bet · H601KU20 · 2019-06-17 00:00:00 — Som svar på en fråga från en journalist om statsministerns reaktion på attacken mot synagogan i , uttalade ”Jag hoppas att det här ut och att de som gjort sig skyldiga till detta får rejäla straff. Jag blir riktigt, riktigt upprörd”. I promemorian från anförs att statsministerns uttalande gjordes som ett led i den allmänna debatten och återspeglar en frustration över situationen för vissa grupper i landet. Enligt utskottets mening ligger det i och för sig en viss värdering i uttrycket ”rejäla straff”, men utskottet bedömer inte att uttalandet ger uttryck för någon uppfattning i förhållande till de personer som vid den aktuella tidpunkten satt anhållna. Uttalandet kan således inte uppfattas som att velat påverka kommande avgöranden eller annars strida mot syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på bl.a. följande frågor: – Stämmer det att har uttalat sig på det sätt som återges i anmälan? Om nej, önskas en redogörelse för vad han har sagt. – I vilket syfte gjordes det uttalande som avses i fråga 1? – Kände för det aktuella uttalandet till att kommuns beslut hade överklagats till förvaltningsrätten? – Kommentarer önskas om hur det uttalande som avses i fråga 1 förhåller sig till regeringsformens bestämmelser om myndigheternas och domstolarnas självständighet och den kommunala självstyrelsen. Som svar fick utskottet en promemoria upprättad inom (bilaga A4.3.2). Av promemorian framgår följande: Det är riktigt att har gjort det uttalande som anges i anmälan. Utgångspunkten för uttalandet var att kommunerna har valt skilda sätt att hantera etableringsuppdraget. Uttalandet gjordes som ett led i den allmänna debatten. Avsikten var att ge uttryck för uppfattningen att det är viktigt att tiden för integration kortas, så att människor får bostad och arbete så snabbt som möjligt, samt att det vore bra för hela om alla tar ett solidariskt ansvar för integrationen. Uttalandet hade inte till syfte att ifrågasätta lagligheten av de beslut kommun fattat. Uttalandet var inte heller avsett att påverka förvaltningens eller domstolarnas självständighet och inte heller den kommunala självstyrelsen. för uttalandet kände till att kommunens beslut hade överklagats till förvaltningsrätten. Som utskottet tidigare uttalat har statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang; en utgångspunkt är därvid att uttalandena ska vara korrekta. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning bör dock särskild försiktighet iakttas i vissa hänseenden, bl.a. i fråga om uttalanden som kan riskera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas grundlagsreglerade självständighet. Om ett uttalande har gjorts av ett statsråd i denna egenskap måste stor vikt fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. I granskningen har det anförts att utgångspunkten för statsrådets uttalande var att kommunerna hade valt skilda sätt att hantera etableringsuppdraget. Uttalandet gjordes som ett led i den allmänna debatten. Utskottet vill generellt framhålla vikten av att ett statsråd iakttar särskild försiktighet när det gäller uttalanden i fall som är föremål för prövning i domstol. I det aktuella fallet kan det konstateras att uttalandet inte tog sikte på den rättsprocess som var att vänta och inte heller i övrigt kan ses som ett försök att påverka den rättsliga bedömningen. Granskningen ger i övrigt inte anledning till något uttalande från utskottets sida. 4.4 Dåvarande utbildningsministerns uttalande om ägardirektiv I en anmälan till (dnr 2031-2017/18), bilaga A4.4.1, begärs det att utskottet granskar om ett uttalande om () som utbildningsminister gjorde i televisions program Agenda var korrekt, eller om det riskerade att framstå som vilseledande. I anmälan uppges att i Agenda yttrade följande: Där drev vi stenhårt att skulle ändra ägardirektiven för så vi kunde få behålla de här gruvorna och ta ansvar för att avveckla dem. Det var fel att vi köpte dem från början, det var emot men hade vi dem. Det lyckades vi inte med, de borgerliga och sa nej till det. Vidare anförs i anmälan att flera statsråd när en försäljning av brunkolsverksamhet var aktuell hävdade att det inte var möjligt att behålla verksamheten, utan att man med hänvisning till befintliga ägardirektiv var tvungen att sälja den. Detta ledde till en anmälan till . Utskottet konstaterade vid sin granskning med anledning av anmälan (bet. 2016/17:KU20) att det av granskningen hade framgått att det var möjligt att säga nej till avyttringen utan att ändra uppdraget för . Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria från , bilaga A4.4.2. Uttalande av dåvarande utbildningsministern I televisions program Agenda intervjuades dåvarande utbildningsminister inför valet . I programmet sades bl.a. följande: Intervjuaren: Alla fajter har ni ju inte vunnit. Brunkolet vann ni inte. : Nej, det är ett kul exempel, låt oss ta det i botten. Intervjuaren: I botten, vet jag inte om vi hinner. : måste politiken faktiskt få handla om skillnad på riktigt. Där drev vi stenhårt att skulle ändra ägardirektiven för så vi kunde få behålla de här gruvorna och ta ansvar för att avveckla dem. Det var fel att vi köpte dem från början, det var emot men hade vi dem. Det lyckades vi inte med, de borgerliga och sa nej till det. Men då skickade vi med tydligt uppdrag till EU att faktiskt säkra att priset på utsläpp i EU ökade så att det blev olönsamt att ha de här gruvorna. Och har det tjeckiska bolaget som köpte gruvorna meddelat att gruvorna nog inte kommer att öppnas. Kolet stannar i marken. Det är banne mig svensk politiks minst uppmärksammade seger. Regeringen tog emot en begäran om ägarsamordning avseende försäljning av brunkolsverksamhet i från . Transaktionen omfattade en avyttring av de två bolag som var hel- eller delägande i fyra brunkolseldade kraftverk (Schwarze Pumpe, Lippendorf, Boxberg och Jänschwalde i , belägna i delstaterna ) samt de brunkolsgruvor som förser tre av dessa kraftverk med bränsle. På regeringens webbplats angavs bl.a. följande (publicerat ): En ägarsamordning innebär att säga ja eller nej till den transaktion som tagit beslut om. Utgångspunkten för regeringens ställningstagande är bolagets uppdrag. har uppdrag att generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget är ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. Den fråga som regeringen därför har haft att ta ställning till är om transaktionen är i linje med uppdraget från beträffande inriktning och affärsmässighet. Regeringen ställer sig bakom den föreslagna avyttringen av brunkolsverksamhet. Regeringen har analyserat den föreslagna transaktionen och delar styrelses bedömning att den ligger i linje med bolagets uppdrag och strategin att ska vara ledande i utvecklingen mot en högre andel fossilfri elproduktion. Sammanfattningsvis är avyttringen strategiskt riktig och det bästa finansiella alternativet. granskning ska enligt 13 kap. 1 § regeringsformen avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Uttrycket tjänsteutövning är inte begränsat till statsrådens position såsom medlemmar av regeringen (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 581). Utskottet kan även granska deras beslut och åtgärder i rollen som statsminister, departementschef eller statsråd. Statsrådens handlande utanför tjänsten är inte föremål för utskottets granskning, vilket innebär att det kan finnas gränsdragningsproblem främst i förhållande till ett statsråds roll som partipolitiker. Styrningen av statligt ägda bolag Liksom privata aktiebolag regleras statliga aktiebolag av aktiebolagslagen (2005:551). I sin egenskap av företrädare för det statliga ägandet lyder regeringen således under samma regler som andra bolagsägare. Styrelsen i bolag med statligt ägande ska genom styrelseordföranden samordna sin syn med företrädare för ägaren när bolaget står inför särskilt viktiga avgöranden. Detta förfarande benämns ägarsamordning. är helägt av staten. godkände att statens uppdrag till är att generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget tillhör ett av de bolag som leder utvecklingen mot miljömässigt hållbar energiproduktion (prop. 2009/10:179, bet. 2009/10:NU23, rskr. 2009/10:325). granskade utskottet regeringens hantering av försäljning av brunkolsverksamheten (bet. 2016/17:KU20 s. 238 f.). Som svar på frågor från utskottet i granskningen anfördes i promemorior från bl.a. följande. Ägarsamordningen innebar att säga ja eller nej till den transaktion som redan fattat beslut om. Det var således endast styrelsens förslag om en försäljning av brunkolsverksamheten som prövades inom ramen för samordningen. Prövningen avsåg om en försäljning av brunkolsverksamheten var förenlig med det uppdrag för som beslutat, om den var i överensstämmelse med budgetlagens krav på affärsmässighet och om den var förenlig med statens ägarpolicy i relevanta delar. Utskottet genomförde en utfrågning med närings- och innovationsminister . Han anförde bl.a. att ägarsamordningen innebar att regeringen hade att säga ja eller nej till den transaktion som redan hade fattat beslut om, dvs. att avyttra brunkolsverksamheten i . anförde vidare att det fördes fram argument i den allmänna debatten om att regeringen borde säga nej till transaktionen för att lägga ned brunkolsverksamheten och låta kolet stanna i marken. Både bolaget och gjorde bedömningen att en sådan nedläggning inte skulle vara affärsmässig och därmed inte heller förenlig med det uppdrag som hade beslutat för bolaget. Att skulle fatta beslut om ett nytt eller väsentligt förändrat uppdrag för bedömdes det inte finnas någon majoritet för i . Om regeringen hade sagt nej till affären hade det inneburit att hade fortsatt att driva den energiverksamhet man gjorde innan, dvs. Utskottet anförde följande: Enligt 13 kap. 1 § första stycket regeringsformen ska granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Utskottet granskar således inte försäljning av brunkolsverksamheten i sig och inte heller affärsmässigheten i försäljningen. har beslutat att statens uppdrag för är att generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget tillhör ett av de bolag som leder utvecklingen mot miljömässigt hållbar energiproduktion. Utskottet noterar att statligt ägda aktiebolag liksom andra aktiebolag regleras av aktiebolagslagen. I sin egenskap av företrädare för det statliga ägandet lyder regeringen således under samma regler som andra bolagsägare. Vad gäller ska styrelsen, genom styrelseordföranden, enligt bolagets arbetsordning samordna sin syn med företrädare för ägaren i frågor när bolaget står inför särskilt viktiga avgöranden. Som framgår av utredningen i ärendet skulle regeringen vid ägarsamordningen enbart ta ställning till förslaget från om att bolaget skulle avyttra brunkolsverksamheten. för ägarsamordningen pågick även en miljödiskussion där frågan var om man skulle säga nej till en försäljning och i stället låta brunkolet vara kvar i marken, men den frågan var inte aktuell inom ramen för ägarsamordningen. Vid utfrågningen anförde närings- och innovationsministern om ägarsamordningen att frågan gällde att säga ja eller nej till den transaktion som hade beslutat om. För att avgöra om svaret skulle bli ja eller nej gjordes en analys för att se om avyttringen av brunkolsverksamheten var förenlig med uppdrag för bolaget, budgetlagens krav på affärsmässighet och statens ägarpolicy. Av granskningen har framgått att det var möjligt att säga nej till avyttringen utan att ändra uppdraget för . Utskottet vill framhålla vikten av att statsråds uttalanden grundas på uppgifter som är korrekta. I övrigt ger inte granskningen anledning till något uttalande av utskottet. har granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. Ofta har det rört sig om uppgifter som har lämnats vid kontakter mellan regeringen och dess myndigheter. har granskningen kommit in på frågor som rör instruktionsförbudet gentemot domstolar, förvaltnings-myndigheter och eller avsett uppgifter som statsråd har lämnat i anslutning till regeringsbeslut (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f., bet. 2003/04:KU20 s. 189 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f., bet. 2005/06:KU20 s. 156 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). granskade utskottet finansministerns uttalanden i en intervju i om de offentliga finanserna (bet. 2014/15:KU20 s. 250 f.). I artikeln uppgav finansministern bl.a. att statens finanser var i så dåligt skick att överskottsmålet skulle komma att nås tidigast under nästa mandatperiod och att regeringen inte skulle genomföra några förslag som inte var fullt finansierade. När det gällde tillståndet för den svenska ekonomin uppgav finansministern följande: ”Det har blivit väldigt tydligt att ladan är helt tom. Det är inget dukat bord vi kommer till – det är helt avskrapat. Frågan är om ens bordet står kvar.” I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas (s. 256). Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att statsråd deltar i samhällsdebatten och att det också är rimligt att statsråd använder de möjligheter som står till buds för att nå ut till allmänheten. När det gällde den aktuella granskningen noterade utskottet att statsrådet i sin roll som finansminister vid och i anslutning till en pressträff hade redovisat sin syn på läget i den svenska ekonomin. Utskottet, som hade valt att inte närmare analysera tillståndet i den svenska ekonomin vid ovannämnda tillfälle, underströk att det givetvis var viktigt att finansministern vid det aktuella tillfället hade säkerställt att hennes uttalanden grundades på uppgifter som var korrekta. I den svarspromemoria som hade upprättats inom på utskottets frågor uppgavs att den ovannämnda redovisningen av ministern byggde på beräkningar och prognoser som tagits fram inom departementet. Granskningen gav i övrigt inte anledning till något uttalande