bet · H601KU19 · 2019-02-18 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår sju motionsyrkanden från allmänna motionstiden /19 om trossamfund och begravningsfrågor. Yrkandena gäller ställning, storleken på kyrkoavgiften, begravningsavgiften, beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet och ett nationellt gravregister. I betänkandet finns tre reservationer (M, V, KD, L). Sju yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning ställning och storleken på kyrkoavgiften Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet 1.Svenska kyrkans ställning, punkt 1 (L) 2.Storleken på kyrkoavgiften, punkt 2 (M) 3.Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet, punkt 4 (M, V, KD, L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2018/19:1573 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:2588 av m.fl. (L) yrkande 11. Reservation 1 (L) 2018/19:2808 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 2 (M) 2018/19:592 av och (båda M). Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet 2018/19:1573 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2018/19:2808 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 3 (M, V, KD, L) 2018/19:565 av och (båda SD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (SD), (S), (C), (SD), Skånberg (KD), (L), (SD), (MP), (M), (S), (M), (V) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet sju motionsyrkanden från allmänna motionstiden /19 om trossamfund och begravningsfrågor. Yrkandena gäller ställning, storleken på kyrkoavgiften, begravningsavgiften, beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet och ett nationellt gravregister. ställning och storleken på kyrkoavgiften Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ställning och om storleken på kyrkoavgiften. Jämför reservation 1 (L) och 2 (M). I motion 2018/19:1573 av m.fl. (M) yrkande 2 begärs en översyn av lagen om . Motionärerna anför bl.a. att det finns anledning att reflektera över statens förhållande till de religiösa samfunden och utformningen av den lag som finns för . I lagen anges bl.a. att ska vara en demokratiskt uppbyggd folkkyrka. Det kan enligt motionärerna finnas anledning att fundera kring utformningen av lagen om bl.a. mot bakgrund av att kyrkovalet på nationell nivå inte samlar fler än av de röstberättigade. I kommittémotion 2018/19:2588 yrkande 11 begär m.fl. (L) ett tillkännagivande om att lagen om bör upphävas. Genom kyrka–stat-reformen 1999/2000 ändrades relationen mellan och staten i grunden. Den innebar dock inte att statens särskilda styrning av upphörde helt. Medan andra samfund fritt väljer sin egen organisationsform finns det en särskild lag (1998:1591) om , som detaljerat reglerar samfundets uppbyggnad, församlingens uppgifter, biskoparnas roll, kyrkomötets beslutsbefogenheter osv. För att ska stå helt fri från statlig styrning anser motionärerna att den särskilda lagen om ska upphävas. bör liksom alla andra samfund ha full frihet att avgöra sin egen verksamhet. Att upphäva lagen om kan eventuellt förutsätta anpassningar i övrig lagstiftning. Det påverkar däremot inte i sig ansvar för begravningsväsendet. Inte heller trossamfundens möjlighet att via få hjälp med att ta in medlemsavgifter påverkas, eftersom detta regleras i annan lagstiftning. I kommittémotion 2018/19:2808 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att det ska vara möjligt för församlingar och pastorat inom att införa ett i kronor angivet tak och ett i kronor angivet golv för den kyrkoavgift som en person ska betala. Den statskyrkoordning som tidigare fanns i upphörde , vilket motionärerna anser vara bra. reglerar dock staten vissa frågor som rör , främst genom lagen (1998:1591) om . Motionärerna anser att utgångspunkten bör vara att ska ha rätt att besluta om sina egna angelägenheter. Man kan tycka att personer med höga inkomster har råd att betala en hög kyrkoavgift och ska fortsätta att göra det. Å andra sidan kan enligt