bet · H601CU7 · 2019-04-04 00:00:00 — I den utsträckning ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar, är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. Om detta inte lyckas, får domstolen på talan av socialnämnden besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Jag anser att regeringen bör låta utreda om den gällande regleringen om umgänge är tillräcklig för att säkerställa ett barns rätt att behålla kontakten med en varaktig social förälder. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 13 (V) av Momodou (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:758 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5–7 och 9, 2018/19:321 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1435 av (M) yrkande 5, 2018/19:2003 av och (båda M), 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 7 i denna del, 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 11, 2018/19:2828 av m.fl. (M) yrkande 5, 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkandena 1 i denna del och 2 samt 2018/19:2997 av m.fl. (KD) yrkande 44 och 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2018/19:1435 av (M) yrkande 6, 2018/19:1462 av och (båda M) yrkande 2, 2018/19:1599 av (SD) yrkandena 1, 3 och 4, 2018/19:1629 av (M), 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 23, 2018/19:2137 av m.fl. (S) och 2018/19:2644 av (M) yrkandena 1 och 2. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna beslutades av och trädde i kraft . Ändringarna syftade framför allt till att stärka barnperspektivet i lagstiftningen. vårdnadsutredning har haft i uppdrag att utvärdera vårdnadsreform. Uppdraget har resulterat i betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6). Under remissbehandlingen fick betänkandet omfattande kritik från flera tunga aktörer, däribland , bl.a. för att inte göra åtskillnad mellan vårdnadskonflikter med respektive utan våld. Utredningen fick även kritik för att, trots titeln på betänkandet, brista i att ha ett barnperspektiv. Utredningen har heller inte sett över lagar och regler i fråga om boende och umgänge, utan har helt ensidigt fokuserat på vårdnadsfrågorna. Förslagen i betänkandet har ännu inte lett till några lagförslag. Som framhållits av många remissinstanser finns det ett stort behov av lagändringar, inte minst för att stärka barnperspektivet. Regeringen bör därför ta initiativ till en översyn av hur vårdnadsreglerna tillämpas i praktiken. När föräldrar tvistar i domstol om t.ex. vårdnad företräds de vanligtvis av varsitt ombud. vårdnadsutredning har övervägt frågan om att införa en möjlighet för domstolen att utse ett juridiskt biträde för barn i mål om bl.a. vårdnad, och bedömer att det inte bör införas en sådan möjlighet. Utredningen anser dock att det kan finnas anledning att överväga frågan på nytt när utredningens förslag varit i kraft och kan utvärderas. Jag håller inte med utredningen. För att principen om barnets bästa ska få fullt genomslag anser jag att barn bör ha rätt till ett juridiskt ombud som är frikopplat från föräldrarna och deras eventuella biträden. Ett barnombud skulle ha det enskilda barnets intressen för ögonen och skulle kunna utgå enbart från barnets bästa och barnets synpunkter i sin argumentation inför rätten. Regeringen bör därför återkomma till med ett lagförslag som innebär att alla barn får rätt till ett eget juridiskt biträde i mål om vårdnad, boende och umgänge. Om barnet har två vårdnadshavare, ska dessa utöva sina rättigheter och skyldigheter mot barnet tillsammans. Det krävs alltså normalt gemensamma beslut i frågor som rör vårdnaden. Om barnets vårdnadshavare inte är överens, kan dock socialnämnden till följd av en lagändring 2012 besluta att vissa åtgärder inom hälso- och sjukvården och samt åtgärder om stöd och service till vissa funktionshindrade får vidtas till stöd för barnet utan den ena vårdnadshavarens samtycke. Detta förutsätter att åtgärden krävs med hänsyn till barnets bästa. Vid sidan av detta tycker jag att en av vårdnadshavarna bör kunna ges självständig bestämmanderätt i vissa frågor som är viktiga för barnet. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag till lagändring som innebär att en av vårdnadshavarna efter domstolsbeslut kan få självständig bestämmanderätt när det gäller ett barns tillgång till hälso- och sjukvård, tandvård och stöd enligt socialtjänstlagen och LSS samt när det gäller barnets skolgång och skolbarnomsorg. För att verkställa ett avgörande om vårdnad eller boende får domstolen enligt gällande reglering besluta om polishämtning om hämtning är nödvändig för att undvika att barnet lider allvarlig skada eller om verkställighet annars inte kan ske. För att verkställa ett avgörande om umgänge mellan barnet och en förälder som barnet inte bor tillsammans med får domstolen besluta om hämtning om verkställighet annars inte kan ske och barnet dessutom har ett särskilt starkt behov av umgänge med föräldern. Enligt vad som anges i förarbetena får hämtning för umgänge alltså förekomma bara i rena undantagsfall. Trots att polishämtning ska tillämpas mycket restriktivt förekommer det enligt att barn hämtas till umgänge, vilket ombudsmannen starkt ifrågasätter eftersom det är ett mycket drastiskt ingrepp mot ett barn. Regeringen bör därför lägga fram ett lagförslag som innebär att hämtning med polis vid verkställighet av beslut om vårdnad, boende eller