bet · H701FiU18 · 2019-11-14 00:00:00 — Införandebidraget beräknas och fastställs genom att utfallet för varje kommun och landsting enligt de föreslagna förändringarna jämförs med utfallet enligt nu gällande regler för kommunalekonomisk utjämning. Regeringen föreslår att införandebidraget i likhet med vad som tillämpats vid tidigare förändringar av systemet finansieras av samtliga kommuner och landsting, inom ramen för anslaget för kommunalekonomisk utjämning, där regleringsposten ingår. riksdagsbeslut när det gäller negativa marginaleffekter av inkomstutjämningen Den parlamentariska kommitté som senast gjorde en översyn av utformningen av den kommunalekonomiska utjämningen hade bl.a. i uppdrag att utreda om det finns tillväxthämmande faktorer i inkomstutjämningen (SOU 2011:39 Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen). En enig kommitté bedömde att det saknas belägg för att inkomstutjämningen är tillväxthämmande. pågick en debatt om marginaleffekter som uppstod av inkomstutjämningen. Negativa sådana ansågs kunna uppstå om utjämningen baserades på den genomsnittliga skattesatsen. En kommun med låg skattesats skulle då kunna få en bidragsminskning som är större än ökningen av skatteintäkterna, om kommunens skattekraft ökar snabbare än den genomsnittliga skattekraften. beslutade därför om förändringar av bl.a. inkomstutjämningen för att motverka negativa marginaleffekter (prop. 2013/14:1 utg.omr. 25, bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14:69). Ändringarna trädde i kraft . förändrades inkomstutjämningen för både kommuner och landsting till i princip de regler som gällde (prop. 2015/16:1 utg.omr. 25, bet. 2015/16:FiU3, rskr. 2015/16:105). Regeringen motiverade förändringen med att de ändringar som infördes var mer än vad som krävdes för att undvika negativa marginaleffekter. Tillväxthämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen genomför en granskning av tillväxthämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen. Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport med planerad publicering . anser att det finns en risk för bieffekter som påverkar tillväxten negativt i nuvarande system. Detta grundar sig i att inkomstutjämningen minskar kommunernas incitament att generera ekonomisk tillväxt eftersom en ökning i den egna skattebasen innebär att utjämningen ger mindre bidrag eller högre avgift – så att inkomstökningen netto nästintill uteblir. Dessutom riskerar inkomstutjämningen att påverka kommunernas val av skattesats. Syftet med granskningen är att undersöka om inkomstutjämningen är utformad i enlighet med statens mål för de allmänna bidragen till kommuner, eller om utjämningen har bieffekter som påverkar kommunernas tillväxt negativt. Granskningsrapport från , RIR 2019:29 lämnade sin granskningsrapport Det kommunala utjämningssystemet – behov av mer utjämning och bättre förvaltning till . I rapporten har granskat systemet för kommunalekonomisk utjämning. överlämnade till regeringen som ska redovisa för vad den har gjort eller tänker göra med anledning av rapporten. övergripande slutsats är att systemet för kommunalekonomisk utjämning inte är utformat så att kommunerna kan ge kommuninvånarna en i huvudsak likvärdig service utan större skillnader i skattesatser. Kommunerna har skilda demografiska och geografiska förutsättningar. Dessa förutsättningar bedöms ge varierande ekonomiska förutsättningar, även om det finns ett utjämningssystem som är tänkt att leda till likvärdighet. menar att det finns en outnyttjad förbättringspotential i utjämningsystemet i detta avseende. rekommenderar regeringen att utveckla systemet så att det i större utsträckning utjämnar för kommunernas olika förutsättningar. rekommenderar även regeringen att ge i uppgift att utveckla och vårda utjämningssystemet med utgångspunkt från en förvaltningsplan. konstaterar att regeringen lämnat en proposition med förslag om att kostnadsutjämningssystemet utvecklas i den riktning som rekommenderar. Den omfördelning av medel som propositionens förslag innebär bedöms dock inte vara tillräcklig för att åtgärda de identifierade bristerna, eftersom kommunala kostnader i kommuner med stor yta, få invånare och liten andel som bor i tätort fortfarande underskattas systematiskt. Enligt behöver omfördelningen öka mer än vad regeringen föreslår för att systemet ska kunna fungera i enlighet med intentioner. För att göra det behöver det enligt tas fram ett bättre underlag över kostnader för service i områden med glesare bebyggelse. Utskottet står bakom regeringens bedömning att det är viktigt att systemet för