bet · H601KU20d3 · 2019-01-01 00:00:00 — Vi har så här långt haft 85 utlandsmyndigheter som har deltagit i utbildningar via videolänk, så vi har verkligen jobbat mycket aktivt med frågan om allmänna handlingar och offentlighetsprincipen och hur vi ska respektera det och se till att vi också blir snabbare där det behövs. Här var det liksom en pågående dialog mellan utskottet och oss därför att för oss var det också en viktig principfråga, och för är det en viktig principfråga. Om vi inte kan vara överens om att vi ska kunna ha arbetsmaterial, då blir det väldigt svårt att jobba. Det var där grunden till det här fanns. (C): Ordförande! En sista fråga: Vem fattade beslutet om att till slut lämna ut handlingen och därmed göra den till en allmän handling? Det låter ju på det statsrådet beskriver som att det var resultatet av en politisk bedömning snarare än en juridisk hantering enligt tryckfrihetsförordningen. : Den här diskussionen pågick ju i , och det är klart att vi tyckte … Vi stod fast vid vår syn, och vi menade att vi hade allt stöd för det därför att i beslutet var det tydligt vad det var vi efterfrågade från och det arbete som han gjorde. Det kan inte vara tydligare. Det finns klart beskrivet. Resten är ju då arbetsmaterial, för han var en av våra. Han betalades av oss för att göra ett internt arbete. Det kunde inte heller ha varit tydligare än det var. När det till slut blev den här diskussionen med utrikesutskottet och en delvis väldigt illasinnad debatt om det här sa vi till slut … Det gjorde vi på departementsledningen också. Vi pratade med våra jurister också. Men då bestämde vi att det är bättre att vi visar hela rapporten så att alla kan se att det inte finns någonting att dölja, hellre än att det här ska få pågå i någon sorts kampanj – som blev väldigt olycklig, för vi har ingenting att dölja. Då bestämde vi det. Man kan alltså säga att det är en blandning av det här. Juristerna har förstås hävdat att man ska följa regelverk, men vi sa också att det är bättre att vi gör på det här sättet – även om det går emot vårt synsätt på vad det var som var arbetsmaterial. (V): Ordförande! Ministern sa precis att betalades av oss för internt arbete. Det var det jag tänkte ställa min fråga om. anställdes enligt de underlag vi har fått , den Han lämnade in sin rapport , när anställningen var avslutad eller i slutet av sin anställning. Enligt återkommer UD med förslag på ändringar . Då inkommer en ny version från , enligt honom och enligt UD . Oavsett vilket datum undrar jag hur det kommer sig att han inte fick en förlängd anställning. Han hade ju liksom inte något uppdrag kvar på UD eller någon anställning. Då tänker i alla fall jag att han skickade in den här handlingen som en utomstående person. Det är min fråga: Hur kommer det sig att anställningen inte förlängdes, och hur kommer det sig att man bedömde det som arbetsmaterial när han inte längre hade ett uppdrag för UD? : De utkast som överlämnade till chefen för var ju ett utflöde av det arbete som han utförde som anställd. Den omständigheten att han inte längre hade en formell anställning innebar ju inte att han var fristående från departementet i fråga om utvärderingen. Han har aldrig frågat oss om att få förlängt. Det har aldrig varit aktuellt att förlänga hans anställning, så det har inte varit någonting som diskuterats med honom – vad jag vet, i alla fall. (V): Ordförande! Nej, jag förstår det. Jag tycker bara att det är märkligt att man inte funderar på att eller vem som helst som … Ifall jag skulle skicka in någonting till UD, skulle det också kunna stämplas som arbetsmaterial? : Bara det att han har lämnat UD rent fysiskt eller inte längre formellt är anställd betyder ju inte att han är … Det material som han producerat tillhörde ju UD, så att säga. Det betydde ju inte att det kom in som någonting helt annat. Jag tror att hade han velat ha en förlängd anställning hade man kunnat diskutera det. Det har aldrig varit aktuellt att förlänga hans anställning, så jag tror att