bet · H601TU13 · 2019-05-10 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår yrkanden i motioner om olika kollektivtrafikfrågor, bl.a. om biljett- och betalsystem, färdtjänst och ökad kollektivtrafik. Utskottet hänvisar bl.a. till genomförda eller pågående utredningar och översyner. I betänkandet framhåller utskottet bl.a. att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Utskottet framför vidare att kollektivtrafiken ska vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som råder i landets olika delar. I betänkandet finns 14 reservationer (M, SD, C, V, KD, L) och ett särskilt yttrande (C, L). Ett trettiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18 och 2018/19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning 1.Ökad kollektivtrafik, punkt 1 (SD) 2.Ökad kollektivtrafik, punkt 1 (C) 3.Ökad kollektivtrafik, punkt 1 (KD) 4.Ökad kollektivtrafik, punkt 1 (L) 5.Biljett- och betalsystem, punkt 2 (M) 6.Biljett- och betalsystem, punkt 2 (SD) 7.Biljett- och betalsystem, punkt 2 (V) 8.Färdtjänst, punkt 3 (SD) 9.Regionala kollektivtrafikmyndigheter, punkt 4 (M) 10.Regionala kollektivtrafikmyndigheter, punkt 4 (V) 11.Kombinerad mobilitet, punkt 5 (M) 12.Åtgärder mot plankning, punkt 6 (M, KD) 13.Kollektivtrafik på vatten, punkt 7 (SD, KD) 14.Gotlandstrafiken, punkt 8 (C) Biljett- och betalsystem, punkt 2 (C, L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Motioner från allmänna motionstiden /19 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2018/19:607 av (M), 2018/19:1121 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2018/19:1801 av (S), 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 4, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 14 i denna del, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 61, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 8, 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkande 28. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (C) Reservation 3 (KD) Reservation 4 (L) 2018/19:806 av Boriana (M), 2018/19:1524 av (M), 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkande 11, 2018/19:1788 av m.fl. (S) yrkande 3, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 14 i denna del, 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkande 55. Reservation 5 (M) Reservation 6 (SD) Reservation 7 (V) 2018/19:107 av (SD), 2018/19:2176 av (M) och 2018/19:2211 av (S). Reservation 8 (SD) 2018/19:1483 av och (båda C) yrkande 12, 2018/19:2239 av Kadir Kasirga (S) och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 16. Reservation 9 (M) Reservation 10 (V) 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 17. Reservation 11 (M) 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 62 och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkandena 14 och 15. Reservation 12 (M, KD) 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 45. Reservation 13 (SD, KD) 2017/18:1082 av och (båda S), 2017/18:2181 av (S), 2018/19:2124 av (S), 2018/19:2186 av och (båda S) och 2018/19:2389 av och (båda C). Reservation 14 (C) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (V), (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (M) och (C). Ärendet och dess beredning I ärendet behandlar utskottet 33 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18 och 2018/19. I samband med beredningen av detta ärende träffade utskottet Samtrafiken och Resenärsforum . Utskottet kommer att behandla frågor om järnvägspolitik . godkände regeringens förslag om transportpolitikens övergripande mål (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257). Det övergripande transportpolitiska målet är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Enligt propositionen ska förutsättningarna för att välja kollektivtrafik, gång och cykel förbättras och transportsystemet utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning. Av Agenda 2030 delmål 11.2 framgår att tillgång till säkra, ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och hållbara transportsystem för alla ska tillhandahållas . En förbättrad trafiksäkerhet ska uppnås, särskilt genom att kollektivtrafiken byggs ut, med särskild uppmärksamhet på behoven hos människor i utsatta situationer, kvinnor, barn, personer med funktionsnedsättning och äldre personer. antog lagen (2010:1065) om kollektivtrafik (prop. 2009/10:200, bet. 2009/10:TU21, rskr. 2009/10:379). Lagen trädde i kraft . Den nya kollektivtrafiklagen innebar en modernisering av kollektivtrafiklagstiftningen och en anpassning till på området. Med den nya lagen kan kollektivtrafikföretag fritt och inom alla geografiska marknadssegment få etablera kommersiell kollektivtrafik förutsatt att de har sådana grundläggande tillstånd för verksamheten som krävs. Redan tidigare hade beslutat att öppna marknaden för persontrafik på järnväg fr.o.m. . Med den nya lagen avskaffades även den begränsning som hindrat kommersiella bussföretag från att bedriva lokal och regional kollektivtrafik. Vidare har trafikhuvudmannen i respektive län ersatts med en regional kollektivtrafikmyndighet. De regionala kollektivtrafikmyndigheternas befogenhet definierades till att gälla regional kollektivtrafik, med vilket menas arbetspendling och annat vardagsresande. Inom ramen för denna befogenhet får två eller flera kollektivtrafikmyndigheter i angränsande län fritt komma överens om att gemensamt besluta om länsgränsöverskridande regional kollektivtrafik. Kollektivtrafiklagen innebär alltså att det blivit lättare för den regionala kollektivtrafikmyndigheten att organisera trafik över länsgränser då länsgränsrestriktionen avskaffas. Trafikförsörjningsplanen ersattes av ett trafikförsörjningsprogram. Trafikförsörjningsprogrammet medför en skyldighet att samråda med motsvarande myndigheter i angränsande län, kollektivtrafikföretag, resenärer, näringsliv, organisationer och i vissa fall kommuner. Av programmen ska bl.a. framgå behovet av regional kollektivtrafik i länet, mål för kollektivtrafikförsörjningen, såsom miljöskyddande åtgärder och anpassning av kollektivtrafik med hänsyn till behovet hos personer med funktionsnedsättning, vilken trafik som bedöms kunna utföras på kommersiell grund och trafik som myndigheten avser att ombesörja på grundval av allmän trafikplikt. Alla allmänna trafikplikter ska gå att härleda ur trafikförsörjningsprogrammet. EU:s kollektivtrafikförordning (förordning (EG) nr 1370/2007) är tillämplig på nationell och internationell kollektivtrafik på järnväg och andra spårbundna transportsätt samt på väg. Medlemsstaterna får själva välja att tillämpa förordningen på kollektivtrafik på inre vattenvägar och nationella vatten. EU:s kollektivtrafikförordning reglerar hur behöriga myndigheter kan ingripa på området för kollektivtrafik för att se till att det tillhandahålls kollektivtrafiktjänster av allmänt intresse, som bl.a. är tätare, säkrare, av bättre kvalitet eller billigare än vad den fria marknaden skulle kunna erbjuda. Syftet med förordningen är att fastställa ramarna för de behöriga myndigheternas beviljande av ensamrätter och ersättning för fullgörande av allmän trafikplikt. Skälet för detta är att det är dessa myndighetsåtgärder som medför störst risk för att konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna påverkas. I kollektivtrafikförordningen definieras allmän trafikplikt som ”de krav som behöriga myndigheter definierar eller fastställer för att sörja för sådan kollektivtrafik av allmänt ekonomiskt intresse som ett kollektivtrafikföretag inte skulle ha något eget kommersiellt intresse av att bedriva utan att få ersättning, eller åtminstone inte i samma omfattning eller på samma villkor”. För att öka öppenheten och insynen i hur motprestationer bestäms anges i förordningen att när en behörig myndighet beslutar att bevilja ett företag ensamrätt eller någon typ av ersättning som motprestation för fullgörande av allmän trafikplikt ska detta ske inom ramen för ett avtal om allmän trafik. I ett avtal om allmän trafik ska det klart och tydligt fastställas vilken allmän trafikplikt kollektivtrafikföretaget ska fullgöra och vilka geografiska områden som avses. Avtalet ska vidare i förväg och på ett objektivt sätt fastställa de parametrar som ska användas för att beräkna den eventuella ersättningen och den eventuella ensamrättens art och omfattning på ett sätt som förhindrar alltför höga ersättningar. I avtal om allmän trafik ska det vidare fastställas hur kostnaderna och intäkterna ska fördelas, löptiden för avtalet osv. Vilka regler som ska tillämpas beror på avtalets karaktär. Är det fråga om ett tjänstekontrakt ska tilldelning ske enligt försörjningsdirektivet. Om avtalet i stället utgörs av en tjänstekoncession eller järnvägstrafik och annan spårtrafik än spårvagnstrafik ska tilldelning ske enligt kollektivtrafikförordningen. Lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter trädde den nya lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter i kraft. Lagen omfattar regionala resor med tåg, spårväg, tunnelbana och buss, och gäller för linjer som har en sträckning på . Även resor med personbil i linjetrafik, som normalt tillhandahålls av taxiföretag, omfattas. Bestämmelserna i lagen gäller lika oavsett vilket av trafikslagen som används. Resor med anropsstyrd trafik, som färdtjänstresor och förbeställda sjukresor samt resor med museifordon, omfattas dock inte av den nya lagen. EU:s tåg- och busspassagerarförordningar gäller fortsättningsvis för resor som är eller längre och för linjer som startar utanför . Lagen ersatte de allmänna resevillkor som tillämpades tidigare, bl.a. de frivilliga resegarantierna och lagen om rätt till reseinformation . Vidare innehåller lagen bestämmelser om att en transportör ska vara skyldig att tillhandahålla reseinformation om bl.a. de trafiktjänster som en transportör erbjuder, om störningar i trafiken och om tillgängligheten till fordon, stationer och hållplatser. I lagen finns bestämmelser om resenärers rätt till ersättning vid förseningar som är . En resenär ska ha rätt till ersättning för skäliga kostnader för annan transport, inklusive transport med eget fordon, för att nå resans slutdestination. Den högsta ersättningen vid förseningar är 1/40 av prisbasbeloppet. Om en resenär inte begär ersättning för en kostnad för annan transport ska resenären i stället ha rätt till prisavdrag, om resan faktiskt blir försenad till slutdestinationen. Dessutom ger lagen en resenär som har köpt en biljett som gäller för rätten att få pengarna tillbaka om transportörens trafikutbud ändras efter köpet och ändringen är av väsentlig betydelse för resenären. En transportörs ansvar gäller vid förseningar oberoende av om transportören har orsakat förseningen eller inte eller om förseningen beror på s.k. force majeure. Några uppgifter om kollektivtrafiken Trafikanalys har i uppdrag att ta fram statistik om kollektivtrafik. Av myndighetens statistik om regional linjetrafik framgår bl.a. följande. uppgick kollektivtrafikresandet med buss, tåg, spårväg, tunnelbana och fartyg till 1,6 miljarder påstigningar. Av Trafikanalys statistik om regional linjetrafik 2017 framgår att buss är det mest använda färdmedlet inom den subventionerade linjetrafiken. gjordes 812 miljoner påstigningar på buss i , vilket motsvarar av det totala antalet påstigningar i kollektivtrafiken. av påstigningarna var på tunnelbana, på tåg, på spårväg och med fartyg. Trafikanalys anger vidare att antalet påstigningar per invånare på riksnivå har varit oförändrat jämfört med föregående år. 2016 gjordes i genomsnitt 156 påstigningar per person och det var alltså lika många . Det var i storstadsregionerna som påstigningarna var som mest frekventa räknat per invånare. I uppgick antalet påstigningar till 361 per person, i 187 och i 124. Minst antal påstigningar på kollektiva färdmedel hade där endast 15 påstigningar gjordes per person. finansierade intäkterna från den egna verksamheten knappt hälften av kollektivtrafiken, och i övrigt finansierades den av landstingen, kommunerna och staten genom . har fördelningen sett ungefär likadan ut, där av intäkterna kommer från verksamheten. Den s.k. kollektivtrafikbarometern är en branschgemensam kvalitets- och attitydundersökning som drivs och utvecklas av Svensk Kollektivtrafik. Av årsrapporten framgår bl.a. att varannan svensk reser regelbundet med kollektivtrafiken och att nio av tio reser regelbundet med bil. Kvinnor reser oftare med kollektivtrafik än vad män gör. En något högre andel kunder är nöjda med sin senaste resa med kollektivtrafikbolaget jämfört med tidigare, andelen har ökat från för . Andelen nöjda ökar med stigande ålder och är allra högst bland personer i åldern 65–. beslutade att genomföra en uppföljning av resultaten av statens insatser för att förbättra transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Uppföljningen Hela resan ! – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (2013/14:RFR5) visar att det fortfarande finns många hinder som försvårar resandet. Det görs olika insatser för att öka tillgängligheten, men detta arbete är i många delar inte samordnat och det finns mycket kvar att göra. Det behövs tydligare styrsignaler för att tillgänglighetsmålen ska kunna uppnås. Det är viktigt att prioritera resurser för tillgänglighetsarbetet och att aktörerna kan redovisa hur stora resurser som satsas på detta. I uppföljningen konstateras också att det är viktigt att regeringen även i fortsättningen redovisar och bedömer resultaten av de statliga tillgänglighetsinsatserna till . beslutade trafikutskottet att genomföra en uppföljning av kollektivtrafiklagen. Syftet med uppföljningen var att ge trafikutskottet ett kunskapsunderlag för beredningen av frågor som rör lokal och regional kollektivtrafik och särskilt lagen om kollektivtrafik. Arbetet har inriktats på att från ett centralt perspektiv ge en bred bild av kollektivtrafiklagens effekter på olika områden och konsekvenserna för resenärer, företag och myndigheter (2015/16:RFR14). Uppföljningen var också tänkt att tjäna som en utgångspunkt för mer fördjupade studier i något delområde av kollektivtrafiken. Huvudinriktningen för uppföljningen var att ur ett brukarperspektiv undersöka vilka effekter införandet av kollektivtrafiklagen har fått för resenärerna. Utifrån huvudinriktningen behandlades följande aspekter: – samordningen mellan olika kollektivtrafikföretag – samordningen mellan regional och interregional kollektivtrafik – bytespunkter, stationer och hållplatser – säkerhet och service – biljett- och betalsystem – kostnadsutvecklingen för kollektivtrafikresor. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa åtgärder för att öka kollektivtrafiken. Utskottet hänvisar till pågående och genomförda initiativ. Utskottet framhåller att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen. Jämför reservation 1 (SD), 2 (C), 3 (KD) och 4 (L). (M) föreslår i motion 2018/19:607 att regeringen tillsätter en utredning för att utforma en kundvalsmodell först och främst i form av en pilotstudie i ett eller flera län. Utredningen bör även utvärdera konsekvenserna av att införa en sådan. Motionären framhåller att utredningen och tillhörande pilotstudie bör göras i nära samverkan med företrädare för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna, och ett statsbidrag för pilotstudien bör undersökas. I kommittémotion 2018/19:1121 yrkande 8 framhåller m.fl. (SD) vikten av att planera för fler säkra pendelparkeringar. Motionärerna pekar bl.a. på att många vill bo i närheten av de större städerna, där det finns bättre möjligheter till arbete, vilket ökar behovet av arbetspendling. I motionen anförs att bilen kan vara nödvändig för många för att ta sig till närmaste knutpunkt för kollektiva färdmedel. (S) framhåller i motion 2018/19:1801 att vår största framtidsutmaning är hoten mot