bet · H601SoU10 · 2019-04-15 00:00:00 — Även i motion 2018/19:2538 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att göra till provlän för gårdsförsäljning av öl och vin, och i motion 2018/19:2440 av och (båda C) föreslås ett tillkännagivande om att gårdsförsäljning av öl och vin ska införas på försök. I kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att i enlighet med ett tillkännagivande tillåta gårdsförsäljning av vissa alkoholhaltiga drycker – inledningsvis t.ex. i ett försökslän – i kombination med ett fortsatt alkoholmonopol. I motion 2018/19:2217 av och (båda C) föreslås ett tillkännagivande om behovet av förenklingar i Systembolagets regelverk avseende små bryggeriers och hantverksmässiga dryckesproducenters försäljningsmöjligheter. Motionärerna anför även att ett annat sätt att både öka tillgängligheten och stimulera företagande på landsbygden är att tillåta gårdsförsäljning. I tredje kapitlet alkohollagen (2010:1622) finns allmänna bestämmelser om försäljning. Av 3 kap. 7 § följer att alkoholdrycker inte får säljas eller lämnas ut till den som inte har fyllt . När det gäller folköl gäller motsvarande för den som inte har fyllt . Alkoholdrycker får serveras till den som har fyllt . Av alkohollagen följer vidare att det för detaljhandel med spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker ska finnas ett särskilt för ändamålet bildat aktiebolag (detaljhandelsbolaget). Bolaget ska ägas av staten (5 kap. 1 § första stycket). Endast detaljhandelsbolaget får bedriva detaljhandel med spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker (5 kap. 2 §). Detaljhandelsbolaget beslutar om försäljningsställenas förläggning enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget (5 kap. 3 §). Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter ska särskild måttfullhet iakttas. Reklam eller andra marknadsföringsåtgärder får inte vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av alkohol (7 kap. 1 §). Marknadsföring får inte rikta sig särskilt till eller skildra barn eller ungdomar som inte har fyllt . Av alkohollagen följer vidare att det för servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker krävs tillstånd av den kommun där serveringsstället är beläget (serveringstillstånd, 8 kap. 1 § första stycket). Serveringstillstånd kan meddelas för servering till allmänheten eller i en förening, ett företag eller ett annat slutet sällskap. Tillståndet kan avse servering året runt eller (stadigvarande serveringstillstånd). Det kan även avse en enstaka tidsperiod eller ett enstaka tillfälle (tillfälligt serveringstillstånd). Stadigvarande tillstånd gäller tills vidare. Kommunen får dock om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets giltighet till . Serveringstillstånd kan gälla spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker eller en eller flera av dessa drycker (8 kap. 2 § första–tredje styckena). Vidare framgår att ansökan om serveringstillstånd görs skriftligen. Kommunen får ta ut en avgift för prövningen enligt de grunder som beslutas av kommunfullmäktige. Kommunen får även ta ut en avgift för tillsyn av den som har serveringstillstånd och av den som bedriver anmälningspliktig detaljhandel med eller servering av folköl (8 kap. 10 § första–tredje styckena). En ansökan om stadigvarande serveringstillstånd får inte bifallas utan att har fått yttra sig. Detsamma gäller tillfälligt serveringstillstånd för servering till allmänheten om det inte rör sig om ett arrangemang av endast obetydlig omfattning (8 kap. 11 § första stycket). Serveringstillstånd får endast meddelas den som visar att han eller hon med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden samt omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten samt att verksamheten kommer att drivas i enlighet med de krav som ställs upp i lagen. Sökanden ska genom att avlägga ett prov visa att han eller hon har de kunskaper om lagen och anslutande