det var mer en praktisk hantering av materialet. Det är ingenting som viens har reflekterat över eller som han har haft några andra synpunkter på att det skulle kunna betraktas som någonting annat. Vad jag vet har det inte diskuterats, utan utvärderingen tillhörde fortfarande oss. Det var ju vårt material. Skånberg (KD): Fru ordförande! Tack, utrikesministern, för svaren så här långt! Det är ju inte fråga om att vi ska döma av, utan vi samlar in så mycket material som möjligt. Det är därför vi vänder och vrider på alla dessa frågeställningar. Det är inte av illvilja, utan det är för att vi ska kunna göra en rättvis bedömning . Utrikesministern sa inledningsvis att KU inte har anmärkt på hur säkerhetsrådskampanjen bedrevs. Det är ju sant. Men utrikesministern och UD fick skarp kritik av KU för UD:s hantering av handlingar i samband med säkerhetsrådskampanjen, och fick UD kritik för eftersläpning i diariet. Även JO har riktat kritik. Det finns ju med i vår bild. Därav frågorna och att vi borrar i det. Det finns en historia om man så säger. öppnade ju utrikesministern för att den ordning som utrikesministern arbetar efter är den enda effektiva. Hon kanske till och med öppnade för att vi skulle ha en annan ordning. Det kan vi från KU inte tillhandahålla. Vi är bundna av grundlagarna. Det kan vi inte ändra på. Vi är tvungna att pröva utrikesministern och utifrån gällande lagstiftning, och då kokar det ned till de frågor som vi redan har vänt på och brytt här. Hur kan det vara att en person anställs för en begränsad tid, slutar sin anställning och ändå har ett arbetsmaterial när man inte arbetar för UD? Det är alltså, som den tidigare frågeställaren klargjorde, omöjligt att ha ett arbetsmaterial när man inte arbetar. Där finns en diskrepans som jag skulle vilja att utrikesministern klargjorde –hans ställning som arbetande för UD. Hade han någon typ av eftersläpande anställning? Så som utrikesministern har beskrivit det och vi har fått förelagt var han ju skild från UD när den här rapporten lämnades in och han gjorde ändringar i den. Vill utrikesministern utveckla det? : Tack så mycket, Skånberg! Det jag försökte säga var inte menat som en ursäkt utan som en förklaring av en utmaning som varje regering i kommer att stå inför med den speciella ordning som råder för UD med ett mycket snabbt informationsflöde. Det är förstås inte alls för er, utan det är en politisk fråga om man ska tänka igenom vad det här kommer att leda till – om det kanske borde vara en annan ordning. Jag ifrågasätter inte alls de lagarna utan alldeles tvärtom. Det var ett tillfälle för mig att säga att det framför allt har handlat om diarieföringen. Det är ju det vi har fått kritik för. Det är inte så att vi skulle ha försökt dölja någonting, utan det har varit så omfattande och tagit och också handlat om överväganden när exakt man ska göra det. Samlar man ihop material och diarieför alltihop, eller hur ska man göra? Hur ska det här hanteras? Det har varit en stor utmaning för oss. Det jag kan säga är att jag betraktar offentlighetsprincipen som en grundbult i vårt samhälle. Att vi ska ha ordning och reda bland allmänna handlingar är en förutsättning för att den principen ska fungera. Därför har vi gjort det här mycket systematiskt. Vi tog oss an det under ledning på ett alldeles utmärkt sätt. Det har varit genomgripande, vill jag påstå. Jag vill slippa höra den här kritiken. Jag vill slippa få den här kritiken just därför att det ska fungera och vi ska respektera lagstiftningen. Därför har vi jobbat så systematiskt med att förbättra hanteringen av allmänna handlingar, och det är högprioriterat också fortsatt. Det som tar tid hos oss är ju att vi måste göra en noggrann sekretessprövning. Det är det som gör att det blir svårt. Till exempel om en tidning vill ha ut så mycket material måste vi ändå göra sekretessprövningen. Det är inte säkert att det kan gå så fort som medierna skulle önska, men vi måste ändå göra det. Vår målsättning är att handlingar alltid ska lämnas