bet · H601AU8 · 2019-03-22 00:00:00 — Utskottet vill också lyfta fram den överenskommelse som ingicks mellan regeringen och Kommuner och Landsting för att stärka jämställdhetsarbetet på lokal och regional nivå 2018–2020. Kommuner och Landstings arbete utifrån överenskommelsen inkluderar att analysera de egna medlemmarnas behov och utveckla stöd för hur och hälso- och sjukvården kan förbättra arbetet med att ge stöd till personer som är utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck inklusive barnäktenskap, tvångsäktenskap och könsstympning. I sammanhanget vill utskottet vidare nämna den översyn som pågår inom av statens stöd till kvinno- och tjejjourer. Målsättningen med översynen är att identifiera möjliga sätt att skapa långsiktiga ekonomiska förutsättningar för dessa organisationer och att bidra till ett fungerande brottsofferstöd inom kommuners och landstings ansvarsområden. En motionär tar upp behovet av normförändrande arbete riktat mot pojkar och män. Utskottet vill här uppmärksamma den utredning som regeringen tillsatte om återfallsförebyggande insatser för män som utsätter närstående för våld. Utredningens uppdrag var att analysera effekterna av insatserna samt föreslå hur arbetet med våldsutövare kan utvecklas och stärkas. Hedersrelaterat våld och förtryck ingick i uppdraget. Utredningen överlämnade sitt betänkande Att bryta ett våldsamt beteende – återfallsförebyggande insatser för män som utsätter närstående för våld (SOU 2018:37). Förslagen bereds inom . Vidare finner utskottet skäl att nämna det regeringsuppdrag som getts till att inom samt hälso- och sjukvården stödja genomförandet av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (S2017/01221/JÄM [delvis]). Till uppdraget hör även att stödja uppföljningen av hela strategin på nationell nivå. Uppdraget rör tre områden: kunskap om förekomst av våld och våldsrelaterade insatser samt kompetensstöd respektive metodutveckling för vård- och omsorgspersonal. ska även genomföra en nationell kartläggning av hedersrelaterat våld och förtryck, barnäktenskap och tvångsäktenskap. I kartläggningsuppdraget ingår att undersöka i vilken utsträckning utsatta personer har fått stöd och hjälp att förändra sin situation samt vilka specifika problem och möjligheter berörda yrkesgrupper upplever i arbetet med hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet noterar att deluppdraget om en nationell kartläggning av hedersrelaterat våld och förtryck ska redovisas och ser med intresse fram emot att ta del av detta arbete. Slutredovisning av uppdraget ska ske . Sammantaget kan utskottet konstatera att det arbete som pågår när det gäller hedersrelaterat våld och förtryck i huvudsak ligger i linje med flera av motionsförslagen. Den sakpolitiska överenskommelse som slutits mellan Socialdemokraterna, ger också uttryck för höga politiska ambitioner på området. Utskottet anser med detta att det inte finns anledning för att rikta något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Åtgärder mot hbtq-personers utsatthet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. kartläggning av hbtq-personers utsatthet för våld och framtagande av en ny nationell hbtq-strategi. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 7 (C), 8 (V) och 9 (L) samt särskilt yttrande 5 (L). anser i kommittémotion 2018/19:2227 av m.fl. att regeringen bör tillsätta en utredning med fokus på att kartlägga våldsutsattheten för hbtq-personer och återkomma med förslag på åtgärder (yrkande 23). Vidare anser partiet att regeringen bör säkerställa att hbtq-perspektivet finns med och hbtq-personers behov beaktas i framtagandet av nationella strategier, handlingsplaner och andra åtgärder som syftar till att motverka våld i nära relationer (yrkande 24). Liberalerna menar i partimotion 2018/19:2597 av m.fl. att det är läge för en ny nationell hbtq-strategi (yrkande 1). Liberalerna vill också att arbetar vidare för att EU:s antidiskrimineringsdirektiv