bet · H601FöU9 · 2019-03-28 00:00:00 — Klimatlagen (2017:720) trädde i kraft . Den första klimatredovisningen redovisades som en bilaga till årets budgetproposition (prop. 2018/19:1 utg.omr. Syftet med klimatredovisningen är att integrera alla politikområden. Enligt propositionen medför det klimatpolitiska ramverket starkare krav på andra politikområden att förhålla sig till klimatmålen. Enligt statsrådet svar på skriftlig fråga 2017/18:1618 av (V) arbetar regeringen aktivt med att integrera klimat och miljö i de politikområden och utgiftsområden där drivkrafterna och lösningarna till miljöproblemen finns. interna processer och styrningen av myndigheter ska fortsätta utvecklas för ett mer integrerat miljö- och klimatarbete i hela regeringens politik. Bland annat har 26 utvalda myndigheter instruktionsenliga uppdrag att verka för att miljömålen ska nås, och såväl Försvarsmakten som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ingår i gruppen myndigheter med ansvar i miljömålssystemet. I arbetet ingår klimatmålen och etappmålen till 2030. Av januariavtalet framgår dessutom att regeringen åtagit sig att tillsätta en utredning där all relevant lagstiftning ses över så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag. bestämmelser gäller för Försvarsmakten. innehåller bl.a. allmänna hänsynsregler (2 kap.) och grundläggande bestämmelser om hushållningen med mark- och vattenområden (3 kap.). I 3 kap. regleras frågor om riksintressen. Utgångspunkten är att mark- och vattenområden ska användas för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Mark- och vattenområden som har betydelse för totalförsvaret ska enligt 3 kap. 9 § så långt möjligt skyddas mot åtgärder som påtagligt kan motverka totalförsvarets intressen. Enligt samma bestämmelse ska områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna. I 3 kap. 10 § anges att om ett område är av riksintresse för flera oförenliga ändamål ska företräde ges åt ändamål som på det lämpligaste sättet främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Om området behövs för en totalförsvarsanläggning ska försvarsintresset ges företräde. Bestämmelserna om riksintresse gäller också vid byggslovsprövning enligt (2010:900). Dock får regeringen enligt 5 kap. 1 § , meddela föreskrifter för totalförsvaret som avviker från i den utsträckning det på grund av rådande särskilda förhållanden är nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen. Detta gäller dock inte inom sådant ämnesområde för vilket föreskrifter måste meddelas i lag. Enligt förordningen (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden ska de myndigheter som anges i 2 § förordningen – bl.a. Försvarsmakten – efter samråd med bl.a. lämna uppgift i skriftlig form till länsstyrelserna om områden som myndigheterna bedömer vara av riksintresse enligt 3 kap. . När det gäller miljöarbetet har beslutat om miljökvalitetsmål (bet. 1998/99:MJU6 Miljöpolitiken). Det finns 16 miljökvalitetsmål som utvecklas kontinuerligt. Till dessa mål är generationsmål och etappmål knutna. I samband med införandet av miljökvalitetsmål beslutade regeringen att Försvarsmakten ska ha ett särskilt sektorsansvar för ekologisk hållbarhet. Detta sektorsansvar har därefter formaliserats till ett gemensamt försvarsmiljösamarbete. Försvarssektorn omfattar i detta sammanhang Försvarsmakten, , , , och . Regeringen har i Försvarsmaktens instruktion – förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten – uppdragit åt myndigheten att ta miljöhänsyn i sin verksamhet i fredstid. Inom ramen för miljöarbetet ska Försvarsmakten bidra till att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås samt vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. När det gäller föroreningsskador som har orsakats av tidigare militär verksamhet ska Försvarsmakten – utöver de skyldigheter som följer av , och i den utsträckning myndighetens resurser medger det – avhjälpa