ut så snabbt som det är möjligt. Med den satsning som heter #handling2018 har vi skapat möjligheter att förbättra handläggningen också av utlämnandeärenden. Det arbetet fortsätter . Jag kan räkna upp en lång rad av de här åtgärderna och fortsätta med det, men jag tror att det nog gick fram ungefär hur vi har tagit oss an det – alltså från högsta chefsnivå hela vägen ned, regelbundet och på ett väldigt systematiskt sätt. Det blir en väldigt märklig debatt just nu om det här med … Jag vet inte, jag har inte hört, att skulle ha begärt att få en förlängd anställning. Det är faktiskt en helt ny vinkling av det här. Han är ju pensionerad. Jag tänker mig att det kanske var kvar saker som han ville göra, men han begärde inte att få en förlängd anställning – vad jag känner till. Det är en helt ny fråga för mig, faktiskt, om ni säger att han skulle ha framfört att han ville vara anställd för att kunna liksom formellt avsluta sitt arbete. Men det är väl självklart att det material som han hanterat tillhör UD. Det förändrar ju inte den relationen i det arbete eller det material som han har utfört. Jag tror att det handlar om att man har sagt att det fanns kvar synpunkter på det sista utkast han gjorde eller någonting av det slaget. Men för mig är det i så fall en ny fråga som jag inte fått chans att titta på. Skånberg (KD): Tack, utrikesministern! Det finns ingen anklagelse som jag hört eller som jag vill rikta att det skulle ha funnits något att dölja, tvärtom. När eftersläpande handlingar har kommit till vår eller allmänhetens kännedom har vi fått se att det stämmer som utrikesministern säger – det fanns ingenting att dölja. Man kan kanske undra ännu mer varför det dröjde när det inte fanns någonting att dölja. Jag vill ändå ställa frågan en gång till, fast det kan verka lite ofint. Hur kan någon som inte arbetar för UD göra ett arbetsmaterial när han lämnar in det arbetet? Det är någonting som inte stämmer i det formella här. Han är inte anställd. Hans handlingar, hans skrift, lämnas in. Men den registreras inte, utan den anses fortfarande vara en arbetshandling. Där är det någonting som utrikesministern – tyvärr, måste jag säga – kanske inte fullt ut klargjort, men hon får tillfälle att göra det . Sedan har vi frågan som dök upp tidigare här om de här två månaderna som det dröjde. Vi får ju bilden av att kanske inte är så hemskt snabba med att verkställa utlämningar, fortfarande denna dag, när det dröjer – i det närmaste, i alla fall. Kanske utrikesministern som vidare svar på fråga om vad som har gjorts för att få en bättre kultur skulle kunna kommentera den långa fördröjningen. Just nu har vi inte intrycket att det går särskilt snabbt. Ordföranden: börjar få lite ont om tid, så jag vill be både frågeställare och utrikesministern att fatta sig kort, även om man naturligtvis ska ha chans att svara. Var så god, utrikesministern! : Det utkast som överlämnade till chefen för var ett utflöde av det arbete han utförde som anställd. Att han inte hade en formell anställning innebar ju inte att han var fristående från departementet i fråga om utvärdering. Han deltog i UD:s verksamhet. Han fick synpunkter. Det var ju inte ett helt nytt utkast, utan det var synpunkter på hans utkast som kom in, om jag förstår saken rätt. Detta har inget att göra med hans anställning. Vad jag vet har det inte heller diskuterats att han skulle behöva förlänga sin tid. Han kom väl, och man pratade om synpunkter på hans arbete. Detta är ett sidospår som blir väldigt märkligt, känns det som. Att det tog tid, , beror på att vi hade så pass olika syn. Det var en principiell fråga av stor betydelse. Det var inte för att vi hade något att dölja, som du vänligen sa, utan det var just för att som vi accepterade att det finns ett beslut som är hur tydligt som helst om vad som ska vara resultatet – även om tycker att det skulle ha varit på ett annat sätt; jag vet inte riktigt varför, men det kan han själv svara för – betraktade vi detta som ett arbetsmaterial. Det var