bet · H601FiU19 · 2019-06-14 00:00:00 — Utskottet föreslår att i huvudsak antar regeringens lagförslag och utskottets lagförslag. Förslaget innebär att det införs krav på att lämna information om aktivitetsgrad i fondförvaltning. Syftet med förslaget är att förbättra förutsättningarna för investerare att bedöma om storleken på den årliga avgift som fondförvaltare tar ut för förvaltningen av en fond är motiverad sett i förhållande till den aktivitetsgrad i fondförvaltningen som redovisats. Förslaget syftar även till att komma till rätta med de brister med dolda indexfonder som har identifierat. Regeringen föreslår att det ställs krav i lag på att fondbolag och förvaltningsbolag med tillstånd att förvalta en värdepappersfond respektive AIF-förvaltare (förvaltare av alternativa investeringsfonder) lämnar information om aktivitetsgraden i fondförvaltningen för varje värdepappersfond respektive specialfond som de förvaltar och vars förvaltning kan jämföras med ett relevant jämförelseindex. Kraven föreslås gälla även för Sjunde AP-fonden och de fonder som Sjunde AP-fonden förvaltar. Informationen som lämnas ska finnas tillgänglig på förvaltarens webbplats. Därutöver ska informationen lämnas i informationsbroschyren och i årsberättelsen för fonden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt förslaget möjlighet att utfärda föreskrifter om hur aktiv risk ska beräknas och om hur den information som ska lämnas ska presenteras. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandet. Utskottet föreslår vissa ändringar av lagteknisk karaktär. Proposition 2018/19:62 Aktivitetsgrad i fondförvaltning. Ett yrkande i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Synliggörande av den faktiska kostnaden för fondavgift Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut a) regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder), 2. lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, b) utskottets förslag i bilaga 3 till 1. lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 2. lag om ändring i lagen (2018:1798) om ändring i lagen (2018:545) om ändring i lagen (2017:1148) om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 3. lag om ändring i lagen (2018:1799) om ändring i lagen (2018:546) om ändring i lagen (2017:1149) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Därmed bifaller proposition 2018/19:62 punkterna 1 och 2 samt bifaller delvis proposition 2018/19:62 punkterna 3–5. Synliggörande av den faktiska kostnaden för fondavgift 2018/19:3047 av m.fl. (KD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (SD), (S), (M), (SD), (S), (KD), (S), (L), (MP), i (M), (S), (C), (V) och (SD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2018/19:62 Aktivitetsgrad i fondförvaltning. De förslag som är aktuella i propositionen bygger på förslag som lämnades i slutbetänkandet En hållbar, transparent och konkurrenskraftig fondmarknad (SOU 2016:45) och i en promemoria som tagits fram av en arbetsgrupp på (Fi2017/02560/V) om krav på information om aktivitetsgrad i fondförvaltning. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1, regeringens lagförslag finns i bilaga 2 och utskottets lagförslag finns i bilaga 3. En motion har väckts med anledning av propositionen. Förslaget i motionen finns i bilaga 1. Behov av tydligare information om aktivitetsgrad i fondförvaltning har aktiv och passiv fondförvaltning diskuterats flitigt, bl.a. den årliga avgift som förvaltaren tar ut för att förvalta fonden. Enkelt uttryckt är aktiv förvaltning när en fondförvaltare placerar en fonds medel i de finansiella instrument, t.ex. aktier, som förvaltaren bedömer ger högst avkastning med hänsyn till risken. En sådan bedömning görs inte vid passiv förvaltning. Då köps i stället finansiella instrument för att så nära som möjligt motsvara ett specifikt jämförelseindex i fråga om t.ex. en geografisk marknad eller en viss bransch. Flera akademiska studier och