vår miljö och vårt klimat. Motionären pekar vidare på att transporter av såväl personer som gods leder till stora utsläpp av växthusgaser. Motionären påminner om att regeringen har betonat vikten av att staten aktivt ska bidra till att förbättra förutsättningarna för personer att resa med kollektivtrafiken. Motionären framhåller att det är angeläget att konsumentpolitiken också speglar detta och att resenärerna ges möjligheter att formulera sina behov av en god kollektivtrafik för alla i hela landet. Motionären vill därför att möjligheterna att stärka resenärernas möjlighet att påverka ett ökat kollektivtrafikresande ses över. I partimotion 2018/19:2059 yrkande 4 av m.fl. (L) framhålls att en väl fungerande kollektivtrafik lägger grunden för att transportsystemet i hela ska fungera på ett tillfredsställande sätt. Motionärerna pekar på att buss, spårväg, tunnelbana och pendeltåg reducerar utsläppen och minskar trängseln på vägarna. Motionärerna anser därför att kollektivtrafiken ska byggas ut på ett ansvarsfullt sätt i hela landet. m.fl. (C) lyfter i kommittémotion 2018/19:2427 yrkande 13 fram betydelsen av att främja ett mer jämställt nyttjande av kollektivtrafiken. Motionärerna framhåller att kollektivtrafik nyttjas främst av kvinnor medan män väljer bilen i större utsträckning. Motionärerna anför vidare i motion 2018/19:2901 yrkande 14 i denna del att förutsättningarna för kollektivtrafiken och för resor som sker med kollektivtrafik måste förbättras. Motionärerna framhåller att vi behöver öka kollektivtrafiken för att pressa tillbaka klimatutsläppen och minska trängseln på våra vägar. m.fl. (KD) framhåller i kommittémotion 2018/19:2734 yrkande 61 att en tillgänglig och väl fungerande kollektivtrafik är av stor vikt för att minska transportsektorns miljöpåverkan och för att öka möjligheterna till arbetspendling. Motionärerna anser att kollektivtrafiken i första hand är kommunernas och regionernas ansvar, men att staten också bör bidra till att öka förutsättningarna att åka kollektivt, såväl i städerna som på landsbygden. Motionärerna lyfter särskilt fram vikten av investeringar i kollektivtrafik på landsbygden. I kommittémotion 2018/19:2735 yrkande 8 av m.fl. (KD) berörs resurserna för kollektiv- och närtrafik på landsbygden. Motionärerna anför att goda kommunikationer är en förutsättning för att vårt avlånga land ska ha en tillväxt som leder till välstånd och sysselsättning. Motionärerna framhåller att det ställs ökade krav på rörlighet mellan stad och landsbygd. Motionären pekar även på att effektiva kommunikationer och transporter är viktiga för att företag ska kunna etablera sig på mindre orter runtom i landet. Det är också avgörande med förbättrade möjligheter till arbetspendling med både bil och kollektivtrafik. Även m.fl. (KD) framhåller i kommittémotion 2018/19:2914 yrkande 23 vikten av ökade investeringar till kollektivtrafik på landsbygden. Motionärerna framhåller bl.a. att fungerande kollektivtrafik bidrar till en livskraftigare landsbygd. I kommittémotion 2018/19:2968 yrkande 28 menar m.fl. (SD) att bör ha en positiv grundsyn på olika länstrafikbolags önskemål om nya stationer. Motionärerna framhåller att en förutsättning för att kunna välja tåg som färdmedel är att man har nära till en station. I motionen anförs därför att i de fall mindre orter med bra underlag för tågresande efterfrågar att en station byggs bör detta utredas i samråd mellan kommunen, och . Utskottet har framhållit att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Utskottet har vidare anfört att kollektivtrafiken ska vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som råder i landets olika delar. En väl anpassad kollektivtrafik ger människor en geografisk tillgänglighet på ett energieffektivt och långsiktigt hållbart sätt. Utskottet är fortfarande av den uppfattningen. Utskottet vill även påminna om att syftet med reformen på kollektivtrafikmarknaden bl.a. har varit att skapa förutsättningar för att sätta resenärens behov i centrum. Reformen bidrar även till ökade möjligheter till samordning och på så sätt förbättringar för resenären. När det gäller åtgärder för att öka resandet med kollektivtrafik vill utskottet även lyfta fram att det framgår av regeringens skrivelse 2017/18:238 En klimatstrategi för att andelen transporter med låga utsläpp av växthusgaser behöver öka för att klara det högt ställda klimatmålet för transportsektorn till 2030. Regeringen har därför fastställt ett etappmål inom miljömålssystemet med följande lydelse: andelen persontransporter med kollektivtrafik, cykel och gång i ska vara 2025, uttryckt i personkilometer, i riktning mot att fördubbla andelen för gång-, cykel- och kollektivtrafik. I skrivelsen framhåller regeringen att de stora ökningarna av kollektivtrafik främst bör kunna ske i de områden av landet som har goda förutsättningar vad gäller tillgänglighet, befolkningsunderlag och resmönster. Regeringen anger vidare att förutsättningarna för att använda kollektivtrafik i landsbygd behöver förbättras. I den senaste infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) framhåller regeringen att infrastrukturen genom sin utformning kan bidra till ett mer sammanhållet samhälle där allas rätt till tillgänglighet värnas. Regeringen anför att transportsystemet ska vara tillgängligt för personer med funktionsnedsättning, att det ska vara utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och att förutsättningarna för barn att använda transportsystemet behöver förbättras. I infrastrukturpropositionen pekar regeringen vidare på att väl fungerande transporter bidrar till en fungerande arbetspendling och därmed till en förbättrad matchning på arbetsmarknaden. Dessutom förbättras regioners förutsättningar för tillväxt och tillgängligheten ökar för inkommande besökare, vilket bidrar till att turismen kan utvecklas. God infrastruktur är en viktig del i regeringens politik för ett som håller ihop. I betänkande 2016/17:TU4 framhöll utskottet bl.a. att transporter knyter ihop landet och är en central förutsättning för en växande ekonomi och förbättrade möjligheter till pendling. I skrivelsen med anledning av den nationella planen för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) framhåller regeringen att regeringens satsningar i planen innebär bättre möjligheter att välja kollektivtrafik i stora delar av landet. Utskottet välkomnar regeringens uttalanden om vikten av bättre möjligheter till att välja kollektivtrafik. När det gäller motionsförslagen om kollektivtrafiken på landsbygden vill utskottet särskilt framhålla att för att främja den regionala tillväxten och goda levnadsvillkor på landsbygden har regeringen tidigare genomfört satsningar på kollektivtrafik i landsbygd som uppgår till –2019. I budgetpropositionen föreslog regeringen, för att ytterligare främja den regionala tillväxten och goda levnadsvillkor på landsbygd, en utökning och förlängning av den satsning på kollektivtrafik i landsbygd som aviserades i budgetpropositionen . Utökningen föreslogs uppgå till totalt –2020. Utskottet välkomnar satsningen på kollektivtrafik i landsbygd. Utskottet vill i sammanhanget även lyfta fram att utskottets arbetsgrupp för forsknings- och framstegsfrågor har beslutat att göra en forskningsöversikt av mobilitet på landsbygd. Med anledning av motionsförslagen om pendlarparkeringar och stationsutbyggnad vill utskottet särskilt peka på att regeringen fattade beslut om förordningen (2015:579) om stöd för att främja hållbara stadsmiljöer, s.k. stadsmiljöavtal. Förordningen ger möjlighet för kommuner och landsting att söka stöd för investeringar i anläggningar för kollektivtrafik, anläggningar för cykeltrafik respektive anläggningar för nya transportlösningar för kollektivtrafik eller cykeltrafik. Stadsmiljöavtalen har integrerats i den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029, och regeringen har utökat stödet till –2029.