bet · H601JuU21 · 2019-05-06 00:00:00 — Som underlag för den bedömningen ska åklagaren eller rätten begära in en utredning från Kriminalvården. Särskilda överväganden bör enligt utredningen göras när det gäller lämpligheten i att besluta om hemarrest eller områdesarrest för barn. Om den misstänkte är ska Kriminalvården, vid utförandet av lämplighetsutredningen, ta kontakt med . Utredningen föreslår även en begränsning av häktningstiderna, lagstiftad rätt till mänsklig kontakt och särskilda regler för frihetsberövade barn. De särskilda reglerna för barn innebär bl.a. att häktade under ska förvaras på ett särskilt ungdomshem. Åklagaren får besluta att barnet i stället ska förvaras i häkte om det finns mycket starka skäl mot förvaring på ett särskilt ungdomshem. Utredningens förslag har remitterats och bereds inom . Regeringen har aviserat att en proposition kommer att beslutas . överlämnade regeringen proposition 2017/18:186 Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter till . Regeringen föreslår i propositionen en lag om inkorporering av . Regeringen anför att genom inkorporeringen ges ställning som svensk lag, vilket innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . Regeringen uppger vidare bl.a. att det vid sidan av en inkorporering krävs en fortsatt transformering av bestämmelser i nationell rätt för att ska få genomslag. biföll regeringens förslag. beslutade även om ett tillkännagivande om att regeringen ska följa upp att konventionen följs och används i enlighet med svensk rätt. Lagändringarna träder i kraft (bet. 2017/18:SoU25, rskr. 2017/18:389). Regeringen utsåg en särskild utredare som ska kartlägga och belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med FN:s konvention om barnets rättigheter. Regeringen uppger att kartläggningen har som mål att ge stöd i det fortsatta arbetet med att överföra bestämmelser inom olika rättsområden. Uppdraget ska redovisas (dir. 2018:20). Det kan vidare nämnas att () överlämnade en skrivelse till justitie- och inrikesministern med en begäran om att regeringen ska vidta vissa åtgärder för att stärka rättssäkerheten för barn som misstänks för brott (dnr 3.5.1:0710/17). BO föreslår bl.a. följande: – Genomför en genomlysning och kartläggning av hur barns rättigheter tillvaratas i samband med att barn i icke-straffmyndig ålder utreds misstänkta för att ha begått allvarliga brott. I kartläggningen bör övervägas att inrätta lokala barnahus för myndighetssamverkan kring barn som misstänks för brott. – Tydliggör i lagstiftningen att ett barn ska betraktas som oskyldigt till dess barnets skuld blivit lagligen fastställd. – Alla barn som misstänks för allvarliga brott, såväl straffmyndiga barn som barn som inte har uppnått straffmyndig ålder, ska ha tillgång till en offentlig försvarare eller ett juridiskt biträde från första förhöret. BO:s skrivelse bereds inom . har uppmärksammat frågan om barn som misstänks för brott och presenterade en handbok, Om handläggningen av ärenden och bevistalan där den som kan misstänkas är . innehåller såväl rättslig som praktisk vägledning i frågor som rör åklagares handläggning av utredningar enligt 31 § LUL där den som kan misstänkas är . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om bevistalan, senast (2018/19:JuU15 s. 17 f.). Utskottet föreslog då att skulle göra ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda systemet med bevistalan så att åklagare i högre utsträckning själva ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas. Utskottet anförde bl.a. följande. Att barn som är misstänkta för brott inte ställs inför rätta handlar bl.a. om att skydda barnet och dess rättigheter. Men detta kan också drabba det enskilda barnet, eftersom det inte finns någon möjlighet för utomstående att pröva om bevisningen mot det brottsmisstänkta barnet håller för en fällande dom. Därmed kan det utpekade barnet aldrig rentvås. Om fel person utpekas leder det inte bara till att ett oskyldigt barn stämplas som förövare, dessutom går den riktiga gärningsmannen fri. Om en förundersökning leder fram till att ett barn misstänks för ett mycket allvarligt brott, t.ex. att ha dödat en annan människa, bör detta alltid prövas i domstol genom bevistalan. Det handlar både om att gå till botten med brottslighet och ge brottsoffer upprättelse. Barn ska inte straffas, men barn ska inte heller berövas chansen att bli rentvådda från felaktiga misstankar om mycket grova brott. Därför bör systemet med bevistalan ses över, varvid det bl.a. bör övervägas om åklagare i ökad utsträckning själv ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas. Utskottet föreslår därför att tillkännager vad utskottet här anfört. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:170). När det gäller yrkandet om att regeringen bör återkomma med förslag som ligger i linje med vad som föreslås i utredningsbetänkandet Färre i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52) när det gäller barn och häktning, så behandlades ett liknande motionsyrkande i betänkande 2017/18:JuU30 (s. 6 f.). Utskottet avslog motionsyrkandet med hänsyn till att det ovannämnda betänkandet bereddes inom och att beredningen inte borde föregripas. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:378). Barnrättsdirektivet ger barn vissa rättigheter under förundersökningen och vid handläggningen av brottmål i domstol. När det gäller frågan om vilka förfaranden som omfattas av direktivets tillämpningsområde gör utskottet ingen annan bedömning än regeringen, vilket bl.a. innebär att utredningar om brott som misstänks vara begångna av den som inte fyllt och som bedrivs enligt lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare inte omfattas av direktivets tillämpningsområde. Utskottet är därför inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2018/19:3049 (C) yrkande 1 om att direktivets rättigheter bör omfatta även dessa fall. Motionen avstyrks således. En annan sak är, som regeringen också anför, att barns rättigheter under en utredning om huruvida ett brott har begåtts bör vara likartade oavsett om de är straffmyndiga eller inte. Utskottet anser vidare att regeringens förslag till lagändringar i syfte att genomföra barnrättsdirektivet och åtgärder för ett effektivt försvar är ändamålsenligt utformade och bör antas av . När det gäller frågan om att åklagare på eget initiativ ska kunna inleda bevistalan när den misstänkte är delar utskottet motionärernas uppfattning om att systemet med bevistalan bör ses över, varvid det bl.a. bör övervägas om åklagare i ökad utsträckning själva ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas. Med hänsyn till att beslutat om ett tillkännagivande med detta innehåll finns det enligt utskottets mening dock ingen anledning att nu vidta någon ytterligare åtgärd med anledning av motionerna 2018/19:3049 (C) yrkande 2 och 2018/19:3044 (V) yrkande 2, varför dessa avstyrks. När det gäller frågan om att barn som misstänks för brott som kräver häktning bör placeras i en miljö som är särskilt anpassad för barn och unga har, som framkommit ovan, Häktes- och restriktionsutredningen föreslagit lagändringar för att väsentligt minska antalet barn som är intagna på häkten. Utredningens förslag har remitterats och bereds nu i . Utskottet, som anser att beredningen av frågorna inte bör föregripas, ser därför ingen anledning för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:3044 (V) yrkande 1, som därmed avstyrks. Slutligen anser utskottet att även den föreslagna ändringen i om att övervakningsnämnden ska ges möjlighet att lämna information om förenklad delgivning är ändamålsenligt utformad och bör antas. Utskottet tillstyrker således propositionen i dessa delar. Offentliga funktionärers rätt till gottgörelse för rättegångskostnad Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändring i lagen om offentliga funktionärers rätt till gottgörelse för rättegångskostnad i vissa mål m.m. Offentliga funktionärer är sådana arbetstagare eller uppdragstagare inom framför allt stat och kommun som avses i 1 § lagen (1981:1310) om offentliga funktionärers rätt till gottgörelse för rättegångskostnad i vissa mål m.m. En offentlig funktionär som friats från ett enskilt åtal för brott i utövningen av tjänsten har rätt att få ersättning av sin arbetsgivare för den rättegångskostnad som domstolen har förpliktat målsäganden att betala, men som han eller hon inte har betalat. Samma sak gäller om ett enskilt anspråk mot funktionären ogillats. Rätten till ersättning förutsätter att domen har fått laga kraft (5 § i lagen). En offentlig funktionärs rätt till ersättning före ett lagakraftvunnet domstolsavgörande Möjligheten för den offentliga funktionären att få ersättning för kostnaden från sin arbetsgivare infördes i samband med att den tidigare gällande begränsningen i möjligheten att väcka enskilt åtal eller skadeståndstalan för brott som begåtts av vissa offentliga funktionärer togs bort. I förarbetena anförs att det kan förefalla naturligt att den offentliga funktionären vid en friande dom inte ska behöva vara hänvisad till att själv försöka driva in den sannolikt osäkra fordran som motpartens skyldighet att ersätta funktionärens rättegångskostnader innebär (prop. 1981/82:34 s. 22). Bestämmelsen är alltså huvudsakligen avsedd att skydda den offentliga funktionären från att i slutänden inte få någon ersättning alls för sina ombudskostnader. har påtalat att gällande ordning innebär att funktionären kan behöva betala t.ex. ombudskostnader med egna medel i avvaktan på att ett avgörande har fått laga kraft och har föreslagit att arbetsgivaren ska kunna ge förskott till funktionären (se skrivelse , Ju2002/1594/DOM). framställan föranleddes av en skrivelse till från dåvarande som framhöll att risken för att behöva vänta på ersättning för sina rättegångskostnader kan leda till att handläggare är överdrivet passiva i myndigheternas ärendehantering. ansåg också att det är otillfredsställande att arbetsgivaren är hindrad att lämna ekonomiskt stöd till sina anställda innan det finns ett lagakraftvunnet avgörande, även då talan är tydligt ogrundad och kan liknas vid trakasserier. Regeringen föreslår att arbetsgivaren, i de fall som avses i 5 § lagen om offentliga funktionärers rätt till gottgörelse för rättegångskostnad i vissa mål m.m., ska ersätta den offentliga funktionären redan innan ett domstolsavgörande har fått laga kraft. Om avgörandet därefter överklagas och ändras i högre rätt ska den offentliga funktionären bli återbetalningsskyldig. Återbetalningsskyldigheten föreslås också gälla i den mån målsäganden eller käranden senare betalar utdömd ersättning för rättegångskostnader till den offentliga funktionären. Regeringen föreslår att lagändringen ska träda i kraft . Propositionen har i denna del inte lett till några motionsyrkanden eller andra invändningar under utskottsbehandlingen. Utskottet anser att regeringens lagförslag är ändamålsenligt utformat och att det bör antas, varför utskottet tillstyrker propositionen i denna del. Barnrättsdirektivets tillämpningsområde, punkt 2 (C, L) av (L) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3049 av och (båda C) yrkande 1. Vi instämmer inte i regeringens uppfattning att de barn som är misstänkta för brott ska undantas från direktivets tillämpningsområde utan anser att även dessa fall borde omfattas av direktivet och därmed borde ha inbegripits i den nya lagstiftningen. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag som ökar rättssäkerheten även för de som är och som är misstänkta för brott. Alternativ till häktning för misstänkta under , punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3044 av m.fl. (V) yrkande 1. Jag gör en annan bedömning än regeringen när det gäller artikel 10 i barnrättsdirektivet och dess förenlighet med lagstiftningen om häktning av barn. I artikel 10.1 stadgas att frihetsberövande av barn ska begränsas till en så som möjligt och att hänsyn ska tas till barnets ålder och personliga situation samt till särskilda omständigheter i det enskilda fallet. Enligt artikel 10.2 ska frihetsberövande av barn, särskilt häktning, endast beslutas som en sista utväg. Det bör därför införas ett förbud både mot isolering av unga och mot att placera barn och unga i häkten. Mot denna bakgrund finns det anledning att åter lyfta fram kraven om att regeringen skyndsamt bör återkomma med de förslag till lagändringar som föreslås i betänkandet Färre i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52) när det gäller misstänkta under . Förslagen innebär bl.a. att barn som misstänks för brott som kräver häktning placeras i en miljö som är särskilt anpassad för barn och unga. Åklagares möjlighet att inleda s.k. bevistalan, punkt 3 (C) (C) anför: Jag vill, i likhet med motionärerna i motion 2018/19:3049 yrkande 2 (C), att åklagare ska ges en rätt att självständigt väcka bevistalan och att sådan bör väckas regelmässigt i fall av dödligt våld och när det gäller grova sexualbrott. Mot bakgrund av det tillkännagivande som beslutat om att regeringen bör utreda systemet med bevistalan så att åklagare i högre utsträckning själv ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas, avstår jag dock från att reservera mig till förmån för motionen. Åklagares möjlighet att inleda s.k. bevistalan, punkt 3 (V) (V) anför: Jag vill, i likhet med motionärerna i motion 2018/19:3044 yrkande 2 (V), att åklagare på eget initiativ ska kunna inleda bevistalan när den misstänkte är . Mot bakgrund av det tillkännagivande som beslutat om att regeringen bör utreda systemet med bevistalan så att åklagare i högre utsträckning själv ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas, avstår jag dock från att reservera mig till förmån för motionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2018/19:71 Genomförandet av barnrättsdirektivet och några andra straffprocessuella frågor: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:1310) om offentliga funktionärers rätt till gottgörelse för rättegångskostnad i vissa mål m.m. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i häkteslagen (2010:611). 2018/19:3044 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som ligger i linje med vad som föreslås i betänkandet Färre i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52) i fråga om barn och häktning och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som syftar till att åklagare på eget initiativ ska kunna inleda bevistalan när gärningspersonen är , och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:3049 av och (båda C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att direktivets rättigheter bör omfatta utredningar om brott som misstänks vara begångna av den som inte fyllt , och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om bevistalan och tillkännager detta för regeringen. [1] och rådets direktiv /48/EU av om rätt till tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden och förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder samt om rätt att få en tredje part underrättad vid frihetsberövande och rätt att kontakta tredje parter och konsulära myndigheter under frihetsberövandet. Jag ska fatta mig kort i denna sena timme. Jag yrkar bifall till reservation, nr 1. Inledningsvis vill jag säga att regeringens proposition om genomförande av barnrättsdirektivet och några andra straffprocessuella frågor till stora delar är bra. Dock finns det några saker som saknar och särskilt vill lyfta fram. Direktivet omfattar enligt regeringen inte utredningar om brott som misstänks vara begångna av någon som inte fyllt och som bedrivs enligt lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. instämmer inte i uppfattningen att de barn som är misstänkta för brott ska undantas från direktivets tillämpning utan anser att även dessa fall måste omfattas av den nya lagstiftningen. I betänkandet anges att utredningar mot barn som är misstänkta ytterst syftar till att ge klarhet i vad som har hänt för att den ska kunna sätta in resurser. Dock har vi vid ett antal tillfällen sett uppmärksammade fall som tydligt visat på behovet av att vid allvarliga brottsmisstankar kunna vidta ytterligare rättsliga åtgärder. Genomförande av barnrättighetsdirek-tivet och några andra straffrättsprocessuella frågor Frågan om bevistalan är viktig både ur ett brottsofferperspektiv och ur ett barnperspektiv. Denna fråga diskuterade vi här inne för någon vecka sedan, vilket ledde till ett tillkännagivande i frågan. Det är därför onödigt att fördjupa sig ytterligare här . Vi kan konstatera att det är bra att vi nu har ett tillkännagivande på plats, och vi väljer därför att endast lämna ett särskilt yttrande i denna fråga. har ingen invändning i sakfrågan utan anser att regeringen har lagt fram ett bra lagförslag. Däremot skulle jag vilja lyfta fram den ständigt mycket aktuella frågan om häktning av barn, vilket borde förbjudas. Både själva häktningen av barn och den mycket väl använda isoleringen med restriktioner som används i häkten måste få ett slut. har under återkommande år kritiserats av för den utbredda häktningen av barn. Frågan har utretts. Det finns förslag som måste bli lag, och det måste ske . Därför tar jag tillfället i akt att påpeka detta ytterligare en gång: Förbjud häktning av barn! Förbjud isolering av barn! ska bli svensk lag. Även det är välkommet, men då måste också häktning av barn förbjudas. En annan fråga som jag också vill passa på att lyfta fram är barn som är och som begår brott. Eftersom de inte är straffmyndiga kan de inte dömas till något straff, men däremot är det viktigt att det ändå sker en utredning om vad som har hänt. Detta kallas för bevistalan, och den kan enbart väckas av socialnämnden, eller barnets vårdnadshavare och i vissa fall av åklagare. Det är viktigt att grova brott utreds, inte minst för att bringa klarhet i vad som har skett, för brottsoffrets skull men även för att unga personer som har begått brott ska få nödvändig hjälp och inte fastna i kriminellt beteende. Detta är något som ett enigt justitieutskott står bakom, och det är riktigt bra. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation 2. Alla barn har samma grundläggande rättigheter och lika värde. Ingen får diskrimineras. Barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet. Varje barn har rätt att överleva, leva och utvecklas. Barn har rätt att uttrycka sina åsikter och få dem beaktade i alla frågor som rör dem. Dessa artiklar är de fyra huvudprinciperna i FN:s konvention om barns rättigheter. De är grundpelarna för barns och ungas rätt till en trygg, säker och bra uppväxt. Med som lag blir det tydligare att domstolar och rättstillämpare måste ta hänsyn de rättigheter som följer av vid avvägningar och bedömningar som görs i beslutsprocesser som rör barn. Jag tänker att det viktigaste ändå är att alltid stå upp för barns bästa i alla lägen. Och visst finns det att göra, inte minst när det handlar om utsatta barn. finns det mycket samhället kan göra för att leva upp till förväntningar och lagstiftningar, och i det ljuset är detta direktiv en sak - barnrättsdirektivet, rättssäkerhetsgarantier för barn som är misstänkta straffrättsligt. Direktivet utgör en del av den så kallade färdplanen, som är en av EU antagen resolution om en färdplan för att stärka misstänktas och tilltalades rättigheter vid straffrättsliga förfaranden. Lagförslaget innehåller regler om misstänkta barns rätt till ett effektivt försvar, information och individuell bedömning. Det handlar också om regler för hur barn ska behandlas vid frihetsberövande och deras rätt till skydd av privatlivet. Frihetsberövade barn ska ges särskilda rättigheter, och frihetsberövandet ska naturligtvis begränsas till så som möjligt och verkligen vara en sista utväg. När det gäller barn omfattas de inte av direktivet, utan där gäller lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. I stort kan vi nog säga att utskottet är överens. Det finns ett tillkännagivande till regeringen om att åklagare ska kunna inleda bevistalan när de misstänkta är . Utredningen har remitterats, och en proposition kommer , varför utskottet inte tycker att det är nödvändigt att tillkännage detta en gång till. Detsamma gäller den utredning som handlar om vilka lagändringar som behöver göras för att väsentligt minska antalet barn på häkten. Den utredningen har remitterats och bereds nu och kommer till när beredningen är klar. Med detta sagt yrkar jag bifall till justitieutskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)