motionärerna resultatet bli att personerna i stället lämnar kyrkan, och då får kyrkan inte in några pengar alls från dem. Denna avvägning anser motionärerna inte vara en fråga för , utan det bör vara upp till själv på församlings- eller pastoratsnivå att bedöma om det finns behov av att införa ett tak för kyrkoavgiften för att minska risken för att människor lämnar kyrkan av ekonomiska skäl. Motionärerna anser också att bör få möjlighet att fatta beslut på församlings- eller pastoratsnivå om det bör införas ett golv för kyrkoavgiften. Eftersom avgiften följer den kommunalskattepliktiga inkomsten finns varken golv eller tak. Bakgrund och gällande ordning De nuvarande relationerna mellan staten och föregicks av ett principbeslut som fattade 1995 (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12). Principbeslutet följdes upp genom en serie beslut. Av störst betydelse här får anses vara de ändringar i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen samt de lagar om trossamfund, om och om införande av lagen om som beslutades (prop. 1997/98:49, prop. 1997/98:116, bet. 1997/98:KU20, bet. 1998/99:KU5). Betydelsefulla ändringar i gällande lagstiftning, om begravningsverksamheten, kulturminnena, personal och avgiftsbetalning, beslutades också 1999 (prop. 1998/99:38, bet. 1998/99:KU18). fattades beslut om statens stöd till trossamfund (prop. 1998/99:124, bet. 1999/2000:KU5). I lagen (1998:1591) om finns föreskrifter om bl.a. som trossamfund, om dess organisatoriska uppbyggnad, om kyrkoavgiften, om kyrklig egendom, om rätten att ta del av kyrkans handlingar och om kyrkans arkiv. I lagen (1998:1593) om trossamfund finns bestämmelser om bl.a. registrering av trossamfund och om statlig hjälp med avgifter till registrerade trossamfund. Bestämmelser om statligt stöd finns också i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Enligt 3 § lagen om trossamfund gäller att ingen är skyldig att tillhöra något trossamfund. Ett avtal eller löfte som strider mot denna bestämmelse är ogiltigt. Enligt 16 § samma lag har rätt till hjälp av staten med bestämmande, debitering och redovisning av avgifter från dem som tillhör samt med att ta in avgifterna. Även andra registrerade trossamfund kan beviljas sådan hjälp. Regeringen får besluta att ett trossamfund som har beviljats hjälp inte längre ska få det. Hjälpen får lämnas endast till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på är stabilt och har egen livskraft. I 6 § lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund anges att andra registrerade trossamfund än ska skaffa skriftligt samtycke från de personer vilkas avgifter ska tas in med statlig hjälp. Om trossamfundets stadgar innehåller regler om att medlemmarna är skyldiga att betala avgift till trossamfundet på det sätt som gäller för skatter och avgifter enligt skatteförfarandelagen (2011:1244), anses medlemmarna ha lämnat ett sådant samtycke. En särskild utredare fick i uppdrag att göra en översyn av statens stöd till trossamfund. Syftet var att säkerställa att stödet på bästa sätt är anpassat till nutida och framtida behov. Utredaren överlämnade sitt betänkande Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst (SOU 2018:18). I betänkandet föreslås bl.a. ett förändrat demokratikriterium, dvs. det villkor för statligt stöd som hänför sig till hur trossamfundet förhåller sig till samhällets grundläggande värderingar. Betänkandet har remitterats och bereds inom . De ändringar som gjordes 1999 i begravningslagen (1990:1144) innebar inte någon ändring av huvudmannaskap för den helt övervägande delen av begravningsverksamheten. Huvudman för begravningsverksamheten är den församling eller kyrkliga samfällighet inom eller – efter särskilt beslut av regeringen – den kommun som är skyldig att anordna och hålla allmänna begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom ett visst geografiskt avgränsat förvaltningsområde. Ansvaret för begravningsverksamheten – huvudmannaskapet – ligger på och på och kommuner. Huvudmannen ansvarar även för att tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. Enligt 7 § lagen (1998:1591) om ska den som tillhör betala lokal och regional kyrkoavgift. Enligt 8 § beslutar församlingen om lokal kyrkoavgift. Om församlingen ingår i en kyrklig samfällighet får samfälligheten besluta om hela eller en del av avgiften. Stiftet beslutar enligt samma bestämmelse om regional kyrkoavgift. Av 3 § lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund framgår att kyrkoavgiften beräknas på grundval av den till inkomstskatt beskattningsbara förvärvsinkomsten. Det finns även bestämmelser om uttag av kyrkoavgift i förordningen (1999:728) om avgift till registrerat trossamfund. Riksgenomsnittet för kyrkoavgiften 2019 är enligt uppgift på webbplats av den kommunalt beskattningsbara inkomsten. Utskottet har tidigare avstyrkt motioner med en begäran om att regeringen ska lägga fram förslag om att ändra lagstiftningen i syfte att slutligt skilja från staten (bet. 2000/01:KU11, bet. 2002/03:KU20, bet. 2008/09:KU7, bet. 2011/12:KU12, bet. 2015/16:KU12 och bet. 2017/18:KU29). Vid /01 konstaterade utskottet att ändringarna i relationerna mellan staten och , som beslutades efter ett omfattande utrednings- och förhandlingsarbete, hade varit i kraft under . Vidare anförde utskottet att det inte fann skäl att förorda en ändring eller omprövning av relationerna. Vid riksmötena /03, 2008/09, 2011/12 och 2015/16 vidhöll utskottet sitt tidigare ställningstagande. Vid /18 behandlades även en motion om storleken på kyrkoavgiften. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att ta initiativ till en ändring eller omprövning av relationen mellan staten och eller regleringen av kyrkoavgiften. L reserverade sig i fråga om ställning och M och KD reserverade sig i fråga om storleken på kyrkoavgiften. I likhet med tidigare ställningstaganden anser utskottet att det inte finns skäl att ta något initiativ till en ändring eller omprövning av relationen mellan staten och eller regleringen av kyrkoavgiften. Utskottet avstyrker därför motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att byta ut begreppet begravningsavgift mot kyrkogårdsavgift. I motion 2018/19:592 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att begreppet begravningsavgift bör bytas ut mot kyrkogårdsavgift. skildes från staten 2000 och statens uppbörd av skatt till kyrkan upphörde. Begreppet kyrkoskatt byttes ut och delades upp i en kyrkoavgift och en begravningsavgift. Enligt motionärerna visar erfarenheten med begravningsavgift att många människor, som på sin skattsedel ser att de betalar begravningsavgift, uppfattar att de får kostnaderna för sin begravning täckta av denna inbetalda avgift. Begreppet kyrkogårdsavgift skulle på ett bättre sätt spegla vad avgiften omfattar. Bakgrund och gällande ordning Begravningsavgift ska enligt begravningslagen (1990:1144) betalas av alla som är folkbokförda i . Avgiften, som fastställs på grundval av de faktiska begravningskostnaderna, tas ut på samma sätt som kommunalskatten, alltså i proportion till den kommunalt beskattningsbara inkomsten. Begravningsavgiften ska täcka kostnaderna för begravningsverksamheten och betalas till den som är huvudman för denna verksamhet i det område där man är folkbokförd. territoriella församlingar har statens uppdrag att bedriva begravningsverksamheten i samtliga kommuner utom och , där kommunen svarar för begravningsverksamheten. I 9 kap. 6 § begravningslagen preciseras vilka tjänster som ingår i begravningsavgiften. Huvudmannen för det förvaltningsområde där den avlidna var folkbokförd ska utan kostnad för dödsboet tillhandahålla – gravplats eller motsvarande på allmän begravningsplats av 25 år – gravsättning inklusive gravöppning, återfyllning och iordningställande av öppnad grav – transporter från det att huvudmannen övertagit ansvaret för stoftet till dess att gravsättning har skett, med undantag