bet · H601FiU25 · 2019-03-27 00:00:00 — överlämnades delbetänkandet Bostäder på statens mark – en möjlighet (SOU 2017:71) till regeringen. Utifrån den inventering som genomförts bedömer den särskilde utredaren att totalt 65 fastigheter har förutsättningar för bostadsbyggande. har utredningen för bostadsbyggande (dir. 2017:126) tagit över de förhandlingar om överlåtelser av fastigheter som utredningen på statens mark – en möjlighet (SOU 20107:71) påbörjat men inte avslutat. Uppdraget ska slutredovisas . I en delredovisning från (N2018/05771/SPN) gör utredningen bedömningen att flera avslut i enskilda objekt är att vänta , vilket innebär att det ingås ett antal överenskommelser och överlåtelser av statlig mark för bostadsbyggnadsändamål. konstateras att ett antal andra objekt, efter ytterligare utredning, kan komma att avslutas utan överenskommelser om överlåtelser av statlig mark, eftersom avyttring av marken inte bedöms vara möjlig inom överskådlig tid. har utredningen fört dialog med kommun, kommun, , kommun och de statliga aktörerna i dessa kommuner. Utskottet konstaterar att utredningen för bostadsbyggande har i uppdrag att verka för att få till stånd bostadsbyggande på statens fastigheter. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottet vill inte föregripa utredningens arbete och avstyrker därmed motionsyrkandet. Studentbostäder i uppdraget för Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om studentbostäder i uppdraget för . Utskottet konstaterar att bolaget inom ramen för sitt uppdrag kan bidra till att ca 20 000 student- och forskarbostäder kan produceras . Jämför reservation 6 (M). I kommittémotion 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkande 45 anförs att bör få ett tydligt uppdrag i form av volymmål för bostadsbyggandet för att öka sitt byggande av studentbostäder. I utskottets betänkande 2016/17:FiU25 om statlig förvaltning och statistikfrågor avstyrktes ett liknande motionsyrkande. Utskottet konstaterade att bidrar till byggandet av studentbostäder inom sina egna campusområden genom att bl.a. sälja eller arrendera ut mark, samverka i detaljplanearbete och genom att arbeta in bostäder i campusplaner. Av årsredovisning 2017 framgår att man gjort en kartläggning av fastighetsbeståndet och identifierat mark där studentbostäder kan byggas på en rad orter runt om i landet. Bolagets fokus kommer enligt årsredovisningen även i fortsättningen att vara att utifrån sitt uppdrag verka för att skapa så många studentbostäder som är möjligt. kan bidra till att 11 000 student- och forskarbostäder produceras, varav 6 500 skulle kunna byggas i egen regi. skulle bolaget enligt årsredovisningen kunna bidra till att ytterligare 10 000 campusnära student- och forskarbostäder skapas. Av svaret på en skriftlig fråga av (M) (skriftlig fråga 2017/18:1196) framgår också att i olika samverkansgrupper verkar för att ytterligare bidra till en växande studentbostadsmarknad. Utskottet avstyrker motionsyrkandet och konstaterar att kan bidra till att ca 20 000 student- och forskarbostäder kan produceras och att bolaget i olika samverkansgrupper också verkar för att bidra till en växande studentbostadsmarknad. system för hyra till Försvarsmakten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om system för hyressättning till Försvarsmakten. Utskottet hänvisar till en översyn som initierats av de båda myndigheterna. Jämför reservation 7 (SD). I kommittémotion 2018/19:766 av m.fl. (SD) yrkande 16 anförs att det faktum att har ansvaret för försvarets lokaler har medfört att Försvarsmakten betalar hyra för sina egna lokaler. Detta menar motionärerna är en artificiellt konstruerad marknadshyra, eftersom många lokaler som administreras av knappast har någon annan tänkbar hyresgäst än Försvarsmakten. Enligt motionärerna är inte detta ett rimligt system. I stället ligger det nära till hands att misstänka att systemet är utformat för att dra tillbaka försvarsanslag till statskassan menar motionärerna. äger och förvaltar försvarsfastigheter. Enligt förordningen (2007:758) med instruktion för ska fastigheterna förvaltas så att en god resurshushållning och en hög kostnadseffektivitet uppnås. bildades som en del av den allmänna statliga fastighetsreformen som beslutades av 1991, vilken innebär att fastighetsförvaltningen bör vara skild från brukandet av lokaler och mark och att statens fastighetsförvaltning bör bedrivas med ett marknadsmässigt avkastningskrav så långt som möjligt. Ytterligare en utgångspunkt för reformen var att de statliga