slutligen ska antas och för att inkludera transpersoner i EU:s diskrimineringslagstiftning (yrkande 21). I partimotion 2018/19:2594 av m.fl. tar Liberalerna upp frågan om hedersrelaterat våld och förtryck mot hbtq-personer (yrkande 9). Partiet hänvisar till det uppdrag som har att göra en nationell kartläggning av utbredningen av hedersrelaterat våld och förtryck i , och anför att det är angeläget att därefter fördjupa kunskapen om det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer och dess omfattning genom en särskild studie. I motion 2018/19:504 har och (båda L) liknande förslag om förbättrad kunskap om hbtq-personers utsatthet. I motion 2018/19:490 uppmärksammar (L) vidare konceptet vitbok som ett sätt för staten att göra upp med sin egen historia av förtryck av svenska minoritetsgrupper och föreslår en vitbok om hur hbt-personer historiskt har behandlats i . Det är för utskottet självklart att alla i ska erkännas för vilka de är, har rätt att definiera sig själva och har tillgång till lika rättigheter och möjligheter. Situationen för hbtq-personer får överlag betecknas som positiv i , men dessvärre kan det konstateras att det fortfarande finns områden där reformarbetet måste fortsätta för att hbtq-personer ska kunna leva ett liv där deras rättigheter och identitet fullt ut respekteras. Den gällande strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck antogs . Strategin utgör ramverket för ett långsiktigt och resultatinriktat arbete. Utskottet noterar den utvärdering av strategin som Statskontoret gjort (Statskontoret, 2016:31). Statskontorets sammantagna bedömning var att strategins struktur, med prioriterade fokusområden och tillhörande strategiska myndigheter, samt de insatser som genomförts har bidragit till strategins övergripande mål. Statskontoret ansåg dock att det finns potential att förtydliga och förbättra roll- och ansvarsfördelningen, styrningen och samordningen, uppföljningen samt prioriteringen av insatser. En av de rekommendationer som Statskontoret gav var att fler strategiska myndigheter bör utses, och utskottet välkomnar att regeringen sedermera har utökat antalet s.k. hbtq-strategiska myndigheter. Sammanlagt åtta myndigheter är nu utsedda till strategiska myndigheter. Dessa är , , , , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, , och . Utskottet noterar det regeringen skriver i budgetpropositionen om att de strategiska myndigheternas arbete bedöms ha lett till ökad kunskap om hbtq-personers situation och levnadsvillkor bl.a. genom integrering av hbtq-frågorna i verksamheten. Regeringen anför också att frågor som rör hbtq-personers situation har fått ökad synlighet inom myndigheternas olika verksamhetsområden. Utskottet vill i sammanhanget också hänvisa till den nationella tioåriga strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor som började gälla . När det gäller våld av närstående, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck, sexualbrott samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål, syftar insatserna inom nämnda strategi även till att motverka mäns och pojkars samt hbtq-personers utsatthet för våld respektive kvinnors och flickors samt hbtq-personers utövande av våld. Utskottet ser mot denna bakgrund inte att det finns behov av en ny strategi så som förespråkas av Liberalerna, eller att det är motiverat med något tillkännagivande till regeringen med anledning av förslag om att integrera ett hbtq-perspektiv i det våldsförebyggande arbetet. Utskottet förutsätter att regeringen nogsamt följer utvecklingen och beaktar samhällsförändringar och nya kunskaper om hbtq-personers livssituation vid utformandet av politikens inriktning. När det gäller det europeiska samarbetet och skyddet mot diskriminering instämmer utskottet visserligen med Liberalernas uppfattning att det s.k. antidiskrimineringsdirektivet (KOM(2008) 426) efter så många års förhandlingar nu slutligen måste kunna antas. Utskottet har haft