föreskrifter som krävs för att på ett författningsenligt sätt utöva serveringsverksamheten (8 kap. 12 § första och andra styckena). Av 9 kap. 17 § framgår att en kommun får meddela en innehavare av serveringstillstånd en erinran, eller i allvarligare fall eller vid upprepade överträdelser, en varning om denne inte uppfyller de krav som gällde för tillståndets meddelande eller följer de bestämmelser som gäller för servering enligt lagen eller de villkor eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Vidare framgår av 9 kap. 18 § första stycket att en kommun ska återkalla ett serveringstillstånd om tillståndet inte längre utnyttjas det med tillståndshavarens vetskap har förekommit brottslig verksamhet på serveringsstället eller i anslutning till detta utan att tillståndshavaren har ingripit, eller tillståndshavaren har brutit mot lagen eller vad som i övrigt gäller för tillståndet på ett sådant sätt att en varning inte är en tillräckligt ingripande åtgärd, eller har tilldelats en eller flera varningar utan att de förhållanden som föranlett varningen har rättats till. Bakgrund och pågående arbete Utredningen om vissa alkohol- och marknadsföringsfrågor beslutades kommittédirektivet Alkoholhaltiga preparat avsedda för förtäring och vissa marknadsföringsfrågor (dir. 2016:80, S 2016:06). I syfte att säkerställa en sammanhållen och systematisk reglering inom alkoholområdet samt för att skydda folkhälsan och framför allt skydda barn och unga mot skadliga effekter orsakade av alkohol skulle utredaren bl.a. – analysera och lämna förslag, inklusive författningsförslag, om hur alkoholhaltiga preparat som är avsedda för förtäring bör regleras – analysera och lämna förslag, inklusive författningsförslag, om hur marknadsföring via framför allt digitala medier kan begränsas i syfte att skydda barn och unga mot att exponeras för marknadsföring av alkohol – analysera tillämpningen av alkohollagen i vissa delar och vid behov lämna förslag, inklusive författningsförslag, om hur lagstiftningen bör förtydligas i dessa delar i syfte att skapa förutsättningar för en förutsebar, effektiv och konsekvent tillämpning. Uppdraget omfattade inte att föreslå ändringar i grundlag. Utredningen lämnade delbetänkandet Reglering av alkoglass m.fl. produkter (SOU 2017:59). Vidare överlämnade utredningen slutbetänkandet Alkoholreklam i sociala medier m.m. (SOU 2017:113) . Utredningen föreslog bl.a. att kommersiella annonser på sociala medier inte får användas vid marknadsföring av alkoholdrycker och de alkoholhaltiga preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker eller annars kan antas användas som berusningsmedel till konsumenter. Betänkandet bereds inom . Regeringen överlämnade en lagrådsremiss med förslag till vissa ändringar i alkohollagen (2010:1622). överlämnade regeringen propositionen 2018/19:59 Reglering av alkoglass m.fl. produkter till . I propositionen föreslår regeringen att ”alkoholdrycksliknande preparat”, däribland s.k. alkoglass, ska regleras på samma sätt som alkoholdrycker. Regleringen omfattar bl.a. försäljning, partihandel, marknadsföring, servering och tillsyn. Regeringen bedömer också att Systembolagets försöksverksamhet med hemleveranser ska avslutas och införas som en del av Systembolagets ordinarie verksamhet, detta för att möta konsumenternas förändrade inköpsmönster. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Departementspromemorian Reglering av distanshandel med alkoholdrycker (Ds 2016:33) och betänkandena En väg till ökad tillsyn: marknadsföring av och e-handel med alkohol och tobak (SOU 2013:50) och Privat införsel av alkoholdrycker – Tydligare regler i konsekvens med svensk alkoholpolitik (SOU 2014:58) bereds inom . Regeringen beslutade att ge länsstyrelserna i uppdrag att utveckla och kvalitetssäkra arbetet med en strukturerad och likvärdig alkohol- och tobakstillsyn över landet i enlighet med den modell som utvecklats i projektet utvecklar alkohol- och