jämförelser inom området har genomförts både i och utomlands. har t.ex. genomfört en undersökning, och har bl.a. gett ut en vägledning, ett flertal artiklar samt en debattbok. påbörjade Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () ett arbete med att utreda förekomsten av s.k. dolda indexfonder (closet index-tracking funds) på den europeiska marknaden, dvs. fonder som utifrån lämnad information om mål och placeringsinriktning förefaller vara aktivt förvaltade men som i praktiken i princip endast följer ett jämförelseindex. I har granskat ett antal aktivt förvaltade fonder och funnit att konsumenter ibland har betalat för att förvaltningen ska vara aktiv och fonden har beskrivits som aktivt förvaltad, men där i praktiken ett index har följts (, , s. 16 f.). har också kartlagt 25 fondandelsfonder (s.k. fond-i-fonder) utifrån hur konsumenterna informeras om avgifter samt hur förvaltarna har redovisat fondens mål och prestation (, ). Kartläggningen har visat på en generellt hög avgiftsnivå för sådana fonder och att det för närmare hälften av dem inte används ett jämförelseindex, vilket försvårar för konsumenter att utvärdera förvaltningen. Inspektionen har utifrån kartläggningen identifierat att jämförelseindex ofta är ett bra och enkelt sätt att utvärdera förvaltarens prestation. För de fonder där en jämförelse mot ett relevant index inte är möjlig förväntar sig inspektionen att förvaltarna på annat sätt informerar om sin prestation. Enligt (Årsrapport ) uppgick den sammanlagda fondförmögenheten i vid utgången av 2018 till , vilket utgör den näst högsta svenska fondförmögenhet som någonsin uppmätts. Av den totala fondförmögenheten är () placerade i aktiefonder. Fondkapitalet är i huvudsak placerat i aktivt förvaltade fonder även om placeringar i indexfonder ökar. har indexfondernas andel av den totala förmögenheten i aktiefonder ökat, från till . Vad innebär aktiv respektive passiv fondförvaltning? – Värdepappersfond: En fond vars andelar kan lösas in på begäran av en andelsägare och som består av finansiella tillgångar, om den bildats genom kapitaltillskott från allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital samt förvaltas enligt bestämmelserna i 5 eller 5 a kap. lagen (2004:46) om värdepappersfonder (1 kap. 1 § första stycket 25 samma lag). – Specialfond: En alternativ investeringsfond som förvaltas enligt lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder och uppfyller de särskilda villkoren i 12 kap. den lagen (1 kap. 11 § 23 samma lag). För specialfonder gäller i viss mån samma regler som för värdepappersfonder. – Alternativ investeringsfond: Ett företag för kollektiva investeringar som tar emot kapital från ett antal investerare för att investera det i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare och som inte kräver auktorisation enligt UCITS-direktivet. [2] Avgörande för om ett företag ska anses vara en alternativ investeringsfond är oftast vilket syfte det har, vilket framgår av företagets bolagsordning eller motsvarande regelverk. De allra flesta bolag har som syfte att bedriva någon typ av verksamhet, och inte att investera kapitalet i enlighet med en definierad investeringspolicy. De faller därför utanför AIFM-direktivets definition. – Indexfond: En fond vars medel enligt fondbestämmelserna ska placeras i aktier eller skuldförbindelser för att efterbilda sammansättningen av ett visst aktieindex eller index för skuldförbindelser. Vid förvaltning av indexfonder består det löpande förvaltningsarbetet i huvudsak av att innehaven i fonden kontinuerligt justeras för att överensstämma med tillgångarna i det index som fonden speglar eller replikerar. Förvaltaren behöver inte lägga ned resurser på att analysera de bolag som investeringarna avser, och indexfonder har i genomsnitt en lägre förvaltningsavgift än aktivt förvaltade fonder. Många indexfonder är s.k. ETF:er (exchange-traded funds eller börshandlade fonder). Andelarna