bet · H601MJU3 · 2019-02-08 00:00:00 — På så sätt får konsumenten bättre information om var, när och hur fisket eller odlingen skett. I samarbete med branschen har myndigheten byggt ett system för att underlätta för olika marknadsaktörer att använda det. Företagen får finansiellt stöd från EU för att anpassa sin verksamhet till systemet. Reglerna för lax- och kräftfiske I fråga om yrkesfisket efter lax i redovisade Havs- och vatten-myndigheten ett regeringsuppdrag om hur förvaltningen av bl.a. lax i svenska vatten bör utvecklas och utformas. I sin redovisning av uppdraget framför myndigheten att laxen i förekommer som naturreproducerade vilda bestånd i ca 40 älvar som mynnar i . Av dessa finns vilda laxbestånd i 16 svenska älvar och de producerar, inräknat gränsälven älv, uppskattningsvis av all vild lax i . Det innebär att har ett särskilt ansvar för bevarandet av laxbestånd och för möjligheterna till fiske. har därmed också betydande möjligheter att nyttja laxbestånden på ett sätt som är ekonomiskt fördelaktigt för , särskilt genom fritidsfiske och fiske-turism. Havs- och vattenmyndigheten framför vidare att de nordligaste bestånden i har stärkts genom bl.a. förbättrad naturlig över-levnad och miljöförbättrande åtgärder i älvar. Bestånden i älvar i södra visar däremot få eller inga tecken på att förstärkas. Mot bakgrund av bl.a. detta underlag har Havs- och vattenmyndigheten beslutat att fasa ut utsjöfiske av lax för att i stället arbeta för en s.k. älvspecifik förvaltning. Detta innebär att fisket i högre utsträckning kan riktas mot återvandrande lax från starka bestånd samt kompensationsodlad lax. Dåvarande landsbygdsminister anförde följande i sitt svar på fråga 2016/17:358 om laxfisket i södra : Andra , som inte har några laxälvar, har inte heller möjlighet att tillämpa älvspecifik förvaltning fast de har en laxkvot. [...] kommer även fortsättningsvis att utgå från den älvspecifika lax-förvaltningen för ett mer hållbart fiske av lax i . Utvecklas selektiva och skonsamma redskap som kan rikta in sig på kompensations-odlad lax utan att påverka de vilda bestånden så kan det finnas anledning att se över frågan igen. fattade ministerrådet beslut om 2019 års fiskemöjligheter i . Vad gäller laxbeståndet i beslutade rådet om försiktigare total tillåten fångstmängd (nedan TAC) än den som föreslogs av kommissionen. Vid rådet beslutades det även om ett gemensamt uttalande av och kommissionen att åta sig att eliminera all felrapportering och illegalt laxfiske fr.o.m. . Den har tillsammans med arbetat för att stävja det illegala laxfiske som enligt Ices förekommer i vissa länder. fattade regeringen beslut om att får användas för utveckling av selektiva och skonsamma redskap. Se närmare redovisning i avsnittet om utveckling av selektiva fiskeredskap nedan. omfattas fisket efter havskräftor av landnings-skyldigheten. Det innebär att all fångst av havskräftor ska landas oavsett storlek. Med landningsskyldigheten ska minsta landningsstorlek, som tidigare uppgick , ersättas av en s.k. minsta referensstorlek (MCRS). Syftet med en minsta referensstorlek är att skydda unga exemplar av havs-kräftor. Minsta referensstorlek fastställs av kommissionen tillsammans med andra närmare bestämmelser om landningsskyldigheten, och ska baseras på en gemensam rekommendation från berörda medlemsstater. Enligt den utkastplan som upprättats för (COM(2015) 7145 final) gäller att minsta storlek för bevarande för havskräftor uppgår totallängd mätt från spetsen av pannhornet till den fasta kanten av den mellersta stjärtfenan. Havskräftor omfattas av landningsskyldigheten, men har undantag för hög överlevnad vid fiske med bur och vissa trålar. I andra fisken ska de alltid landas. Det tidigare minimimåttet var högt i relation till storleken på kräftorna som fångades, vilket gav upphov till höga utkastnivåer av kräftor. Enligt Havs- och vattenmyndigheten förväntas minskningen i minimimått minska utkast-mängderna avsevärt. Som redovisades ovan ska minsta referensstorlek baseras på en