tobakstillsynen (S2016/01458/FST). Anledningen är att alkohol- och tobakstillsynen är en viktig del i det alkohol- och tobakspreventiva arbetet. Uppdraget syftar till att stödja genomförandet av regeringens strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020. I uppdraget ingår att utveckla former för samverkan med relevanta aktörer på den regionala nivån, medverka till den nationella samordning som har i uppdrag att verka för inom ANDT-området i enlighet med regeringens skrivelse 2015/16:86 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 samt att underlätta och stödja kommunernas arbete med tillsyn och tillstånds-givning inom området, genom kontinuerlig kompetensutveckling och annat relevant stöd. Länsstyrelserna ska och därefter lämna en gemensam samlad redovisning av uppdraget till . Redovisningen är ett underlag till samlade verksamhetsrapportering till . Regeringen har avsatt , 2018 och 2019 för förstärkt alkohol- och tobakstillsyn 2016–2020 (S2016/01458/FS). har i enlighet med ett regeringsuppdrag överlämnat rapporten av regeringsuppdrag avseende analys och förslag av författningsändringar som bedömer krävs för en effektivare tillsyn inklusive möjligheten att föra statistik inom alkoholområdet samt konsekvensanalys av förslagen (S2017/06533/FS) till . Rapporten bereds inom . bedriver med ensamrätt detaljhandelsförsäljning av starköl, vin och spritdrycker till allmänheten i . Systembolagets samhällsuppdrag är att med ensamrätt, och med ansvar och god service, sälja sprit, vin och starköl och att informera om alkoholens skadeverkningar (se t.ex. skr. 2017/18:140 redogörelse för företag med statligt ägande s. 86). Syftet är att bidra till förbättrad folkhälsa, dels genom att privata vinstintressen i samband med detaljhandel utesluts, dels genom begränsning av tillgängligheten. Systembolagets begränsning av tillgänglighet till alkohol sker genom kontroll över butiksetableringar och öppettider samt genom att se till att alkoholdrycker inte säljs till personer som är , som är märkbart påverkade eller då det finns anledning att anta att personen har för avsikt att langa. Systembolaget ska vara ett modernt, effektivt detaljhandelsbolag och förmedla en god dryckeskultur. Bolagets verksamhet ska bedrivas så att hög kvalitet i utförandet av uppdraget säkerställs. Kraven på Systembolaget preciseras i alkohollagen, i avtalet mellan Systembolaget och staten, i ägaranvisningen samt i statens ägarpolicy och riktlinjer för bolag med statligt ägande. Systembolagets sortiment för lokala och småskaliga produkter Systembolaget införde 2014 ett sortiment för lokala och småskaliga produkter (). För att en dryck ska komma in i sortimentet Lokalt och småskaligt krävs – att drycken är hantverksmässigt tillverkad – att endast ett fåtal personer har varit delaktiga i tillverkningen – att det finns en efterfrågan från kunderna – att produktionsstället ligger högst från – en årlig tillverkningsvolym på högst öl och cider, vin, starkvin eller sprit. På orter där kundunderlaget är för litet för etablering av ett Systembolag men där det ändå finns en efterfrågan förmedlar Systembolaget varor via ombud. Ett ombud är oftast en vanlig livsmedelsbutik där kunderna gör sina dagliga inköp (). När Systembolaget etablerar ombud skapar de en helhetsbild av orten. Man tar bl.a. hänsyn till antalet invånare samt avstånd till närmaste Systembolagsbutik och närmaste ombud. Systembolaget kan även ta hänsyn till större omfattning av flerdygnsturism. Ombudet bör ha öppet året runt, men undantag kan göras i säsongsberoende områden. Beställda varor lämnas inte ut och helgdagar. Systembolaget strävar efter att etablera ombud med en koppling till dagligvaruhandel och annan service i samhället, t.ex. apoteks- och postservice. överlämnade 2009 slutbetänkandet En ny alkohollag (SOU 2009:22). Utredningen gjorde bedömningen att försäljning av starköl, vin och spritdrycker direkt från tillverkaren inte bör tillåtas då det inte är förenligt med Systembolagets monopolställning. Sådan försäljning av starköl och spritdrycker skulle dessutom enligt utredningen vara olämplig från alkoholpolitisk synpunkt. I propositionen En ny alkohollag (prop. 2009/10:125) gjorde den dåvarande regeringen bedömningen att möjligheten att tillåta gårdsförsäljning av alkoholdrycker borde analyseras ytterligare. Av propositionen framgår att regeringen därför hade beslutat att tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram ett förslag till hur gårdsförsäljning av alkoholdrycker kan ske på ett sätt som är förenligt med liksom detaljhandelsmonopolet och utan att det leder till negativa konsekvenser för folkhälsan. lämnade Utredningen om vissa alkoholfrågor delbetänkandet Gårdsförsäljning (SOU 2010:98). Utredningens uppdrag var att ta fram ett förslag till hur gårdsförsäljning av alkoholdrycker kan ske på ett sätt som är förenligt med och detaljhandelsmonopolet utan att det leder till negativa konsekvenser för folkhälsan. Utredningens slutsats var att det går att införa gårdsförsäljning under de givna förutsättningarna men att det måste göras enligt en modell som inte hindrar utländska tillverkare att få sina produkter sålda genom gårdsförsäljning eller att etablera sig i för att bedriva gårdsförsäljning och så länge modellen för gårdsförsäljning är konsekvent med den svenska alkoholpolitiken. Utredningen lämnade ett förslag till regelverk för gårdsförsäljning. framförde statsrådet att regeringen hade beslutat att det inte skulle bli någon gårdsförsäljning av alkohol enligt det utredningsförslag som kommit (). Statsrådet uttalade dock att gårdsförsäljningen som fråga skulle fortsätta att beredas i för att se om någon annan lösning kunde finnas. beslutade regeringen att avsluta beredningen utan att lämna något förslag (dnr S2010/9077/FST). Svar på interpellation och skriftlig fråga besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om gårdsförsäljning av alkohol (fr. 2018/19:39) och besvarade socialministern en interpellation om gårdsförsäljning (ip. 2018/19:14). I debatten anförde socialministern bl.a. följande (prot. 2018/19:51): har frågat mig när jag och regeringen avser att möjliggöra gårdsförsäljning i , varför jag och regeringen, trots tillkännagivande från och två tidigare utredningar, återigen väljer att utreda frågan samt vilka ytterligare frågor som jag hoppas få besvarade genom ytterligare en utredning. Den svenska alkoholpolitiken vilar på en solidarisk grund. Det innebär att begränsningar i tillgänglighet till alkohol genom till exempel åldersgränser, begränsade öppettider, ansvarsfull servering på krogar och det svenska detaljhandelsmonopolet kan accepteras för att de skyddar både individer och samhället i stort mot alkoholens skadeverkningar. Den utredning som senast haft i uppdrag att analysera förutsättningarna för gårdsförsäljning i konstaterade att en EU-rättsligt legitim reglering av sådan försäljning kräver att även utländska tillverkare ges tillträde till den svenska marknaden liksom att försäljning inte bara kan tillåtas på landsbygden. Med andra ord handlar frågan om gårdsförsäljning inte bara om begränsad försäljning av alkoholdrycker tillverkade på svenska gårdar utan om en verksamhet som kan omfatta såväl landsbygd som storstad och såväl svenska som utländska aktörer. Utredningen lades till handlingarna genom regeringsbeslut . Det innebär att utredningen inte kan utgöra beredningsunderlag för ett framtida förslag. En bärande princip i alkoholpolitiken är att det inte ska finnas några ekonomiska intressen i detaljhandelsled som kan bidra till ökad försäljning och därmed ökad alkoholkonsumtion. Det är denna princip som det svenska detaljhandelsmonopolet vilar på. har också erkänt denna princip, den så kallade desintresseringsprincipen, och dess betydelse för att värna de folkhälsointressen som ligger till grund för detaljhandelsmonopolet. Regeringen driver en aktiv näringspolitik och har också etablerat en landsbygdspolitik och arbetar aktivt med att förbättra för företagen på landsbygden. Regeringen arbetar också aktivt med att genomföra livsmedelsstrategins mål att främja och öka svensk livsmedelsproduktion, däribland produktion av drycker. Jag är övertygad om att en positiv utveckling av landsbygd och företagande kan gå hand i hand med en folkhälsobaserad alkoholpolitik. Eftersom de EU-rättsliga grundförutsättningarna för gårdsförsäljning inte har ändrats är det ytterst angeläget att i största möjliga mån säkerställa att en ny utredning bland annat specificerar vad som avses med gårdsförsäljning, ger ökad kunskap om de EU-rättsliga förutsättningarna och om de nationella alkoholpolitiska konsekvenserna och även de näringspolitiska effekterna av införandet av gårdsförsäljning av alkohol. Den nya utredningen bör därför få bredare ramar än vad som gavs utredningen om vissa alkoholfrågor. Regeringen avser att tillsätta en utredning . Överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna om 73 punkter träffades en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna. Partierna som slutit denna överenskommelse är överens om ett budgetsamarbete och om ett samarbete som begränsas av de politiska frågor som framgår av överenskommelsen. Samarbetet gäller budgetår för budgetår, så länge som partierna är överens om dess fortsättning, med inriktningen att samarbetet ska löpa hela mandatperioden (). Vad gäller gårdsförsäljning anförs i överenskommelsen att ”en utredning om gårdsförsäljning av alkoholhaltiga drycker ska genomföras. En förutsättning är att Systembolagets monopol säkras (tillsätts 2020)”. Motionsyrkanden om bl.a. kommuners alkoholpolitik och serveringstillstånd behandlades av utskottet senast i betänkande 2017/18:SoU8 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor. I betänkandet föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen, under förutsättning att Systembolagets detaljhandelsmonopol kan upprätthållas, verkar för en lagstiftning som möjliggör gårdsförsäljning i begränsad utsträckning (rskr. 2017/18:260). Övriga motionsyrkanden avstyrktes. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2017/18:107). Motioner om bl.a. alkoholreklam och öppettider behandlades i betänkande /16:SoU8 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2015/16:302, prot. 2015/16:121). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i 2017/18:SoU8 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor. Motioner om bl.a. detaljhandelsmonopolet, serveringstider och åldersgräns på Systembolaget behandlades i betänkande /15:SoU6 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2014/15:155). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkandena /16:SoU8 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 och 2017/18:SoU8 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor. Detaljhandelsmonopolet är enligt utskottet ett av de viktigaste alkoholpolitiska verktygen för att nå det alkoholpolitiska målet. Av alkohollagen framgår att det är detaljhandelsbolaget () som bl.a. beslutar om försäljningsställenas förläggning efter riktlinjer i avtal med staten. Motionerna 2018/19:330 (SD), 2018/19:1408 (M), 2018/19:1458 (M), 2018/19:2425 (C) yrkande 10, 2018/19:2476 (M) och 2018/19:2697 (C) i denna del avstyrks. Utskottet anser inte att bör ta initiativ till någon lagändring eller någon annan åtgärd med anledning av motionsyrkandena om vinprovning, serveringstillstånd och serveringstider. Motionerna 2018/19:513 (L) yrkandena 1–3, 2018/19:689 (SD), 2018/19:1869 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:1894 (M) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Vidare anser utskottet inte att bör ta något initiativ för att ändra åldersgränserna i 3 kap. 7 § alkohollagen. Motion 2018/19:2077 (M) avstyrks. Utskottet konstaterar att betänkandet Alkoholreklam i sociala medier m.m. (SOU 2017:113) bereds inom . I avvaktan på den pågående beredningen avstyrks motion 2018/19:1145 (S). När det gäller gårdsförsäljning noterar utskottet att regeringen avser att tillsätta en utredning . Socialminister har bl.a. i ett interpellationssvar (2018/19:14) anfört att det är ytterst angeläget att i största möjliga mån säkerställa att en ny utredning bl.a. specificerar vad som avses med gårdsförsäljning samt ger ökad kunskap om de EU-rättsliga förutsättningarna och om de nationella alkoholpolitiska konsekvenserna och även de näringspolitiska effekterna av ett införande av gårdsförsäljning av alkohol. Utskottet delar denna bedömning. Vidare anser utskottet inte att bör ta några initiativ när det gäller Systembolagets regelverk för lokala och småskaliga produkter. Mot denna bakgrund avstyrks motionerna 2018/19:1200 (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1264 (M), 2018/19:1292 (SD) yrkande 15, 2018/19:1329 (M), 2018/19:1661 (M), 2018/19:1676 (M), 2018/19:1736 (M), 2018/19:1740 (M), 2018/19:1818 (M) yrkande 2, 2018/19:1954 (M), 2018/19:1955 (M) yrkande 4, 2018/19:2217 (C), 2018/19:2354 (C) yrkandena 1–3, 2018/19:2425 (C) yrkande 9, 2018/19:2440 (C), 2018/19:2538 (C), 2018/19:2561 (C), 2018/19:2697 (C) i denna del och 2018/19:2967 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sprututbyte, naloxon, injektionsrum och cannabis. Jämför reservation 8 (M, KD) och 9 (KD). Sprututbyte, naloxon och injektionsrum I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 103 föreslås ett tillkännagivande om utbyggnad av sprututbytesprogrammet och att tillse bred tillgänglighet av naloxon. Motionärerna är positiva till utbyggnaden av sprututbytesprogrammet då det har dokumenterad effekt på riskbeteenden, dvs. att de som söker sig till sprututbytet i mindre utsträckning delar använda verktyg med varandra. Motionärerna anser också att det är angeläget att naloxon ska vara tillgängligt för närstående samt polis och räddningstjänst vid risk för överdosering av opiater. I motion 2018/19:2336 av (MP) föreslås ett tillkännagivande om försöksverksamhet med injektionsrum för heroinister. Motionären anför att det är naturligt för att på detta område lära av våra grannländer – inte minst – eftersom vi har liknande förutsättningar. För att komma till rätta med den höga narkotikadödligheten anser motionären att regeringen borde överväga en försöksverksamhet med injektionsrum i . I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 102 föreslås ett tillkännagivande om motstånd mot legalisering av cannabis. Motionärerna anför att de är emot legalisering av cannabis. De dokumenterade negativa effekterna är alltför stora. Lagen (2006:323) om utbyte av sprutor och kanyler Av 1 § framgår att det i denna lag finns bestämmelser om verksamhet med utbyte av sprutor och kanyler (sprututbytesverksamhet) i syfte att förebygga spridning av hivinfektion och andra blodburna infektioner bland personer som missbrukar narkotika. Sprututbytesverksamhet ska bedrivas på ett sådant sätt att den enskilde kan motiveras för vård och behandling. Sprututbytesverksamhet får bedrivas endast av landsting inom ramen för deras hälso- och sjukvård och sedan Inspektionen för vård och omsorg har gett tillstånd till verksamheten (2 §). Innan en ansökan om tillstånd ges in ska samråd ske mellan och samtliga kommuner inom (3 §). I ansökan ska redovisa hur behovet av avgiftning och vård av missbrukare kommer att tillgodoses. Av 6 § framgår att en spruta eller en kanyl får lämnas ut av endast om en begagnad spruta eller kanyl lämnas in. Utlämnande får dock ske om det finns särskilda skäl till varför motsvarande begagnade sprutor och kanyler inte kan lämnas in. Sprutor eller kanyler får lämnas ut endast till den som har fyllt . Utlämnande får ske endast vid personligt besök. Endast personer som kan anses bosatta i ett landsting som har beviljats tillstånd får delta i sprututbytesverksamhet i det . Bakgrund och pågående arbete Naloxon[1]