bet · H701UU3 · 2019-11-15 00:00:00 — bedriver även ett omfattande socialt solidaritetsarbete i många latinamerikanska länder, vilket uppskattas av de mest utsatta på kontinenten. Även när det gäller en hållbar utveckling utmärker sig . Att har gjort sociala framsteg ursäktar inte på något sätt bristerna i medborgerliga rättigheter. Inte heller kan den ekonomiska blockad som har hållits vid liv av ursäktas med hänvisning till brott mot mänskliga rättigheter i . Blockaden är, bland mycket annat, en starkt hämmande faktor för en utveckling mot demokrati, och omvärlden behöver därför agera för att den hävs. Den påverkar miljoner kubaners möjlighet att få tillgång till mediciner och medicinsk teknik och är därmed avgörande för deras hälsa. Till detta kan fogas att olika FN-program vid åtskilliga tillfällen har drabbats av indragna leveranser av vacciner, sprutor och annan medicinsk utrustning. delar FN:s generalförsamlings kritik mot blockad mot . Det är helt oacceptabelt att en regering beslutar om sanktioner som så uppenbart drabbar en hel befolkning. Jag anser därför att ekonomiska blockad mot tydligt bör fördömas och att omgående bör upphäva densamma. Godkännande av avtal om politisk dialog och samarbete (L) (L) anför: Liberalerna är varma anhängare av att minska handelshinder och låta fler aktörer dra nytta av den globala marknaden. Frihandel och politisk dialog är framgångsrika internationella åtgärder för att främja liberala rättigheter och ekonomisk tillväxt. Tyvärr talar lite för att avtalet om politisk dialog och samarbete mellan och EU kommer att gynna liberala rättigheter i och att det ekonomiska utbytet kommer att gynna invånarna i landet. EU har olika former av avtal med samtliga länder i utom ett, nämligen . Det finns en logisk förklaring till att unionen har undvikit att ingå ett avtal med just . är en kommunistisk diktatur som förtrycker sin egen befolkning. Yttrandefriheten är strypt, kritiker fängslas och demokratiska partier och fria fackföreningar är bannlysta. Att ingå avtal med landets regim legitimerar förtrycket och motarbetar de kubaner som vill ha demokrati och frihet, enligt den samlade kubanska oppositionen och människorättsorganisationer som Human Rights Watch. Avtalet, som betonar vikten av mänskliga rättigheter och demokrati, kommer tyvärr att förbli verkningslöst eftersom den kubanska regeringen saknar engagemang i fråga om att uppnå målen. saknar EU de verktyg som krävs i avtalet för att säkerställa att lever upp till avsiktsförklaringen. genomfördes ett val till den kubanska nationalförsamlingen, ett val som enbart erbjöd befolkningen ett voteringsalternativ. har dessutom arbetat fram en ny konstitution som understryker enpartistatens envälde och som antogs . Avtalet som EU föreslår kommer att vara verkningslöst gentemot denna enpartistat och legitimera diktaturens maktinnehav. Ett avtal utan mekanismer som säkerställer sanktioner i fall där de demokratiska riktlinjerna inte uppfylls och ett avtal som saknar förankring hos oppositionen har liten möjlighet att bära frukt i demokratiskt hänseende. Av denna anledning kan jag inte godkänna ett avtal vars egentliga effekt går emot dess eget syfte. Det är också därför jag reserverar mig mot utskottets betänkande och vidhåller att propositionen bör avslås. Det tilltänkta avtalet saknar skarpa målformuleringar. I stället för krav på demokratisering finns otillräckliga avsiktsförklaringar. Det är väldigt olyckligt eftersom EU:s tidigare gemensamma ståndpunkt i fråga om var att ”uppmuntra en övergångsprocess till pluralistisk demokrati och respekt för mänskliga rättigheter”. I andra avtal som EU har ingått med mer demokratiska länder ställs skarpa krav på demokratiska framsteg och rättigheter. Samma kriterier bör även gälla för diktaturer, där räknas in. Därför anser jag även fortsättningsvis att bör säga nej till avtalet, så att det rivs upp. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2018/19:156 Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan: godkänner avtalet om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å enda sidan, och Republiken , å andra sidan. 2019/20:148 av m.fl. (KD): avslår proposition 2018/19:156 Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. 2019/20:262 av m.fl. (C): 1.Riksdagen avslår proposition 2018/19:156. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska driva på den demokratiska utvecklingen på och i regionen och att samarbetsavtalet i stället ratificeras när vi ser att den demokratiska utvecklingen går åt rätt håll, och detta tillkännager för regeringen. 2019/20:301 av m.fl. (L): avslår proposition 2018/19:156. 