slutsatserna vi var ute efter. Det blev en diskussion. Det var inte så att det inte hände något däremellan, utan för oss var detta viktigt. Vi hade kontakt också med utskottet. Vi försökte att hitta en lösning som var bra, även om vi hade en annan åsikt. Den är principiellt viktig också för en eventuell kommande regering som har en annan sammansättning än vår. (L): Ordförande! Tack, utrikesministern, för svaren så här långt! Jag ska bara försöka komplettera eller klargöra ytterligare något. Det är naturligtvis samma fält det rör sig om. Vad var den ursprungliga anledningen till att man använde en utomstående granskare för att få synpunkter i arbetsmaterialet och inte en redan anställd? Enligt de handlingar vi har fått ta del av har ju enheterna haft ganska många synpunkter på vad som ska stå i materialet. Varför valde man denna arbetsmetod från första början? Frågorna kring kampanjen var ju rätt många redan då. : Vi hade inte tid. Vi behövde ha någon som kom och hjälpte oss, helt enkelt. Han var inte utomstående. Han är en pensionerad diplomat och ambassadör, och han jobbade för oss. Han var alltså en UD-intern på det sättet. Vi menade att vi behövde ha någon som kunde hjälpa oss med den interna utvärderingen och som visste vilka han skulle prata med och så vidare. Detta finns också väl beskrivet i beslutet, i vår underlags-pm. Där säger vi också att uppdraget ska utföras på ett självständigt vis även om utredningen och dess resultat tillhör . Därför fick han själv bestämma vilka han ville träffa, och så stämde han av med departementet om hur det skulle göras och fick tips och så vidare. Det var vår egen man som gjorde detta. Så betraktade vi det. (L): Ordförande! Det är två delar i hanteringen, diarieföringen eller i gränsdragningen i lagstiftningen som kommer till användning, och det handlar om vad som är en inkommen handling eller inte och vad som är myndighetsgränsen. Är det en inkommen handling när det lämnas in till någon som har avslutat sin anställning? Här har grundmaterialet varit inlämnat tidigare, men sedan kommer det in förändringar eller tillkommande handlingar till det. Sedan har vi det som Skånberg var inne på, alltså vad som är lagstiftarens intentioner med ”skyndsamt”. Vi ska ju alla lämna ut offentliga handlingar skyndsamt när de begärs ut av någon. Jag har varit med om att man nästan får ha enskilt anställda för att jobba med att lämna ut handlingar till en person som begär ut väldigt mycket. Detta är en materia där det så här långt finns tveksamheter om hur det hanteras … Ordföranden: till frågan , snälla ! (L): … och då är frågan vad roll har varit före under och efter anställningstidens slut. : Han var anställd av oss. Detta är samma fråga som vi har dragit redan. Han arbetade för oss. Han var en UD-intern utredare som gjorde jobbet åt oss. Det var inte frågan om att det kan bli inkommande handlingar. Det var ju ett arbetsmaterial som han arbetade med och också fick synpunkter på. Han var alltså inte fristående i förhållande till UD, utan han var anställd av oss och gjorde jobbet för oss. Det materialet äger UD. Det borde det inte vara några diskussioner om. (MP): Fru ordförande! Tack, utrikesministern! Jag tycker att utrikesministern mer än väl har svarat på de för granskningsärendet relevanta frågorna. Jag har inga ytterligare frågor. Ordföranden: är . Om vi ska ha en andra runda måste det vara frågor som är nya och inte har ställts tidigare, så att vi också hinner med de övriga ärendena. (M): Fru ordförande! Jag tycker att detta är märkvärdigt. Menar utrikesministern alltså på fullaste allvar att man med ett regeringsbeslut kan avgränsa vilka handlingar som får upprättas? Det handlar ju inte om vad man har beställt utan om vilka handlingar som faktiskt har upprättats. Menar utrikesministern på fullaste allvar att om en före detta anställd skickar in något är det inte en inkommen handling? Bara så att jag förstår, för jag tycker att detta är väldigt anmärkningsvärt. : Han var inte fristående. Han deltog i UD:s