kommunalekonomisk utjämning utvecklas i takt med samhällsutvecklingen och att kostnadsutjämningen särskilt ses över med jämna mellanrum för att säkerställa att den i tillräcklig grad fångar upp strukturella behovs- och kostnadsskillnader. Utskottet konstaterar att löpande förändringar i enstaka modeller kan få stora effekter på utfallet för enskilda kommuner och delar därför regeringens bedömning om att det är lämpligare att göra en samlad översyn av hela kostnadsutjämningen med mellanrum. Utskottet kan också notera att de förändringar som föreslås i propositionen, t.ex. en högre grad av indexering, kommer att bidra till en ökad aktualitet i systemet, vilket utskottet välkomnar. Vidare instämmer utskottet i regeringens bedömning att det kommunalekonomiska utjämningssystemet i sin helhet bör ses över med jämna mellanrum, men att det finns skäl att däremellan se över kostnadsutjämningen separat för att säkerställa att systemet i tillräcklig grad beaktar samhällsutvecklingen. Utskottet kan vidare notera att lämnat en granskningsrapport till om det kommunala utjämningssystemet och att det även pågår en granskning av tillväxthämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen. Utskottet vill invänta regeringens svarsskrivelse på rapporten innan ytterligare åtgärder vidtas när det gäller det kommunala utjämningssystemet. Utskottet kan avslutningsvis konstatera att kostnadsutjämningssystemet är statsfinansiellt neutralt. Summan av alla bidrag i kostnadsutjämningen är lika stor som summan av alla avgifter. Som vid tidigare förändringar av systemet anser utskottet i likhet med regeringen att kommuner och landsting bör ges möjlighet till en successiv omställning genom ett införandebidrag som finansieras av samtliga kommuner och landsting inom ramen för kommunalekonomisk utjämning. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Avslag på propositionen, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2019/20:3383 av m.fl. (L). Jag anser att kommunerna och landstingen förtjänar långsiktiga planeringsförutsättningar. Regeringens förslag om att genomföra stora ändringar i kostnadsutjämningen med fyra månaders varsel är för att kommunsektorn ska hinna förbereda sig på effekterna av det nya systemet. Dessutom slår förslaget i flera fall mot regionala tillväxtmotorer som residensstäder och medelstora kommuner, vilket riskerar att försvaga tillväxtförutsättningarna i hela landet. De lagändringar som utskottet föreslår att ska ställa sig bakom löser inte heller de grundläggande problem som finns i dagens utjämningssystem och i ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna. Sammanfattningsvis anser jag att det finns flera problem med förslaget. Regeringens lagförslag bör därför avslås. Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: a) antar regeringens förslag till lag om ändringar i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning med den ändringen att – 17 a § ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3, – ingressen ska ha den lydelse som följer av detta, – lagen ska träda i kraft , b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen om att regeringen ska återkomma med justeringar av förslaget innan ikraftträdandet och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3385 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt bifaller delvis proposition 2019/20:11. Vi anser att förslaget till ikraftträdande av ändringarna i lagen om det kommunala utjämningssystemet ligger alltför nära i tiden. Ett ikraftträdande ger inte kommunerna nödvändig tid för omställning. bör därför besluta om att lagstiftningen ska träda i kraft . Delar av regeringens förslag påverkar dessutom förutsättningarna för tillväxt i hela landet negativt, t.ex. beaktas inte storstädernas speciella utmaningar, som infrastrukturkostnader till följd av spårbunden trafik. bör därför rikta ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med justeringar av förslaget så att kostnadsutjämningssystemet inte försämrar förutsättningarna för kommuner med snabb befolkningstillväxt innan lagförslaget träder i kraft . Framtida utformning av det kommunala utjämningssystemet, punkt 3 (M, KD) av (M), (M), (M), (KD) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3384 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3385 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2019/20:124 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2019/20:1457 av m.fl. (M), 2019/20:1614 av m.fl. (C), 2019/20:1751 av m.fl. (C), 2019/20:1755 av Per Åsling (C) yrkande 5 och 2019/20:2358 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2358 