av transport för gravsättning utanför huvudmannens område, om inte transporten beror på ett avtal om tillhandahållande av särskilda gravplatser – lokal för förvaring och visning av stoftet – lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. Motioner om att byta ut begreppet begravningsavgift mot kyrkogårdsavgift och andra frågor om begravningsavgiften behandlades av utskottet i betänkande 2017/18:KU29. Utskottet fann inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av begravningsavgiften och avstyrkte motionsyrkandena. Utskottet finner inte skäl att ställa sig bakom det som anförs i motionen och föreslår att motionsyrkandet avslås. Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet. Jämför reservation 3 (M, V, KD, L). I kommittémotion 2018/19:2808 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att det ska vara möjligt för att införa fri eller friare församlingstillhörighet. Motionärerna anför att frågan om församlingstillhörighet har debatterats vid ett flertal kyrkomöten. I utredningen församlingstillhörighet (SKU 2004:1) noteras: Det står klart att det inte är möjligt att enbart genom ändringar i kyrkoordningen införa denna modell. Det krävs ändringar i föreskrifterna i lagen om om tillhörighet till den församling där man är bosatt. Detta väcker frågor kring den särskilda ställning lagen om har som en grundläggande del av beslutet om ändrade relationer mellan staten och . Enligt motionärerna har en moment 22-liknande situation i praktiken uppstått. Många i tror att frågan om församlingstillhörighet är ett ärende att exklusivt avgöras av och dess medlemmar medan alla försök att nå beslut om friare församlingstillhörighet vid kyrkomötet besvaras med att det hela avgörs av riksdag. Lagstiftningen borde enligt motionärerna ändras på ett sådant sätt att själv kan avgöra huruvida dagens ordning med en strikt geografisk koppling i fråga om församlingstillhörighet ska behållas eller om en friare ordning ska införas. Även m.fl. (M) föreslår i motion 2018/19:1573 yrkande 1 ett tillkännagivande om att det ska vara möjligt för att införa fri eller friare församlingstillhörighet. Bakgrund och gällande ordning I 4 § första stycket lagen (1998:1591) om finns bestämmelser om församlingens organisatoriska uppbyggnad. Församlingen är den lokala enheten inom och omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Att församlingen omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område innebär att den s.k. territorialprincipen tillämpas. I motiven till bestämmelsen anfördes följande (prop. 1997/98:116 s. 51 f.): Den territorialprincip som ryms i den nuvarande ordningen är av stor betydelse för kyrkans organisatoriska identitet. Den är dessutom avgörande för att principen om rikstäckning skall kunna uppfyllas. Vid kyrkomöte uttalades det att territorialprincipen skall framgå av lagen om (a. bet. s. 32). Enligt principbeslut bör det i lagen om slås fast att församlingarna, med vissa undantag, är territoriella och omfattar dem som tillhör och är folkbokförda inom församlingen. En utgångspunkt för reformen är att församlingarnas kommunstatus skall upphöra. Av detta skäl har utredningen ansett att det saknas anledning att knyta tillhörigheten till den statliga folkbokföringen. Utredningen har i stället föreslagit att uttrycket ”bosatt” skall användas. Förslaget har fått ett mycket positivt mottagande. Också regeringen ställer sig bakom förslaget. Som utredningen uttalat är begreppet bosatt något vidare än begreppet folkbokförd. Den närmare innebörden bör regleras inomkyrkligt. En förutsättning för att den statliga hjälpen med att beräkna, debitera, redovisa och ta in avgifter från dem som tillhör , dvs. administrationen av kyrkoavgift, skall fungera torde dock vara att tillhörighetsreglerna ansluter sig till folkbokföringens regler, åtminstone när det gäller skyldigheten att betala kyrkoavgift. Det har – med stöd av särskild lagstiftning – funnits icke-territoriella församlingar