gemensam rekommendation från berörda medlemsstater. Som svar på interpellation 2014/15:752 tydliggjorde dåvarande landsbygdsminister att inte själv kan fastställa vilken referensstorlek som ska vara rådande. Regeringens utgångspunkt var att behålla det tidigare minimimåttet för att undvika en negativ påverkan på beståndet och för att säkerställa prisbilden och lönsamheten för de svenska kräftfiskarna. framfördes det från flera andra håll att referens-storleken skulle vara , vilket var något som den inte kunde acceptera. Vad gäller den svenska flodkräftan har arten minskat dramatiskt i takt med att signalkräftan har ökat. Flodkräftan är rödlistad som akut hotad, och arten är även listad i EU:s art- och habitatdirektiv, vilket innebär att har ett nationellt ansvar för att förvalta beståndet. Enligt Havs- och vatten-myndigheten behövs det åtgärder för att säkra livsmiljöer åt de flodkräftor som finns kvar. De svenska regler som i första hand har betydelse för skyddet av flodkräftan finns i artskyddsförordningen (2007:845) och i förordningen (SFS 1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. Viktiga avsnitt i den senare förordningen är reglerna om utsättning och odling, bestämmelser om bete och transporter, möjligheten att inrätta särskilda skyddsområden och möjligheten att förklara områden som kräftpestsmittade. Vad gäller fiske av kräftor finns det ingen allmän reglering annat än i de fem och de vattendrag som står i förbindelse med dessa sjöar till det första definitiva vandringshindret. Av 2 kap. 15 § FIFS 2004:37 Fiske i sötvattensområdena framgår att ett minimimått gäller för fångade kräftor, och denna regel gäller på såväl enskilt som allmänt vatten i de fem . Kräftor som är mindre än så måste genast släppas tillbaka i vattnet. Övergripande främjandeåtgärder för det svenska yrkesfisket inklusive det småskaliga kustfisket Utskottet vill inledningsvis påminna om att det svenska yrkesfisket är beroende av utformningen av den gemensamma fiskeripolitiken. Det är av denna anledning som utskottet påtalat att goda förut-sättningar för det svenska yrkesfisket måste säkerställas inte bara på lokal och nationell nivå utan även på europeisk. I sammanhanget vill utskottet poängtera värdet av den övergripande och strategiska satsning som Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) utgör. Fonden inbegriper alla led i fiskerinäringen och syftar bl.a. till att skapa ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske och vattenbruk. Utskottet noterar att förhandlingarna om kommissionens förslag för ny havs- och fiskeri-fond för nästföljande programperiod kommer att återupptas , och utskottet avser att följa detta arbete mycket noga. Därtill noterar utskottet att det följer av januariavtalet att regeringen har åtagit sig att värna det hållbara småskaliga fiskets konkurrenskraft. Utskottet kommer med stort intresse att följa regeringens arbete även på detta område. Mot bakgrund av det strategiska och långsiktiga arbete som enligt utskottet redan pågår för att beakta det svenska yrkesfisket bedömer utskottet att de förslag på främjandeåtgärder som framförs i motionerna 2018/19:2425 (C) yrkande 54, 2018/19:81 (SD) yrkande 3, 2018/19:2889 (M) yrkande 9, 2018/19:682 (S) och 2018/19:2263 (C) i huvudsak är att betrakta som tillgodo-sedda och därför kan lämnas utan vidare åtgärd. Regelförenklingar för det svenska yrkesfisket inklusive det småskaliga kustfisket , , råder det bred enighet i utskottet om vikten av ett aktivt arbete för att minimera administrativt krångel och kostnader för svenska yrkesfiskare. Utskottet välkomnar att regeringen och ansvarig förvaltnings-myndighet har vidtagit betydelsefulla åtgärder för att driva utvecklingen i denna riktning. Utskottet noterar inte minst att regeringen har tydliggjort att Havs- och vattenmyndigheten ska arbeta kontinuerligt med att belysa hur myndigheten har beaktat fiskerinäringens förutsättningar och vilka effekter myndighetens arbete och förvaltningsbeslut har haft på näringens utveckling. Utskottet