dem i enlighet med Försvarsmaktens inventering (förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten). I fråga om miljökonsekvensbeskrivningar kan sägas att Försvarsmaktens flottiljflygplatser och övnings- och skjutfält omfattas av tillståndsplikt enligt och förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. (Tillståndsprövningen sker i första instans av miljöprövningsdelegationen, vilket är en självständig del av och finns vid tolv länsstyrelser). En ansökan om miljötillstånd ska alltid innehålla en miljökonsekvensbeskrivning som redovisar den sökta verksamhetens direkta och indirekta påverkan på miljö och människors hälsa. Det finns inget undantag för Försvarsmakten. Miljötillstånden innebär en rätt att bedriva verksamhet inom givna ramar med vissa förpliktelser och villkor. Till exempel regleras hur många och skjutningar får göras vid ett skjutfält. En övningsledare måste inför varje enskild övning göra miljöriskbedömningar av alla olika övningsmoment. Försvarsmaktens egen miljöhandbok reviderades 2016. Den utgör ett stöd för ett systematiskt arbetssätt inom miljöområdet. Avslutningsvis ska Försvarsmakten och i sina respektive verksamheter säkerställa att materielsystem anskaffas genom hållbar upphandling, vilket innebär att myndigheterna tillgodoser sitt behov av varor och tjänster på ett sätt som säkerställer en god affär sett till hela livscykeln. Särskild hänsyn inom miljöområdet ska tas till resursanvändning, klimatanpassning, energieffektivisering, förekomst av kemiska ämnen samt återvinningsbarhet med beaktande av regeringsbeslut. Dessutom ska särskild hänsyn, om det behövs, tas inom området sociala krav, dvs. till arbetsrättsliga villkor vid produktion av varor och tjänster både inom och utom gränser. Utskottet har i tidigare betänkanden understrukit vikten av att Försvarsmakten ges goda förutsättningar att öva. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet kan konstatera att såväl Försvarsmakten som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i uppdrag att verka för att miljömålen nås. I det arbetet ingår klimatmålen och etappmålen till 2030. När det gäller miljökvalitetsmålen har regeringen även gett Försvarsmakten ett särskilt sektorsansvar för ekologisk hållbarhet. Redan dagens beslutsprocess förutsätter att riksintressen för flera oförenliga ändamål prövas och ställer krav på att Försvarsmaktens ansökningar om miljötillstånd alltid innehåller miljökonsekvensbeskrivningar. Med hänvisning till detta anser utskottet inte att behöver vidta några åtgärder med anledning av motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om övnings- och skjutfält. Jämför reservation 7 (M), 8 (SD) och 9 (V). (SD) framhåller i motion 2018/19:2319 att byråkratiska begränsningar är ett problem för Försvarsmakten i en situation där skjutfälten behövs för att återuppbygga svensk försvarsförmåga. Motionären beskriver att miljöprövningen av skjuttillstånd för Försvarsmakten vid skjutfält kan dra ut och uppgå till i vissa fall. Situationen med utdragna miljöprövningsprocesser behöver åtgärdas enligt motionären. (M) anför i motion 2018/19:1277 att lagstiftningen behöver ses över så att Försvarsmakten får snabbare besked i tillståndsfrågor för övningsfält (yrkande 1). Motionären anför även att lagstiftningen behöver ses över så att Försvarsmakten interimistiskt kan få rätt att öva i väntan på tillståndsgivning (yrkande 2). I motion 2018/19:1761 av m.fl. (V) anförs att regeringen bör utreda möjligheterna till ett totalstopp för Försvarsmaktens övningar i och runt eftersom det finns planer på att sjön ska försörja ytterligare ett stort område med dricksvatten. Motionärerna vill värna en så viktig dricksvattentäkt som och anser att det är av stor vikt att föroreningen som orsakas av militära övningar upphör (yrkande 5). I motion 2018/19:2310 av m.fl. (MP) anför motionärerna att det i praktiken inte finns ett tillräckligt skydd för