inom . Av 4 § tredje stycket lagen om följer att det numera är själv som avgör om det ska finnas icke-territoriella församlingar vid sidan av de territoriella församlingarna. Bestämmelsens utformning hindrar enligt förarbetena inte att icke-territoriella församlingar kan betecknas annorlunda i det inomkyrkliga regelverket (se prop. 1997/98:116 s. 53). Av 2 § lagen om framgår att är en öppen folkkyrka som bedriver en rikstäckande verksamhet. Enligt tidigare regler gällde att folkbokföring av en person skulle ske i en församling inom . gäller att folkbokföring ska ske inom en kommun (prop. 2012/13:120, bet. 2012/13:SkU25, rskr. 2012/13:254). Frågan om en fri eller friare församlingstillhörighet har behandlats av kyrkomötet vid ett flertal tillfällen. beslutade kyrkomötet att kyrkostyrelsen skulle tillsätta en utredning med uppgiften att förutsättningslöst analysera och klargöra problemen och redovisa konsekvenserna av ett system med friare församlingstillhörighet. Uppdraget resulterade i utredningsbetänkandet Rörlig församlingstillhörighet (SKU 2004:1). I denna utredning resonerades kring ett antal möjliga modeller, från en fullständigt fri till en friare församlingstillhörighet. Det konstaterades att vissa av modellerna med säkerhet inte är förenliga med lagen om och att de i vissa andra fall kunde bedömas som mer eller mindre svårförenliga med lagens bestämmelser. Vid behandlingen av frågor om församlingstillhörighet 2009 yttrade sig och upprepade vad man tidigare uttalat vid ett flertal tillfällen om territorialprincipen, nämligen att den är en grundläggande del av kyrkans tradition och självförståelse. menade att vad som konstituerar den territoriella anknytningen kan variera och att samhällsutvecklingen kan tvinga fram en omprövning eller komplettering av tidigare synsätt och regelverk. Även års kyrkomöten behandlades frågor om friare församlingstillhörighet. Motionerna avslogs, i huvudsak med hänvisning till att frågan låg inom ramen för vad den s.k. skulle behandla. Kyrkomötets organisationsutskott uttalade också att det är viktigt att kyrkan står fast vid den uppgörelse som träffades med staten vid relationsförändringen i fråga om och staten och att bestämmelserna i lagen om var en del av denna uppgörelse. I betänkande Närhet och samverkan (SKU 2011:2) konstaterades att frågan om att kunna ha uppdrag som förtroendevald i en annan församling än den i vilken man är bosatt är en av de centrala frågorna i diskussionerna om friare församlingstillhörighet. Denna uppfattning underströks av organisationsutskottet under kyrkomötet i betänkandet Friare församlingstillhörighet (O 2011:8). hänvisade till förslag om valbarhet till uppdrag som förtroendevald i och uttalade att förslagen innebar att många av de problem som förknippats med den dåvarande ordningen skulle få sin lösning. framhöll också att det inte finns några restriktioner mot att fira gudstjänst och vara engagerad i församlingsverksamhet i vilken församling som helst. Vidare anfördes att utredningen inte såg några skäl till att ta initiativ till ändringar i lagen om . Även vid kyrkomöte väcktes frågan om friare församlingstillhörighet. Kyrkomötet avslog en motion om att undersöka möjligheten till en friare församlingstillhörighet. I betänkandet (O 2013:10) som föregick kyrkomötets beslut, konstaterade organisationsutskottet återigen att det är viktigt att står fast vid den uppgörelse som träffats med staten vid relationsförändringen i fråga om och staten. menade att inget nytt hade framkommit som skulle motivera ett annat ställningstagande och påpekade också att en uppluckring av territorialprincipen skulle riskera att försämra möjligheterna för att bedriva en rikstäckande verksamhet. Vid kyrkomöte avslogs ett förslag om att skapa ökade möjligheter för kyrkotillhöriga att välja att tillhöra en annan församling eller ett annat pastorat än den församling eller det pastorat som de är bosatta inom. I ett betänkande av