av (M) yrkande 3. Vi är kritiska till att regeringen inte har tagit ett helhetsgrepp om utjämningssystemet utan valt att utelämna inkomstutjämningen, som är den viktigaste delen och där de skadliga tillväxteffekterna av systemet är som störst. Dessutom anser vi att de demografiska faktorerna i det nuvarande och i det föreslagna systemet inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till stora kostnader och investeringsbehov, inom t.ex. infrastruktur, kollektivtrafik, sjukvård, omsorg, skola och förskola, som hög inflyttning och stark tillväxt för med sig. Risken med detta är att incitamenten för kommuner och regioner att främja tillväxt försvinner, till skada för hela landets tillväxt. bör därför rikta ett tillkännagivande till regeringen om att tillsätta en utredning som ser över hela det kommunala utjämningssystemet. Inom ramen för utredningen bör följande ses över: • möjligheterna till en regional modell • fördelningen mellan landsting som är nettobetalare respektive nettomottagare och ansvarsfördelningen mellan staten och kommunsektorn. Därutöver bör regeringen kompensera kommunsektorn så att ingen kommun eller landsting sammantaget får mindre resurser till följd av regeringens förslag i propositionen. Framtida utformning av det kommunala utjämningssystemet, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:124 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3384 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3385 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4 samt 2019/20:1457 av m.fl. (M), 2019/20:1614 av m.fl. (C), 2019/20:1751 av m.fl. (C), 2019/20:1755 av Per Åsling (C) yrkande 5 och 2019/20:2358 av (M) yrkandena 1–3. Skillnaderna i total skattesats är stor mellan landets lågskattekommuner och de med hög skattesats. Dessa skillnader har också ökat trendmässigt . En studie på området finner inte stöd för att skillnaderna skulle bero på vald servicenivå eller effektivitet. Det ligger därför nära till hands att tro att skillnaderna till stor del har strukturella orsaker som utjämningssystemet inte fullt ut klarar av att balansera. Den senaste utredningen av det kommunala utjämningssystemet var avgränsad till att enbart analysera och lämna förslag på ändringar i kostnadsutjämningssystemet. Det innebar att inkomstutjämningssystemet, som är den bärande delen i det kommunala utjämningssystemet, lämnades åt sidan. Jag menar att hela det kommunala utjämningssystemet bör utredas samlat och förutsättningslöst. bör därför rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt tillsätta en parlamentarisk utredning som får i uppdrag att utreda hela det kommunala utjämningssystemet för att göra det mer rättvist. Regeringen bör också se till att hela det kommunala utjämningssystemet löpande ses över. Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting, punkt 2 (KD) (KD) anför: Det är viktigt att kostnadsutjämningen, som är den mindre delen av det kommunala utjämningssystemet, även syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och regioner. Ur det perspektivet är förslagen i propositionen rimliga. Införandet av det nya systemet skapar dock stora problem ur ett planeringsperspektiv för de kommuner och regioner som får minskade bidrag alternativt ökade utgifter. Vi kristdemokrater föreslår därför i vårt förslag till statens budget att avsätts för detta ändamål inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Framtida utformning av det kommunala utjämningssystemet, punkt 3 (V) (V) anför: Jag ställer mig bakom regeringens lagförslag, som är ett steg i rätt riktning, men anser egentligen att det inte är tillräckligt. Staten skulle behöva bidra med betydligt mer resurser än vad som görs . Jag är kritisk till propositionens förslag om att ta bort försörjningsstöd som förklarande variabel vid beräkningen av standardkostnaden för individ- och familjeomsorg. Jag delar inte regeringens bedömning att försörjningsstöd ger kommunerna negativa incitament i ansträngningarna att stötta människor med försörjningsstöd att komma över i egen försörjning. Kommunerna arbetar för invånarnas bästa, och beslut om ekonomiskt bistånd fattas i enlighet med socialtjänstlagen och inte för att påverka kommunens kostnadsutjämning. Jag är också kritisk till att systemet utjämnar för skillnader i lönekostnader eftersom jag menar att de är påverkbara och därför borde ha tagits bort, eller också borde de ses över. Vidare anser vi inom att hela det kommunala utjämningssystemet bör utredas förutsättningslöst. Jag har därför i en reservation föreslagit att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att en parlamentarisk utredning skyndsamt bör tillsättas och som får i uppdrag att se över hela det kommunala utjämningssystemet för att göra det mer rättvist. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2019/20:11 Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. 2019/20:3383 av m.fl. (L): avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. 2019/20:3384 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kompensera de kommuner och regioner som får stor negativ bidrags- eller avgiftsförändring av propositionens förslag till ändrat kostnadsutjämningssystem och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda utjämningssystemet som helhet för att bättre ta hänsyn till tillväxtkommuners ökade kostnader, utreda möjligheten till en mer regional modell för utjämning samt utreda effekterna av ett ökat statligt ansvar för skatteutjämningssystemet, och detta tillkännager för regeringen. 2019/20:3385 av m.fl. (M): 1.Riksdagen beslutar att den föreslagna lagstiftningen träder i kraft . 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen innan det i motionen föreslagna ikraftträdandet ska återkomma med justeringar av förslaget så att kostnadsutjämningssystemet inte försämrar förutsättningarna för kommuner med snabb befolkningstillväxt och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska kompensera kommuner och landsting med höjda generella statsbidrag så att inte någon kommun eller något landsting sammanlagt får mindre resurser till följd av förslaget, och detta tillkännager för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska tillsätta en översyn av hela det kommunala utjämningssystemet, inklusive inkomstutjämningen, som särskilt beaktar systemets inverkan på kommuner och landsting som växer och på tillväxten i och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:124 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en parlamentarisk utredning skyndsamt bör tillsättas som får i uppdrag att utreda hela det kommunala utjämningssystemet i syfte att göra det mer rättvist, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att hela det kommunala utjämningssystemet löpande bör ses över och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1457 av m.fl. (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda det kommunala utjämningssystemet i syfte att förbättra möjligheten för landsbygdskommuner att finansiera sina egna behov och att staten tar över ansvaret för finansiering av utjämningen, och detta tillkännager för regeringen. 2019/20:1614 av m.fl. (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra till regeringen att lägga fram förslag till kostnadsutjämning som säkerställer tillväxtens kostnader och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1751 av m.fl. (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra till regeringen att lägga fram förslag till kostnadsutjämning som säkerställer tillväxtens förutsättningar och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1755 av Per Åsling (C): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av ett nytt, solidariskt och effektivt skatteutjämningssystem som ger långsiktiga och rättvisa förutsättningar för välfärd i hela och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2358 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av skatteutjämningssystemet i syfte att utjämna förutsättningar och inte utfall och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att översynen ska syfta till att inte ställa kommuner och landsting mot varandra utan i stället låta staten fullt ut kompensera de kommuner som behöver kompenseras för olika förutsättningar och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att översynen ska syfta till att möjliggöra för staten att dra in utjämningsbidrag till kommuner som inte tar ansvar för sin ekonomi och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning 17 a §[1] Beräkningen av strukturbidrag samt standardkostnader för befolk-ningsförändringar och bebyggelse-struktur för en kommun som sammanläggs med en annan kommun eller flera andra kommuner enligt lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting, ska göras enligt följande. Den nya kommunens strukturbidrag samt standardkostnader för befolkningsförändringar och be-byggelsestruktur ska, det utjämningsår då indelningsändringen träder i kraft och de därpå följande tre åren, grundas på det högsta värdet på dessa bidrag och kostnader beräknade på grundval av den indelning av kommuner 1. som gäller ut-jämningsåret, eller 2. som gällde före indel-ningsändringen, varvid beräkningen ska utgå