förvaltningsmyndigheternas verksamhet skulle fokuseras på respektive myndighets centrala funktioner och inte på fastighetsförvaltning. Utformningen av fastighetsreformen inom försvaret överensstämde inledningsvis inte helt med reformen inom den övriga statliga fastighetsförvaltningen. Resurserna för drift liksom resurserna för det yttre underhållet av fastigheterna låg kvar hos hyresgästen. Hyra betalades enbart för kapitalkostnader och periodiskt underhåll samt den administration som var knuten till fastighetsägarens förvaltning. Efter en utvärdering av fastighetsreformen inom försvaret 1996 beslutade att drifts- och underhållsresurserna för försvarets fastigheter skulle föras över från Försvarsmakten till (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109). I och med dessa förändringar skulle relationen mellan och Försvarsmakten mer likna relationen mellan förvaltare och brukare inom den övriga statliga fastighetsförvaltningen. Efter att regeringen låtit utreda statens fastighetsförvaltning (SOU 2011:31, SOU 2013:61, SOU 2013:55) konstateras i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr.2 s. 126) att regeringen inte har för avsikt att förändra de grundläggande principerna för hyressättningen för statliga myndigheter. I regleringsbreven till och Försvarsmakten gav regeringen myndigheterna i uppdrag att i samarbete utarbeta och införa en ny hyressättningsmodell. Detta resulterade i den nuvarande hyresmodellen, Hyresmodell , som anger självkostnadsbaserad hyressättning i enlighet med avgiftsförordningen (1992:191) som en grundläggande utgångspunkt. Hyresmodellen är en komponenthyra där man delat upp hyran i ett antal kostnadskomponenter: administration, planerat underhåll, driftskostnader medieförsörjning och kapitalkostnader. Av årsredovisning 2016 (s. 26) framgår att man tillsammans med Försvarsmakten och satt igång ett myndighetsgemensamt uppdrag för att ta fram en förändrad hyresmodell. Målet är att skapa en hyresmodell som genererar större incitament för rationell fastighetsförvaltning och lokalförsörjning. Av årsredovisningen (s. 24) framgår att presenterade ett förslag till reviderad hyresmodell till Försvarsmakten och . Av årsredovisningen (s. 16) framgår att en överenskommelse tecknades med Försvarsmakten och . Den ger enligt årsredovisningen en inriktning för en översyn av hyresmodellen med ökat fokus mot mer långsiktighet och minskad administration. Enligt uppgifter från förväntas en ny hyresmodell kunna vara på plats . Utskottet konstaterar att den nuvarande hyresmodellen anger självkostnadsbaserad hyressättning i enlighet med avgiftsförordningen som en grundläggande utgångspunkt. Eftersom , och satt igång en översyn av hyresmodellen finner utskottet ingen anledning att ta några initiativ i frågan. Inte heller finns det enligt utskottet någon anledning att förändra de grundläggande principerna för hyressättningen för statliga myndigheter. Motionsyrkandet avstyrks därför. Föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark. Utskottet hänvisar till att regeringen aviserat en översyn som bl.a. ska belysa statliga myndigheters korttidsupplåtelser. I motion 2018/19:779 av (M) anförs att , som har ansvaret för försvarets mark, i ökande utsträckning avslagit ansökningar från idrottsföreningar om att få använda marken eller ställt ekonomiska och andra krav som varit omöjliga för föreningarna att acceptera. hänvisar till det krav de har på sig att ta ut marknadsmässig ersättning vid utlåning av mark. Därför vill motionären att direktiven till ses över så att det blir möjligt för idrottsrörelsen och föreningslivet att använda försvarsmark för träning och tävling. I förra årets betänkande om statlig förvaltningspolitik och statistikfrågor (bet. 2017/18:FiU25) avstyrktes ett motsvarande motionsyrkande. Utskottet ville inte föregripa regeringens beredning av förslag som lämnats i Utredningen för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13). Där hade man föreslagit en översyn av bestämmelsen om upplåtelse i förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter m.m. i syfte att införa ett undantag i bestämmelsen som gör det möjligt att inte ta ut avgift för korttidsupplåtelser till allmännyttiga ideella organisationer. Regeringen överlämnade skrivelse 2017/18:246 En politik för engagemang – långsiktighet och oberoende för civilsamhället till . I skrivelsen behandlas korttidsupplåtelser av mark (avsnitt 6.5). Regeringen hänvisar till att det i Palett för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) finns förslag om en översyn av bestämmelsen om upplåtelse i förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter m.m. Regeringen anser att frågan om hur förutsättningarna för att underlätta för allmännyttiga ideella organisationer ska genomföras bör ses över ytterligare, och därför avser regeringen att göra en sådan översyn. Även andra myndigheters korttidsupplåtelser bör belysas och vilka effekter förbättringarna för berörda organisationer får för de fastighetsförvaltande myndigheterna. Vidare avser regeringen att följa arbete med att förtydliga sin information till det civila samhällets organisationer. Skrivelsen behandlades av och lade den till handlingarna (bet. 2018/19:KrU3, rskr. 2018/19:12). Utskottet vill inte föregripa regeringens aviserade översyn i frågan och avstyrker därmed motionsyrkandet. Den statliga myndighetsstrukturen, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:123 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:485 av m.fl. (L) yrkande 2, 2018/19:767 av Boriana (M) och 2018/19:1003 av Boriana (M). För att uppnå största möjliga nytta och ändamålsenlighet i förvaltningen är det viktigt att rätt myndigheter gör rätt saker. Därför behöver det allmänna ta ett helhetsgrepp på myndighetsfrågan och genomföra en myndighetsinventering för att kunna slå fast vilka myndigheter som inte är samhällsnyttiga eller vars egentliga uppdrag överskuggats av ovidkommande hänsyn. Myndigheter som är politiserade, överflödiga eller vars uppdrag överlappar andra effektivare myndigheters bör läggas ner eller reformeras. Exempel på mindre lyckade myndigheter är , och . Andra myndigheter bör få ett väsentligt ändrat uppdrag, t.ex. för Europapolitiska studier (Sieps). En myndighetsinventering skulle också kunna resultera i att vissa områden som inte är föremål för allmänhetens insyn kan komma att underställas den. Det gäller t.ex. som bör förstatligas efter norsk förebild. Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2900 av m.fl. (M) yrkandena 8–11 och 15–22 samt 2018/19:2902 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2018/19:117 av (SD), 2018/19:2043 av m.fl. (L) yrkandena 2–4 och 2018/19:2550 av och (båda C). Digitaliseringen innebär en kraftig transformation av samhället. Utvecklingen kommer att ställa nya krav på individer, företag, det offentliga och samhället i stort. Rätt mött kan digitaliseringen leda till både stärkt konkurrenskraft och en bättre välfärd. Men digitaliseringen är inget självspelande piano utan det krävs att politiken ger rätt förutsättningar för nya jobb att växa fram och samhället att ställa om. I internationella jämförelser tappar mark, och en av orsakerna som lyfts fram är att politiken inte tagit ett tillräckligt grepp om digitaliseringen. Det uppdelade beslutsfattandet mellan myndigheter, landsting och kommuner är en utmaning för digitaliseringen. Med fortsatt respekt för det kommunala självstyret och ett decentraliserat arbetssätt behövs ett nationellt digitalt ledarskap och en samordning. Därför bör den nya digitaliseringsmyndigheten ta ledartröjan i arbetet med att samordna digitala standarder. I arbetet bör myndigheten samverka med andra myndigheter, SKL samt kommuner och landsting. Ett omfattande standardiseringsarbete behöver inledas om dataformat och interoperabilitet. Myndigheten ska vidare ha en tydlig roll i att stödja kommuner, myndigheter och landsting i deras digitaliseringsprocess genom råd och handledning. Regeringen bör också se över möjligheten att göra centrala upphandlingar där kommuner, landsting och myndigheter kan avropa standardiserade it-system och it-verktyg. Tillsammans med ökad standardisering av begrepp och annan data kan detta skapa stora fördelar för både arbetet med öppna data och kommunikationen mellan myndigheter, medborgare och företag. Bland fördelarna med ett digitaliserat samhälle finns bättre service, lägre kostnader för det offentliga, mer tid för det offentliga att ägna sig åt kärnverksamhet samt minskade kostnader och byråkrati för medborgare och företag. Det finns stora samhällsvinster med att överföra mer av den statliga byråkratin till en samordnad digital lösning med t.ex. och som förebilder. I dessa två länder har det skapats nationella digitala plattformar där det offentliga kan erbjuda medborgarna bättre samhällsservice och spara på skattebetalarnas pengar. Den lagstiftning som lyfts fram som viktigast i det här sammanhanget är den s.k. once only-principen som anger att myndigheter bara får fråga medborgare efter en och samma uppgift