överläggningar med regeringen om den svenska ståndpunkten och fäster sin tilltro till att regeringen i enlighet med ståndpunkten verkar för att direktivet ska kunna antas, men kan konstatera att det krävs enhällighet i och godkännande för att direktivet ska antas. Att föreställningar om heder har konsekvenser också för hbtq-personer uppmärksammas särskilt av Liberalerna. Utskottet instämmer i detta och anser precis som Liberalerna att det är viktigt att belysa denna problematik och fördjupa kunskapen om det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer. Som utskottet redan framhållit ovan i avsnittet Åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck är hedersproblematiken ytterst allvarlig och ett område inom vilket arbetet måste intensifieras. I detta ligger också att uppmärksamma hbtq-personers utsatthet i en hederskontext. Som utskottet konstaterat ovan har ett pågående uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av hedersrelaterat våld och förtryck. Redovisningen av detta uppdrag bör enligt utskottet avvaktas innan det kan bli aktuellt att överväga behovet av en särskild studie om hbtq-personers utsatthet eller, såsom föreslår, att tillsätta en utredning med fokus på att kartlägga våldsutsattheten för hbtq-personer. Utskottet vill i sammanhanget även lyfta fram något om det arbete som pågår för att stärka transpersoners lika rättigheter och möjligheter. Utskottet noterar att utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner överlämnade betänkandet Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92). Betänkandet har remissbehandlats och ärendet bereds inom . Utskottet kommer med intresse att följa det fortsatta arbetet med de förslag som lades fram av utredningen. Vidare noterar utskottet att det straffrättsliga skyddet för transpersoner har förstärkts. Könsöverskridande identitet eller uttryck har lagts till i bestämmelserna om hets mot folkgrupp i tryckfrihetsförordningen och , samt i bestämmelserna om olaga diskriminering i . På så sätt omfattar brotten hets mot folkgrupp och olaga diskriminering även att hota, uttrycka missaktning för eller diskriminera transpersoner. Det har också tydliggjorts att en gärningsperson som begår ett brott med motivet att kränka på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck kan få ett strängare straff. Utskottet kan med det anförda konstatera att arbetet för att säkerställa hbtq-personers fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna fortsätter med kraft och att det får anses ligga i linje med de motionsförslag som behandlas i detta avsnitt. De aktuella motionsyrkandena avstyrks därmed. Nationellt centrum för kvinnofrid m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 10 (M, SD, KD) och särskilt yttrande 6 (C). förordar i kommittémotion 2018/19:2813 av m.fl. att verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid ska bedrivas fullskaligt vid och utan avbrott (yrkande 6). vill värna denna verksamhet och betonar att förutom omfattande utbildningsverksamhet och en myndighetstäckande kunskapsbank finns vid verksamhetens kliniska enhet såväl kvinnofridsmottagningen som största nationella stödtelefon Kvinnofridslinjen. anser i kommittémotion 2018/19:2843 av m.fl. att Nationellt centrum för kvinnofrid bör få långsiktiga förutsättningar och behålla sitt nationella uppdrag som kunskaps- och resurscentrum (yrkande 3). vill att dess uppdrag värnas och utvecklas. m.fl. (S) tar i motion 2018/19:1045 upp behovet av fortsatta åtgärder mot mäns våld mot kvinnor (yrkande 1). Det handlar enligt motionärerna om förebyggande arbete men också om att samhällets skyddsnät finns där om eller när någonting händer. Motionärerna anför vidare att våld, diskriminering och kränkande behandling av kvinnor är ett samhällsproblem som måste tas på allvar och påtalar behovet av att förstärka arbetet kring mänskliga rättigheter oberoende av kön (yrkande 2). m.fl. (S) betonar i motion 2018/19:2235 vikten av informations- och utbildningsinsatser på sexualbrottsområdet. För att befästa de värderingar som ligger bakom den nya samtyckeslagen anser motionärerna att det bör genomföras ett brett pedagogiskt arbete i vilket samtyckesnormer förmedlas och diskuteras. Utskottet vill inleda med att lyfta fram det jämställdhetspolitiska delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Enligt detta ska kvinnor och män, flickor och pojkar ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Att vi har långt kvar innan detta mål är nått vittnar bl.a. de många berättelserna under metoo-uppropet om. Att mer måste göras råder det inget tvivel om. Antagandet av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor liksom inrättandet av är två betydelsefulla åtgärder som utskottet vill framhålla i arbetet med att åstadkomma en samhällelig förändring. När det gäller bl.a. yrkande om att värna verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid vill utskottet anföra följande. inrättades under den förra mandatperioden och påbörjade sin verksamhet . Myndigheten är enligt sin instruktion (SFS 2017:937) förvaltningsmyndighet för frågor som rör jämställdhetspolitiken och har bl.a. i uppgift att följa och analysera utvecklingen mot de jämställdhetspolitiska målen, främja samordningen av jämställdhetspolitiska insatser samt att inom sitt ansvarsområde samla och sprida kunskap baserad på forskning och beprövad erfarenhet och verka för en kunskapsbaserad praktik. Myndigheten ska också främja utvecklingen av förebyggande insatser mot mäns våld mot kvinnor. Det innebär att är regeringens huvudsakliga myndighet för kunskapsutveckling och kunskapsspridning om frågor som rör de jämställdhetspolitiska målen, även delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Det kunskapsuppdrag som har legat på bl.a. Nationellt centrum för kvinnofrid har därför permanent överförts till . Utskottet konstaterar att genom budgetbeslutet för utgiftsområde 13 beslutade om nedläggning av (bet. 2018/19:AU1, rskr. 2018/19:106). Regeringen deklarerade emellertid tydligt i regeringsförklaringen att kommer att bli kvar, något som utskottet välkomnar. När det gäller Nationellt centrum för kvinnofrid i anser utskottet att denna verksamhet har en central roll vad gäller skyddet för de som utsätts för mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer genom Kvinnofridsmottagningen och Kvinnofridslinjen. Kvinnofridslinjen är en nationell stödtelefon dit kvinnor som utsatts för hot, våld och sexuella övergrepp kan ringa för att få stöd och hjälp. Även närstående och personal som möter våldsutsatta kan vända sig till Kvinnofridslinjen. Det är enligt utskottet angeläget att Nationellt centrum för kvinnofrid även i fortsättningen har goda förutsättningar att verka. Efterfrågan på stöd via Kvinnofridslinjen har ökat , och det är viktigt att linjen kan fortsätta att ta emot alla samtal och därigenom ge råd och stöd både till våldsutsatta och till yrkesverksamma. Att fortsätter att samverka med alla de aktörer som bedriver verksamhet med bäring på jämställdhetspolitiken är viktigt. En av dessa aktörer är Nationellt centrum för kvinnofrid. När det gäller yrkandena om bl.a. behovet av fortsatt våldsförebyggande arbete vill utskottet även i detta avsnitt lyfta fram den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor som började gälla . Strategin ger uttryck för en omorientering av samhällets insatser, från att främst hantera våldets konsekvenser till att i högre grad angripa dess orsaker. Det innebär att gå ifrån ett huvudsakligen reaktivt till ett mer proaktivt förhållningssätt för att både förhindra att våld uppstår och att det upprepas. Den huvudsakliga utgångspunkten för strategin är således att våld ska förebyggas med fokus på våldsutövare. Utskottet noterar med tillfredsställelse att flera av de åtgärder som aviseras i strategins åtgärdsprogram för perioden –2020 har påbörjats eller genomförts. Utskottet noterar också att betänkandet Att bryta ett våldsamt beteende – återfallsförebyggande insatser för män som utsätter närstående för våld (SOU 2018:37) bereds inom . När det gäller motionsyrkandet om vikten av informations- och utbildningsinsatser på sexualbrottsområdet noterar utskottet regeringens besked i regeringsförklaringen om att arbetet för att förverkliga en samtyckeskultur fortsätter, att mer resurser tillförs det förebyggande arbetet och att sex- och samlevnadsundervisningen moderniseras. Regeringen uttalade vidare att den ökar insatserna mot våld i nära relationer. Detta avser både det akuta stödet till våldsutsatta och deras barn, det förebyggande arbetet och insatserna för att få personer som utövar våld att förändra sitt beteende. Utskottet noterar vidare bl.a. det regeringsuppdrag som fick att genomföra informations- och utbildningsinsatser med anledning av den nya sexualbrottslagstiftningen (Ju2018/01290/). Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att det pågår ett brett arbete när det gäller våld i nära relationer och relaterade frågor som ligger i linje med motionsförslagen. Med det sagda anser utskottet att det inte finns skäl för något initiativ från sida. De aktuella motionsyrkandena avstyrks därmed. Åtgärder för jämställdhet och mot diskriminering i arbetslivet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. jämställda löner och företagarperspektiv i jämställdhetspolitiken. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 11 (M), 12 (C), 13 (KD) och 14 (L). refererar i kommittémotion 2018/19:2806 av m.fl. till en undersökning gjord av som visar att få arbetsgivare känner till de nya kraven på aktiva åtgärder som trädde i kraft . vill därför att uppdrag att stötta och sprida kunskap och verktyg för att underlätta för fler arbetsgivare att leva upp till lagen och bedriva ett effektivt arbete mot diskriminering och sexuella trakasserier ska följas upp för att säkerställa att uppdraget har avsedd effekt (yrkande 2). lyfter i kommittémotion 2018/19:2843 av m.fl. fram frågan om jämställda löner och anser att möjligheterna att genomföra kraftfulla åtgärder för jämställda löner bör ses över (yrkande 8). Enligt har staten som en part på arbetsmarknaden ett stort ansvar i att säkerställa jämställda löner, men det krävs krafttag även från övriga arbetsgivare. anser i kommittémotion 2018/19:2992 av m.fl. att kvinnors företagande måste främjas (yrkande 33). Enligt behöver politiken vinnlägga sig om att inte försämra möjligheterna att starta och driva företag, i synnerhet inte i de sektorer som domineras av kvinnor. I partimotion 2018/19:2997 av m.fl. föreslår att ska ges i uppdrag att kartlägga förekomsten av diskriminering eller missgynnande av föräldrar eller gravida i arbetslivet (yrkande 35). Liberalerna anför i partimotion 2018/19:2039 av m.fl. att regeringen bör låta göra en systematisk genomgång av anmälningar om ålders-diskriminering (yrkande 1). Liberalerna anser att orsakerna till att människor upplevt sig diskriminerade på grund av sin kronologiska ålder behöver åtgärdas, eventuellt genom ett förtydligande i diskrimineringslagen. Liberalerna anser i partimotion 2018/19:2040 av m.fl. att fler kvinnor bör delta på EU:s arbetsmarknad (yrkande 10). För att öka arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor anser Liberalerna att ska vara drivande i att EU uppmuntrar medlemsländerna till avskaffad sambeskattning och satsningar på barn- och äldreomsorg. I kommittémotion 2018/19:2060 av Gulan Avci m.fl. betonar Liberalerna behovet av att agera för att lönegapet mellan kvinnor och män ska minska (yrkande 7). Arbetet mot denna form av diskriminering måste fortsätta, och i detta ligger enligt partiet bl.a. att företag gör s.k. lönekartläggningar. I partimotion 2018/19:2593 av m.fl. anser Liberalerna att den nuvarande jämställdhetspolitiken saknar ett företagarperspektiv, vilket riskerar att befästa könsstereotypa föreställningar där företagande och entreprenörskap förknippas med män, medan kvinnor i första hand ses som anställda (yrkande 4). och (båda C) uppmärksammar i motion 2018/19:2563 att människor med psykisk ohälsa upplever diskriminering i olika livssituationer. Enligt motionärerna behövs det mer forskning, ökad kunskap om psykisk funktionsnedsättning, förbättrad tillgänglighet, utökat samhälleligt stöd m.m. för att rättigheterna för personer med psykisk ohälsa ska värnas. m.fl. (L) uttrycker i motion 2018/19:521 sin oro för en kommande brist på teckenspråkstolkar och föreslår därför en utredning om hur ska få fler behöriga teckenspråkstolkar på arbetsmarknaden (yrkande 1). För att göra yrket mer attraktivt förordar motionärerna en löneökning för teckenspråkstolkar (yrkande 2). Dessutom vill motionärerna att möjligheten att slopa avgiften för tolk för arbetsgivare som anställer en döv eller hörselskadad person med tolkbehov ska utredas (yrkande 3). Principerna om likabehandling och icke-diskriminering är grundläggande mänskliga rättigheter. Var och en har rätt till ett liv utan diskriminering. Jämställdhet är också en del av lösningen på de utmaningar som samhället står inför, och en självklarhet i ett modernt välfärdssamhälle – för rättvisa och ekonomisk utveckling. En arbetsmarknad där kvinnor och män kan delta på samma villkor ger en starkare ekonomi och är bra för individen och för samhället. Trots ett mångårigt arbete för att uppnå ekonomisk jämställdhet råder det fortfarande olika förutsättningar för kvinnor och män att komma ut på arbetsmarknaden och för att stanna kvar och utvecklas i arbetslivet. Utskottet vill till en början uppmärksamma den handlingsplan för jämställda livsinkomster som presenterades av regeringen (A2017/02477/ARM). Handlingsplanen ger en värdefull riktning för det fortsatta arbetet med att nå ett jämställt arbetsliv och presenterar ett antal olika åtgärder för att förändra utvecklingen. tar i sin motion upp att många arbetsgivare inte känner till de nya kraven på att arbeta förebyggande och främjande för att motverka diskriminering, det s.k. regelverket för aktiva åtgärder som trädde i kraft . Arbetsgivarnas brist på kunskap i detta avseende är enligt utskottet ett stort hinder för att uppnå målet om ett samhälle fritt från diskriminering. För att aktiva åtgärder ska vara ett effektivt medel för att i praktiken nå lika rättigheter och möjligheter är det viktigt att bestämmelserna följs. En ökad efterlevnad av reglerna är således en fråga som bör prioriteras. Utskottet välkomnar kommittédirektiven En effektiv och ändamålsenlig tillsyn över diskrimineringslagen som beslutades (dir. 2018:99). Utredaren ska se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen. I direktiven anges att det krävs en effektiv tillsyn över lagen med effektiva sanktioner när bestämmelserna om aktiva åtgärder inte följs. Utskottet kan konstatera att utredare ännu inte har tillsatts men utgår från att en utredning kan komma igång . Utskottet uppmärksammar i sammanhanget att regeringen i regeringsförklaringen deklarerade att diskrimineringslagen ska skärpas. Utskottet noterar vidare bl.a. det uppdrag som regeringen givit till när det gäller arbetet mot sexuella trakasserier m.m. (Ku2018/00556/DISK). Uppdraget består i att tillsammans med ta fram en gemensam digital plattform för information med stöd till arbetsgivare för att förebygga och förhindra sexuella trakasserier i arbetslivet. ska också vidta särskilda kunskapshöjande insatser och tillsynsinsatser beträffande skyldigheten för arbetsgivare att genomföra förebyggande och främjande insatser för att motverka sexuella trakasserier och andra former av diskriminering. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottet ser fram emot att ta del av slutredovisning av uppdraget och kommer att noga följa utvecklingen på området. När det gäller frågan om jämställda löner som tas upp särskilt av både och Liberalerna är det ett område som också utskottet ser allvarligt på.