umgänge inte får ske annat än om det råder uppenbar fara för barnet. Som det ser ut kan ett barn inte ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Många barn växer dock upp med flera sociala föräldrar. Det kan handla om barn vars biologiska föräldrar lever i samkönade relationer eller barn vars biologiska föräldrar separerat. En social förälder kan vara lika viktig för barnet som en biologisk förälder. Enligt gällande reglering har barnets vårdnadshavare ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan än en (rättslig) förälder som står barnet särskilt nära tillgodoses så långt som möjligt. I den utsträckning ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar, är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. Om detta inte lyckas, får domstolen på talan av socialnämnden besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Denna reglering om barnets rätt till umgänge med personer som står barnet särskilt nära kan inte anses tillräcklig när det gäller förhållandet till en social förälder. Regeringen bör därför tillsätta en utredning i syfte att ändra reglerna i så att det blir möjligt för ett barn att ha fler än två vårdnadshavare. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 13 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2997 av m.fl. (KD) yrkande 44, 2018/19:758 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 1 i denna del och 2018/19:321 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:758 av m.fl. (V) yrkandena 1, 6, 7 och 9, 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2018/19:1435 av (M) yrkandena 5 och 6, 2018/19:1462 av och (båda M) yrkande 2, 2018/19:1599 av (SD) yrkandena 1, 3 och 4, 2018/19:1629 av (M), 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 23, 2018/19:2003 av och (båda M), 2018/19:2137 av m.fl. (S), 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 7 i denna del, 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 11, 2018/19:2644 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2828 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 2. vårdnadsutredning har i betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6) utvärderat vårdnadsreform och funnit att denna i många avseenden fallit väl ut, men att det finns skäl för vissa ändringar i lagstiftningen för att motverka att barn far illa av föräldrarnas konflikter. Betänkandet är efter remittering föremål för fortsatt beredning inom , och tillkännagav för regeringen vad regeringen särskilt bör beakta i det kommande lagstiftningsarbetet i fråga om bl.a. barn- och barnrättsperspektiv samt åtgärder mot umgängessabotage. I betänkandet föreslås en hel del förbättringar av den familjerättsliga regleringen, bl.a. att föräldrar som överväger att inleda en tvist om barn först ska vända sig till obligatoriskt informationssamtal samt att barnets rätt till relevant information och dess rätt att fritt uttrycka sina åsikter och få dem beaktade ska tydliggöras i . Det är angeläget att de föreslagna förbättringarna genomförs, och jag kommer noga att följa regeringens arbete med frågan. Därutöver anser jag, till skillnad från vårdnadsutredningen, att barnets rättigheter i mål om vårdnad, boende eller umgänge bör stärkas genom att det införs en möjlighet för domstolen att utse ett juridiskt biträde för barnet. Regeringen bör därför ta nödvändiga initiativ till det. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 13 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 11, 2018/19:321 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2018/19:2828 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2018/19:321 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2018/19:758 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5–7 och 9, 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2018/19:1435 av (M) yrkandena 5 och 6, 2018/19:1462 av och (båda M) yrkande 2, 2018/19:1599 av (SD) yrkandena 1, 3 och 4, 2018/19:1629 av (M), 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 23, 2018/19:2003 av och (båda M), 2018/19:2137 av m.fl. (S), 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 7 i denna del, 2018/19:2644 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 1 i denna del och 2018/19:2997 av m.fl. (KD) yrkande 44. Genom vårdnadsreform lyftes barnets behov av umgänge med andra personer än föräldrarna fram i lagtexten. Enligt gällande reglering har barnets vårdnadshavare ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan än en förälder som står barnet särskilt nära tillgodoses så långt som möjligt. I den utsträckning ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar, är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. Om detta inte lyckas, får domstolen enligt 6 kap. 15 a § på talan av socialnämnden besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. vårdnadsutredning anför i sitt betänkande Se barnet! (SOU 2017:6) att det inte har ingått i uppdraget att göra någon djupare kartläggning av hur den nämnda bestämmelsen tillämpas. Utredningen har endast något undersökt frågan om huruvida talerätten i detta avseende bör utvidgas. Utredningens efterforskningar ger bilden av att det är ovanligt att om ett barns rätt till umgänge med någon annan än en förälder. Enligt utredningen saknas det inte sällan behov av en talan i domstol, eftersom den närstående och barnets vårdnadshavare under handläggningen hos familjerätten når en samförståndslösning. Jag anser att det är viktigt att umgängesfrågorna hanteras ur barnets perspektiv och att lagstiftningen tryggar barnets rätt till kontakt med personer som är viktiga för barnet. Den aktuella bestämmelsen verkar tillämpas sparsamt av socialnämnderna, och det är därför angeläget att undersöka om intentionerna bakom lagstiftningen verkligen har uppnåtts. Eftersom det inte har ingått i vårdnadsutredningens uppdrag att göra någon fördjupad översyn i denna del, bör en sådan översyn nu komma till stånd. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ till detta. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Barnbalk, punkt 14 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 1. beslutade att genom s.k. inkorporering ge barn-konventionen ställning som svensk lag fr.o.m. . Beslutet innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . I samma lagstiftningsärende riktade också ett tillkännagivande till regeringen om att följa upp och vid behov vidta åtgärder som syftar till att säkerställa att de grundläggande principerna i efterlevs och tillämpas i enlighet med svensk rätt. Vidare gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med . Kartläggningen syftar till att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden. Uppdraget ska redovisas . Jag välkomnar de åtgärder som har vidtagits för att införliva i svensk rätt. Utöver dessa åtgärder anser jag att regeringen bör ta initiativ till att komplettera med en barnbalk, som på ett tydligare sätt utgår från barnets, snarare än föräldrarnas, intressen. I en sådan balk skulle bestämmelser som tydliggör barnets rättigheter i olika sammanhang kunna samlas. Vad som anförts ovan om en barnbalk bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 15 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del, 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 19 och 2018/19:2548 av (C) yrkande 1 och 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 1 i denna del. Att barn ska ha rätt till båda sina föräldrar borde vara en självklarhet. Trots arbetet med jämlikhet i familjen kvarstår moderns rätt att, i de fall föräldrarna inte är gifta, ensam avgöra om fadern till det gemensamma barnet ska få del i vårdnaden eller inte. Detta innebär i vissa fall att barn riskerar att gå miste om sin far endast på grund av att detta är moderns vilja. Enligt vår mening är detta inte en tillfredsställande ordning. Vi anser därför att lagen behöver ändras så att utgångspunkten blir att ogifta föräldrar automatiskt får gemensam vårdnad vid barnets födsel. Det får bli regeringens uppgift att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 15 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 1 i denna del och 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del, 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 19 och 2018/19:2548 av (C) yrkande 1. I takt med att samhället och familjestrukturerna genomgår förändringar kan det behövas en djupare genomlysning av vissa frågor som regleras i . Jag anser att regeringen bör utreda möjligheten att i högre grad automatiskt ge gemensam vårdnad för ogifta föräldrar och i större utsträckning ge fäder del i vårdnaden i samband med att en faderskapsbekräftelse görs. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 23 och 24 samt 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkandena 16 och 17, 2018/19:282 av (SD) yrkandena 1 och 3, 2018/19:1174 av m.fl. (S), 2018/19:1570 av (M) yrkandena 1, 2 och 5, 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 14 i denna del, 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 5 i denna del och 2018/19:2860 av m.fl. (C) yrkande 18 och 2018/19:282 av (SD) yrkande 2, 2018/19:1570 av (M) yrkandena 3 och 4, 2018/19:1623 av (S) och 2018/19:2264 av (C) yrkandena 1–5. beslutade om vissa ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare som bl.a. innebär att kontrollen av att de som föreslås som ställföreträdare är lämpliga för uppdraget skärps och att överförmyndaren ska erbjuda gode män och förvaltare utbildning. Lagändringarna är dock enligt vår uppfattning inte tillräckligt långtgående. Som inte minst påtalar i sin granskningsrapport är dessutom hela systemet i behov av en översyn för att kunna möta samhällsutvecklingen. riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar och att i det sammanhanget även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. pekade på att förslag som bör övervägas bl.a. är utbildningen för gode män och förvaltare och ett offentligt ställföreträdarregister. Vi konstaterar att vissa åtgärder har vidtagits när det gäller tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare, men att någon utredning ännu inte har tillsatts. Vi anser att det är hög tid att regeringen nu tillsätter en utredning som ser över systemet med gode män och förvaltare för att både kunna möta det behov av ställföreträdare som finns och motverka missbruk. Regeringen bör härefter skyndsamt återkomma med lagförslag som dels innebär att kontrollen vid förordnandet av gode män och förvaltare skärps ytterligare bl.a. genom att utdrag ur belastningsregistret ska vara obligatoriskt, dels innebär att utbildningen för gode män och förvaltare ska vara obligatorisk. Regeringen bör också ta nödvändiga initiativ till att införa ett nationellt register över ställföreträdare. Det