organisationsutskottet (O 2014:9) anfördes att de argument som tidigare förts fram som skäl för avslag på motioner i denna fråga alltjämt gällde. Det handlade inte minst om identitet som öppen folkkyrka med rikstäckande verksamhet. Denna identitetsbild, som fastslagits i lagen om , var en del av uppgörelsen med staten vid relationsförändringen och något som organisationsutskottet även i fortsättningen ville slå vakt om. Enligt organisationsutskottets mening skulle ett tillmötesgående av motionärernas önskemål innebära att steg tas i en riktning mot en uppluckring av territorialprincipen och därmed en försämring av förutsättningarna för att bedriva en rikstäckande verksamhet. Med en valfrihet kring församlingstillhörighet såg organisationsutskottet också en risk för att en konkurrenssituation skulle kunna uppstå bland församlingar, något som inte var önskvärt eller i överensstämmelse med kyrkans identitet. var även av uppfattningen att frågan om församlingstillhörigheten var av mindre betydelse för många av kyrkans medlemmar. För dessa var medlemskap i som trossamfund viktigt, inte själva församlingstillhörigheten. En valfrihet i frågan om församlingstillhörighet skulle riskera att bli förvirrande för dessa medlemmar. I en motion till kyrkomötet föreslogs, med hänvisning till de ändrade bestämmelserna om folkbokföring i en kommun i stället för i en församling, att man skulle utreda möjligheten för en medlem att kvarstå som medlem i sin hemförsamling vid flytt till ett särskilt boende, serviceboende eller liknande. I kyrkomötets tillsyns- och uppdragsutskotts betänkande Följder av beslut om upphörande av folkbokföring på församling (TU 2015:1) konstaterades att den valfrihet som motionären efterfrågar inte är förenlig med bestämmelsen i 4 § lagen om som anger att församlingen omfattar de personer som är bosatta inom församlingens område. Även om lagstiftningen som gäller folkbokföring ändrades gäller den angivna bestämmelsen i lagen om om församlingstillhörighet grundad på bosättning. Att införa bestämmelser i kyrkoordningen som inte överensstämmer med bosättningsbegreppet som det är definierat i folkbokföringslagen (1991:841) ansåg utskottet inte ändamålsenligt. En motion om en fri eller friare församlingstillhörighet behandlades även vid kyrkomöte. konstaterade i betänkandet Valfri församlingstillhörighet (O 2018:5) att frågan är komplex och att den har behandlats av kyrkomötet ett flertal gånger. Utskottet poängterade särskilt vikten av att upprätthålla territorialprincipen och de ekonomiska konsekvenser som en fri eller friare församlingstillhörighet kan komma att ha. noterade även att de förändringar som genomfördes till följd av den s.k. hade lett till en ökad valfrihet när det gäller församlingsengagemang och framhöll att en person som är kyrkobokförd i en församling i ett pastorat nu är valbar som förtroendevald inte bara till den egna församlingen utan även till någon annan församling i pastoratet. Kyrkomötet avslog motionen. avstyrkte liknande motioner (bet. 2005/06:KU18 s. 9). Utskottet fann inte skäl att förorda en förändring eller omprövning av tidigare beslut om relationerna mellan staten och . Därefter har utskottet vidhållit sitt tidigare ställningstagande (bet. 2006/07:KU13, bet. 2008/09:KU7, bet. 2009/10:KU7, bet. 2011/12:KU12, bet. 2013/14:KU27 och bet. 2015/16:KU12). Frågan om fri församlingstillhörighet behandlades senast av utskottet i betänkande 2017/18:KU29. Utskottet fann inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av församlingstillhörighet och avstyrkte motionsyrkandena. M, C, V, KD och L reserverade sig. I likhet med tidigare ställningstaganden finner utskottet inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av församlingstillhörighet. Utskottet avstyrker därför motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett nationellt gravregister. och (båda SD) föreslår i motion 2018/19:565 att ska få i uppdrag att föra register över alla gravar i .