bet · H601JuU16 · 2019-04-26 00:00:00 — m.fl. (L) begär i kommittémotion 2018/19:2612 yrkande 7 att samtliga personer som återvänder till efter att ha deltagit i IS eller andra terrorgruppers verksamhet ska utredas för brott. I motion 2018/19:2795 av (SD) yrkande 1 begärs att arbetet med att jaga terrorister och krigsförbrytare ska utökas. Motionären anför att risken är stor att personer som aktivt har deltagit i olika konflikter och återvänt till tillsammans med flyktingströmmarna går fria. I yrkande 2 samma motion begärs att lagstiftningen om krigsförbrytelser ses över. I kommittémotion 2018/19:2880 av m.fl. yrkande 5 begärs att nationella riktlinjer för att hantera s.k. återvändare tas fram. Center mot våldsbejakande extremism inrättades Center mot våldsbejakande extremism vid Brå. Centret ska stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism genom att ge behovsanpassat stöd till aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism. Centret ska även samla och sprida kunskap och främja utvecklingen av och verka för en högre grad av effektivitet och samordning i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. I detta arbete har behovet av ett förstärkt stöd till individrelaterade åtgärder gentemot t.ex. avhoppare och återvändare lyfts fram. öppnade centret en stödfunktion för yrkesverksamma personer som behöver stöd i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. har på uppdrag av regeringen tagit fram stöd för insatser till återvändare och deras familjer (/01244/). Vidare har tagit fram utbildningsmaterial och samtalsstöd för personal som arbetar inom de särskilda ungdomshemmen och missbruksvården (Ju2018/02957/). gav regeringen i uppdrag att fortsätta utveckla arbetet med att förebygga radikalisering och arbetet mot våldsbejakande extremism. För detta har regeringen skjutit till extra resurser till myndigheten. Inom ramen för det breddade regeringsuppdraget ska Kriminalvården utveckla beredskap för att kunna arbeta med återvändare, dvs. individer som har kommit hem från konfliktzoner, som kan komma att bli aktuella inom kriminalvården. Kriminalvården ska också utveckla sin kunskap om vilka olika kopplingar som eventuellt finns mellan våldsbejakande extremism och t.ex. organiserad brottslighet. En annan nyhet är att regeringen vill att Kriminalvården tar initiativ till ett utökat kunskaps- och erfarenhetsutbyte med de nordiska länderna. Uppdraget ska slutredovisas , och ska kompletteras med årliga delredovisningar. I regleringsbrev har regeringen gett myndigheten i uppdrag att redovisa antalet misstänkta personer som lagförts och antalet beslut i åtalsfrågan när det gäller terroristbrottslighet samt att beskriva eventuella svårigheter och utmaningar vad gäller att utreda och lagföra terroristbrottslighet. Av årsredovisning framgår att alla brottsmisstankar om terrorism och finansiering av terrorism hanteras vid Riksenheten för säkerhetsmål. lagfördes en person för terroristbrott, tre personer lagfördes för förberedelse till terroristbrott och sex personer lagfördes för brott mot lagen om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall (finansieringslagen). Inga negativa åtalsbeslut, åtalsunderlåtelser, strafförelägganden eller beslut om att inte inleda förundersökning fattades. Två beslut fattades som innebär att förundersökningar lagts ned. Totalt sex inkommande och utgående framställningar om internationellt straffrättsligt samarbete handlades vid riksenheten vad gäller misstankar om finansiering av terrorism. fattades inge beslut om penningbeslag, förvar, kvarstad och förverkande i sådana ärenden. 2018 fattades 83 beslut om beslag av föremål vid misstankar om brott mot finansieringslagen. Det har inte förekommit något ärende om dispositionsförbud. Pågående utrednings- och beredningsarbete Utredningen nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism föreslår i delbetänkandet demokratin mot våldsbejakande extremism – nationell samordning och kommunernas ansvar (SOU 2016:92) att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska ta över samordningsuppdraget att värna demokratin mot våldsbejakande extremism och att länsstyrelserna får en roll som länsvisa samordnare gentemot kommunerna. Utredningen har lämnat ytterligare två betänkanden, demokratin mot våldsbejakande extremism – Hinder och möjligheter (SOU 2017:110) och Våldsbejakande extremism – En forskarantologi (SOU 2017:67). Som nämnts ovan beslutade regeringen om lagrådsremissen Ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation. har tillkännagett för regeringen det som utskottet anfört om att det är viktigt att myndigheter och kommuner har beredskap för att hantera avhoppare som fortfarande förespråkar våldsbejakande ideologier eller som återvänder och misstänks ha begått grova brott utomlands (bet. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:137). har även tillkännagett för regeringen det som utskottet anfört dels om behovet av avhopparverksamhet och om att regeringen bör överväga statlig avhopparverksamhet, dels om behovet av ökad kunskap hos kommunerna, skolan och andra aktörer (bet. 2016/17:KU23, rskr. 2016/17:294). Regeringen anför budgetproposition (prop. 2018/19:1 utg.omr. 4) att flera åtgärder vidtagits för att utveckla arbetet för att individer ska lämna våldsbejakande extremism, bl.a. genom att man tagit initiativ till ökad kunskap, vägledning och information. Män och kvinnor som t.ex. misstänks för att ha begått grova brott utomlands, bör i första hand utredas för brott. Insatser till individer, t.ex. barn och unga som är involverade i våldsbejakande extremism, bör utföras inom ramen för olika statliga och kommunala myndigheters uppdrag (s. 48). I skrivelse 2017/18:75 redogör regeringen för de åtgärder som har vidtagits bl.a. till följd av ovanstående tillkännagivande. Regeringen nämner bl.a. inrättandet av ett nationellt center mot våldsbejakande extremism vid (Brå) och regeringens uppdrag till Kriminalvården att utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism (se ovan). Regeringen