Enligt bestämmelsen i OSL hindrar inte sekretess att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Center mot våldsbejakande extremism m.m. I budgetpropositionen anförde regeringen följande (prop. 2018/19:1 utg.omr. 4 s. 28): Från har ett permanent center mot våldsbejakande extremism inrättats vid (Brå). Centret ska stärka och utveckla det kunskapsbaserade och sektorsövergripande arbetet med förebyggande åtgärder nationellt, regionalt och lokalt samt ge behovsanpassat stöd till yrkesverksamma. Kommunala verksamheters arbete, t.ex. insatser, spelar en viktig roll i det förebyggande arbetet. Centret har upprättat en särskild stödfunktion som ska möta framför allt kommuners behov av stöd i bl.a. individrelaterade frågor. Flera myndigheter har ansvar för centrala delar i arbetet och centret har som uppgift att verka för en högre grad av samordning mellan olika insatser och uppdrag. En särskild utredare har haft i uppdrag att se över genomförandet av brottsofferbestämmelserna i . Utredaren lämnade sitt förslag (Ds 2018:22 Genomförande av terrorismdirektivets brottsofferbestämmelser). Förslagen remitterades och bereds inom . Regeringen har vidare uppdragit åt att öka kunskapen om barns upplevelser av våldsbejakande extremism och terrorism (Ku2016/02294/D). publicerade myndigheten rapporten och unga som involveras i våldsbejakande extremism – En kunskapsöversikt om barn inom höger-, vänster- och islamistisk extremism. Motionsyrkanden om att återvändande terrorister inte ska beredas förtur till bostäder genom s.k. sociala kontrakt samt om anmälningsplikt för kommuner för att motverka våldsbejakande extremism behandlades i betänkande /16:SoU6 (s. 39 f.). Motionsyrkandena avstyrktes och biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2015/16:82). Liknande yrkanden om återvändande terrorister som bereds förtur till bostäder genom sociala kontrakt samt om kommuners anmälningsplikt för att motverka våldsbejakande extremism har därefter även behandlats i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU13 Socialtjänstfrågor. Som utskottet har påpekat, senast i betänkande 2015/16:SoU6 Socialtjänstfrågor, är arbetet med grundläggande värderingar för att motverka olika former av våldsbejakande extremism utomordentligt viktigt. Detta arbete behöver omfatta hela samhället, alltifrån skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst till föreningsliv och olika organisationer. har utarbetat stödmaterial, dels för anställda inom som kan komma i kontakt med personer som är, har varit eller riskerar att bli involverade i våldsbejakande extremism, dels för arbetet bl.a. med återvändare från våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet. Utskottet ser positivt på att det vid har inrättats ett center mot våldsbejakande extremism som bl.a. har i uppdrag att utveckla det kunskapsbaserade och sektorsövergripande arbetet med förebyggande åtgärder och att ge stöd till yrkesverksamma. bör inte ta något initiativ med anledning av motion 529 (L) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förekomsten av månggifte. Jämför reservation 40 (SD). I kommittémotion 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 22 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att förbättra kartläggningen av förekomsten av månggifte i , officiella såväl som inofficiella äktenskap. Vidare föreslås i yrkande 23 ett tillkännagivande om att stödja kvinnor och barn så att de inte tvingas ingå i eller utsätts för månggifte i . För att motverka månggifte behövs enligt motionärerna fler undersökningar om förekomsten av månggifte samt att staten utvecklar system för att följa utvecklingen och förenkla för effektiva insatser mot månggifte. Enligt 1 kap. 1 § blir två som ingår äktenskap med varandra makar. Förbud mot tvegifte framgår av 2 kap. 4 § , där det föreskrivs att den som är gift eller partner i ett registrerat äktenskap inte får ingå nytt äktenskap. Ett bestående äktenskap är ett äktenskapshinder som det inte kan ges dispens från. Om någon trots förbudet har ingått flera äktenskap har var och en av parterna enligt 5 kap. 5 § rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Även allmän åklagare kan i sådana fall föra talan om äktenskapsskillnad. Tvegifte är kriminaliserat enligt 7 kap. 1 § . Lagen (1904:26) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, förkortad IÄL, reglerar under vilka förutsättningar ett äktenskap som ingåtts utomlands ska erkännas som giltigt i (s. 1). Regeringens uppdrag till m.m. Regeringen gav i uppdrag att, med bistånd av och , sammanställa och analysera statistik och viss övrig information i folkbokföringsärenden om personer