bet · H601JuU14 · 2019-04-05 00:00:00 — I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 53 begärs att en brottsofferportal inrättas dit de som utsatts för ett bedrägeri eller it-brott kan vända sig. I kommittémotion 2018/19:759 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs att tar ett helhetsgrepp kring frågan hur EU:s brottsofferdirektiv på bästa sätt ska genomföras och följas i . Motionärerna pekar på att barnets bästa bör sättas mer i främsta rummet när barnet är ett brottsoffer. Vidare bör tjänstemän som kommer i kontakt med brottsoffer fortbildas i bemötandefrågor, brottsoffer med särskilda behov tillgodoses bättre samt brottsoffer ges bättre information och stöd. I motion 2018/19:2607 av (M) efterfrågas förbättrade möjligheter för anhöriga till brottsoffer att få ersättning på grund av avspärrningar och andra tvångsåtgärder som de råkat ut för när t.ex. ett mord begåtts. Av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453) framgår att det till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Vidare ansvarar ett barn som utsatts för brott och barnets närstående får det stöd och den hjälp som de behöver. ska också särskilt beakta att ett barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående är offer för brott och ansvara för att barnet får det stöd och den hjälp som barnet behöver. Det finns en långtgående informationsskyldighet gentemot ett brottsoffer. Detta regleras bl.a. i förundersökningskungörelsen (1947:948). Exempelvis ska brottsoffret informeras om rätten till målsägandebiträde och stödperson, möjligheterna att begära skadestånd och få ersättning enligt brottsskadelagen samt möjligheten att ansöka om rättshjälp och kontaktförbud (13 a §). Enligt 13 b § ska brottsoffret tillfrågas om han eller hon vill bli underrättad om beslut om att en förundersökning inte ska inledas eller att en inledd förundersökning har lagts ned, beslut om att åtal inte ska väckas, tidpunkt och plats för sammanträden i rätten och en dom eller ett slutligt beslut i målet. Vidare ska brottsoffret informeras när en gripen, anhållen eller häktad misstänkt person avviker eller om frihetsberövandet hävs (13 c §). Vid brott mot person har målsäganden, enligt 35 § fängelseförordningen (2010:2010), rätt att tillfrågas om han eller hon vill få viss information om en person som tagits in på en anstalt. Informationen ska förmedlas av Kriminalvården, och den handlar om på vilken anstalt den intagna är placerad och om den intagna förflyttas samt får permission eller friges. En målsägande kan också ha rätt att bli informerad om den intagna rymmer, fritas eller uteblir efter en permission. Målsägandens rätt till information gäller inte i vissa fall, t.ex. om en underrättelse kan befaras medföra fara för den intagnas liv eller hälsa. Enligt 36 § ska en underrättelse enligt 35 § lämnas i lämplig tid och utformas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. I om bättre digitalt bemötande av brottsutsatta anges följande (s. 17). Vanligtvis kommunicerar Kriminalvården med målsäganden via post eller telefon. Information skickas också via e-post, sms och fax, om det är säkerställt att mottagaren verkligen är målsäganden. Vid ett sådant utskick får informationen inte innehålla känsliga uppgifter om den dömda. Om en intagen avviker underrättas målsäganden omgående och det kan då bli frågan om att använda ett snabbare sätt att kommunicera än annars, till exempel telefon i stället för post. Vid allvarliga fall kan Kriminalvården dessutom behöva samverka med för att på så vis snabbt kunna underrätta målsäganden. Enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207) följer att staten eller en kommun ska ersätta personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada, som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för vars fullgörande staten eller kommunen svarar, och 2. skada på grund av att någon annan kränks på sätt som anges i 2 kap. 3 § genom fel eller försummelse vid sådan myndighetsutövning En talan om sådan ersättning prövas i första hand av Justitiekanslern. Lagen (2002:445) om medling med anledning av brott gäller medling som anordnas av staten eller av en kommun med anledning av brott (1 §). Med medling avses att en gärningsman och en målsägande möts inför en medlare för att tala om brottet och följderna av detta (2 §). Medling ska ske i bägge parters intresse. Målet ska vara att minska de negativa följderna av brottet. Medlingen ska syfta till att gärningsmannen får ökad insikt om brottets konsekvenser och att målsäganden ges möjligheter att bearbeta sina upplevelser (3 §). Av 5 kap. 1 c § socialtjänstlagen (2001:403) framgår att kommunen ska sörja för att medling enligt lagen om medling med anledning av