en gång. Regeringen bör utreda hur en svensk nationell digital plattform utifrån denna princip kan införas i . Dessutom bör regeringen i det här sammanhanget pröva möjligheten att skapa ett nordiskt system som kan integreras och därmed underlätta för nordiska medborgare som reser, arbetar och flyttar mellan länderna. Regeringen bör ta fram en åtgärdsplan för hur berörda myndigheter kan tillmötesgå den digitala ekonomins krav och behov. För övrigt bör regeringen främja åtgärder som skapar incitament för en övergång till digitala brevlådor. Det bör vara en rättighet att kunna välja att ta del av en offentlig handling i digital form såvida det inte riskerar skada t.ex. den personliga integriteten. Uppgifter visar att den offentliga sektorn genom att fullt ut utnyttja digitaliseringens potential kan effektiviseras med , varav avser resurser som kan frigöras inom svensk sjukvård. Mot den bakgrunden bör regeringen ge utvärdering (IFAU) och () i uppdrag att göra en översyn av vilka områden i offentlig sektor som har potential att automatiseras. Regeringen bör också ge Statskontoret i uppdrag att göra en genomlysning av de statliga myndigheterna för att se vilken effektiviseringspotential som finns kopplat till digitalisering och AI. Mot bakgrund av att en stor utmaning med digitaliseringen, inte minst i välfärden, ofta är att skapa trygghet inför förändringar bör en nationell digital dag införas med öppet hus hos förvaltningar och företag för att ge människor en chans att upptäcka möjligheterna med den nya tekniken. Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2043 av m.fl. (L) yrkandena 2–4 och 2018/19:117 av (SD), 2018/19:2550 av och (båda C), 2018/19:2900 av m.fl. (M) yrkandena 8–11 och 15–22 samt 2018/19:2902 av m.fl. (M) yrkande 3. Trots en nyinrättad digitaliseringsmyndighet och regeringens digitaliseringsstrategi släpar offentlig sektor efter i att ta vara på digitaliseringens möjligheter. De resurser som finns är ofta svåra att använda, onödigt dyra och stjälper snarare än hjälper användarna. Därför är det hög tid att digitala lösningar inom offentlig sektor utvecklas på riktigt. Det är bra att en myndighet nu har det övergripande ansvaret för den fortsatta digitaliseringen, men risken för ett kompetensglapp är stor när tidigare myndigheter nu slutar arbeta med frågorna och erfarenheter därifrån därför riskerar att glömmas bort. Det brukar ta tid för en ny myndighet att hitta sina former och uppnå full effektivitet. Av den anledningen bör regeringen tydliggöra den nya digitaliseringsmyndighetens samverkansskyldighet med de tidigare ansvariga myndigheterna. Vidare behöver det vara möjligt att kontinuerligt inhämta information om digitaliseringens framsteg i den offentliga sektorn. En myndighet bör därför få i uppdrag att utveckla en databas för att automatiskt samla in data från statliga myndigheter, kommuner och landsting om digitaliseringsprojekt som de bedriver. Detta skulle göra det möjligt för beslutsfattare på dessa nivåer att löpande kunna utvärdera digitaliseringens framsteg och utmaningar. Avslutningsvis bör regeringen utse en myndighet som ska ha ansvar att lagra grunddata för den offentliga verksamheten. Detta skulle kunna lösa problemet med att offentliga aktörer hämtar uppgifter direkt från privatpersoner och företag trots att uppgifterna redan finns hos en annan offentlig aktör. Statliga myndigheters lokalkostnader, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2694 av m.fl. (C) yrkande 23 och 2018/19:2492 av Per Åsling (C) yrkande 2. Utgifterna för de statliga myndigheterna har skenat iväg, vilket till stor del beror på ökade lokalkostnader. väljer flera myndigheter dyrare lokalalternativ. Förutom att det är rimligt att myndigheternas lokalisering speglar befolkningsfördelningen är omsorg om skattebetalarnas pengar grunden för en ansvarsfull ekonomisk politik. Därför bör regeringen genomföra en översyn av myndigheternas lokalkostnader. I översynen bör regeringen pröva möjligheten att införa en lägre uppräkning av de statliga myndigheternas anslag till följd av lokalkostnader och se över om de s.k. rikthyrorna kan sänkas. Det skulle ge de statliga myndigheterna incitament att flytta till områden med lägre hyror. Staten som arbetsgivare, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 26, 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 samt 2018/19:2229 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:171 av (KD), 2018/19:593 av (M), 2018/19:1593 av (S) och 2018/19:1962 av (S) yrkandena 1 och 2. Den statliga arbetsgivarpolitiken måste kännetecknas av att de statliga myndigheterna är föredömliga arbetsgivare. Det innebär t.ex. att statliga myndigheter har ett särskilt ansvar för att motverka diskriminering i rekryteringsprocesserna. För att minska risken att godtyckligt utestänga arbetssökande med utländsk bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på hur obligatoriska kravprofiler vid offentliga anställningar kan utformas. Styrkt tvärkulturell kompetens och flerspråkighet bör också räknas som merit vid alla offentliga anställningar. har regeringen satsat på att skapa praktikplatser på olika myndigheter för personer med funktionsnedsättning. Satsningen visar glädjande resultat, men behöver nästa steg tas så att personer med funktionsnedsättning inte bara får möjlighet till praktik. Regeringen bör därför tillsätta en utredning som utvärderar den befintliga satsningen med syfte att få fler myndigheter att ta emot arbetssökande med funktionsnedsättning och i förlängningen erbjuda en anställning. För att vara en föredömlig arbetsgivare bör regeringen vidare verka för att de statliga myndigheternas användning av bemanningsföretag avvecklas. Undersökningar visar att de statliga myndigheterna i allt större utsträckning anlitar bemanningsföretag, både i myndigheternas stödfunktioner och för arbete i myndigheternas kärnverksamhet, dvs. Vid sidan av det uppenbara problemet att privaträttsliga organ blir en del av myndigheternas kärnverksamhet finns det ytterligare problem med detta. För det första skapar det en uppdelning av personalen där de inhyrda får en högre tröskel till delaktighet och inflytande på jobbet. För det andra innebär det en stor kostnad för staten. Det finns också fall där staten inte ställt krav på kollektivavtalsliknande villkor. Studentbostäder i uppdraget för , punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkande 45. Bristen på studentbostäder kan i vissa fall göra att studenter tvingas tacka nej till en utbildningsplats, vilket kan få långtgående negativa konsekvenser för utbildningsnivå, konkurrenskraft och attraktivitet. Förutom att åtgärder för att generellt öka byggandet av fler bostäder behöver särskilda åtgärder vidtas för att öka antalet studentbostäder. Den årliga kartläggningen över läget på studentbostadsmarknaden visar att situationen är bättre än 2017, men bristen är fortfarande stor på flera av landets studieorter. Därför bör regeringen ge ett tydligt uppdrag till i form av ett volymmål för bostadsbyggandet för att öka byggandet av studentbostäder. system för hyra till Försvarsmakten, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:766 av m.fl. (SD) yrkande 16. Försvarsmakten betalar hyra för sina egna lokaler till som har ansvaret för försvarets lokaler. Hyressättningen är en artificiellt konstruerad marknadshyra som har en illusorisk koppling till normala marknadsprocesser. Någon annan hyresgäst än Försvarsmakten är nämligen knappast tänkbar för många av de lokaler som administrerar. Även om det finns ekonomiska argument för att underhåll etc. hanteras av någon annan än Försvarsmakten är ordningen för hyressättning inte rimlig. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 2018/19:117 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en övergång till öppen källkod och öppna standarder inom den offentliga sektorn och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:123 av m.fl. (SD): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inventera de befintliga myndigheterna och göra förvaltningen mer effektiv och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:171 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att utreda offentliga arbetsgivares ansvar för jämlikt tillträde till arbetsmarknaden och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V): 26.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att staten, i sin arbetsgivarpolicy, uttryckligen ser till att statliga myndigheters anlitande av bemanningsföretag avvecklas och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:485 av m.fl. (L): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förvaltningsmyndigheters placering enligt förvaltningsinstruktioner innebär en begränsning av var ledande tjänster i en myndighet kan placeras och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:593 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska vara ett föredöme då det gäller att anställa personer med funktionsvariationer och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:756 av m.fl. (V):