som har anförts bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 14 i denna del, 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 5 i denna del och 2018/19:2860 av m.fl. (C) yrkande 18, 2018/19:282 av (SD) yrkande 1, 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 17, 2018/19:1174 av m.fl. (S), 2018/19:1570 av (M) yrkandena 2 och 5 samt 2018/19:2264 av (C) yrkandena 1–5 och 2018/19:282 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkandena 23 och 24, 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 16, 2018/19:1570 av (M) yrkandena 1, 3 och 4 samt 2018/19:1623 av (S). Systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare är en del av samhällets skyddsnät för de mest utsatta i samhället. De personer som på grund av ålder eller sjukdom har behov av en god man eller förvaltare måste kunna förlita sig på att ställföreträdaren utför ett fullgott arbete och på att tillsynen över förvaltningen är tillräcklig. riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar och att i det sammanhanget även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. pekade på att förslag som bör övervägas bl.a. är utbildningen för gode män och förvaltare, ett offentligt ställföreträdarregister, ett nationellt blankettsystem och ett system för enhetlig redovisning. påtalar i en efterföljande granskningsrapport att hela systemet med ställföreträdare och överförmyndare är i behov av en översyn för att kunna möta samhällsutvecklingen. Vi konstaterar att vissa åtgärder har vidtagits när det gäller tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare, men att någon utredning ännu inte har tillsatts. Vi anser att det är hög tid att regeringen nu låter göra en heltäckande översyn av systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare. Regeringen bör härefter skyndsamt återkomma med lagförslag, eller vidta åtgärder av annat slag, som säkerställer en hög kvalitet och rättssäkerhet i verksamheten samt en tillfredsställande tillsyn på området. Detta inkluderar bl.a. att man kan rekrytera personer med tillräckliga kvalifikationer samt att kontrollen inför ett förordnande och tillsynen på området skärps och ensas. Det som har anförts bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Framtidsfullmakter, punkt 18 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 15 och 2018/19:945 av (S) yrkande 1. Genom den nya lagen om framtidsfullmakter har den enskilde fått större makt att planera och behålla kontrollen över viktiga angelägenheter. Lagstiftningen ger dock inte en heltäckande lösning på de problem som kan uppstå. Jag anser att det bör läggas fram ett lagförslag som möjliggör för en framtidsfullmäktig att företräda den enskilde gentemot hälso- och sjukvård samt tandvård när den enskilde själv inte längre har förmåga att ta ställning i sådana frågor. En sådan reglering skulle öka den enskildes självbestämmande även på detta område. Regleringen måste naturligtvis beakta frågornas särskilda karaktär. Utredningen om beslutsoförmögna personers ställning i vård, omsorg och forskning har i sitt betänkande Stöd och hjälp till vuxna vid ställningstaganden till vård, omsorg och forskning (SOU 2015:80) lämnat ett förslag i saken, men något lagförslag har ännu inte lagts fram. Att hälso- och sjukvård uteslutits från lagen om framtidsfullmakter kan dessutom skapa gränsdragningsproblem. Lagen bör därför åtminstone förtydligas i fråga om gränsdragningen mellan å ena sidan omsorg och å andra sidan hälso- och sjukvård. beslutade i lagstiftningsärendet om framtidsfullmakter, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att överväga frågan om upprättande och hantering av elektroniska framtidsfullmakter. Enligt uppgift från regeringen är avsikten att frågan om elektroniska framtidsfullmakter ska övervägas i samband med den planerade översynen av regelverket för gode män, förvaltare och överförmyndare. Jag anser att det är angeläget att framtidsfullmakter ska kunna registreras digitalt i ett nationellt register. Arbetet med frågan bör därför prioriteras så att lagändringar kan träda i kraft . Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ och återkomma till med lagförslag. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. män för ensamkommande barn, punkt 19 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 5 i denna del och 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 14 i denna del, 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkande 11 och 2018/19:2922 av m.fl. (L) yrkande 13. Som framgår av min reservation under rubriken , gode män och förvaltare anser jag att det behövs en heltäckande översyn av systemet med ställföreträdare och överförmyndare. När det gäller ensamkommande barn är situationen något speciell, och jag anser därför att sådana barn bör få en professionell företrädare med specialkompetens. Den personen ska sedan följa barnet fram till beslut. Det skulle innebära ett mer modernt system som ger det enskilda barnet den hjälp han eller hon behöver på ett mer rättssäkert sätt. Det får också anses ligga i linje med förslaget i på området om att låta en utredning se över systemet som helhet och bl.a. analysera och identifiera vilka uppdrag som kan utföras av professionella ställföreträdare. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ och återkomma till med lagförslag. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen.