bet · H601KrU10 · 2019-05-09 00:00:00 — RF:s arbete har i huvudsak bestått av två delar; dels att tillsammans med arbeta fram en handlingsplan för idrott för personer med funktionsnedsättning, dels fördela medel till SF och idrottsföreningar för denna verksamhet. I den utredning som genomförts om de ekonomiska stöden och deras koppling till idrottsrörelsens övergripande mål 2025 har förutsättningarna för parasport identifierats som ett särskilt behovsområde. I det förslag som Riksidrottsstyrelsen lägger fram till Riksidrottsstämman (RF-stämman) 2019 finns en särskild beräkningsgrund för stöd till parasport, oavsett organisationstillhörighet, identifierad. Beslut fattas på RF-stämman . Regeringen gav Myndigheten för delaktighet i uppdrag att kartlägga den enskildes tillgänglighet till hjälpmedel för fritidsaktiviteter och kartlägga insatser på hur en aktiv fritid för personer med funktionsnedsättning främjas lokalt och regionalt. Uppdraget ska genomföras i samverkan med , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Kommuner och Landsting och i dialog med relevanta organisationer. Uppdraget ska redovisas till . Som framgår ovan är syftet med statens stöd till idrotten att stödet ska ge lika förutsättningar och göra det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion. Studier visar dock att vi är långt ifrån där. Utskottet välkomnar därför det förändrings- och utvecklingsarbete som pågår inom svensk idrott med ett livslångt idrottande som mål, där målsättningen bl.a. är att bredda verksamheten så att fler känner sig välkomna och vill idrotta, att fler stannar och att fler kan idrotta, bl.a. genom att sänka de ekonomiska trösklarna för att delta i idrott. Parasport har i förändrings- och utvecklingsarbetet identifierats som ett särskilt behovsområde, vilket också utskottet välkomnar. Utskottet följer noga arbetet med den nya inriktningen och avvaktar resultatet av det uppdrag som har fått att genomföra en fördjupad analys av jämlikheten inom idrotten och bl.a. titta på hur idrottandet skiljer sig över landet samt hur människors ekonomiska och sociala förutsättningar påverkar idrottandet. Utskottet vill inte föregripa resultatet av CIF:s uppdrag och avstyrker motionerna 2018/19:384 (V) yrkande 1, 2018/19:2170 (M), 2018/19:2199 (S) och 2018/19:2446 (C) yrkande 13. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden där ridningens viktiga roll för personer med funktionsnedsättning lyfts fram, med hänvisning till att yrkandena till viss del får anses tillgodosedda. Jämför reservation 5 (SD). (M) framhåller i motion 2018/19:1326 yrkande 3 vikten om att värna ridningens viktiga roll som största idrott för personer med funktiongsnedsättning. m.fl. (SD) vill i motion 2018/19:2320 yrkande 1 uppmärksamma hästnäringens positiva effekter och framhålla att hästnäringen spelar en viktig roll inom många samhällssektorer, t.ex. inom idrott och rehabilitering. Motionärerna påtalar att ridsporten är en stor sport för personer med funktionsnedsättning. Syftet med statsbidraget är, som framgår ovan, enligt förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet, att stödja verksamhet som gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion. Av framgår som angetts ovan att idrottens värdegrund vilar på fyra fundament, där ett är allas rätt att vara med. Allas rätt att vara med innebär att alla som vill ska kunna vara med utifrån sina förutsättningar i föreningsdriven idrottsverksamhet. Inom medlemsklubbar finns det enligt förbundet en omfattande verksamhet för ryttare och kuskar med funktionsnedsättning. Cirka 4 000 ryttare med funktionsnedsättning ägnar sig enligt förbundet åt ridsport. Ridning för ryttare med funktionsnedsättning bedrivs antingen som fritidsridning eller hästunderstödd terapi/ridterapi. I regi har man fokus på att erbjuda ryttare med funktionsnedsättning en aktiv fritidssysselsättning och sport. Tusentals ryttare erbjuds enligt ridutbildning anpassad utifrån deras egna förutsättningar under ledning av utbildade instruktörer. Det förekommer även samarbeten med olika terapeutiska verksamheter på ridklubbarnas egna anläggningar. Ridsport har även tävlingsverksamhet, och är med i bl.a. Paralympics och . Det statliga lokala aktivitetsstödet för barn och ungdomar mellan (det s.k. LOK-stödet), som fördelas av RF, fördelas när det gäller personer med funktionsnedsättning även till vuxna personer. Stödet har dock som angetts ovan setts över i den utredning som genomförts om de ekonomiska stöden och deras koppling till idrottsrörelsens övergripande mål 2025. I utredningen har förutsättningarna för parasport identifierats som ett särskilt behovsområde. I det förslag som Riksidrottsstyrelsen lägger fram till Riksidrottsstämman (RF-stämman) 2019 finns en särskild beräkningsgrund för stöd till parasport, oavsett organisationstillhörighet, identifierad. Beslut fattas på RF-stämman . Enligt bedrivs en omfattande verksamhet för ryttare och kuskar med funktionsnedsättning. Utskottet vill i likhet med motionärerna lyfta fram den viktiga funktion som ridning kan fylla för dessa personer och vikten av att värna denna verksamhet, liksom annan idrottsverksamhet. Motionsyrkandena får till viss del anses tillgodosedda och bör enligt utskottets uppfattning inte leda till någon åtgärd från sida. Motionerna 2018/19:1326 (M) yrkande 3 och 2018/19:2320 (SD) yrkande 1 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen med hänvisning till de ytterligare steg som tagits mot ökad jämställdhet inom idrottsrörelsen. Jämför reservation 6 (M), 7 (C), 8 (V) och 9 (L). (M) framhåller i motion 2018/19:1326 yrkande 4 vikten av att verka för en jämställd tilldelning av resurser till flickors och pojkars idrottsverksamhet. I motion 2018/19:2806 yrkande 19 av m.fl. (M) och i motion 2018/19:2863 yrkande 4 av m.fl. (M) påtalar motionärerna att vägen till en jämställd idrottsrörelse är lång och att förutsättningar och villkor inom idrotten är olika på i princip alla nivåer. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med förslag för att stärka jämställdheten inom svensk idrott, särskilt i fråga om hur ekonomiska medel fördelas i relation till kön. Regeringen bör även enligt motionärerna se över hur ett tydligare jämställdhetsfokus kan implementeras inom ramen för Idrottslyftet. m.fl. (C) anser i motion 2018/19:2843 yrkande 4 att en utredning ska tillsättas för att se vad som hindrar en jämställd idrott. Motionärerna påtalar bl.a. vikten av att ta reda på orsakerna till att flickor slutar idrotta tidigare än pojkar, varför spontanidrottsplatser lockar fler pojkar och män än flickor och kvinnor och vill att det görs en nationell jämförelse av hur mycket medel som kommunerna fördelar till pojkar respektive flickor inom barn- och ungdomsidrotten. m.fl. (V) anser i motion 2018/19:384 yrkande 4 att den statliga bidragsfördelningen till idrotten ska användas för att stärka jämställdhetsarbetet inom idrotten. Motionärerna påtalar att fördelningen av resurser i åldrarna 7–tydligt gynnar pojkars idrottande. Det övergripande mönstret att barn- och ungdomsidrotten närmast har oförändrad aktivitetsnivå bland yngre medlemmar medan i huvudsak äldre ungdomar och i synnerhet flickor lämnar idrotten kvarstår. m.fl. (L) anser i motion 2018/19:479 att en utredning och kartläggning bör göras för att se dels hur man kan jämställa stödet mellan flick- respektive pojkdominerade idrottsverksamheter (yrkande 1), dels hur samhällsstöd för idrott, motion och fysisk aktivitet på ett jämställt sätt möter flickors och pojkars preferenser för idrott och fysisk aktivitet (yrkande 2). Det övergripande målet för idrottens jämställdhetsarbete är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma idrotten och sitt deltagande i idrottsrörelsen. Idrottsrörelsen arbetar som framgår ovan mot strategi 2025 som fastställdes vid RF-stämman 2017. Jämställdhet är ett av fem prioriterade utvecklingsområden i idrottsrörelsens strategiska arbete mot 2025. kommer det att stå i att inget kön ska vara representerat med i ett specialidrottsförbunds (SF) styrelse och valberedning. ) gör fördjupade analyser av utvecklingen inom svensk idrott utifrån teman som regeringen bestämmer. års tema var jämställdhet. Med anledning av detta tema tog 2018 fram antologin , representation och ”riktig” idrott – om jämställdhet inom idrotten (2018:2). konstaterar bl.a. följande: Årets analys visar att fördelningen av resurser mellan kvinnor och mäns idrottande och motionerande är ojämställd. Den könsmässiga snedfördelningen är tydligast inom barn- och ungdomsidrotten. I årets rapport har kunnat visa att tjejer i övre tonåren i högre utsträckning lämnar föreningsidrotten för träning i privat regi (gym, gympa, motionsbaserad gruppträning och dylikt) och detta gör att det uppstår en könsmässig snedfördelning av de offentliga bidragen. har som jämställdhetsmål att kvinnor och män ska vara representerade med i alla beslutande och rådgivande organ. Årets rapport visar att detta mål inte är realiserat , varken på lokal eller nationell nivå. I 33 av 71 nationella idrottsförbund består styrelsen av män. Endast ett av 71 förbund har en kvinnodominerad styrelse. av förbunden har en manlig ordförande. Rollen som tränare domineras kraftigt av män. Enligt IdrottOnline är av alla tränartillfällen ledda av män. Även gällande internationella uppdrag är den manliga dominansen på ledande positioner i svensk idrott stor. av svenska idrottsledare med internationella uppdrag i förbundsstyrelser och kommittéer var kvinnor 2016. Ett annat viktigt budskap i rapporten är att idrotten behöver jobba med sina normer och ideal för att en mer jämställd idrott ska kunna växa fram. Intervjuer med ledare och aktiva inom de fem idrotterna brottning, gymnastik, ishockey, ridning och taekwondo visar att idrottens praktik i stor utsträckning styrs av starka könsnormer. Inom idrotten är det fortfarande vanligt med föreställningar om hur pojkar/män och flickor/kvinnor ”är”, hur olika idrotter ”ska vara” och vad som är ”normalt”. Dessa föreställningar påverkar hur pojkar och flickor idrottar och innebär ett hinder för en jämställd idrott. Analysen visar också att bidragsfördelning endast i begränsad omfattning används som styrmedel för ökad jämställdhet. Statsbidraget till specialidrottsförbunden baseras i huvudsak på ett antal nyckeltal, såsom antal aktiva medlemmar i förbunden, omfattningen på genomförda utbildningsinsatser etcetera. Det statliga LOK-stödet är formellt sett könsneutralt, men gynnar i praktiken pojkars idrottande. Detta beror på att bidrag som utdelas per deltagare och träningstillfälle premierar idrottsverksamheter med stora träningsgrupper och träningsintensiv verksamhet såsom de största och pojkdominerade lagidrotterna fotboll, innebandy och ishockey. styrning i jämställdhetsfrågor är främst inriktat på så kallad mål- och värderingsstyrning snarare än regel- och ekonomisk styrning. Ett trendbrott är stämmobeslut att specialidrottsförbunden ska ha jämställda styrelser . RF har med anledning av motionsyrkandena angett: Det pågår en översyn av det ekonomiska stödet i idrotten, där beslut om nytt ekonomiskt stödsystem ska fattas av RF-stämman . I förutsättningarna för översynen står jämställdhetsperspektivet särskilt framskrivet. Utgångspunkten för det förslag som läggs fram till stämman är att bidragen ska göras jämställda och att ett jämställdhetsperspektiv ska läggas på både verksamhet och resurser. I det förslag som läggs till stämman finns ett antal olika principer med, varav flera rör jämställdhet. Tydlig uppföljning kommer att ske inför fördelning av ekonomiska medel och jämställdhetsanalyser kommer att göras av befintliga och nya stödformer, där utgör exempelvis Idrottslyftet en del. Specialidrottsförbunden har getts möjlighet att söka särskilt projektstöd, så kallat stimulansstöd, för området jämställdhet. Detta projektstöd förmodas finnas kvar efter RF-stämman. Tanken med stödet är att de specialidrottsförbund som har delar kvar att utveckla gällande jämställdhet kan söka särskilda medel för öka möjligheterna att nå de jämställdhetsmål som idrottsrörelsen fastställt. Inom ramen för det strategiska arbete som pågår inom idrottsrörelsen sker ett förändringsarbete benämnt ”Ny syn på träning och tävling”. Här omprövas och prövas olika former av och organisation för idrottande i syfte att attrahera fler än de grupper av människor som deltar i föreningsidrott. Förhoppningsvis kommer det att bidra till att öka andelen flickor som väljer att idrotta i idrottsförening. RF stöder medlemmarna inför att stadgeändringen om jämställd könssammansättning (könskvotering) i SF:s styrelser och valberedningar träder i kraft . genomförs en särskild satsning på valberedningar och höjning av kunskap. Det intensifierade jämställdhetsarbetet pågår alltjämt och utgör en viktig del i idrottens strategiska arbete. Centrala delar i arbetet är kunskapshöjning och utbildning och har minst 5 000 personer utbildats av RF/, till det kommer alla de utbildningar som sker ute på lokal och regional nivå under ledning av distriktsidrottsförbunden. Jämställdhetsarbetet har jämställdhetsintegrering som strategi och grundar sig på den genuskunskap som finns. Arbetet tar avstamp i ett normkritiskt och intersektionellt perspektiv. Fokus ligger på de maskulinitetsnormer som finns inom idrotten som inte sällan är snäva för män och bidrar till att kvinnor och kvinnors idrottande nedvärderas. Detta utgör också grunden i det förebyggande arbetet mot våld och sexuella trakasserier. Uppföljning är ett viktigt verktyg i jämställdhetsarbetet. släpper RF en rapport som följer upp en eller flera av idrottens jämställdhetsmål. Senast () släpptes en rapport som tittar på könsfördelningen bland idrottsledare på barn- och ungdomsnivå samt bland landslagsledare. Vidare har två forskningsprojekt om idrott och jämställdhet initierats. Dessa avses publiceras respektive . Bland annat CIF:s analys visar att fördelningen av resurser mellan kvinnors och mäns idrottande och motionerande är ojämställd. Därför ser utskottet med tillfredsställelse på att jämställdhetsperspektivet har varit särskilt framskrivet i den översyn av det ekonomiska stödet till idrotten som är tänkt att beslutas på RF-stämman , och att utgångspunkten har varit att jämställdhetsperspektiv ska läggas på både verksamhet och resurser. Utskottet ser också positivt på att idrottsrörelsen inom förändringsarbetet ”Ny syn på träning och tävling” vill försöka attrahera fler än de grupper av människor som deltar i föreningsidrott, och därigenom bl.a. försöka öka andelen flickor att idrotta i idrottsförening. Mot bakgrund härav och de ytterligare steg som tagits mot ökad jämställdhet inom idrottsrörelsen, bl.a. olika utbildningar om jämställdhet såväl nationellt som regionalt och lokalt, samt arbetet inom specialidrottsförbunden med att uppfylla jämställdhetsmålen, anser utskottet att motionsyrkandena inte bör leda till någon åtgärd från sida. Motionerna 2018/19:384 (V) yrkande 4, 2018/19:479 (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1326 (M) yrkande 4, 2018/19:2806 (M) yrkande 19, 2018/19:2843 (C) yrkande 4 och 2018/19:2863 (M) yrkande 4 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att öka kunskapen om hbtq-perspektivet och uppmärksamma hbtq-frågorna med hänvisning till att frågorna fått större fokus . Jämför reservation 10 (V) och 11 (L). m.fl. (V) anser i motion 2018/19:384 yrkande 5 att den statliga bidragstilldelningen till idrotten ska användas för att öka kunskapen om hbtq-frågor samt förbättra förutsättningarna för transpersoners idrottande. Motionärerna påtalar att idrottsmiljöerna inte är tillräckligt öppna och tillåtande för hbtq-personer, och att transpersoner ofta själva får ta ansvar för att lösa problem som följer av könsuppdelningen inom idrotten i stället för och specialidrottsförbunden. m.fl. (L) påtalar i motion 2018/19:2597 yrkande 5 att kartläggningar visar att unga hbtq-personer deltar i idrottsföreningar i väsentligt lägre grad än andra i samma ålder och att många inte känner sig tillräckligt inkluderade i idrottslivet. Motionärerna anser att det finns skäl för det offentliga att uppmärksamma hbtq-perspektivet inom idrotten, t.ex. i frågor om bidragsgivning till idrottsföreningar och när det gäller lokala samarbetsprojekt tillsammans med idrottsrörelsen. Som framgår ovan är syftet med statsbidraget enligt förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet att stödja verksamhet som gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion. () antog idrottens idéprogram Idrotten vill på RF-stämman 1995 (uppdaterad 2009). Enligt programmet ska alla som vill ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön eller sexuell läggning samt fysiska eller psykiska förutsättningar. RF har även en policy mot sexuell diskriminering. RF ska sprida kunskap och information om frågor som gäller hbtq[3] samt deras situation inom idrotten. Det görs enligt RF bl.a. genom information, utbildning och seminarier. RF stöder bl.a. specialidrottsförbund i att se över tävlingsregler och träningsformer som kan hindra transpersoner eller andra hbtq-personer från att delta i idrott. RF driver även utbildningen ”5 steg mot en jämställd och inkluderande idrott” som ger idrottsrörelsen kunskap om hur normer, som könsnormer, heteronormer, cisnormer[4] och vithetsnormer, präglar våra idrottsmiljöer. Vid utbildningstillfällena tas enligt RF bl.a. machokultur och maskulinitetsnormer och dess konsekvenser upp, och hur det går att jobba för att förebygga dessa. utbildades enligt RF ca 4 000 personer inom ramen för utbildningen 5 steg och liknande utbildningar. RF har även angett att de deltagit i och uppmuntrar distrikt och föreningar att göra detsamma, för att visa att idrotten är en plats för alla. Enligt RF har RF och ()[5] trappat upp arbetet med hbtq-frågor , och jobbat med att ta fram fler verktyg för inkludering. tillsattes en resurs på som har särskilt fokus på hbtq-frågor. Tränare och ledare behöver enligt RF mer kunskap i frågorna. RF har därför ett förstärkt samarbete med RFSL och erbjuder en utbildning i ämnet Introduktion till inkludering som är en introduktion till hur det går att se normer och utmana de normer som formar den egna föreningen eller det egna förbundet. RF och har enligt RF tillsatt en arbetsgrupp som ska jobba med transpersoners idrottande. RF och har enligt RF även ett tätt samarbete med de förbund som har kommit längts i frågan, och här är enligt RF RFSL en viktig samarbetspartner. RF, RFSL och några specialidrottsförbund har påbörjat ett projekt, Idrott för alla kroppar, som ska arbeta för en mer inkluderande idrott för transpersoner. Projektet avser att löpa ska innehålla en rad olika insatser och aktiviteter: • Framtagande av policy och riktlinjer för transpersoners idrottande • Pedagogiskt metodmaterial för utbildning av ledare • Utbildning av specialidrottsförbund • Internutbildningar inom RFSL. Som framgår ovan har RF och trappat upp arbetet med hbtq-frågor , och en särskild resurs arbetar på RF med dessa frågor. Vidare har utbildningar för tränare och ledare som tar upp frågorna ökat. RF har också tillsatt en arbetsgrupp som ska jobba med transpersoners idrottande. Sammantaget, och särskilt med hänsyn till att frågor som rör situationen för hbtq-personer inom idrotten fått större fokus , anser utskottet att motionsyrkandena inte bör leda till någon åtgärd från sida. Motionerna 2018/19:384 (V) yrkande 5 och 2018/19:2597 (L) yrkande 5 avstyrks. Utskottet vill dock understryka frågornas betydelse, och vikten av att de diskuteras och att förändringar uppnås ute i föreningarna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ökat fokus på idrott och integration med hänvisning till det omfattande arbete som bedrivs inom idrotten för nyanlända och asylsökande och som följer. (M) framhåller i motion 2018/19:807 att hon saknar en framtidsinriktad hållbar nationell strategi för ridsporten och integration och dess möjligheter (yrkande 1). I samma motion yrkande 2 vill motionären att tidigare satsningar såsom Handslaget och Idrottslyftet ska utvärderas i syfte att stärka ridsporten och integrationsarbete. Motionären vill också se över möjligheten att ridsport kan bli en naturlig del i integrationsarbetet med bl.a. språkutveckling och möjligheten för ensamkommande barn och unga att lära sig jobbet på jobbet (yrkande 3). (M) påtalar i motion 2018/19:2175 att idrotten är en av de bästa verktygen för integration, och att det finns många exempel på hur ensamkommande barn och ungdomar kommit in i samhället genom idrotten. Motionären anser att regeringen bör ta initiativ till en analys av det arbete som görs i dessa frågor och återkomma med förslag om hur samhället i stort ytterligare kan stötta föreningar som arbetar med integration. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 17) anges följande: () får ett särskilt statligt stöd för att arbeta med etablering av nyanlända och även för att bedriva idrottsverksamhet för asylsökande[6]. Statligt stöd har i motsvarande syfte även tilldelats andra organisationer i civilsamhället. Flera av dem bedriver verksamheter som sker i samverkan med idrottsrörelsens verksamhet för asylsökande och nyanlända. RF strävar efter att verksamhet riktad till nyanlända ska vara en naturlig del av idrottens generella verksamhet, i enlighet med värdegrunden som betonar allas rätt att vara med. genomfördes verksamhet i 254 kommuner och 854 idrottsföreningar fick bidrag för insatser. Samverkan har skett med kontor och anläggningsboenden och uppskattningsvis har de genomförda aktiviteterna uppgått till 31 300 aktivitetstillfällen med ca 397 000 deltagare, där vissa av dem har rapporterats . Av dessa utgjorde barn (0–) , ungdomar (13–) och vuxna . RF har ingen samlad könsuppdelad statistik men uppgifterna tyder på att väsentligt fler pojkar och män än flickor och kvinnor deltagit i verksamheten. Statistiken som RF redovisar pekar på att verksamheten ökat markant även om den direkta samverkan med kontor och anläggningsboenden minskat. Även om det är fler pojkar och män än flickor och kvinnor som söker asyl i så finns behov av att öka och utveckla insatserna för att fler flickor och kvinnor ska ges möjlighet att delta i verksamheten. RF har med anledning av motionsyrkandena angett: Ett av de prioriterade områdena i idrottsrörelsens strategi 2025 handlar om ett livslångt idrottande för alla grupper. Idrottsrörelsen ska vara inkluderande och en positiv kraft mot segregation och utanförskap. Regeringen har anslagit medel för idrottsrörelsens arbete med etablering av nyanlända. Vi har haft möjlighet att intensifiera och samordna det jobbet. Idrotten kan erbjuda en rolig sysselsättning, en hälsosam aktiv fritid och en gemenskap i föreningen som en väg in i det svenska samhället. Erfarenheten från våra 19 distrikt visar att arbetet nått bäst resultat där det funnits ett nära samarbete mellan föreningarna, distrikten och kommunerna, ofta i form av integrationsnätverk där exempelvis Arbetsförmedlingen, , näringslivet och andra ideella organisationer deltagit. Arbetet har utvecklats från att ”bara” anordna aktiviteter till att inkludera i ordinarie verksamhet i föreningarna. anser att det är viktigt att stödet för att arbeta med etablering måste vara långsiktigt och inte bli korta projekt. Utskottet konstaterar att det bedrivs ett omfattande arbete inom idrottsrörelsen för att hjälpa till med etablering av nyanlända och för att bedriva idrottsverksamhet för asylsökande, och att RF lyckats intensifiera och samordna detta arbete. Utskottet ser positivt på att RF också utvecklat sitt arbete till att försöka inkludera denna grupp i den ordinarie verksamheten i idrottsföreningar och inte bara anordnar separata aktiviteter. Av budgetpropositionen framgår att över 30 000 idrottsaktiviteter genomförts för denna grupp i 254 kommuner och att 854 idrottsföreningar har fått bidrag för sina insatser.