dricksvatten i , trots att rent vatten är vår viktigaste resurs. Motionärerna menar att det inte heller finns tillräckliga vattenskyddsområden kring dricksvattentäkter. Utöver den omfattande befintliga övningsverksamhet som Försvarsmakten har tillstånd att bedriva i, över och vid så har man ansökt om att öka det totala antalet flygrörelser kraftigt. Att ytterligare öka mängden skadliga ämnen från ammunition och motmedel i går emot miljömålen. Därför anser motionärerna att det är angeläget att utreda förutsättningarna för att flytta Försvarsmaktens övningsverksamhet bort från sjön (yrkande 2). Bakgrund och tidigare behandling I betänkande 2016/17:FöU6 underströk utskottet vikten av att Försvarsmakten får goda förutsättningar att öva. Utskottet konstaterade att regeringen minskat antalet inneliggande överklagandeärenden något i fråga om tillstånd för verksamhet på övnings- och skjutfält. Utskottet framhöll vikten av att överklagandeärenden handläggs både snabbt och effektivt utan att rättssäkerheten eftersätts. Utskottet beskrev Försvarsmaktens tillgång till skjutfält och övningsområden som avgörande för krigsdugligheten i , och utdragna miljöprövningsprocesser bedömdes riskera att försämra möjligheterna till kvalificerade övningar. I synnerhet vid geografiskt utsatta platser bedömde utskottet att dröjsmål medförde en risk för Försvarsmaktens verksamhet. Utskottet underströk det angelägna i att regeringen verkar för att säkra Försvarsmaktens tillgång till skjutfält och övningsområden. När det gällde möjligheter att utöka försvarsverksamheten och att säkerställa tillgång till skjutfält och övningsområden vid ett försämrat säkerhetsläge konstaterade utskottet redan då att det finns en möjlighet till undantag som medger avvikelser från bestämmelser. Utskottet utgick från att bemyndigandet kunde utnyttjas vid beslut om att höja krigsdugligheten i enlighet med vad som följer av försvarspolitiska inriktningsbeslut och att bemyndigandet kommer att användas av regeringen i den utsträckning det på grund av rådande särskilda förhållanden bedöms nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen. Utskottet lade stor vikt vid att regeringen skulle vidta nödvändiga åtgärder för att bidra till att långsiktigt höja krigsdugligheten och till att stärka försvarsberedskapen. gav i samband med beredningen av betänkandet regeringen till känna att den borde se över såväl hur Försvarsmaktens behov av övnings- och skjutfält kan tillgodoses som möjligheterna att öka intensiteten i verksamheten på skjutfält och i övningsområden vid ett försämrat säkerhetsläge (bet. 2016/17:FöU6). I budgetpropositionen framhöll regeringen att tillgång till övnings- och skjutfält är av central betydelse för att Försvarsmakten ska kunna utbilda och öva sina krigsförband för att öka deras krigsduglighet. Regeringen underströk att sådan verksamhet ska prövas i enlighet med bestämmelser. Regeringen konstaterade att Försvarsmakten såväl som måste ha tillgång till övnings- och skjutfält av skilda naturtyper och terrängförhållanden. Fälten måste vara placerade i olika delar av landet så att förbanden kan utbildas och övas i olika klimatförhållanden och övningar kan genomföras över hela det operativa djupet. Det innebär att övnings- och skjutfält i vissa fall har behållits även om det inte längre finns något militärt förband i fältets omedelbara närhet. Regeringen ansåg inte att några åtgärder behöver vidtas med anledning av tillkännagivandet. har vidare tillkännagett att beslutsprocesserna för miljöprövningen av övnings- och skjutfält behöver ses över i syfte att förkorta handläggningstiderna så att Försvarsmaktens möjligheter till övning inte allvarligt försvåras (2015/16:FöU3, s. 10). Av regeringens skrivelse 2017/18:75 framkommer att regelverket för miljöprövning har reformerats i syfte att förenkla och förkorta prövningen. Utgångspunkten för Miljö- och handläggning av överklagandeärenden anges vara