i sådana fonder handlas, till skillnad från andelar i traditionella fonder, i realtid och till känd kurs på en handelsplats på samma sätt som aktier. Fonder som inte är indexfonder är aktivt förvaltade fonder. Sådana fonder kan antingen ha som målsättning att överträffa avkastningen hos ett jämförelseindex eller att generera avkastning i absoluta tal. Om målsättningen är att överträffa avkastningen hos ett jämförelseindex, försöker förvaltaren generera värde för investerarna genom att välja placeringar som förväntas överträffa fondens jämförelseindex . I detta ingår bl.a. att övervaka och modifiera portföljen utifrån det aktuella marknadsläget. Med hjälp av kontinuerlig analys och beslut kan förvaltaren utnyttja potentiella konjunkturfluktuationer på en specifik marknad eller i en viss bransch. Aktiv förvaltning skapar ett mervärde för investerarna om avkastningen i förhållande till ett relevant jämförelseindex motiverar den högre kostnaden för aktiv förvaltning jämfört med passiv förvaltning (förvaltning av indexfonder). Mått på aktivitet i fondförvaltning De vanligaste sätten att bedöma aktiviteten i förvaltningen är att granska hur mycket fondens avkastning eller innehav avviker från dess jämförelseindex. För dessa mått, eller nyckeltal, används uttrycken aktiv risk (tracking error) respektive aktiv andel (share). Historiskt sett har aktivitet framför allt mätts med hjälp av nyckeltalet aktiv risk. Aktiv risk fokuserar på avkastning och mäter skillnaden mellan fondens avkastning och avkastningen hos dess jämförelseindex , som volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och avkastningen hos dess jämförelseindex. För svenska fonder baseras beräkningarna av aktiv risk oftast på månadsdata som sedan räknas upp till ett årsvärde. En aktivt förvaltad fond förväntas ha ett högre mått på aktiv risk än en indexfond med samma jämförelseindex eftersom ett lågt mått på aktiv risk indikerar liten möjlighet att överträffa index. Aktiv risk utgår från innehaven och mäter hur fördelningen av fondens innehav förhåller sig till jämförelseindex. Måttet anger konkret hur mycket fondens innehav i procent i varje aktie avviker från aktiernas vikt i jämförelseindex, dividerat med två. Noll procent aktiv andel innebär att fonden har exakt samma innehav och samma fördelning av innehaven som dess jämförelseindex, och innebär att fondens innehav inte finns representerade i indexet. Aktivitet i fondförvaltning mäts i förhållande till ett jämförelseindex. Ett index är ett relevant jämförelseindex för en fond om indexet ger en god representation av fondens långsiktiga (strategiska) investeringsinriktning när det gäller faktorer som val av tillgångsslag (såsom aktier eller räntebärande värdepapper) eller marknad (såsom geografi eller bransch) eller när det gäller avkastnings- och riskprofil generellt. Utskottets förslag i korthet antar i huvudsak regeringens lagförslag. Vidare antar utskottets lagförslag. Förslaget innebär att det införs krav på att lämna information om aktivitetsgrad i fondförvaltning. Krav på information om aktivitetsgrad i fondförvaltningen Regeringen föreslår att fondbolag och AIF-förvaltare, för varje värdepappersfond respektive specialfond som förvaltaren förvaltar och vars förvaltning kan jämföras med ett relevant jämförelseindex, ska lämna information om aktivitetsgraden i fondförvaltningen i förhållande till jämförelseindexet. Informationen ska beskriva hur fonden förvaltas och varför det jämförelseindex som används är relevant. Sådan information ska lämnas oavsett hur länge fonden har funnits. Om fonden har funnits ska även volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och jämförelseindexets avkastning anges. Detta aktivitetsmått ska anges eller den som fonden har funnits. En förklaring till det uppnådda aktivitetsmåttet ska också lämnas. Fondbolag och AIF-förvaltare ska för varje värdepappersfond respektive specialfond som förvaltaren förvaltar och vars förvaltning inte kan jämföras med ett relevant jämförelseindex lämna information om varför en sådan jämförelse inte är möjlig. Informationen ska finnas tillgänglig på fondbolagets respektive AIF-förvaltarens webbplats. Därutöver ska informationen lämnas i fondens informationsbroschyr och årsberättelse. Om fondbolaget eller AIF-förvaltaren inte lämnar den information som krävs ska även marknadsföringslagen tillämpas, dock inte bestämmelserna om marknadsstörningsavgift i samma lag. Informationen ska anses vara väsentlig enligt den lagen. Det som ska gälla för fondbolag enligt ovan ska gälla även för förvaltningsbolag med tillstånd att förvalta en värdepappersfond och för Sjunde AP-fonden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få utfärda föreskrifter om hur volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och jämförelseindexets avkastning ska beräknas hur informationen som ska lämnas enligt ovan ska presenteras på förvaltarens webbplats samt i fondens informationsbroschyr och årsberättelse. Regeringen bedömer att kravet på att tillhandahålla information inte bör gälla för utländska motsvarigheter till specialfonder eller för övriga aktörer som distribuerar fondandelar. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt UCITS-direktivet ska det för en värdepappersfond finnas information i form av ett prospekt (informationsbroschyr i svensk rätt), årsberättelse, halvårsredogörelse och basfakta för investerare (faktablad i svensk rätt). Reglerna om informationsbroschyr, årsrapport och halvårsredogörelse är minimiregler. Medlemsstaterna kan därmed ställa upp ytterligare krav i nationell rätt. Reglerna för innehåll och utformning av faktablad är dock fullharmoniserade. Det finns därmed inte någon möjlighet att i svensk rätt införa kompletterande bestämmelser om innehållet i faktablad för fonder som omfattas av UCITS-direktivet. Fonder som inte omfattas av UCITS-direktivet är alternativa investeringsfonder, och för dessa gäller AIFM-direktivet, åtminstone indirekt. Informationsreglerna i AIFM-direktivet är mindre detaljerade än de i UCITS-direktivet och utgör en minimireglering. Regeringen gör därför bedömningen att det inte finns något i som hindrar att det införs krav i svensk rätt på att information om aktivitetsgrad i fondförvaltningen ska tas in i fondernas informationsbroschyr och årsberättelse. Ett lagstadgat krav på information om aktivitetsgrad underlättar för investerare Det finns självreglering på området. har bl.a. gett ut en vägledning, ett flertal artiklar och en debattbok. I vägledningen rekommenderas att aktiviteten i förvaltningen redovisas i fondens årsberättelse så att sparare kan jämföra fonder. Regeringen anser dock att självregleringen inte är tillräcklig utan att lagstiftning behövs. För att investerare ska kunna bedöma aktivitetsgraden i fondförvaltningen sett i relation till den avgift som tas ut för förvaltningen finns det ett behov av att införa tydliga och bindande krav på den information som ska lämnas som kan utöva tillsyn över. På så sätt kan det enligt regeringen skapas förutsättningar för att komma till rätta med den problematik med dolda indexfonder som uppmärksammats i granskning. Information om aktivitetsgrad som ska lämnas oavsett hur länge fonden har funnits Regeringen anser att det inte bör införas ett krav på att information ska lämnas om målsättningen för aktivitetsgraden. I stället ska det lämnas information som beskriver hur förvaltningen bedrivs när det gäller aktivitet. Informationskravet bör gälla enbart för fonder vars förvaltning kan jämföras med ett relevant jämförelseindex. Vidare bör det anges att informationen ska beskriva hur fonden förvaltas och varför det jämförelseindex som används är relevant. Sådan information bör enligt regeringen lämnas oavsett hur länge en fond har funnits. Aktiv risk är ett lämpligt mått för beräkning av aktivitet De mått som kan vara aktuella för att beräkna aktivitet är måttet aktiv risk eller aktiv andel. Aktiv risk mäter volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och avkastningen hos dess jämförelseindex. Aktiv andel utgår i stället från innehaven i fonden och dess jämförelseindex. För att beräkna aktiv andel för en fond behöver man god insyn i innehaven i fonden och fondens jämförelseindex. Beräkningen kan bli komplex och kräva avvägningar om huruvida vissa innehav ska beaktas. För att beräkna aktiv risk behövs endast fondens historiska andelskurser och dess index historiska utveckling, vilket gör det relativt enkelt och betydligt mindre resurskrävande att beräkna aktiv risk. Regeringen anser att det finns skäl som talar för att aktiv risk är det mått som är lämpligast och mest ändamålsenligt för att beräkna aktivitet i fonder vars förvaltning kan jämföras med ett relevant jämförelseindex. Aktiv risk kan dock beräknas först när det finns åtminstone månadsdata. Om fonden har funnits ska även aktiv risk anges och en förklaring till det uppnådda aktivitetsmåttet lämnas Det krav som avser information som ska lämnas oavsett hur länge fonden har funnits bör enligt regeringen kompletteras med ett krav på att aktivitetsmåttet aktiv risk anges bakåt i tiden. Det innebär att den information om aktivitetsgrad som lämnas utifrån hur fonden förvaltas i förhållande till jämförelseindexet kan följas upp med det faktiska utfallet av förvaltningen som redovisas i förfluten tid. Kravet bör enligt regeringen utformas på så sätt att informationen ska lämnas eller för den som fonden har funnits, dock . Regeringen anser att det bör anges i lagtexten att det i anslutning till den information om aktiv risk som ska redovisas ska lämnas en förklaring till det uppnådda aktivitetsmåttet. En beräkning av aktiv risk är detaljerad och lämpar sig enligt regeringen för reglering genom myndighetsföreskrifter. Var och hur bör information om aktivitetsgrad lämnas? Regeringen anser att det är lämpligt att information om aktivitetsgrad i förvaltningen av fonden och en förklaring till det uppnådda aktivitetsmåttet redovisas i informationsbroschyren och i årsredovisningen för en värdepappersfond. När det gäller fondens faktablad finns det inte utrymme för att nationellt reglera innehållet eftersom innehållet i faktablad regleras uttömmande i en EU-förordning. Regeringen anser också att det bör införas ett särskilt bemyndigande för att underlätta en jämförelse mellan olika fonder som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att utfärda föreskrifter om hur den information om aktivitetsgrad som enligt förslaget ska lämnas ska presenteras i fondens informationsbroschyr och i fondens årsberättelse. Bemyndigandet bör dock, i likhet med det som gäller för information om hållbarhetsaspekter som beaktas i fondförvaltningen (13 kap. 1 § 12 lagen om värdepappersfonder och 15 kap. 2 § 11 lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder), även gälla på vilket sätt informationen ska presenteras på förvaltarens webbplats. Information om aktivitetsgrad bör lämnas för både aktivt och passivt förvaltade fonder För en aktivt förvaltad fond blir aktivitetsgraden avgörande för hur mycket avkastningen kan överträffa jämförelseindexet, och måttet på aktivitet bör därför vara högt. För en passivt förvaltad fond blir aktivitetsgraden avgörande för hur mycket avkastningen kan avvika från jämförelseindexet, vilket frångår målsättningen för fondförvaltningen, och måttet på aktivitet bör därför vara lägre. Aktivitetsgraden blir därför lika viktig för att bedöma avvikelsen från index för en indexfond som för en aktivt förvaltad fond. För att investerare ska kunna bedöma graden av aktivitet i fondförvaltningen i förhållande till fondens avgift bör enligt regeringen information om aktivitetsgrad lämnas för såväl aktivt som passivt förvaltade fonder. Informationskravet bör gälla för värdepappersfonder och specialfonder Regeringen anser att krav på att informera om aktivitetsgrad i fondförvaltningen inte bara bör omfatta aktiefonder utan alla värdepappersfonder. Värdepappersfonder utgörs inte bara av aktiefonder utan även av fonder med andra tillgångar såsom obligationsfonder och s.k. blandfonder. Krav på att lämna information om aktivitetsgrad i fondförvaltningen bör enligt regeringen även omfatta specialfonder. Däremot anser regeringen att ett informationskrav om aktivitetsgrad i fondförvaltning inte bör omfatta alternativa investeringsfonder som marknadsförs till icke-professionella investerare i och som inte är specialfonder. När det gäller ett krav i svensk rätt på att det även för utländska motsvarigheter till specialfonder ska lämnas information om aktivitetsgrad vid marknadsföring i skulle det vara förenat med en större administrativ börda och kostnad för sådana fonder. Ett sådant förslag skulle enligt regeringen kräva ytterligare överväganden i fråga om lagen om alternativa investeringsfonder, som det saknas utrymme för inom ramen för detta lagstiftningsärende. Förslaget innebär i stället att kraven ska gälla för svenska specialfonder, oavsett om dessa förvaltas av en svensk eller utländsk AIF-förvaltare. Informationskravet bör gälla även för Sjunde AP-fonden Sjunde AP-fonden omfattas av gällande bestämmelser om information som ska lämnas om en värdepappersfond[4]. Sjunde AP-fondens förvaltningsstrategi när det gäller aktieförvaltning är att placera tillgångarna globalt i aktier och i aktierelaterade finansiella instrument med bred branschmässig spridning. Tillgångsslaget globala aktier förväntas ge en aktieexponering som motsvarar indexet MSCI All Country World Index. Sjunde syftar till att följa sammansättningen i det indexet för att öka avkastningsmöjligheterna. För att öka avkastningen används dels en s.k. hävstång för att uppnå en avkastning i fonden som motsvarar av avkastningen hos detta index, dels en uttalad aktiv förvaltning på vissa utvalda marknader och en mindre andel aktier i onoterade bolag (totalt av fondens värde), bl.a. i bolag med inriktning på miljötekniksektorn. bör enligt regeringen klassificeras som aktiv, och aktivitetsgraden bör kunna redovisas genom måttet aktiv risk. Sjunde AP-fonden omfattas redan av de informationsregler som gäller för värdepappersfonder och bör därför även omfattas av kravet på information om aktivitetsgrad i fondförvaltningen. Informationskrav för övriga aktörer I många fall är det fler aktörer än fondförvaltaren och investeraren som är inblandade när en investerare köper fondandelar. Ofta är det någon mellanhand som hanterar kundkontakten, exempelvis när kunder väljer fonder inom premiepensionssystemet, ett försäkringsbolag, en bank eller en försäkringsförmedlare. För värdepappersinstitut finns kraven på den information som ska lämnas i MiFID II-direktivet[5]. och finns krav på att lämna information om de fonder som de förvaltar. För värdepappersinstitut är det dock fråga om fullharmonisering, dvs. medlemsstaterna får som huvudregel inte införa nationella bestämmelser som avviker från MiFID II. Samma regelkomplex, MiFID II och lagen om värdepappersmarknaden, gäller för reglerade marknader och handelsplattformar. Enligt regeringens bedömning borde det därför inte heller gå att ställa några särskilda krav på information om aktivitetsgrad i fondförvaltning på handelsplatser där man handlar med fondandelar. Regler som rör hanteringen av investeringsalternativ för en kunds räkning, t.ex. valbara fonder inom ramen för olika försäkringslösningar, finns även i det s.k. försäkringsdistributionsdirektivet[6]. Det direktivet innebär en minimireglering och hindrar inte ytterligare nationella informationskrav. Det skulle dock enligt regeringen kunna uppstå en skevhet i förhållande till värdepappersinstitut om försäkringsförmedlare gavs en specifik informationsskyldighet i frågor om aktivitetsgrad som inte kan ges till värdepappersinstitut.