verksamhet. Det är inga inkommande handlingar – det här var ju ett arbetsmaterial som han jobbade med från det att han började och som han sedan ville avsluta. Han fick synpunkter på det i sedvanlig ordning. tycker jag at ni försöker göra en höna av en fjäder. Det blir för mig helt obegripligt vad vi pratar om. Det är också en praktisk fråga. Han jobbade med detta och fick synpunkter på det. Sedan är han en pensionär som också har bidragit med sin tid. Men vad jag vet har han inte begärt att få fortsätta sin formella anställning. Men det material som han har hanterat tillhör UD. (M): Men är alltså väldigt tydlig i sitt svar till : I sin roll som tjänsteman på UD upprättade han en 44 sidor lång handling. Det är väldigt tydligt från honom att han gjorde detta när han var anställd. Det finns två sätt att få det att bli en allmän handling. Antingen upprättas den, och det säger han att han har gjort, eller så inkommer den. Han säger att han har skickat in den och att den var 44 sidor lång. Jag får detta inte att gå ihop till annat än att det var en 44 sidor lång handling. : Det var ett arbetsmaterial, ett utkast. Det fick han synpunkter på ända till slutet. Precis som det står i beslutet i vårt underlags-pm var det slutsatserna vi skulle använda oss av och som skulle offentliggöras. Detta vet utskottet mycket väl, för utskottet har sett hela materialet. Ordföranden: Med detta lämnar vi granskningsärende 4 och går in på nästa ärende, Regeringens hantering av risker för oegentligheter inom migrationsverksamheten vid utlandsmyndigheterna, G13. Också detta ärende kommer att gå till som . Jag kommer att ge utrikesministern möjlighet att inleda och därefter ge ordet till anmälande parti, , och därefter till partierna i storleksordning. Jag vill uppmana samtliga att fatta sig så kort som möjligt men naturligtvis inte att därför minska substansen i det som sägs. Utrikesministern, var så god! : Fru ordförande! Jag vill gärna säga några inledande ord om regeringens hantering av risker för oegentligheter inom migrationsverksamheten vid utlandsmyndigheterna. välkomnar granskning och rapport. har en viktig roll i att påtala hur vi inom staten kan förbättra Rapporten har fyllt just denna funktion och utgjort ett viktigt komplement till det arbete som redan inlett för att stärka skyddet mot oegentligheter vid utlandsmyndigheterna. Av omkring 100 utlandsmyndigheter har ca 60 ambassader och konsulat migrationsverksamhet. Dessa utlandsmyndigheter handlägger viseringsansökningar för dem som vill besöka som turister eller i affärer eller vill besöka släkt och vänner . Totalt handlades över 250 000 ansökningar 2018. Våra utlandsmyndigheter bistår också med att handlägga ärenden om uppehållstillstånd för sökande som mer varaktigt vill bosätta sig i . tog våra utlandsmyndigheter emot ca 69 000 uppdrag om handläggningsåtgärder i uppehållstillståndsärenden från . Rent konkret betyder detta, generellt sett, att lokalanställd personal tar emot och registrerar ansökningar om såväl viseringar som uppehållstillstånd och, på beställning av , genomför utredningar med personer som vill flytta till . Den lokalanställda personalen svarar även på frågor som kommer in via telefon och e-post och ger allmän service i våra receptioner. Den utsända personalen har ett helhetsansvar för handläggningen såväl vad gäller kvalitet som effektivitet. Det är också främst den utsända personalen som fattar beslut i viseringsärenden. Beslut om uppehållstillstånd fattas av i , inte av våra utlandsmyndigheter. Mot bakgrund av den stora ärendemängd som våra utlandsmyndigheter handlägger är antalet anmälningar om oegentligheter mycket begränsad. Totalt inkom 34 anmälningar om misstänkta oegentligheter till . Anmälningarna om misstänkta oegentligheter är av väldigt olika karaktär. En stor andel av anmälningarna rör klagomål om agenter utanför utlandsmyndigheterna som påstår sig kunna förmedla snabbare kötider i migrationsärenden mot betalning. Av de 34 anmälningar som kom in kunde de misstänkta oegentligheterna styrkas i två fall. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att förhindra oegentligheter inom migrationsverksamheten vid utlandsmyndigheterna. Det har vi redovisat i vår skrivelse till om skyddet mot oegentligheter inom migrationsverksamheten vid utlandsmyndigheterna. Jag vill i sammanhanget nämna några av dessa åtgärder i fyra punkter. För det första har samtliga utlandsmyndigheter uppmanats att genomföra konkreta riskanalyser och ta fram handlingsplaner och rutiner för att minimera identifierade risker. Det är ett väldigt viktigt instrument för att förebygga oegentligheter. Att göra bra riskanalyser är svårt, och därför har departementet samlat in alla utlandsmyndigheters riskanalyser för att ge en tydlig återkoppling och förbättrat och förenklat våra instruktioner på området. För det andra utbildar vi tillsammans med all lokalanställd personal som arbetar med migrationsärenden i frågor kopplade till tjänstemannarollen, oegentligheter och korruption. kommer samtliga utlandsmyndigheter att ha tagit del av utbildningen. 2018/19:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR stöd i sitt arbete genom utrikesförvaltningens etiska riktlinjer och de interna vägledningar som finns för att förhindra oegentligheter. För det tredje: har även inspektörer. Inspektörernas uppgift är att resa till utlandsmyndigheterna och granska verksamheten. De granskar ca 20 utlandsmyndigheter . Vid inspektioner med stor migrationsverksamhet bistår också inspektörer från . Inspektörerna planerar halvårsvis vilka myndigheter som ska inspekteras och prioriterar bland annat utlandsmyndigheter som verkar i en miljö med förhöjd risk. Samtliga myndigheter ska inspekteras med en viss regelbundenhet. För det fjärde har det blivit enklare att anmäla oegentligheter. Anmälningar kan göras både genom regeringens externa och interna webbsida och på utlandsmyndigheternas hemsidor. Vi har ett bra samråd med , och vi vidtar åtgärder i varje fall som kommer till vår kännedom. De frågeställningar som aktualiseras i granskningen rör bland annat ansvarsförhållanden inom informationssäkerhet. Vi instämmer i att det är mycket viktigt att tydliga ansvarsförhållanden finns. I nämns att ansvaret för migrationsverksamheten saknar tydliga gränssnitt mellan utlandsmyndigheterna, och . Enligt regeringens förslag ekonomiska vårproposition som presenterades i går kommer att ansvara för migrationsverksamheten vid utlandsmyndigheterna. Det kommer att lösa det problemet. Då blir gränssnitten tydligare. finns det tydliga riktlinjer för användning av ärendehanteringssystem som används på utlandsmyndigheterna, vilken nivå av behörighet som ska ges i systemet för vilken personal och när behörigheten ska återkallas. Det noterat är att våra utlandsmyndigheter inte alltid avanmält behörigheter när lokalanställda slutat. Det betyder dock inte att dessa personer har tillgång till datasystemet då det rent tekniskt inte går att komma åt systemet om du är anställd. Det kommer alltid att finnas människor som är villiga att utnyttja andra människors utsatthet. Nya typer av oegentligheter och ett ökat antal migrationsärenden gör att vi ständigt måste utveckla våra metoder för riskhantering och stärka våra rutiner för att förhindra oegentligheter. Regeringen tar dessa frågor på största allvar. Det råder nolltolerans inom utrikesförvaltningen för oegentligheter. I de fall vi har fått in anmälan om oegentligheter riktade mot utlandsmyndigheterna har vi agerat kraftfullt och skyndsamt. Vi kommer att fortsätta det viktiga arbetet för att stärka utlandsmyndigheternas kapacitet för att upptäcka och förebygga oegentligheter och korruption och tydliggöra ansvaret mellan berörda myndigheter för att även fortsättningsvis kunna agera handlingskraftigt när så behövs. I övrigt hänvisar jag till de skriftliga svar som har lämnats på KU:s frågor i detta ärende, och jag är beredd att svara på frågor som utskottets ledamöter vill ställa till mig. Ordföranden: , utrikesministern.