att den ska ske snabbt, effektivt och utan att rättssäkerheten eftersätts, vilket bl.a. innebär att åldersprincipen är den grundläggande utgångspunkten för departementets handläggning, dvs. det äldsta ärendet har högst prioritet. Vid miljöprövningen av Försvarsmaktens övnings- och skjutfält ställs viktiga samhällsintressen mot varandra, vilket kräver en ingående prövning ur både rättslig och politisk synpunkt enligt regeringen. Regeringen har efter tillkännagivande genom slutliga beslut avgjort sju ärenden , fyra ärenden och två ärenden där Försvarsmakten ansökt om tillstånd för övnings- och skjutfält enligt . Enligt skrivelsen handlägger ytterligare fyra ärenden som avser övnings- och skjutfält och som omfattas av tillkännagivande. Av dessa inkom ett , ett , ett och ett . Handläggningen av ärendena hade hög prioritet enligt regeringen som inte ansåg att punkten var slutbehandlad. Utskottet lägger stor vikt vid att miljöprövnings- och överklagandeärenden ska handläggas både snabbt och effektivt utan att rättssäkerheten eftersätts. Försvarsmaktens tillgång till skjutfält och övningsområden är avgörande för krigsdugligheten i krigsförbanden, och utdragna miljöprövningsprocesser riskerar att försämra Försvarsmaktens möjlighet till kvalificerade övningar. I synnerhet vid geografiskt utsatta platser bedömer utskottet att dröjsmålen medför en risk för Försvarsmaktens verksamhet. Utskottet vidhåller uppfattningen att det är av stor vikt att Försvarsmakten ges goda förutsättningar att öva, och som konstaterats förutsätter redan dagens beslutsprocess att riksintressen för flera oförenliga ändamål prövas. Utskottet finner därför inte skäl att tillstyrka motionsyrkandena om övnings- och skjutfält. Gruppstation för vindkraft i Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en gruppstation för vindkraft i . Jämför reservation 10 (V). I motion 2018/19:1761 av m.fl. (V) anför motionärerna att regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att återkomma med ett förslag på hur övningsverksamheten kan organiseras utan att utgöra ett hinder för byggandet av Offshore och utan att drabbas negativt på lång sikt (yrkande 3). Bakgrund och tidigare behandling har ansökt om tillstånd till Mark- och miljödomstolen i om att få uppföra och driva en havsbaserad gruppstation för vindkraft om . Ärendet överlämnades med ett yttrande till regeringen för prövning. Regeringen avslog ansökan om tillstånd enligt . Regeringen bedömde att både bolagets första- och andrahandsyrkande påtagligt skulle motverka totalförsvarets intressen i området och påtagligt försvåra utnyttjandet av totalförsvarets anläggningar i och kring . I beslutet framgår att det sammantaget föreligger hinder mot verksamheten enligt 3 kap. (s. 18 dnr M2013/00540Me). Enligt 3 kap. 9 § ska mark- och vattenområden som har betydelse för totalförsvaret så långt möjligt skyddas mot åtgärder som påtagligt kan motverka totalförsvarets intressen och påtagligt försvårar utnyttjandet av anläggningarna. I 10 § anges vidare att om ett område är av riksintresse för flera oförenliga ändamål ska företräde ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Om totalförsvaret behöver området eller en del av det för en anläggning ska försvarsintresset ges företräde. Försvarsmakten kan också beröras av enskilda exploatörers etablering av vindkraftverk. Större vindkraftsanläggningar miljöprövas av miljöprövningsdelegationerna i enlighet med . Mindre etableringar bygglovsprövas av kommunen. I bygglovs- eller miljöprövningen av etablering av vindkraftverk ska alla berörda, däribland Försvarsmakten, ges tillfälle att yttra sig. Försvarsmakten ska i prövningen lämna det yttrande som behövs för att hänsyn ska tas till det riksintresse myndigheten har att bevaka, riksintresset för totalförsvaret. väger samman omständigheterna i ärendet och fattar beslut. Försvarsmakten ska redovisa sin medverkan i beredningen av ärenden som rör vind- och vågkraft samt de åtgärder myndigheten vidtagit för att bidra till att nå den nationella planeringsramen för vindkraft. Regeringen avslog ansökan från . Utskottet anser inte att det vore lämpligt att Försvarsmakten får i uppdrag att lämna ett förslag på hur övningsverksamheten kan organiseras för att anpassa den till en bolagsverksamhet som regeringen inte lämnat tillstånd till och som regeringen bedömt att det föreligger hinder mot enligt . Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om utökade uppdrag till Försvarsmakten att lämna stöd till polisen. Jämför reservation 11 (SD) och 12 (KD). I motion 2018/19:1381 av m.fl. (SD) anför motionärerna att Försvarsmakten och ordningsmakten bör ges i uppdrag att genomföra det som krävs i form av samövning och samordning för att Försvarsmakten ska kunna leverera ett snabbt och effektivt stöd till ordningsmakten vid ett storskaligt terrorangrepp (yrkande 12). I motionen anförs även att samtliga lagar om Försvarsmaktens stöd till ordningsmakten bör ändras så att Försvarsmakten ges laga stöd att assistera polisen i upprätthållandet av lag och ordning vid extraordinära situationer (yrkande 13). I motion 2018/19:2454 av m.fl. (KD) framhålls vikten av ett tätare samarbete mellan försvar och polis i extrema situationer. Motionärerna anser att vi måste vara förberedda på att det värsta kan inträffa. är den och det nationella insatskonceptet inte dimensionerat för att möta simultant genomförda attentat på olika platser. En viktig aspekt i detta är att polis och militär vid extrema situationer kan ha ett gott samarbete. har polisen möjlighet att ta hjälp av försvaret för att bevaka skyddsobjekt, men den möjligheten bör enligt motionärerna utökas till att även gälla annat än skyddsobjekt under särskilda omständigheter (yrkande 3). Bakgrund och tidigare behandling Försvarsmakten har länge gett stöd till samhället i övrigt, bl.a. i olika krissituationer. Generella bestämmelser om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet finns i förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet. Inom ramen för förordningen får Försvarsmakten lämna stöd till bl.a. I har det länge betraktats som en allmän grundsats för militär medverkan vid polisiär verksamhet att väpnade trupper inte får sättas in mot den egna befolkningen eller andra civila. Denna grundsats framgår av 7 § i förordningen. Enligt den bestämmelsen får Försvarsmaktens personal inte användas i situationer där det finns risk för att den kan komma att bruka tvång eller våld mot enskilda när stöd lämnas. Efter terrorattackerna i inleddes ett utredningsarbete om myndigheternas och de övriga offentliga organens beredskap när det gäller omfattande terrorattentat och andra liknande extraordinära händelser i . Det utreddes även om polisen skulle få utökade möjligheter att begära stöd från Försvarsmakten när det gäller att förhindra och ingripa mot terrorattacker och andra sådana omfattande angrepp på samhället. Utredningsarbetet resulterade i lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning. Enligt denna lag finns det en möjlighet för polisen att begära stöd från Försvarsmakten även med uppgifter som kan innebära användning av våld och tvång mot enskilda. En sådan begäran om stöd ska beslutas av eller Säkerhetspolisen. Stödet ska gälla att förhindra eller på annat sätt ingripa mot en handling som kan utgöra brott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. I förarbetena till lagen (prop. 2005/06:111 s. 19 f.) anför regeringen att det finns former av terrorattentat som polisen inte kan hantera på egen hand, främst vid händelser som utspelar sig i luftrummet eller till sjöss. Ett annat exempel på när polisens resurser inte räcker till kan enligt propositionen vara om flera terrorattentat inträffar på olika håll i landet. Regeringen framhåller i propositionen att det inte kan komma i fråga att Försvarsmakten lämnar stöd till polisen