brott kan erbjudas när brottet har begåtts av någon som är . Av förarbetena till lagen framgår följande (prop. 2005/06:165 s. 49). trädde lagen (2002:445) om medling med anledning av brott i kraft. har haft regeringens uppdrag att underlätta uppbyggnaden av landets medlingsverksamheter. Erfarenheterna från medling är goda. Medling i brottmål, särskilt för unga lagöverträdare, kan vara till fördel såväl för den unge lagöverträdaren som för brottsoffret. Den unge lagöverträdaren kan genom att konfronteras med följderna av sitt brott komma till insikt om vad brottet inneburit för den drabbade, vilket kan leda till att han eller hon avhåller sig från brott. För brottsoffrets del kan ett möte med gärningsmannen vara ett sätt att bearbeta händelsen och lägga den bakom sig. Enligt regeringens uppfattning utgör detta goda skäl för att använda medling vid brott i större utsträckning. Därför bör medling vid brott göras allmänt tillgänglig i hela landet och ges en starkare ställning i rättssystemet. Av information från regeringens webbplats framgår att regeringen vidtagit bl.a. följande åtgärder för att genomföra brottsofferdirektivet. • Målsäganden ska alltid underrättas om en frihetsberövad person släpps fri. Det innebär att informationsskyldigheten även kommer att omfatta tiden före dom och verkställighet. Det regleras också vem som ansvarar för att brottsoffret får den information som han eller hon har rätt till i de olika faserna av processen. • Den som har utsatts för brott ska få information om vilka skyddsåtgärder som finns och om möjlighet till alternativt boende. Information ska också ges om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan lämna vård till brottsoffret. • Polisen ska göra en individuell skyddsbedömning för att fastställa om målsäganden har behov av särskilda skyddsåtgärder under förundersökning och rättegång. Målsäganden under ska alltid anses ha ett sådant särskilt skyddsbehov. • Brottsoffer ska få information om hur det egna ärendet fortskrider och om vilken roll han eller hon kommer att ha i den fortsatta processen. • Den som utsatts för brott ska alltid få information om vem på en myndighet som ska ge upplysningar i det egna ärendet. • Målsäganden ska alltid få en skriftlig bekräftelse av sin anmälan om brott. Om målsäganden inte behärskar svenska ska anmälan översättas om han eller hon begär det. En tolk ska anlitas vid anmälan av brott för en målsägande som inte behärskar svenska. Från har inhämtats att arbetar med att utveckla en ny mer behovsanpassad webbplats som beräknas vara klar . Av Brottsoffermyndighetens webbplats framgår att myndigheten har fått i uppdrag av regeringen att ta fram en webbaserad grundutbildning för nya vittnesstöd. Den nya utbildningen ska ge deltagarna grundläggande kunskaper om vad det innebär att verka som vittnesstöd och nödvändiga kunskaper om rättsväsendet och rättsprocessen. Förhoppningen med användningen av en centralt framtagen vittnestödsutbildning är att den kommer att bidra till en mer hållbar finansiering av verksamheten och en större likvärdighet i kunskap hos landets vittnesstödjare. Formatet webbutbildning kommer att innebära ett mer flexibelt lärande som kan bredda gruppen av verksamma vittnesstöd. Den webbaserade utbildningen ska tas fram i samråd med och Brottsofferjouren . Uppdraget ska redovisas . Av regleringsbrevet för framgår att tillsammans med har regeringens uppdrag att gemensamt verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid samtliga tingsrätter och hovrätter (Ju2006/5404/). Som redovisats ovan gav regeringen (dir 2018:48) en särskild utredare i uppdrag att med utgångspunkt i barnets rätt att skyddas från våld och andra brottsliga handlingar överväga ett utökat straffrättsligt skydd för de barn som bevittnar brott som begås av och mot närstående. Brottsofferfonden etablerades 1994 med syfte att ge ekonomiskt stöd till olika former av brottsofferinriktad verksamhet. Den som döms för ett brott där fängelse ingår i straffskalan är skyldig att betala en särskild avgift till Brottsofferfonden. var avgiften , men den höjdes till . höjdes avgiften för den som verkställer ett fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja, från per dag till per dag. Avsikten med höjningen var att förstärka förutsättningarna för det arbete som de ideella organisationerna, bl.a. brottsofferjourerna, utför för stöd till brottsoffer. Regeringen beslutade att av Brottsofferfondens medel ska tillfalla organisationer i det civila samhället som bedriver brottsofferstödjande verksamhet. Regeringen konstaterade då att behovet av finansiering av det civila samhällets brottsofferstödjande verksamheter var stort och konkurrensen om befintliga medel hård, och regeringen