noterar också att det pågår arbete vid myndigheten för att genomföra ytterligare förenklingsåtgärder bl.a. i fråga om tillstånd och digitalisering. Utskottet kan emellertid konstatera att regelmassan fortfarande upplevs som betungande för det yrkesmässiga fisket i allmänhet och för det småskaliga kustnära fisket i synnerhet. Bland annat av denna anledning är fiskerinäringen en utsatt yrkeskår och inte den konkurrenskraftiga och miljömässigt hållbara näring som utskottet skulle önska. Det är mot denna bakgrund angeläget att arbetet för att förenkla regler och minska den administrativa bördan för fisket inte bara fortsätter utan även intensifieras. Åtgärderna bör leda till en enklare, tydligare och begripligare reglering utifrån bl.a. ett lönsamhetsperspektiv. För att fiskare ska kunna utöka sina verksamheter är det även viktigt med smidiga tillståndsprocesser och bra dialoger med myndigheter. I sammanhanget vill utskottet särskilt framhålla det småskaliga kustfisket som har en stor potential att utvecklas om den ges tillräckligt goda förutsättningar. Utskottet ser positivt på att det följer av januariavtalet att regeringen åtagit sig att värna det småskaliga kustfiskets konkurrenskraft. Ett fortsatt och intensifierat regelförenklingsarbete bör enligt utskottets mening vara en central del i detta arbete. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Med det anförda tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:2889 (M) yrkande 4, 2018/19:2425 (C) yrkande 53 och 2018/19:2605 (KD) yrkande 2. I fråga om ett särskilt myndighetsuppdrag och inrättande av en som föreslås i motionerna 2018/19:1531 (M) yrkande 2 respektive 2018/19:1884 (M) yrkande 1 ser utskottet ingen anled-ning att prioritera förslagen, och motionsyrkandena avstyrks därför. Med hänvisning till det som anförts ovan avstyrks även motion 2018/19:1945 (C). Utskottet har vid upprepade tillfällen framhållit att systemet med överlåtbara fiskerättigheter inom det pelagiska fisket har underlättat generationsväxlingar inom befintliga fiskeföretag och rekrytering av ungdomar till fartygs-besättningarna. Utskottet har också framhållit att Havs- och vatten-myndigheten har infört bestämmelser för att underlätta byte av tillståndshavare för fiskare med vissa särskilda tillstånd. Därtill vill utskottet påminna om att beredning pågår vid myndigheten i fråga om förenklade tillståndsprocesser, bl.a. vad avser de möjligheter som har identifierats att sänka kraven vid ansökan om förlängning av fiskelicens. Utskottet fäster stor vikt vid ungdomars möjligheter att komma in i fiskeri-näringen och kommer även framöver att bevaka denna fråga med stort intresse. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett att föreslå något initiativ från sida med anledning av motionerna 2018/19:2889 (M) yrkandena 6 och 8 i denna del samt 2018/19:1884 (M) yrkande 2. Motionerna avstyrks i berörd del. Tilldelning och utnyttjande av svenska fiskemöjligheter När det gäller det pelagiska fisket har utskottet vid upprepade tillfällen påpekat att det system som infördes varit en framgång eftersom förbättrad lönsamhet för fiskeföretagen har åstadkommits. Systemet har inneburit förbättrade möjligheter för fiskarna att planera både fisket och försäljning av fångsten. När det gäller det demersala fisket tyder det första årets erfarenheter på att det nya systemet har gett yrkesfiskarna bättre planeringsmöjligheter och att överlåtelser av fiskemöjligheter kommit igång väl, vilket utskottet naturligtvis ser mycket positivt på. är utskottet medvetet om att nyttjandegraden för flera demersala kvoter varit låg. Utskottet välkomnar därför att Havs- och vattenmyndigheten kommer att arbeta med att sprida ytterligare information om hur systemet fungerar, och utreda förutsättningarna för att tillgängliggöra alla tillstånds-havares infiskning och tilldelning. När det gäller nyttjandegraden av Sveriges kustkvoter påminner utskottet om att Havs- och vattenmyndigheten nu utreder möjligheterna att ha som målsättning att kustkvoterna ska