från de i sammanläggningen ingående kommunernas strukturbidrag samt standardkostnader för respektive kostnadsslag. Beräkningen av strukturbidrag, standardkostnader för infrastruktur och skydd och verksamhetsövergripande kostnader samt faktorer som avser förändringar i befolkningen som görs i beräkningen av övriga standardkostnader för en kommun som sammanläggs med en annan kommun eller flera andra kommuner enligt lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting, ska göras enligt följande. Den nya kommunens strukturbidrag och standardkostnader ska, det utjämningsår då indelningsändringen träder i kraft och de därpå följande tre åren, grundas på det högsta värdet på strukturbidrag, standardkostnader för infrastruktur och skydd och verksamhetsövergripande kostnader samt faktorer som avser förändringar i befolkningen i övriga standardkostnader beräknade på grundval av den indelning av kommuner 1. som gäller utjämningsåret, eller 2. som gällde före indelningsändringen, varvid beräkningen ska utgå från de i sammanläggningen ingående kommunernas strukturbidrag samt standardkostnader för respektive verksamhet eller kostnadsslag. [1] Senaste lydelse 2013:795. Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting God morgon, allihop! De svenska kommunerna är alltid den sista försvarslinjen mot samhällsproblemen när staten sviker. Det är kommuner med redan stor bostadsbrist som tvingas försöka lösa boende till nyanlända med mycket kort framförhållning och som tvingas hantera den misslyckade migrations- och integrationspolitiken och försörja nyanlända med försörjningsstöd när de inte kommer i arbete. Det är kommuner som får ta över ansvaret för de arbetslösa när regeringen panikslaktar Arbetsförmedlingen utan att ha något alternativ att erbjuda de arbetslösa. Och det är kommuner som får försöka skapa trygghet med ordningsvakter och andra åtgärder när det statliga rättssamhället sviker. Listan kan göras längre. Kommunerna är alltid de som står för den grundläggande välfärden och försöker garantera tryggheten för sina invånare. Det är också de som med olika stöd försöker bevara en viss omfattning av samhällsservice när mindre orter avfolkas och urbaniseringen går i en rasande fart. Detta ansvar tvingas man ta, alldeles oavsett om staten är med och betalar eller inte. För många kommuner är situationen helt ohållbar. Och situationen har försämrats dramatiskt , när dagens regering tog över ansvaret. SKL, Kommuner och Landsting, redovisade i en rapport hur det under Alliansens regeringstid rådde balans mellan skatteintäkter och utgifter för kommunsektorn och att kommunsektorn då också redovisade stabila överskott, även under krisåren. Men har obalanserna ökat. debatterar vi en förändring av kostnadsutjämningssystemet mellan kommunerna. Det är en viktig fråga. Men i längden löser vi inte kommunernas ekonomiska problem bara genom att flytta runt svartepetter mellan kommunerna och lindra en kommuns ekonomiska problem genom att försämra ekonomin för en annan kommun. Det finns bara en långsiktigt hållbar väg, och det är att vi har en god tillväxt i hela landet och att vi får fler företag och fler jobb i privat sektor. Staten måste sköta sina åtaganden och dessutom tillföra kommunerna mer pengar för att de ska kunna hantera den ökande belastning på ekonomin som tidigare statliga beslut medfört, bland annat när det gäller migrationen. Vi moderater har lyssnat på SKL, och vi har lyssnat på landets kommunpolitiker, oavsett politisk färg. I vår budgetmotion tillför vi betydligt mer pengar till kommunsektorn än vad regeringen och samarbetspartierna gör. Vi tillför hela 7,5 miljarder mot regeringens 5 miljarder , och därefter ökar vi tillskotten ytterligare. Vi minskar också detaljstyrningen av hur kommuner och regioner får använda pengarna genom att minska andelen riktade statsbidrag och öka de generella. Detta frigör ytterligare resurser. Låt oss konstatera att det inte räcker att bara tillföra mer pengar. De lokala kommun- och regionpolitikerna har också ett stort ansvar för att tydligt prioritera det som är viktigast. Ytterligare en fråga är effektiviteten. Det är en myt att kvaliteten i välfärden endast avgörs av hur mycket pengar man förbrukar. I en analys av tidningen visade man att kvaliteten och nöjdheten inom äldreomsorg och hemtjänst helt saknade koppling till kostnadsnivån. Det var minst lika högt betyg till den verksamhet som bedrevs av de kommuner som hade lägst kostnad som av kommunerna med högst kostnad. Här finns mycket som kommunerna kan lära av varandra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting