bet · H601MJU7 · 2019-02-19 00:00:00 — kommer ett större samverkansprojekt med ett femtiotal kommuner att drivas på området. Resultat från projektet kommer troligtvis att publiceras . Kemikalieinspektionen har även tagit fram informationsbrev om märkning av biocidbehandlade varor som skickats till relevanta företag. När det gäller förbud mot silverbehandlade textilier är bestämmelserna så att biocidprodukter som innehåller silverföreningar som inte är godkända och/eller inte är under utvärdering inom ramen för EU:s biocidförordning inte får säljas i . De silverämnen som är under utvärdering är godkända minst så länge utvärderingen pågår. har utsetts till utvärderande medlemsland för ett antal olika silverföreningar som ingår i översynsprogrammet för biocider. Det är Kemikalieinspektionen som utför utvärderingen i egenskap av behörig myndighet. I uppgiften ingår att utvärdera de risker för människors hälsa och miljön som är förknippade med användningen av silver i olika typer av biocidprodukter. Resultatet av utvärderingen presenteras i en riskbedömningsrapport som ligger till grund för kommissionens beslut om huruvida silverföreningar ska godkännas och därmed få användas som biocid även . Kemikalieinspektionen är klar med utvärderingen av fyra av de åtta–nio ämnen som de som myndighet är ansvariga för att utvärdera. När det gäller silverbehandlade textilier föreslår Kemikalieinspektionen att ämnena godkänns för användning, med undantag för vissa användningar där myndigheten har identifierat risker för människors hälsa eller miljön. Myndigheten föreslår att behandling av sportkläder eller underkläder samt behandling av textilier som används utomhus förbjuds. vid Echa stöder Kemikalieinspektionens förslag. Kemikalieinspektionen ska nu komplettera sin utvärdering med att även utvärdera om ämnena kan ha hormonstörande egenskaper. Detta innebär att det kommer att dröja ytterligare tills kommissionen kan ta beslut om ett eventuellt godkännande. När det gäller miljöeffekter och resistensutveckling av antibakteriella ämnen beslutade regeringen om en svensk strategi för arbetet mot antibiotikaresistens. Mål 3 handlar om ansvarsfull användning av antibiotika, och regeringen anför att det är viktigt att antibakteriella ämnen används klokt, ansvarsfullt och evidensbaserat i olika typer av konsumentprodukter. I rapporten tvärsektoriell handlingsplan mot antibiotikaresistens 2018–2020 – underlag för samverkansgruppens fortsatta arbete, som tagits fram på uppdrag av regeringen och utgår från regeringens strategi för arbetet mot antibiotikaresistens, framgår att Kemikalieinspektionen, tillsammans med Svenskt Vatten och , ansvarar för att betona för allmänhet och företag vikten av att antibakteriella ämnen i kemiska produkter och varor används på rätt sätt, restriktivt och inte i onödan. Vidare ska Kemikalieinspektionen genomföra en kunskapssammanställning och analys av forskningsläget när det gäller samtidig resistens mot antibiotika och biocider. Det är viktigt att klargöra om t.ex. biocider bidrar till att öka (eller underhålla) spridningen av antibiotikaresistens. Eventuella slutsatser kan komma att användas i prövningen av verksamma ämnen och biocidprodukter. Nanomaterial är ytterst små material som är i storleksordningen 1–. Nanomaterial framställs för att man vill utnyttja deras speciella egenskaper. Det kan t.ex. vara elektriska, optiska, magnetiska, kemiska eller mekaniska egenskaper. Nanomaterial används i många olika typer av produkter som färg, kosmetika, textilier, sportredskap och elektroniska produkter. Den extremt lilla storleken innebär att ett ämne kan få helt andra egenskaper när det förekommer som nanomaterial än i sin vanliga form. De speciella egenskaper som ett nanomaterial har kan innebära ökade risker för människor och miljö. Nanomaterial kan tas upp, spridas och verka i kroppen och i miljön på annat sätt än ämnena gör i sin normala storlek. Inom Reach pågår ett arbete med att inkludera nanospecifik information. fick kommissionen stöd för sitt förslag om att revidera de nio bilagorna i Reachförordningen för att införa specifika bestämmelser om nanomaterial. De nya bestämmelserna innebär att bilagorna ska anpassas till nanomaterial och innehåller även en definition av nanomaterial. Bestämmelserna omfattar alla avsiktligt tillverkade nanomaterial oavsett när de kommit ut på marknaden, och bl.a. kommer det vid registrering krävas information om nanomaterialets förmåga att tas upp i kroppen och ekotoxikologiska egenskaper. De nya bestämmelserna ska tillämpas fr.o.m. . Skälet till att införa särskilda informationskrav vid registrering av nanomaterial i kemikalielagstiftningen är att man på ett godtagbart sätt ska kunna hantera eventuella risker med nanomaterial. Kommissionen anser att riskhantering av nanomaterial bäst hanteras under Reachförordningen. Kommissionen konstaterade att den information om nanomaterial som lämnas vid registreringar av ämnen enligt Reachförordningen inte är tillräcklig. Echa har publicerat fem dokument som stöd inför registreringen av nanomaterial. Dokumenten inkluderar två nya publikationer och uppdateringar av tre existerande vägledningar för nanomaterial. På nationell nivå har Kemikalieinspektionen infört ett nytt krav på att anmäla uppgifter om nanomaterial i kemiska produkter till myndighetens produktregister. Det finns krav på att företag i ska registrera innehållet i kemiska produkter i Kemikalieinspektionens produktregister. De nya föreskrifterna innebär att de företag som rapporterar till produktregistret även måste ange om produkterna innehåller avsiktligt tillsatt nanomaterial. Syftet med den nya anmälningsplikten är att samla information om hur mycket och vilka nanomaterial som används i . Uppgifterna kan utgöra underlag om det skulle behövas lagutveckling eller andra åtgärder när det gäller nanomaterial. De nya bestämmelserna trädde i kraft och innebär att uppgifter om nanomaterial ska rapporteras till produktregistret . Bisfenol A (BPA) används framför allt för att tillverka polykarbonat- och epoxiplaster. Polykarbonatplast används bl.a. i cd- och dvd-skivor och tandfyllningsmaterial. Det kan också användas i plastflaskor och matlådor. Epoxiplast kan användas i elektronik, byggmaterial, lim, som skyddande lack i konserv- och läskburkar samt vid renovering av vatten- och avloppsrör. Bisfenol A finns också i termopapper som används till kvitton och biljetter. På EU-nivå är användning av bisfenol A reglerat i olika förordningar. Det är bl.a. förbjudet att använda ämnet i nappflaskor i hela EU. kommer ämnet också att vara förbjudet i termopapper som används i bl.a. kvitton och biljetter. I samband med beslutet om termopapper gav kommissionen även i uppdrag till Echa att utreda i vilken grad företagen går över till termopapper med det liknande ämnet bisfenol S och om det behövs åtgärder för att även begränsa användningen av denna bisfenol. Echa har i en första rapport konstaterat att användningen av bisfenol S i termopapper fördubblades . En ny studie ska utföras . Resultatet av dessa studier ska sedan ligga till grund för huruvida kommissionen ska föreslå en begränsning av bisfenol S. finns bisfenol A med på EU:s kandidatlista över särskilt farliga ämnen. Det innebär bl.a. att konsumenter på begäran har rätt att få information om en vara innehåller bisfenol A. Det finns även stränga regler för hur mycket bisfenol A som får läcka från leksaker. sänktes gränsvärdet ytterligare för bisfenol A i leksaker inom EU. Gränsvärdet för hur mycket barn ska tillåtas få i sig av ämnet om de stoppar leksaken i munnen sänktes från per liter till per liter. Vidare har ny lagstiftning antagits inom EU som bl.a. innebär att material och produkter som kan överföra bisfenol A till livsmedel som riktar sig till barn mellan noll och förbjuds. har stränga regler när det gäller bisfenol A och livsmedel och har haft ett nationellt förbud mot bisfenol A i matförpackningar för barn . Gränsvärdet för överföring från förpackning/material till livsmedel sänks från BPA per kilo till BPA per kilo livsmedel. Den nya lagstiftningen har utökats så att den också omfattar lacker och ytskikt i livsmedelsförpackningar. Enligt information från ger den nya lagstiftningen goda säkerhetsmarginaler för bisfenol A i material som kommer i kontakt med livsmedel, t.ex. lacker och ytskikt i förpackningar. De nya reglerna tillämpas från . har ett nationellt förbud mot bisfenol A vid gjutning av nya plaströr inuti befintliga tappvattenrör – rörinfodring eller s.k. relining av dricksvattenrör. Vidare har Kemikalieinspektionen inom ramen för handlingsplanen för en giftfri vardag identifierat 37 bisfenoler, utöver bisfenol A, som kan finnas på den europeiska marknaden och som kan vara hormonstörande (Bisfenoler – en kartläggning och analys, Rapport från ett deluppdrag inom Handlingsplanen för en giftfri vardag, rapport 5/17). Kemikalieinspektionen kommer att bevaka hur bisfenolerna används och arbeta för att öka kunskapen om ämnena. Sex av de ämnen som undersökts i rapporten, bland dem bisfenol A, har både hälsoegenskaper och användningsmönster som enligt Kemikalieinspektionens bedömning skulle kunna bli problematiska. Dessa sex ämnen är redan under granskning inom ramen för EU:s gemensamma kemikalielagstiftning Reach. Det innebär att användningen av ämnena kan komma att regleras på EU-nivå. För två av ämnena är Kemikalieinspektionen utvärderande myndighet. Eftersom ämnena hanteras inom EU-lagstiftningen föreslår Kemikalieinspektionen inte några nya nationella regler som begränsar användningen av bisfenoler i . I rapporten konstaterar Kemikalieinspektionen att det finns skäl att fortsätta granska ämnesgruppen bisfenoler. Kemikalieinspektionen har därför tagit fram en plan för myndighetens fortsatta arbete med ämnesgruppen. Bland annat ska myndigheten aktivt sprida resultaten från rapporten till forskare och andra myndigheter. Kemikalieinspektionen ska även informera berörda företag och branscher i om resultaten och vid behov inleda dialog med företagen. Högfluorerade ämnen (per- och polyfluorerade alkylsubstanser), s.k. PFAS-ämnen, har upptäckts i dricksvatten . De är extremt långlivade i naturen och kan störa reproduktionsförmågan. Regeringen har som en av sina högsta prioriteringar att arbeta strategiskt för att kartlägga användningen av högfluorerade ämnen, verka för utfasning av farliga ämnen och öka kunskapen om PFAS-föroreningarnas utbredning (skr. 2015/16:169). Högfluorerade ämnen är ett av fokusområdena i handlingsplanen för en giftfri vardag. Kemikalieinspektionen redovisade en strategi för regeringen för att minska användningen av högfluorerade ämnen som kan förorena miljön (Strategi för att minska användningen av högfluorerade ämnen, PFAS – Delrapport från ett regeringsuppdrag, rapport 9/16). En viktig del i strategin är bl.a. samarbete mellan olika myndigheter och andra aktörer och att öka kunskapen om ämnena. Kemikalieinspektionen redovisar i rapporten för en giftfri vardag 2015–2017, slutredovisning (rapport 6/17) att problematiken med PFAS, och i första hand föroreningen av grund-, yt- och dricksvatten, är så komplex att det har funnits behov av att förstärka samarbetet mellan samhällets aktörer. Därför har Kemikalieinspektionen tillsammans med initierat ett brett nätverk för myndigheter, forskare, länsstyrelser, kommuner och vattenproducenter. Kemikalieinspektionen driver även ett nätverk mellan närmast berörda svenska myndigheter. Kemikalieinspektionen ingår även i ett nätverk på EU-nivå som Echa driver och är aktiv i flera PFAS-relaterade forskningsprogram och nätverk både i och inom EU. Kemikalieinspektionen har också täta kontakter med forskare, vilket är nödvändigt för att bevaka den senaste kunskapen på området. Det finns även ett nordiskt samarbete, Nordiska kemikaliegruppen (NKG), som är en del av för miljö. Vidare har 37 myndigheter och forskningsinstitutioner i kommit överens om att utöka sitt samarbete för att hantera problemen med högfluorerade ämnen (PFAS). Myndigheterna har undertecknat en gemensam avsiktsförklaring om att samarbeta för att minska riskerna och öka kunskapen om PFAS. Kemikalieinspektionen har i enlighet med uppdraget för en giftfri vardag påbörjat arbetet med en EU-gemensam handlingsplan för PFAS. Som ett steg i arbetet har Kemikalieinspektionen med stöd av medel från NKG organiserat och genomfört en workshop. Syftet med workshoppen var att diskutera och arbeta för att det tas fram en EU-gemensam handlingsplan med politiska och regulatoriska strategier för PFAS. På workshoppen identifierades ett antal områden som behöver utvecklas för att förbättra möjligheterna att hantera problematiken med PFAS. Baserat på resultaten från workshoppen har Kemikalieinspektionen lämnat förslag till en underliggande strategi om svårnedbrytbara (persistenta) ämnen som skulle kunna ingå i för giftfri miljö. –lämnade Kemikalieinspektionen in förslag till harmoniserad klassificering och identifiering som särskilt farliga ämnen för perfluornonansyra (PFNA) och perfluordekansyra (PFDA). Båda ämnena har en harmoniserad klassificering och har tagits upp på kandidatförteckningen. Myndigheten har även lämnat in ett förslag på att perfluorhexansulfonsyra (PFHxS) ska betraktas som ett särskilt farligt ämne, och togs PFHxS upp på kandidatförteckningen. Kemikalieinspektionen har även tillsammans med andra medlemsländer påbörjat ett arbete för att undersöka hur PFAS, som är mycket persistenta och rörliga i miljön, men som inte med dagens kunskap uppfyller kriterierna för bioackumulation och toxicitet, bäst bör hanteras inom Reachförordningen. beslutade EU:s medlemsländer om att förbjuda flera miljöfarliga ämnen som är baserade på fluor. Förbudet träder i kraft och gäller ämnet PFOA och ämnen som kan omvandlas till PFOA (prop. 2017/18:1 utg.omr. Ämnena kan finnas i bl.a. impregnerade klädesplagg. EU har nominerat PFOA för global utfasning i , och beslut förväntas vid partsmötet (skr. 2015/16:169). Kemikalieinspektionen och den tyska miljömyndigheten lämnade gemensamt in ett förslag till Echa om att förbjuda sex högfluorerade ämnen. Det föreslagna förbudet omfattar även andra PFAS-ämnen som kan brytas ned till något av dessa sex ämnen. Detta innebär att förslaget totalt gäller en grupp med omkring 200 högfluorerade ämnen som återfinns i en mängd varor, t.ex. textilier, livsmedelsförpackningar, rengöringsmedel och kosmetika. Syftet med förslaget är att förhindra att ämnena börjar användas när andra högfluorerade ämnen fasas ut, exempelvis ämnet PFOA som kommer att bli förbjudet inom EU . Echa har överlämnat sitt yttrande om begränsningsförslaget till kommissionen. Beslut om eventuella begränsningar för denna grupp av ämnen väntas . På nationell nivå har Kemikalieinspektionen beslutat att företag ska bli skyldiga att lämna uppgifter om högfluorerade ämnen (PFAS) till myndighetens produktregister. Ändringen innebär att företag som rapporterar till Kemikalieinspektionens produktregister även måste ange om produkterna innehåller avsiktligt tillsatta PFAS-ämnen. Ämnen som är klassificerade som farliga ska redovisas oavsett i vilka halter de förekommer. De nya bestämmelserna trädde i kraft . Det innebär att uppgifter om PFAS ska rapporteras till produktregistret . Farliga ämnen i byggprodukter Krav på byggnader till skydd för vår hygien, hälsa och miljö finns bl.a. i (2010:900), förkortad PBL, och plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF. Enligt 8 kap. 4 § 3 PBL ska ett byggnadsverk ha de tekniska egenskaper som är väsentliga i fråga om skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljön. I 3 kap. 9 § PBF står följande: För att uppfylla det krav på skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö som anges i 8 kap. 4 § första stycket (2010:900) ska ett byggnadsverk vara projekterat och utfört på ett sådant sätt att det inte medför en oacceptabel risk för användarnas eller grannarnas hygien eller hälsa, särskilt inte som följd av 1. utsläpp av giftig gas, 2. förekomst av farliga partiklar eller gaser i luften, 3. farlig strålning, 4. förorening eller förgiftning av vatten eller mark, 5. bristfällig hantering av avloppsvatten, rök eller fast eller flytande avfall, eller 6. förekomst av fukt i delar av byggnadsverket eller på ytor inom byggnadsverket. Regler om material och byggprodukter och olägenheter för människors hälsa finns även i byggregler (BBR). Där anges bl.a. att material eller byggprodukter som används i byggnaden inte ska påverka inomhusmiljön eller byggnadens närmiljö negativt. När det gäller kemiska ämnen i byggmaterial anförde miljöminister följande som svar på fråga 2016/17:1329: Att minska riskerna med kemikalier i människors vardag och inte minst att skydda våra barn bättre är en prioriterad fråga för regeringen. arbetar aktivt inom EU för att öka takten i utfasningen av särskilt farliga ämnen och att minska riskerna med exponeringen för övriga farliga ämnen. När inte räcker ska ha ambitionen att pröva att gå före med nationell lagstiftning mot farliga kemikalier. I regeringens uppdrag till Kemikalieinspektionen om en handlingsplan för en giftfri vardag 2015–2017 ingår därför att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar. Kemikalieinspektionen har till regeringen lämnat förslag att nationella gränsvärden läggs fast för hur mycket hälsoskadliga kemiska ämnen som får avges från byggprodukter. Syftet är att förbättra inomhusmiljön och minska riskerna för barn och andra mot farliga ämnen som kan finnas inomhus. De nya reglerna föreslås omfatta byggprodukter som används för att konstruera golv, väggar och innertaksektioner och omfattar över 150 ämnen. Fokus är på klassificerade särskilt farliga ämnen samt ämnen med dokumenterad påverkan, t.ex. emissioner från golv med ftalater. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) anförde regeringen att det är viktigt att påverka utvecklingen inom EU. När inte räcker till ska ha ambitionen att pröva att gå före med nationell lagstiftning mot farliga kemikalier. Regeringen har redan tagit initiativ till flera förbud, och ett förslag om gränsvärden för avgivning av flyktiga ämnen från byggprodukter bereds i . lade i samråd med flera andra myndigheter fram ett förslag om att införa krav på ett dokumentationssystem för byggprodukter vid nyproduktion av vissa byggnader. Den s.k. loggboken innebär att produktinformation om de byggprodukter som ingår i byggnadsverket måste sparas. Användningen av en loggbok ger ett bättre kunskapsunderlag och en ökad spårbarhet för använda produkter och material i byggnadsverk, inklusive farliga ämnen. fick i uppdrag av regeringen att komplettera förslaget om en s.k. loggbok. Uppdraget redovisades till (2018:22 Dokumentationssystem för byggprodukter). Förslaget var på remiss och är nu under beredning. Vidare beslutade regeringen att tillsätta en kommitté för att genomföra en genomgripande översyn av byggregler m.m. I det andra delbetänkandet Resurseffektiv användning av byggmaterial (SOU 2018:51) utreder kommittén behovet av styrmedel för att minska miljöpåverkan inklusive minskad spridning av särskilt farliga ämnen under byggprocessen. Kommittén föreslår bl.a. att regeringen bör verka för en reglering av innehållsförteckningar för byggprodukter inom EU-samarbetet. Betänkandet har remitterats och är nu under beredning inom . När det gäller EU-nivån och de krav som finns där ska tillverkaren av byggprodukter enligt artikel 6.5 i förordning (EU) nr 305/2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter, den s.k. byggproduktförordningen, tillsammans med prestandadeklarationen redovisa innehåll av särskilt farliga ämnen, dvs. ämnen på kandidatförteckningen enligt Reachförordningens artikel 31 och 33. Om ett ämne finns upptaget på kandidatförteckningen innebär det att leverantörer av varor som innehåller detta ämne i en koncentration är skyldiga att ge tillräckligt med information till mottagarna av artikeln för att möjliggöra en säker användning av varan. Detta gäller om mottagarna är industriella eller yrkesmässiga användare och distributörer. Leverantören av artikeln måste lämna denna information , utan kostnad. Detta gäller också byggprodukter (enligt byggproduktförordningen). Kommissionen har publicerat en rapport i enlighet med artikel 67.1 i byggproduktförordningen där den gått igenom dagens lagstiftning och praxis i medlemsländerna när det gäller byggprodukter (COM(2014) 511). Kommissionen kom bl.a. fram till att de nuvarande bestämmelserna i byggproduktförordningen i tillräcklig utsträckning tillgodoser det särskilda behovet av information om innehållet av farliga ämnen i byggprodukter för att stärka den inre marknaden för byggprodukter. Det bör dock bedömas vidare – och om tillämpligt behandlas enligt relevanta instrument i EU:s lagstiftning – om det finns ett behov av ytterligare alternativ för att informera slutanvändare om förekomsten av ämnen i byggprodukter och för att kunna garantera en hög nivå av skydd för säkerhet och hälsa för arbetstagare som använder byggprodukter och användare av byggnadsverk, inbegripet hänsyn till krav på återvinning och/eller återanvändning av delar eller material. Enligt uppgift från har kommissionen tagit fram en harmoniserad metod för att mäta avgivning av flyktiga och semiflyktiga ämnen (VOC och SVOC). Om ett medlemsland har bindande lagkrav för emissionsmätning blir metoden relevant i det landet. Enligt Kemikalieinspektionen förbättrar metoden genomförandet av det lagförslag om gränsvärden för avgivning av flyktiga ämnen från byggprodukter som håller på att beredas i (se ovan) och innebär en obligatorisk emissionsmätning och gränsvärden för VOC och SVOC i golv-, vägg- och takprodukter. När det gäller kemikalieskatt beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera behovet av nya ekonomiska styrmedel på kemikalieområdet och, om sådant behov finns, vilken typ av styrmedel som har bäst förutsättningar att vara verkningsfullt och kostnadseffektivt. Utredningen, som tog namnet , redovisade sitt uppdrag i betänkandet Kemikalieskatt – Skatt på vissa konsumentvaror som innehåller kemikalier (SOU 2015:30). Utredningen valde att ta fram förslag som minskar förekomsten av farliga ämnen i människors hemmiljö och föreslog bl.a. en skatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor) gör regeringen med beaktande av Kemikalieinspektionens rapport kemiska ämnen i byggprodukter – förslag till nationella regler (rapport 8/15) bedömningen att det inte finns skäl att för tillfället gå vidare med förslag om en punktskatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid. Reglering av silver i konsumentprodukter Inledningsvis vill utskottet understryka vikten av att begränsa och reglera farliga ämnen för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat olika farliga ämnen och vikten av att begränsa dessa till skydd för människors hälsa och miljön. När det gäller silver som används i textilier i ett antibakteriellt syfte konstaterar utskottet att det är tillåtet att använda silver i detta syfte men att arbete pågår på EU-nivå. Kemikalieinspektionen har i sitt arbete som utvärderande medlemsland för ett antal olika silverföreningar som ingår i översynsprogrammet för biocider föreslagit ett förbud mot att använda silver vid bl.a. behandling av sportkläder och textilier som används utomhus. Utskottet ser fram emot resultatet av detta arbete. Vidare finns det bestämmelser för märkning av och information om biocidbehandlade varor i olika förordningar på EU-nivå. Utskottet noterar att om ytterligare informationskrav ska vara aktuella måste bl.a. hänsyn tas till den inre marknaden och den fria rörligheten av varor. Kemikalieinspektionens informationsinsatser om märkning av biocidbehandlade varor och tillsyn på området är viktiga i sammanhanget.