som är gifta med fler än en person. I uppdraget ingick också att analysera och redovisa om det i ärenden om registrering av äktenskap där någon av parterna är gift med fler än en person finns några särskilda tolkningsproblem eller andra tillämpningssvårigheter. redovisade uppdraget i promemorian Månggifte i folkbokföringsregistret (dnr 204 402 092 – 17/113). I promemorian anförs att hanterar frågor om registrering av äktenskap i samband med att någon flyttar till . I enlighet med den tolkning som gör av rättsläget på området registreras utländska polygama äktenskap om de är giltiga i det land där de ingicks och makarna helt saknade anknytning till vid äktenskapets ingående. Det bedöms mot den bakgrunden inte finnas några särskilda tolknings- eller tillämpningsproblem. Vidare framkommer att efter en granskning av uppgifterna i folkbokföringsdatabasen har kunnat konstatera att det finns 169 registrerade personer, varav 152 är folkbokförda i , som rent faktiskt har mer än en make. Av dessa är det 38 personer som både är folkbokförda i och har minst två folkbokförda makar här. föreslår med anledning av sin genomgång bl.a. att en utredning ges i uppdrag att se över en skärpning av regleringen om erkännande av utländska polygama äktenskap för att åstadkomma en harmonisering med vad som gäller för inhemska situationer. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att se över och lämna förslag på hur det kan förhindras att utländska månggiften består i (dir. 2018:68). Utredningen ska också redogöra för vilka rättsliga konsekvenser som kan uppstå när ett utländskt månggifte inte tillåts bestå i och hur orimliga konsekvenser för berörda personer kan undvikas. Uppdraget ska redovisas . Motionsyrkanden om att utreda bl.a. förekomsten och konsekvenserna av månggifte samt om att polygama äktenskap som ingåtts i utlandet inte ska erkännas i behandlades senast i betänkande 2017/18:CU8 (s. 18 f.). Utskottet föreslog att skulle ge regeringen till känna att möjligt tillsätta en utredning för att se över lagstiftningen i syfte att säkerställa att sådana äktenskap inte erkänns. biföll utskottets förslag till beslut och biföll respektive delvis biföll aktuella motionsyrkanden (rskr. 2017/18:192). På regeringens uppdrag sammanställde 2018 statistik om personer som är gifta med fler än en person. Vidare har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att se över och lämna förslag på hur det kan förhindras att utländska månggiften består i samt vilka konsekvenser som kan uppstå om utländska månggiften inte tillåts bestå i och hur orimliga konsekvenser kan undvikas för berörda personer. Utskottet ser positivt på dessa uppdrag och anser att det inte är nödvändigt att ta några initiativ med anledning av förslagen i motion 2018/19:1119 (SD) yrkandena 22 och 23. Yrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om möjliggörande av fler nationella adoptioner och vårdnadsöverflyttningar samt samkönade pars möjligheter till adoption. Jämför reservation 41 (M, SD, KD) och 42 (L). I kommittémotion 2018/19:2791 av m.fl. (M) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att möjliggöra fler nationella adoptioner och vårdnadsöverflyttningar. Motionärerna anför att familjehemsplaceringar är långvariga i och att det förekommer att barn ständigt omplaceras till nya familjehem. Detta leder till stor osäkerhet för barnen. Vid långvariga placeringar bör frågan om nationell adoption eller överflyttning av vårdnad oftare prövas som ett alternativ. I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om samkönade pars möjligheter att komma i fråga som adoptivföräldrar. Motionärerna anför att det behövs insatser för att förbättra samkönade pars möjligheter att komma i fråga som adoptivföräldrar. I motion 2018/19:531 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda om samkönade par vid adoptionsansökningar diskrimineras av svenska adoptionsförmedlare eller deras lokala partner. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att adoptionsförmedlare ska förmedla adoptioner från länder och genom förmedlare där samkönade par accepteras som adoptivföräldrar. Grundläggande regler om adoption finns i 4 kap. . Genom lagändringar som trädde i kraft får numera sambor adoptera under samma förutsättningar som gifta par, vilket innebär att de endast får adoptera gemensamt och att inga andra än gifta par eller sambor får adoptera gemensamt. En make eller sambo får dock med sin makes eller sambos samtycke adoptera hans eller hennes barn. Vid nationell adoption tillämpas bestämmelserna i 4 kap. . Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmän domstol. När det gäller internationella adoptioner tillämpas lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling, som innehåller bestämmelser om anlitande av adoptionsorganisationer och tillstånd till enskild adoption, samt SoL, som innehåller regler om socialnämndens medgivande till adoption. Omständigheterna i det enskilda fallet avgör i vilken stat adoptionsbeslutet fattas och vilket regelverk som blir tillämpligt. Om adoptionen har anknytning till ett annat nordiskt land gäller förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Om det rör sig om en internationell adoption av ett barn från en stat som har tillträtt den i antagna konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner () kan adoption antingen beslutas i den staten eller i . Ett beslut som fattas i ursprungsstaten med tillämpning av konventionen blir automatiskt gällande i . Om adoptionen i stället prövas i tillämpas både konventionen och 4 kap. . Om ursprungsstaten inte har tillträtt gäller lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. I sådana fall kan beslutet beroende på omständigheterna fattas antingen i med tillämpning av 4 kap. eller i ursprungsstaten. I det senare fallet blir det utländska beslutet inte automatiskt gällande i utan måste godkännas av Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd för att gälla här. I regeringens proposition 2017/18:121 Modernare adoptionsregler som ligger till grund för de ovannämnda lagändringarna konstateras att det vid adoption av ett barn krävs att en förälder som är vårdnadshavare samtycker till adoptionen, men att det finns vissa möjligheter att besluta om adoption utan vårdnadshavarens samtycke. Samtycke krävs inte från den som befinner sig på okänd ort eller som är varaktigt förhindrad att samtycka till följd av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande. Genom lagändringarna finns det även en möjlighet till undantag från samtycke om det finns synnerliga skäl (bet. 2017/18:CU14, rskr. 2017/18:372). I propositionen anförs vidare att frågan om huruvida kravet på vårdnadshavares samtycke bör lättas upp har aktualiserats främst i samband med diskussioner om värdet av att barn som är placerade i familjehem adopteras. Regeringen förklarar att i används vårdnadsöverflyttning i stor utsträckning för att uppnå trygghet och stabilitet i tillvaron för barn som är familjehemsplacerade. I vissa andra länder används i stället adoption för att uppnå detta. Det har i olika sammanhang framförts att nationella adoptioner borde ske i fler fall, särskilt när det gäller barn som placeras i familjehem som spädbarn eller som har varit placerade i familjehem . Regeringen anger att frågan om i vilka situationer som adoption bör aktualiseras när det gäller barn som är familjehemsplacerade har övervägts av tvångsvårdsutredning i betänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård (SOU 2015:71 s. 674 f.) som enligt uppgift från bereds i . Motionsyrkanden om samkönades rätt att adoptera behandlades i betänkande /18:SoU13 Socialtjänstfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut. 2017/18:188 och 189). Motionsyrkanden om att främja nationella adoptioner behandlades i civilutskottets betänkande 2017/18:CU14 Modernare adoptionsregler. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2017/18:372). När det gäller frågan om åtgärder för att främja nationella adoptioner konstaterar utskottet att regeringen bereder frågan inom ramen för arbetet med den sociala barn- och ungdomsvården. anser att detta arbete bör avvaktas. Motion 2018/19:2791 (M) avstyrks. Utskottet anser inte att det finns skäl att göra någon annan bedömning än den som utskottet tidigare gjort i fråga om samkönade pars möjlighet till adoption. Något initiativ från behövs därför inte heller i denna del. Motionerna 2018/19:2591 (L) yrkande 10 och 2018/19:531 (L) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om den sociala barn- och ungdomsvården, anmälningsplikt, barnombud, barnäktenskap, ensamkommande barn och unga, unga lagöverträdare och tidiga insatser samt förebyggande insatser enligt 22 § LVU. Jämför reservation 43 (SD), 44 (V), 45 (SD), 46 (L), 47 (SD), 48 (V), 49 (L), 50 (SD), 51 (V), 52 (L), 53 (C), 54 (L) och 55 (L). I motion 2018/19:2641 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en samlad nationell strategi och handlingsplan för att bekämpa våld mot barn. I kommittémotion 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att införa en barndomsgaranti. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att införa en nollvision mot barnmisär. I kommittémotion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) framställs samma yrkanden (nr 15 och 16).