2019/20:364 av m.fl. (SD): avslår proposition 2018/19:156 Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. debatterar vi som bekant ratificeringen av det omdiskuterade . Det sker i då vi firar 30-årsdagen av och 70-åriga samarbete för att främja demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsutveckling. Det blir därför en aning märkligt att stå här med vetskapen att en riksdagsmajoritet, i strid med vad flera av de kanske allra främsta människorättsförsvararna från vill se, önskar bifalla avtalet med djupt odemokratiska kommunistregim. Det är ett avtal där den politiska oppositionen aktivt har hållits utanför. Borde vi inte i stället lite extra minnas varför vi står här i demokratins tjänst? Borde vi inte stå fast vid att vi ska kämpa för den demokrati som för oss är så självklar men som för många människor runt om i världen, inklusive kubanerna, är långt ifrån någon självklarhet? Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Det är sällan jag använder mig av politiska motståndares ord och citerar dem från talarstolen, men jag tänkte att det nu var dags. "Vår demokratioffensiv kommer att märkas i all vår utrikespolitik. Det handlar om att ge stöd och näring överallt där demokratin kan växa och vara kritiska när den utarmas." Ni känner säkert igen orden. De kommer från och är en del av regeringens utrikesdeklaration . Det är fina ord, men som denna betyder de uppenbarligen ingenting. Regeringen väljer att tillsammans med och, förvånande nog, även ignorera de varningar vi hört från exilkubaner och människorättsförsvarare. Man väljer att ratificera ett avtal som saknar krav på förändring, och legitimerar man den kubanska kommunistregimens förtryck. Dessutom har den politiska oppositionen som sagt hållits utanför detta avtal. Ändå väljer man att gå vidare. Kubanska journalister, oppositionsbildare och andra som har nyttjat den yttrandefrihet som i vår del av världen är självklar får finna sig i precis samma förhållanden som . Och ännu har vi inte sett något tecken på att diktaturen kommer att frige landets alla politiska fångar. De öppet kritiska rösterna kan dessutom bara verka utanför , just på grund av den censur som råder i landet. I och med att förhandlingarna inleddes såg vi också hur EU-kritiken mot i många fall tystnade. Denna tystnad betyder knappast att det kubanska folket eller olika människorättsförsvarare har befriats från det statssanktionerade kubanska förtrycket. Den kubanska säkerhetstjänsten har tvärtom trappat upp detta förtryck. medborgare är till följd av landets censur fortfarande hänvisade till kubanska medier, styrda av , för att få information. Den kubanska nationalförsamlingen har som bekant antagit en ny konstitution. Man hade kunnat förvänta sig att detta skulle innebära radikala förändringar bland annat för att skulle kunna godkännas och för att främja den demokratiska utvecklingen. Men så blev det inte. I stället ser vi att den inte skiljer sig nämnvärt från den tidigare konstitutionen. Vi ser hur den bekräftar enpartistyret på . Det finns med andra ord inga tecken på en demokratisk utveckling, och det hopp om en positiv utveckling i närtid som många hade kan betraktas som bortblåst. Att godkänna detta avtal innebär således också att vi ger den kommunistiska enpartistaten legitimitet som garantierna för demokratikämpar uteblir. Hur detta är i linje med regeringens utrikesdeklaration är något jag har frågat mig inför denna debatt. Hur kan man få detta att gå ihop med uttalandena i utrikesdeklarationen? Vi vet därmed att det kubanska inskränkningar av yttrande, press- och organisationsfriheten enkelt kan fortsätta. Detta råkar bara vara det bästa sättet för dem att förhindra kubanska demokratiaktivisters kamp för förändring. Det kommer att fortsätta. Vi vet det. De har inte visat några tecken på att det kommer att förändras. Av denna anledning är jag stolt över att tillsammans med några ledamöter från motsatte sig förslaget redan i . Därför är det också med nöje som jag här i yrkar bifall till reservationen och därmed avslag på ratificeringen. Detta är ett kravlöst och ihåligt avtal. Det avtal som vi nu diskuterar har värkt fram . , då det började föras diskussioner mellan EU och den kubanska ledningen om ett nytt avtal, har en hel del hänt. Grunden till att man inledde denna process var att vi alla såg att en förändring verkade ske. En öppning verkade vara på gång. Vi kunde höra att man helt plötsligt skulle få använda mobiltelefoner. Var det kanske 2014 som man fick tillåtelse? Man fick även möjlighet att ringa bortom sitt eget land. Det öppnades upp för lokala ekonomiska verksamheter. Man fick möjlighet att åtminstone inom vissa ramar starta egna företag. Det fanns hopp om en ny utveckling även på . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Vi hade sett att förändrades efter . Vi trodde såklart att vi skulle få se en fortsättning här. Men i stället har vi sett något annat. Vi har sett hur den kubanska kommunistiska ledningen har bekräftat sin makt och skrivit in den i konstitutionen som icke reversibel, det vill säga något som inte går att förändra. Man har genom en ganska kort process tagit fram en ny konstitution som också tydliggör att alla avtal i det multilaterala systemet bara gäller i den mån de överensstämmer med den kubanska tolkningen. I annat fall gäller inga avtal. Den uttolkning eller omtolkning som vi nu ser pågå i många länder och regimer och hos många ledare i den alltmer auktoritära värld som vi lever i är något som vi måste vara vaksamma inför och se upp med. Vi får inte skapa en Potemkinkuliss för aktörer och regimer som avser att omtolka och förändra de multilaterala system som vi har ställt oss bakom och skrivit under. Vi vet ju att de har varit avgörande för utvecklingen i världen efter . När jag då i regeringens proposition läser att "avtalet innehåller bestämmelser om grundvalar för relationerna såsom respekt för demokrati, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen" ser jag inte, herr talman, var man hämtar underlaget för sådana skrivningar. Det kan inte vara i den nya kubanska konstitutionen, som antagits under innevarande år. Regeringen bedömer också att "avtalet stärker EU:s och möjligheter att främja en demokratisk utveckling och värna om mänskliga rättigheter på ". Från vår utgångspunkt är det viktigt med politisk dialog, herr talman. Men man ska vara tydlig med vad den politiska dialogen handlar om. Man får inte skapa en Potemkinkuliss för något som inte finns. Mot denna bakgrund hade vi gärna sett att inte ratificerar detta avtal, vilket en majoritet nu ser ut att vilja göra. I stället borde man ha låtit det vila. Tillsammans med två andra länder har vi ännu inte ratificerat avtalet i EU. Vi vet att EU ändå agerar som om avtalet i princip gäller. Men så länge det inte är ratificerat kan det vara en signal från ett litet land långt uppe i norr som hävdar mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer om att vi här vill se en annan utveckling. Detta borde vara en linje för den , såvida vi inte ratificerar detta , men också för EU och . Vi behöver visa att vi ställer upp för det vi säger om demokrati, rättsstat och mänskliga rättigheter enligt de universella tolkningar som vi har trott gäller alla. I alla debatter säger vi ju att de gäller alla. Uppenbarligen friskriver sig dock andra länder och regimer från dem. När 391 kubanska skrev brev i vilket de framförde att de inte tyckte att vi skulle gå vidare med detta hör vi i deras signaler. Vi tycker att regeringen behöver visa att den inte bara talar vackert om, i detta fall, mänskliga rättigheter utan utnyttjar möjligheten att pressa den kubanska regimen och även . Vi hade önskat att detta inte hade behandlats , utan att det hade kunnat få ligga i utrikesutskottets byrålåda . Detta ville inte majoriteten, vilket jag beklagar. Mot denna bakgrund yrkar jag bifall till det avslagsyrkande som finns i betänkandet. Det är inte rätt signal till vare sig de kubanska demokrati- och MR-kämparna eller regionens kämpar för demokrati och mänskliga rättigheter att nu godkänna avtalet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Jag vill inleda med att yrka bifall till den gemensamma reservationen om att ska avslå regeringens proposition om . Det ska självklart välkomnas när steg tas för att stärka politisk dialog, men dessa steg får inte tas inom ramen för den kubanska diktaturens definition av mänskliga rättigheter. Organisationer som arbetar för frihet och respekt för mänskliga rättigheter är förbjudna. Av betraktas de som ett hot mot det kubanska samhället. Detta till trots är bilden på sina håll att önskar öppna upp mot omvärlden och utvecklas i en mer demokratisk riktning. Det är en bild som den kubanska regimen har ett intresse av att sprida och som vänster- och socialistpartier runt om i omvärlden okritiskt för vidare. Inte sällan framhålls det att det blivit lättare för kubaner att resa utomlands och att tillgången till internet har blivit bättre inom landet. Men det är en ofullständig bild. Verkligheten visar att utvecklingen tyvärr går i en helt annan riktning. Jag vill nämna några exempel. Fortlöpande vittnar kubanska organisationer om godtyckliga arresteringar, trakasserier och fängslanden av