ville på detta sätt förbättra verksamheternas förutsättningar. EU:s brottsofferdirektiv och dess behandling i antogs och rådets direktiv /29/EU om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut /220/RIF (brottsofferdirektivet). Direktivet trädde i kraft och skulle vara genomfört i svensk rätt . I betänkande 2014/15:JuU21 Genomförande av brottsofferdirektivet behandlade utskottet proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet och åtta motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen. Regeringens bedömning i propositionen var att det endast krävdes ett fåtal lagändringar för att genomföra direktivet i svensk rätt eftersom de flesta åtagandena i direktivet uppfylls av gällande rätt. Utskottet ställde sig bakom de förslag som lämnades i propositionen och föreslog att skulle avslå motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:258). tillkännagivande om en brottsofferportal för offer för bedrägeri och identitetskapningar I skrivelse 2017/18:75 (s. 30) anför regeringen bl.a. följande: En rad åtgärder har vidtagits för att stärka skyddet mot bedrägerier och identitetskapningar och för att förbättra servicen för dem som utsatts för denna typ av brottslighet. Ett antal av har infört en särskild bedrägerispärrtjänst för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar. Tjänsten innebär att den som utsatts för bedrägeri endast behöver ringa ett samtal för att spärra möjligheterna till kreditupplysning hos de anslutna kreditupplysningsföretagen. Också har infört en e-tjänst som ökar möjligheterna för den enskilde att skydda sig mot bedrägerier som görs med falska adressändringar. Det kan i sammanhanget falska adressändringar nämnas att regeringen beslutade propositionen. Ett starkare skydd mot orättvisa betalningsanmärkningar som innehåller förslag för att minska risken för att en privatperson drabbas av en betalningsanmärkning på grund av ett offentligrättsligt krav som han eller hon inte känner till. Genom förslaget ges gäldenären en möjlighet att undvika en betalningsanmärkning genom att betala kravet i samband med en underrättelse från . Regeringen gav i uppdrag att lämna förslag till ett bättre digitalt bemötande av brottsutsatta, bl.a. gällande utveckling av myndighetsgemensam webbinformation riktad till brottsutsatta (Ju2016/03925/). Härefter har Polisen, , , Ekobrottsmyndig-heten, Kriminalvården och fått uppdrag i respektive regleringsbrev att förbättra den digitala kommunikationen till brottsutsatta. Regeringens ambition är att fortsätta att stärka stödet och skyddet för brottsutsatta. De åtgärder som tas upp i tillkännagivandet är omhändertagna. Regeringen har tillgodosett tillkännagivande och har i skr. 2016/17:75 angett att skrivelsen i denna del kan läggas till handlingarna. Regeringen har beslutat att lägga punkten 22 till handlingarna. Punkten är slutbehandlad. Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /17 behandlade utskottet ett yrkande om översyn av det offentliga stödet till brottsofferjourer (bet. 2016/17:JuU20 s. 34 f.). Utskottet avstyrkte yrkandet och konstaterade att avgiften till Brottsofferfonden höjdes 2015 och att regeringen också beslutat att av Brottsofferfondens medel ska tillfalla organisationer som bedriver brottsofferstödjande verksamhet. följde utskottets förslag (prot. 2016/17:104). Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /16 behandlade utskottet motionsyrkanden om att medling ska erbjudas oavsett gärningsmannens ålder och att en nationell samordnare för medling bör tillsättas (bet. 2015/16:JuU22 s. 30 f.). Utskottet avstyrkte motionsyrkandena och ansåg att den medling med anledning av brott som görs är värdefull men fann inte skäl för den lagändring som begärdes i motionen. Utskottet såg inte heller skäl att tillsätta en nationell samordnare för medling. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:190). Utskottet avstyrkte i samma betänkande även ett yrkande om kommuners skyldighet att finansiera brottsofferstöd. Utskottet konstaterade att det följer av socialtjänstlagen att kommuner har en skyldighet att verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. följde utskottets förslag (prot. 2016/17:104). Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /17 (bet. 2016/17:JuU20 s. 34 f.) avstyrkte utskottet ett yrkande om att verksamheten med stödcentrum för unga brottsoffer bör byggas ut till att omfatta hela landet. Utskottet vidhöll sin tidigare bedömning att det saknades skäl för ett tillkännagivande och hänvisade till att i den kommun där den unge bor ska verka för att ett brottsoffer får det stöd som han eller hon behöver. Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /18 avstyrkte utskottet ett motionsyrkande (bet. 2017/18:JuU17 s. 33 f.) om starkare brottsofferperspektiv inom hela rättsväsendet. Utskottet delade motionärernas uppfattning att brottsoffer ska ha rätt och möjlighet till bra information från rättsväsendet och att strukturerad och anpassad information är viktigt. Utskottet konstaterade vidare att i ett tillkännagivande uppmanat regeringen att återkomma med en redogörelse för vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra uppföljningen och återkopplingen till brottsoffer. Utskottet framhöll dessutom att ett flertal åtgärder vidtagits, bl.a. att rättsväsendets myndigheter har regeringens uppdrag att analysera och identifiera vilka relevanta meddelandeflöden riktade till brottsutsatta som kan anslutas till Mina meddelanden. Myndigheterna har också utrett i vilken mån tjänsten kan användas för att brottsutsatta ska kunna följa och få fortlöpande statusuppdateringar kring sina ärenden. Uppdraget ska redovisas gemensamt . Enligt utskottet saknades det mot denna bakgrund anledning för utskottet att ställa sig bakom sådana tillkännagivanden som efterfrågades i de aktuella motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:241). har informerat om att det ovan nämnda uppdraget redovisades . Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /18 behandlade utskottet även ett motionsyrkande om vikten av att verka för stärkt brottsofferstöd för offer för våld i nära relationer. Utskottet som, med anledning av ett annat motionsyrkande som avstyrktes, konstaterade att det finns en långtgående informationsskyldighet gentemot brottsoffer t.ex. i fängelseförordningen fann sig inte heller berett att ställa sig bakom yrkandet om ett stärkt brottsofferstöd för offer för våld i nära relationer. I budgetpropositionen (bet. 2017/18:JuU1 s. 106 f.) behandlade utskottet senast ett motionsyrkande om att utöka avgiften till Brottsofferfonden. Utskottet hänvisade till den beslutade höjningen av avgiften och såg ingen anledning att föreslå ytterligare en höjning. följde utskottet (rskr. 2017/18:93). Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /16 (bet. 2015/16:JuU22 s. 30 f.) biföll utskottet motionsyrkanden om att en brottsofferportal ska inrättas dit de som utsatts för ett bedrägeri eller it-brott kan vända sig. Utskottet anförde följande. Den som får sin identitet stulen drabbas inte bara av en stor kränkning av den personliga integriteten, den drabbade tvingas också ägna mycket tid och möda åt att ordna upp situationen. Den drabbade måste vända sig till i princip alla kreditupplysningsföretag för att i någon mån värja sig mot att bedragare tar krediter i den enskildes namn. Mer behöver göras av civilsamhället och näringslivet för att försvåra för de kriminella och därmed minska skadeverkningarna av identitetsstölderna. Det finns ett behov av en samlad funktion i form av en brottsofferportal dit de drabbade kan vända sig för att spärra sina identitetsuppgifter. I det sammanhanget måste särskilt kreditupplysningsföretagen ta sitt samhällsansvar genom att säkerställa att det går att enkelt och effektivt lindra effekterna för enskilda som drabbas av identitetsstöld. Det kan handla om att kreditupplysningsföretagen skapar en gemensam plattform och rutiner för samarbete mot id-kapningar och upprättar ett gemensamt telefonnummer för spärr av kreditupplysningar för den som utsatts för identitetsstöld. Utskottet föreslår därför att regeringen ska ta initiativ till att en brottsofferportal inrättas för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:190). Vid utskottets behandling av proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet (bet. 2014/15:JuU21 s. 17 f.) hanterade och avstyrkte utskottet motionsyrkanden som i huvudsak motsvarar innehållet i motion 2018/19:759 (V) yrkande 6. Utskottet konstaterar att avgiften till Brottsofferfonden höjdes 2015 och att regeringen också beslutat att av Brottsofferfondens medel ska tillfalla organisationer som bedriver brottsofferstödjande verksamhet. Därför vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning och är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2018/19:2463 (KD) yrkande 1. Utskottet anser inte heller att det som framkommit ger utskottet skäl att ställa sig bakom yrkande 2 i motionen om att utöka avgiften till Brottsofferfonden. Även motion 2018/19:2463 (KD) yrkande 2 avstyrks därmed. I motion 2018/19:2463 (KD) yrkandena 3 och 4 yrkas att medling ska erbjudas oavsett gärningsmannens ålder och att en nationell samordnare för medling bör tillsättas. Utskottet vidhåller att den medling med anledning av brott som görs är värdefull men finner inte skäl till en sådan lagändring som begärs i motionen. Utskottet har inte heller ändrat uppfattning i frågan om att tillsätta en nationell samordnare för medling. Motionsyrkandena avstyrks därför. Det följer av socialtjänstlagen att kommuner har en skyldighet att verka för att den som har utsatts för brott och dennes anhöriga får hjälp och stöd. Något tillkännagivande till regeringen om kommuners skyldighet att finansiera brottsofferstöd i enlighet med vad som anförs i motion 2018/19:2463 (KD) yrkande 6 är därför inte nödvändigt. Som utskottet tidigare uttalat ska i den kommun där den unge bor verka för att ett brottsoffer får det stöd som han eller hon behöver. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning och ser inte heller nu skäl för det tillkännagivande som begärs i motion 2018/19:2463 (KD) yrkande 10 om att bygga ut verksamheten med stödcentrum för unga brottsoffer till att omfatta hela landet. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottet konstaterar att det bl.a. vid genomförandet av brotts-offerdirektivet har vidtagits ett flertal åtgärder från rättsväsendets sida för att stärka stödet till brottsoffer. Något initiativ från utskottets sida med anledning av motion 2018/19:2861 (C) yrkande 20 vari efterfrågas ett starkare brottsofferperspektiv inom hela rättsväsendet är därför inte nödvändigt. I motion 2018/19:2861 (C) yrkande 24 efterfrågas ett stärkt brottsofferstöd för offer för våld i nära relationer. Utskottet noterar att de åtgärder som redovisats ovan för att stärka stödet till brottsoffer även kommer offer för våld i nära relationer till del. Vidare torde målsättningen i den nationella strategin för att bekämpa och förebygga mäns våld mot kvinnor – att uppnå en förbättrad upptäckt av våld och starkare skydd och stöd för våldsutsatta kvinnor och barn – att innefatta ett stärkt brottsofferstöd. Utskottet anser sammantaget att något tillkännagivande inte är nödvändigt när det gäller ett stärkt brottsofferstöd för offer för våld i nära relationer. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottet noterar att ett flertal åtgärder har vidtagits för att underlätta för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar. Utskottet anser dock att det ännu återstår en del att göra och att målsättningen bör vara att den utsatte på ett enkelt och smidigt sätt ska kunna få information och spärra sina identitetsuppgifter på ett och samma ställe. Utskottet föreslår därför att regeringen ska ta initiativ till att en brottsofferportal inrättas för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar. Därmed bifaller utskottet motion 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 53. Utskottet konstaterar att brottsofferdirektivet får anses genomfört i . Dock pågår det ett kontinuerligt arbete för att förbättra situationen för brottsoffer. Utskottet är därför inte berett att föreslå ett sådant tillkännagivande till regeringen som föreslås i motion 2018/19:2819 (V) yrkande 6 om att ta ett helhetsgrepp kring frågan om hur brottsofferdirektivet på bästa sätt ska implementeras och följas i . Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottet finner att skadeståndslagens regler om statens skadeståndsansvar har en lämplig utformning. Anledning saknas därför för att ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:2607 (M). Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om att barn som upplevt våld i nära relationer ska behandlas som brottsoffer, om att polisens arbetssätt ska utvecklas, om ett kunskapslyft för professioner som kommer i kontakt med unga brottsoffer och om att antalet barnahus ska utökas. Jämför reservation 36 (SD, V, KD, L), 37 (KD), 38 (SD), 39 (L) och 40 (KD). I partimotion 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 20 begärs att barn som upplevt våld i nära relationer bör ses och behandlas som brottsoffer. Även i partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 78 anförs att barn som bevittnat våld i hemmet ska betraktas som brottsoffer och synliggöras i rättsprocessen. I motion 2018/19:2844 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs att alla jobbsökande till samtliga yrken inom vilka man kontinuerligt arbetar med barn obligatoriskt ska kontrolleras i register för att se eventuella tidigare sexualbrottsbelastningar. I samma motion yrkande 2 begärs att samtliga ar-betssökande som har dömts för sexualbrott mot barn eller för allvarliga sexu-albrott mot vuxna alltid ska nekas anställning i yrken inom vilka man konti-nuerligt handskas med barn. m.fl. (KD) begär i motion 2018/19:2463 yrkande 5 att polisens arbetssätt ska utvecklas och att det ska införas ett kunskapslyft för professioner som kommer i kontakt med unga brottsoffer. I motion 2018/19:1032 av (S) begärs ett tillkännagivande om att kontinuerligt förbättra och förändra rättsprocesser där barn är inblandade.