vara tillräckligt stora för att kunna tillgodose regionala och småskaliga fiskeintressen som tilldelningen till det fiske som bedrivs utanför kustkvoten inte får bli för låg. Utskottets sammantagna bedömning är att de system för tilldelning och högt utnyttjande av svenska fiskemöjligheter som införts har kommit igång väl. I de fall svårigheter har identifierats har åtgärder vidtagits. Mot denna bakgrund ser utskottet ingen anledning att prioritera de förslag som förs fram i motionerna 2018/19:81 (SD) yrkande 2 och 2018/19:2425 (C) yrkandena 60 och 61. Motionerna lämnas därmed utan vidare åtgärd. Främjandeåtgärder för svenskt vattenbruk Utskottet har framhållit den utvecklingspotential som finns i det svenska vattenbruket. Utskottet har särskilt uppmärksammat regeringen på behovet av smidigare tillståndsprocesser och välkomnar därför att nu har fått i uppdrag att analysera hur prövningen av vattenbruks-verksamheter kan förenklas som miljöskyddet bibehålls. Utskottet välkomnar även att regeringen har tydliggjort att Havs- och vatten-myndigheten ska arbeta kontinuerligt med att belysa hur myndigheten har beaktat vattenbrukets förutsättningar. Därtill noterar utskottet att det bedrivs forskning om och vidareutveckling av vattenbruk på flera håll i landet. I fråga om kontroll och säkerställande av vattenbruksdjurs hälsa påminner utskottet om att det pågår en översyn av nuvarande lagstiftning på djurhälsoområdet, bl.a. till följd av den nya djurhälsoförordningen på EU-nivå. Syftet med översynen är att få till stånd en modern och sammanhållen lag-stiftning som säkerställer ett gott smittskydd och därigenom tillvaratar djur-skydds-, folkhälso- och miljöintressen samt produktionsekonomiska intressen. Utskottet bedömer att det arbete som därmed redan bedrivs i huvudsak motsvarar de åtgärder som motionärerna förespråkar i motionerna 2018/19:81 (SD) yrkande 9, 2018/19:535 (SD) yrkande 3, 2018/19:2425 (C) yrkande 52, 2018/19:437 (SD) och 2018/19:1486 (C). Motionerna lämnas därför utan vidare åtgärd. Upphandling av svenskfångad fisk I fråga om upphandling av svenskfångad fisk vill utskottet inledningsvis påpeka att fisk är en internationell resurs och att allt fiske som bedrivs på EU:s vatten lyder under den gemensamma fiskeripolitiken. Vidare vill utskottet påminna om att upphandlingslagstiftningen är underställd principen om icke-diskriminering enligt vilken det är otillåtet att ställa som krav att fisken ska vara fångad av en svenskflaggad båt. Utskottet anser att det är mer angeläget att den fisk som statliga myndigheter upphandlar kommer från bestånd som är förvaltade på ett miljömässigt hållbart sätt. Utskottet noterar att rekommendationer för upphandling av fisk redan är utformade i enlighet med denna ambition. Med hänvisning till det som anförts ovan avstyrker utskottet motion 2018/19:81 (SD) yrkande 1. Regler för lax- och kräftfisket När det gäller yrkesfisket efter lax i vill utskottet påminna om att har ett särskilt ansvar i förvaltandet av lax då av all Östersjölax härstammar från de svenska älvarna. Det är därmed med goda skäl som den ansvariga myndigheten har fasat ut utsjöfisket efter lax och i stället fokuserar på en s.k. älvspecifik förvaltning. Utskottet ser ingen anledning att ifrågasätta grunden för myndighetens föreskrifter och avstyrker därför motion 2018/19:696 (S). I fråga om minimimått för flodkräftor ser utskottet inte heller i detta fall någon anledning att ifrågasätta den vetenskapliga grunden för nuvarande föreskrifter och avstyrker därför även motion 2018/19:1268 (SD). När det gäller mått för minsta bevarandestorlek för havskräftor påminner utskottet om att det inte är upp till själv att besluta utan fastställs gemensamt på EU-nivå. Utskottet ser inget skäl att driva frågan om att regeringen ska återuppta förhandlingarna utan avstyrker motion 2018/19:1884 (M) yrkande 4. Åtgärder för ett miljömässigt hållbart fiske Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hur globala hållbara fisk-bestånd ska säkerställas, om hur reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken ska genomföras och kontrolleras, om arbetet med att utveckla selektiva fiskeredskap och regler för bottentrålning samt om olika fiskevårdande åtgärder. Jämför reservation 9 (M), 10 (M), 11 (M), 12 (SD), 13 (M), 14 (M), 15 (SD), 16 (V), 17 (SD), 18 (V), 19 (SD, KD), 20 (SD), 21 (KD) och 22 (SD) samt särskilt yttrande 1 (L), 2 (V), 3 (V) och 5 (C). Globalt hållbart fiske inklusive EU:s partnerskapsavtal om fiske Enligt motion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 59 bör aktivt verka för ett hållbart globalt fiske. Motionärerna framhåller att överfiske är ett stort globalt problem, inte minst för fattiga människor i utvecklingsländer. bör därför aktivt driva på för hållbart fiske globalt, motverka utfiskning samt utöka skyddet av hotade arter. I motion 2018/19:2889 av m.fl. (M) yrkande 3 föreslås att i EU ska verka för mer hållbara fiskepartnerskapsavtal genom bättre uppföljning och sänkt subventionsgrad. Motionärerna är kritiska till avtalen av flera skäl, bl.a. eftersom det ofta finns skäl att ifrågasätta om avtalen verkligen är hållbara och lever upp till de kriterier som skrivits in. Enligt motion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 57 bör livskraftiga bestånd säkerställas genom att agerar pådrivande i EU kring ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Motionärerna menar att måste fortsätta driva på för att de fiskekvoter som bestäms ska vara långsiktigt hållbara och att EU varken i sina egna vatten eller i andra vatten i världen bidrar till utfiskning och urholkande av ekosystemen. Även i partimotion 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 23 framhålls att fisket måste hålla sig inom ramen för vetenskapliga bedömningar av vad bestånden tål. Enligt motionärerna kan havet då bli en betydande förnybar resurs som skapar tillväxt och jobb. Enligt motion 2018/19:2889 av m.fl. (M) yrkande 2 bör det säkerställas att det finns fleråriga förvaltningsplaner för fiske. Motionärerna anser att fleråriga förvaltningsplaner är effektiva verktyg för att säkra långsiktigt hållbara bestånd och därmed bevara möjligheten till fiske. Genom fler och utvecklade förvaltningsplaner skapas förutsättningar för både återhämtning av bestånd och långsiktighet i politiken. Även i motion 2018/19:1531 av (M) yrkande 1 föreslås att åtgärder vidtas för att säkerställa fleråriga förvaltningsplaner för fiske. Motionären framhåller att fleråriga förvaltningsplaner är ett viktigt verktyg för att fiskeresurserna ska bevaras och att fisket därmed säkras långsiktigt. Det bör därför säkras att det finns förvaltningsplaner för olika fiskarter och att dessa utvecklas. Genomförande och kontroll av den gemensamma fiskeripolitiken I motion 2018/19:2889 av m.fl. (M) yrkande 1 framhålls vikten av att alla EU:s medlemsstater respekterar den gemensamma fiskeripolitiken. Motionärerna framhåller att det krävs att alla följer regel-verket för att fisket ska vara en miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar näring. I motion 2018/19:81 av m.fl. (SD) yrkande 4 framhålls vikten av att inte missgynna svenska fiskare inom EU vid genomförandet av EU-lagstiftning. Enligt motionärerna måste regler utformas på ett sådant sätt att svenska fiskare inte drabbas av konkurrensnackdelar, t.ex. gentemot konkurrenter i andra medlemsländer runt . I motion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 56 uppmanas regeringen att se över myndighetsförslagen om elektroniska loggböcker och andra elektroniska lösningar i syfte att förbättra fiskbestånden i . Motionärerna lyfter bl.a. fram kameror ombord som filmar fångsterna och elektroniska loggböcker. Likaså enligt motion 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 12 bör regeringen återkomma med förslag på stärkt kunskapsunderlag och effektivare fiskeövervakning som även innefattar möjlighet till försök med kamerakontroll. Motionärerna anser att kamera-kontroller är en effektiv metod, och de framhåller att kameramaterialet bl.a. används för att säkerställa att rapporterade fångstuppgifter i loggboken är korrekta samt fastställa att utkastförbud följs. Landningsskyldighetens införande och efterlevnad I motion 2018/19:2889 av m.fl. (M) yrkande 5 framhålls att den successiva implementeringen av landningsskyldighet inte bör medföra nationella särregler med negativa konsekvenser för svenska aktörer på fiskets område. Motionärerna anser att det är bra att utkast förbjudits, men betonar att regelverket måste vara praktiskt möjligt att efterleva. Myndigheterna bör därför ta hänsyn till det svenska fiskets konkurrenskraft och se hur reglerna hanteras i andra EU-länder. I motion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 58 framhålls att regeringen inom EU-samarbetet ska verka för utkastförbudets efterlevnad. Enligt motionärerna finns det ingen fungerande kontroll av hur förbudet efterlevs, vilket innebär att svenska fiskare inte konkurrerar på samma villkor som andra medlemsstater. vill att regeringen ska arbeta för att den europeiska lagstiftningen för utkastförbud efterlevs. Även enligt motion 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 11 behöver efterlevnaden av förbudet mot att slänga tillbaka fångad fisk i havet skärpas. För att skärpa efterlevnaden föreslår motionärerna bl.a. krav på fullt dokumenterat fiske med kameror. Utveckling av selektiva fiskeredskap I flera motioner efterfrågas ett fortsatt arbete för utveckling av fiskeredskap. Enligt motion 2018/19:2889 av m.fl. (M) yrkande 7 påtalas vikten av ett fortsatt arbete för att utveckla mer selektiva fiskemetoder. Motionärerna anser att ett fortsatt arbete inom detta område är särskilt viktigt till följd av genomförandet av landningsskyldigheten. I motion 2018/19:81 av m.fl. (SD) yrkande 8 förespråkas en fortsatt utveckling av passiva redskap. Motionärerna framhåller att forskning kring fiskeredskap som både tillfredsställer brukarens behov av effektivitet och tar marinekologisk hänsyn bör fortsätta, och att dialogen mellan yrkesfiskare och forskare är oerhört viktig i detta arbete. Vidare i motion 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 11 föreslås att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder som fasar ut skadliga fiskemetoder på kritiska fiskbestånd samt premierar skonsamma fiskeredskap. Motionärerna framhåller att bifångster i både trål och andra fiskeredskap är bl.a. ett allvarligt hot mot flera arter av fisk, sjöfågel och däggdjur. Även i motion 2018/19:675 av (S) före-språkas en översyn av fiskemetoder för att främja ett hållbart fiske och en bättre havsmiljö. Likaså enligt motion 2018/19:1884 av (M) yrkande 3 bör regeringen pröva möjligheten att fortsatt stödja utveckling av ett mer selektivt och skonsamt fiske. Avslutningsvis framförs det i motion 2018/19:1395 av m.fl. (MP) yrkande 2 att det kustnära småskaliga fisket kan stödjas genom en fortsatt utveckling av skonsamma och selektiva redskap för ett hållbart fiske. Enligt motionärerna finns det en vilja hos många av de kustnära fiskarna att utveckla redskap för hållbara metoder. Bottentrålning inklusive trålfisket efter torsk I flera motioner föreslås en restriktivare användning av bottentrålning. Enligt motion 2018/19:81 av m.fl. (SD) yrkande 7 bör regeringen verka för minskad bottentrålning i kustnära vatten. Motionärerna anser att det bör utredas hur bottentrålning i kustnära områden kan minska till förmån för mer selektivt fiske utan att branschen drabbas. Även enligt motion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 27 kan botten-trålningen behöva begränsas av hänsyn till havsbottnarna. Motionärerna anser att i det fall bottentrålning ska påbörjas inom områden där bottentrålning inte förekommit i närtid bör först en prövning av miljökonsekvenserna göras. Vidare i motion 2018/19:669 av m.fl. (V) yrkande 9 bör verka för ett förbud mot icke skonsam bottentrålning inom EU eftersom bottentrålning motverkar ett långsiktigt hållbart fiske. Motionärerna vill stödja utvecklingen av mer skonsamma redskap för trålfiske.