som kan innebära användning av våld eller tvång i samband med sådan brottslighet som polisen återkommande har att hantera, t.ex. ordningsstörningar vid demonstrationer, gängbrottslighet eller fotbollshuliganism (s. 29). Vidare finns i skyddslagen (2010:305) bestämmelser om vissa åtgärder till förstärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot sabotage, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, spioneri samt röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret och grovt rån (1 §). Av 9 § framgår att polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal får anlitas för bevakning av ett skyddsobjekt. Försvarsmakten ska också, under vissa förutsättningar, kunna lämna stöd till civil verksamhet. Detta stöd regleras bl.a. i lagen (2003:778) och förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor, förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet, lagen (2006:343) och förordningen (2006:344) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning samt i förordningen (2017:113) om Försvarsmaktens stöd till polisen med helikoptertransporter. bereder inget särskilt uppdrag till Försvarsmakten att lämna stöd utöver vad som följer av ovan redovisade lagar och förordningar. Ett par motioner om Försvarsmaktens stöd till polisen har tidigare behandlats av justitieutskottet (bet. 2016/17:JuU18 och bet. 2017/18:JuU13). anförde då att det är viktigt att polisen i olika situationer kan samverka med andra myndigheter och på annat sätt få avlastning och hjälp i olika situationer. ansåg dock att de bestämmelser som finns i bl.a. förordningarna om Försvarsmaktens stöd till polisen var ändamålsenligt utformade. var inte berett att ställa sig bakom en översyn av lagar och föreskrifter inom området och avstyrkte motionsyrkandena. Utskottet delar justitieutskottets tidigare bedömning att det är viktigt att polisen i olika situationer kan samverka med andra myndigheter och på annat sätt få avlastning och hjälp i olika situationer. I likhet med justitieutskottet anser utskottet att de bestämmelser som bl.a. finns i de olika förordningarna om Försvarsmaktens stöd till polisen är ändamålsenligt utformade. Utskottet ställer sig därför inte bakom förslaget om en översyn av lagar och föreskrifter inom området och avstyrker samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om hemvärnet. Jämför reservation 13 (M, C, L). I motion 2018/19:2816 av m.fl. (M) framhåller motionärerna att hemvärnet står för av Försvarsmaktens personella resurser och har genomgått en positiv utveckling mot en vassare organisation. Motionärerna anser att hemvärnet är en mycket kostnadseffektiv del av Försvarsmakten som skapar en värdefull folkförankring. Förbanden är mer välövade, och modern utrustning har tillförts hemvärnet. I takt med att säkerhetsläget har försämrats i närområde har också försvaret av det egna territoriet blivit allt viktigare. För detta är hemvärnet en central aktör. Motionärerna anser att det finns stor potential att ytterligare stärka hemvärnet och på så sätt även stärka försvaret av . De föreslår därför att hemvärnet ska vara en egen försvarsgren och att målet ska vara att hemvärnet uppgår till 30 000 personer (yrkande 8). Det är även något som framhålls i motion 2018/19:2817 av m.fl. (M) yrkande 6. I motion 2018/19:2840 av m.fl. (C) framhåller motionärerna att hemvärnet, som omfattar ca 21 000 personer, är en betydelsefull resurs för både Försvarsmakten och de civila myndigheterna i samband med en kris. Motionären vill öka hemvärnets numerär till 30 000 personer och anser att hemvärnet bör bli en egen försvarsgren och att hemvärnet bör få bättre materiel (yrkande 14). Bakgrund och tidigare behandling I och med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet beslutade om inriktningen för krigsförbanden i och att organisationen bl.a. ska bestå av 40 hemvärnsbataljoner (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251).