människor som samlas för att bilda opinion i olika frågor. Ledande oppositionella anser till och med att förtrycket har ökat sedan förhandlingarna om inleddes . Fria och rättvisa val lyser fortfarande med sin frånvaro. Kommunvalet genomfördes först efter att alla former av opposition hade förbjudits. Den nya konstitution som trätt i kraft slår fast att fortsatt är den överordnade politiska kraften i samhället. som enpartistat består. Här är ytterligare ett exempel: Landets nya president, , utsågs i en sluten process. Skiftet på presidentposten, som skulle bli slutet på Castrostyret, hindrar inte att det även fortsättningsvis är som styr , det parti som förbjuder politisk opposition. kommer att rösta nej till , dels därför att tydliga krav på den kubanska regimen saknas vad gäller mänskliga rättigheter och demokratiska reformer, dels därför att den politiska oppositionen har hållits helt utanför förhandlingsprocessen. Till detta ska läggas utrikespolitiska agerande, inte minst i relation till . I det socialistiska experimentet under Nicolás Maduro, som lett till en omfattande humanitär katastrof och tvingat 4 miljoner venezuelaner på flykt, spelar en mycket aktiv roll. Banden mellan två socialistiska diktaturer är starka. Det gäller inte minst inom militär och underrättelsetjänst. Redan under kunde med hjälp av kubanska militära rådgivare bygga en ökänd underrättelsetjänst, som spionerar på de egna väpnade styrkorna och förtrycker oliktänkande. Från flera håll rapporteras att underrättelsetjänsten använder sig av övergrepp, inklusive tortyr. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Mot bakgrund av detta är det illa att man i propositionen om inte nämner kubanernas ansvar för det mänskliga lidandet i det havererade . I propositionstexten beskrivs dessa länder som bundsförvanter, men tyvärr väljer regeringen att inte ställa några som helst krav på den kubanska regimen när det gäller stödet till . Den svenska vänstern, liksom socialdemokratin, har kritiserats för att ha en närmast uppskattande inställning till regimen i . Den tidigare biståndsministern , känd för att hyllande ha beskrivit som en renässansfurste, tillhör dem som möjligen har bländats mest. skickade regeringen just honom till för att inkassera kubanernas stöd för den svenska kandidaturen till . firades att det då var hyllade kommunistregimen under ett lika omtalat som erbarmligt Kubabesök. Det är hög tid att göra upp med detta. Det är dags att ställa krav på verklig förändring och reformer som kommer hela det kubanska folket till del. Handel och utländska investeringar har stor betydelse men är inte synonymt med demokrati och frihet. är ett exempel på just detta, och det är mot den bakgrunden som den politiska oppositionens tydliga ställningstagande ska ses. Så sent som för , som vi hörde, vädjade kubanska människorättsaktivister till oss alla i denna kammare att inte godkänna EU:s Kubaavtal. Dessvärre ser den rödgröna regeringen och ändå ut att kunna samla en majoritet bakom förslaget att godkänna avtalet. Det kommer att ske med hjälp av . Det är, för att uttrycka sig diplomatiskt, djupt beklagligt. Jag tänker inte polemisera mot företrädare i den här debatten. Våra partier står varandra nära i många frågor. är jag övertygad om att åtskilliga borgerliga väljare, inklusive vi i , känner en besvikelse över hållning. Den innebär de facto att försitter en historisk chans att handfast påverka det kommunistiska enpartisystem som plågat det kubanska folket och som tagit livet av oskyldiga och låst in åtminstone 20 000 politiska fångar i diktaturens mörka fängelser. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen och avslag på propositionen. reste jag för till för att träffa en rad personer som arbetade för demokrati på . De var alla svartlistade av den kommunistiska diktaturen. Deras organisationer var förbjudna, deras hem övervakade och deras telefoner avlyssnade. Många av dem togs regelbundet till förhör. Där fanns fria bibliotekarier som i sina vardagsrum lånade ut böcker till allmänheten, sådan litteratur som kommunisterna förbjudit kubanerna att läsa. Där fanns oberoende journalister som rapporterade om sådana nyheter och händelser som kommunisterna ville att folket aldrig skulle få ta del av. Artiklarna skickades ut ur landet och lästes sedan upp i den fria kubanska , som man kunde pejla in med kortvåg på . Där fanns politiker i demokratiska partier - liberaler, konservativa och socialdemokrater - som var förbjudna. Där fanns fackföreningsaktivister, vars organisationer inte heller var tillåtna, eftersom kommunisterna inte tillåter fria fackföreningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Och där fanns aktivister som med hjälp av namninsamlingar försökte mana den kubanska maktapparaten till dialog. De försökte övertyga kubaner att trotsa rädslan och våga sätta sin signatur på en lista, trots att det kunde innebära att man varken hade arbete eller bostad efteråt. Den kubanska demokratirörelsen bestod av dem som valt att stanna kvar på ön och arbeta för en demokratisk förändring, trots att utsikterna att lyckas såg närmast lönlösa ut. Just 2003 , när jag befann mig i , inleddes . Hela världens strålkastarljus riktades mot den amerikanska invasionen och . Snabbt som ögat passade den kubanska regimen på att arrestera hela ledningen för den kubanska demokratirörelsen. Flera av dem som jag själv skulle träffa blev gripna kort före eller kort efter våra möten. På nolltid dömdes sedan 75 ledande dissidenter i summariska rättegångar till sammanlagt 1 i fängelse. Dessa 75 personer var Liberalernas, , och Socialdemokraternas partivänner. Om hade varit ett fritt land hade samma personer besökt , och Liberala . De flesta av de 75 politiska fångarna som greps tvingades av myndigheterna att gå i exil efter att de blivit släppta. Ett tiotal personer vägrade landsflykt. De ville stanna kvar i sitt hemland och fick därför sitta ytterligare i fängelse för att sedan avtjäna resten av straffet i husarrest. En av de 75 kubanska dissidenter som greps var . Han vägrade att lämna landet efter sin frigivning och har därefter gripits av polisen otaliga gånger. I det samarbetsavtal som vi debatterar kommer flera talare att hänvisa till den så kallade människorättsdialog som ska hållas mellan och . Denna dialog hölls . Dagen före dialogen greps på . Han har hållits fängslad utan att få veta vad han anklagas för. När hans fru träffade honom var han blåslagen av misshandeln i fängelset och hade tappat många kilo i vikt. Det finns ett ord för detta. Det kallas tortyr. Den så kallade dialogen för mänskliga rättigheter är Europeiska unionens förevändning för att kunna hävda att det finns ett människorättsperspektiv i samarbetsavtalet med . Det är något som man kan hänvisa till när det förs fram kritik mot att avtalet är en kapitulation inför enpartidiktaturen i . Men denna människorättsdeklaration är ett skämt. Den har noll relevans och är en ren skymf mot den kubanska demokratirörelsen. Faktum är att den kubanska demokratirörelsen också är synnerligen kritisk mot avtalet och vill häva det, inte minst eftersom de inte själva har fått delta i arbetet med att ta fram avtalet. På det möte mellan civilsamhällesorganisationer på och EU som hölls deltog tre kubanska organisationer. Samtliga är beroende av den kubanska regimen. Inga organisationer som vill se en förändring på fick delta. Det kan tilläggas att Civil Rights Defenders och flera andra europeiska NGO:er som arbetar med Kubafrågan hade ansökt om att få vara med i dialogen, men de tilläts inte vara med. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Avtal om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Slutsatsen är väldigt tydlig: Den kubanska regeringen är helt ointresserad av en dialog mellan de kubanska och de europeiska samhällena. Den kubanska regeringen är bara intresserad av två saker: att behålla makten och att missbruka makten. Liberalerna kommer att rösta nej till samarbetsavtalet mellan och . Förklaringen är väldigt enkel: Vi tror inte att man bekämpar totalitära stater genom samarbetsavtal, särskilt inte den kubanska regimen. har varit en kommunistisk enpartistat . Landets politiska ledning har aldrig sedan byggde upp sin maktapparat varit intresserad av demokrati, och den nuvarande ledningen kommer aldrig heller att bli det. Det tydligaste exemplet på detta är den nya konstitution som antog i början av detta år. Där slås fast att det "socialistiska system" som denna konstitution godkänner är "oåterkalleligt". I stycket efter kan man läsa att det kubanska är "den främsta ledande politiska kraften i samhället och staten". Innebörden av detta är att ska vara en enpartistat. Att kräva något annat är ett brott mot konstitutionen. Notera att denna konstitution antogs efter - inte före - att Europeiska unionens samarbetsavtal med hade klubbats och trätt i kraft. Alla ord om att samarbetsavtalet ska bidra till en förändring på är således helt tomma. De har inget värde. Det är nonsens. Den kubanska regimen har genom antagandet av den nya konstitutionen sagt precis vad de tycker om samarbetsavtalet, nämligen att de gärna ser europeiska hotellkedjor i Varadero men absolut ingen politisk förändring som skulle hota det kommunistiska maktinnehavet.