av utskottet. Utskottet har även granskat ett uttalande av justitie- och migrationsministern om arbetslösheten bland utrikes födda (bet. 2017/18:KU20 s. 300 f.). Utskottet anförde att det granskat en rad olika uttalanden av statsråd. Som utskottet tidigare framhållit ska granskning avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Vidare anförde utskottet att statsråd har, i likhet med alla andra medborgare, rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är att uttalandena ska vara korrekta. Detta uteslöt enligt utskottet naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Det i granskningsärendet aktuella uttalandet av justitie- och migrationsministern gjordes i ett Twittermeddelande. Utskottet konstaterade att det av utredningen i ärendet framgick att statsrådet i sitt uttalande om arbetslösheten bland utrikes födda redovisade statistik som inte mer än i möjligen begränsad utsträckning inkluderade den grupp uttalandet avsåg. Uttalandet gav därmed en missvisande bild. Justitie- och migrationsministern ansvarar för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han lämnar är korrekta. Att det aktuella uttalandet gjordes på hans personliga Twitterkonto saknade i sammanhanget betydelse. Granskningen gav i övrigt inte anledning till något uttalande av utskottet. En annan granskning gällde statsministerns uttalanden om ett politiskt parti (bet. 2016/17:KU20 s. 324 f.). Utskottet framhöll att granskning ska avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Vidare anförde utskottet att statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men att statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är att uttalandena ska vara korrekta. Detta uteslöt enligt utskottet naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. De aktuella uttalandena av statsministern gjordes under två partiledardebatter. Båda debatterna var av generellt politiskt slag, även om sammanhangen skilde sig åt. När det gällde en partiledardebatt i kammaren konstaterade utskottet att statsministerns påstående om hur ett partis ledamöter hade lagt sina röster i kammaren på sin budgetmotion var felaktigt. Som utgångspunkt gäller att uttalanden av statsråd ska vara korrekta. Utskottet ansåg att man skulle beakta att uttalandet gjordes under en pågående debatt. Utskottet fick som svar på frågor en promemoria från (bilaga A4.4.2). I promemorian anförs att den dåvarande utbildningsministerns uttalande i tv-programmet tog sikte på att brunkolsverksamhet skulle behållas och avvecklas. Att avveckla verksamheten bedömdes stå i strid med det i bolagets uppdrag angivna kravet på affärsmässighet. Det hade alltså krävts ett riksdagsbeslut om ett nytt eller väsentligt förändrat uppdrag för . Vidare anförs i promemorian att det inte bedömdes finnas någon majoritet i för att fatta beslut om ett nytt eller väsentligt förändrat uppdrag för . Denna bedömning förstärktes av en debatt i om brunkolsverksamhet och klimatet . Regeringen vidtog därför inte några åtgärder i syfte att åstadkomma ett sådant uppdrag. granskning ska avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Verksamhet som ett statsråd bedriver enbart i egenskap av partipolitiker faller utanför granskningsområdet. En självklar utgångspunkt när det gäller uttalanden av statsråd är att de ska vara korrekta, som har framhållits av utskottet. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. I utskottets granskning av försäljning av brunkolsverksamheten framkom att ägarsamordningen gällde frågan om skulle sälja brunkolsverksamheten eller fortsätta att driva verksamheten. Det var möjligt att säga nej till avyttringen utan att ändra uppdraget för . Det i denna granskning aktuella uttalandet av dåvarande utbildningsministern handlade om en annan fråga, nämligen möjligheten att ändra ägardirektiven för att skulle kunna avveckla brunkolsverksamheten. Vad som framkommit i granskningen ger inte anledning till något uttalande av utskottet. 4.5 Dåvarande miljöministerns uttalanden om Svenskt flyg I en anmälan till (dnr 1222-2017/18), bilaga A4.5.1, begärs det att utskottet granskar statsrådet uttalanden om statliga bolag och myndigheters representation i branschorganisationen . Anmälaren anför att statsrådet framfört kritik mot uttalanden från Svenskt Flygs generalsekreterare och uttryckt att och Swedavia borde lämna Svenskt Flyg. Anmälaren menar att uttalanden är oförenliga med rollen som statsråd och är att betrakta som ministerstyre. I en andra anmälan till (dnr 1225-2017/18), bilaga A4.5.2, begärs det att utskottet granskar statsrådets uttalanden om Svenskt Flyg. Enligt anmälaren bör granska om statsrådet har levt upp till saklighetskravet och förbudet mot ministerstyre. Vidare bör utskottet, enligt anmälaren, granska om det fanns stöd i regeringen för statsrådets uttalanden. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom Miljö- och , bilaga A4.5.3. uttalade miljöminister i tidningen att hon ansåg att Swedavia och borde lämna branschorganisationen med anledning av de uttalanden som gjorts av Svenskt Flygs generalsekreterare i vilka han ifrågasatte resultat som redovisats i en rapport från svenska forskare om flygets klimatpåverkan. Vidare uppges i artikeln att det, enligt statsrådet , vore bäst om Swedavia och valde att på egen hand lämna Svenskt Flyg. Om de inte gjorde det menade att hon och ansåg att regeringen skulle använda de ”direktiv och den ägarstyrning som vi har tillgång till”. I artikeln bemöter och Swedavia statsrådets uttalanden och uppger bl.a. att Svenskt Flyg är den branschorganisation som finns i , och att de inte har för avsikt att lämna Svenskt Flyg. Både och Swedavia är fortfarande medlemmar i . är ett statligt affärsverk under regeringen, är ett statligt helägt bolag. Enligt 1 kap. 6 § regeringsformen (RF) styr regeringen riket. Med undantag av vissa ärenden som gäller verkställighet inom Försvarsmakten avgörs regeringsärenden, enligt 7 kap. 3 § RF, av regeringen vid regeringssammanträde. Innebörden av detta är att beslutsfattandet i regeringen sker genom kollektivt fattade beslut. Regeringsformen tar därmed i princip avstånd från ministerstyre, dvs. rätten för ett statsråd att även statsrättsligt sett avgöra regeringsärenden. Enligt Grundlagberedningen har det ansetts bäst förenligt med det svenska systemet med självständiga ämbetsverk att rätten att ge direktiv för förvaltningsmyndigheterna ligger hos regeringen kollektivt (SOU 1972:15 s. 79 f.). Det är enligt 7 kap. 4 § statsministern som kallar övriga statsråd till regeringssammanträde och är ordförande vid sammanträdet. Minst fem statsråd ska delta i regeringssammanträdet. Av 7 kap. 5 § följer att det är departementschefen som är föredragande vid ett regeringssammanträde i de ärenden som hör till hans eller hennes departement. Statsministern kan dock förordna att ett ärende eller en grupp av ärenden, som hör till ett visst departement, ska föredras av ett annat statsråd än departementschefen. Protokoll ska enligt 7 kap. 6 § föras vid regeringssammanträden. Skiljaktiga meningar ska antecknas i protokollet. Statliga förvaltningsmyndigheter lyder, enligt 12 kap. 1 § RF, under regeringen i den mån de inte enligt regeringsformen eller annan lag lyder under . Av bestämmelsen följer att myndigheterna i princip är skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur och direktiv för särskilda fall som regeringen meddelar (prop. 1973:90 s. 397). Ett enskilt statsråd har inte rätt att befalla över myndigheterna. Regeringens rätt att meddela direktiv till myndigheterna är dock begränsad i två avseenden. För det första följer en begränsning av den s.k. legalitetsprincipen, dvs. principen om den offentliga maktens lagbundenhet (1 kap. 1 § RF). Alla samhällsorgan, inklusive regeringen, är bundna av gällande rätt. Regeringen får således inte utfärda direktiv till myndigheterna i strid med gällande rätt. För det andra följer en begränsning av 12 kap. 2 § RF. Enligt denna bestämmelse får ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpning av lag. Avsikten med dessa begränsningar av regeringens rätt att meddela direktiv till myndigheterna är att garantera den enskildes rättssäkerhet (prop. 1973:90 s. 397). Sammantaget innebär denna reglering att regeringen har att styra riket genom kollektivt fattade beslut. Myndigheterna lyder under regeringen, vilket innebär att de i princip har att följa föreskrifter av allmän natur eller direktiv för särskilda fall som meddelats av regeringen genom kollektivt fattade beslut. Myndigheterna är tillförsäkrade självständighet gentemot regeringen i ärenden som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpning av lag. Styrningen av de statliga bolagen Regeringen förvaltar och förfogar enligt 9 kap. 8 § RF över statens tillgångar, om de inte avser myndigheter eller i lag har avsatts till särskild förvaltning. Enligt 9 kap. 9 § RF beslutar om grunderna för förvaltningen av och förfogandet över statens tillgångar. Bestämmelser om förvärv och överlåtelse av egendom, däribland aktier och andelar i företag, finns i budgetlagen (2011:203). Enligt 8 kap. 3 § budgetlagen får regeringen inte utan bemyndigande förvärva aktier eller andelar i ett företag, eller på annat sätt öka statens röst- eller ägarandel i ett företag.