uppger vidare att regeringen har gett i uppdrag att ta fram en nationell vägledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet (Ku2017/01469/D). Avslutningsvis uppger regeringen att den avvaktar redovisningarna av dess uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan göras. I betänkande 2017/18:JuU35 avstyrkte utskottet yrkanden om att arbetet mot extremism behöver utvecklas genom att staten tar ett större ansvar för att motverka radikalisering. Utskottet avstyrkte även motionsyrkanden om att samhället måste göra sitt yttersta för att utreda eventuella terroristbrott som personer som deltagit i terrorgruppers verksamhet utomlands och sedan återvänt till begått och att en strategi för att hantera återvändarna ska tas fram. Utskottet hänvisade till att lagförslagen i proposition 2018/19:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning utvidgade domsrätten för terroristrelaterade brott. Det föreslås bl.a. att kravet på dubbel straffbarhet inte längre ska omfatta förberedelse och stämpling till terroristbrott. Sammantaget med regeringsuppdrag att beskriva eventuella svårigheter och utmaningar vad gäller att utreda och lagföra terroristbrottslighet ansåg utskottet att motionerna i vart fall delvis fick anses tillgodosedda. Utskottet avstyrkte även ett motionsyrkande om att alla som återvänt efter att ha befunnit sig i områden som kontrolleras av terrorister ska omhändertas. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:390). I betänkande 2016/17:JuU17 avstyrkte utskottet yrkanden om att alla som kommer tillbaka till från ett terroristkontrollerat område ska häktas så att det kan utredas om de har gjort sig skyldiga till brott. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:212). Utskottet har tidigare behandlat yrkanden liknande det nu aktuella, bl.a. (bet. 2016/17:JuU16 s. 61 f.). Utskottet konstaterade då att regeringen i regleringsbrev hade gett myndigheten i uppdrag att, med anledning av skrivelsen Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism (skr. 2014/15:146) och att har beslutat om en skärpning av den straffrättsliga lagstiftningen mot terrorism (prop. 2015/16:78 Ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte), redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att myndigheten har beredskap att hantera den aktuella brottsligheten i enlighet med regeringens inriktningar i strategin samt att följa upp effekterna av den nya lagstiftningen. Genom de lagändringar som trädde i kraft i terroristlagstiftningen utvidgades domsrätten för terrorismrelaterade brott. Bland annat togs kravet på dubbel straffbarhet bort när det gäller förberedelse och stämpling till terroristbrott. Sammantaget med regeringsuppdrag att beskriva eventuella svårigheter och utmaningar vad gäller att utreda och lagföra terroristbrottslighet anser utskottet att motion 2018/19:2612 (L) yrkande 7 i vart fall delvis får anses vara tillgodosedd. Vidare ser utskottet inte behov av det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:2880 (M) yrkande 15 om att ta fram nationella riktlinjer för att hantera s.k. återvändare. Utskottet ser heller inga skäl för det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:2795 (SD) yrkande 2 om att se över lagstiftningen kring krigsförbrytelser. Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om att omhänderta alla som har befunnit sig i områden som kontrolleras av terrorister. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker därför motionerna 2018/19:134 (SD) yrkande 19 och 2018/19:396 (SD) yrkande 5. Utskottet avstyrker även motion 2018/19:2795 (SD) yrkande 1 om ett tillkännagivande om att arbetet med att jaga terrorister och krigsförbrytare ska utökas. Åtgärder för att förhindra extremistiska gruppers verksamhet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden om rapporteringsplikt, en , polisens befogenheter och utvisningar. Jämför reservation 27 (M) och 28 (SD). I motion 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 13 anför motionärerna att i likhet med bör införa löpande rapporteringsplikt till polisen för personer som på sannolika skäl kan misstänkas planera en terrorresa. I motion 2018/19:276 av (SD) begärs att en ska tillsättas när drabbas av terrorattentat. I motion 2018/19:604 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att stärka polisens befogenheter för att bekämpa autonoma gruppers framfart. I kommittémotion 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att en ordning ska införas som innebär att personer som är medborgare i andra länder och som kan befaras begå terroristbrott ska utvisas. (SD) begär i motion 2018/19:2845 yrkande 1 att utländska medborgare med kopplingar till islamistiska terrornätverk ska utvisas med omedelbar verkan med ett livstidsförbud att återvända. Grunden för arbetet mot terrorism är regeringens nationella strategi mot terrorism (skr. 2014/15:146). Av strategin framgår att målsättningarna när det gäller att hantera konsekvenserna av ett terroristattentat ska vara dels att snabbt och effektivt kunna ingripa mot och avbryta ett pågående terroristattentat, dels att begränsa samhällskonsekvenserna av ett terroristattentat. I strategin beskrivs polisens insatsverksamhet, Försvarsmaktens stöd till polisen, samverkan och koordinering och vilka mål regeringen ska arbeta mot (s. 28 f.). Av webbplats framgår att regeringen genomfört eller arbetar med genomförande av samtliga 56 specifika inriktningar i strategin. Det finns vidare två blocköverskridande överenskommelser mot terrorism som regeringen och de borgerliga partierna slutit, en och en . Av webbplats framgår att regeringen har genomfört eller påbörjat arbetet med alla de 29 punkter som slagits fast i de två nämnda överenskommelserna. Bland de genomförda åtgärderna kan följande nämnas. • Resursförstärkning av Säkerhetspolisen och – För att öka slagkraften i bekämpningen av terrorism och annan grov brottslighet har regeringen genomfört omfattande ekonomiska satsningar på rättsväsendet och särskilt Säkerhetspolisen och . • Säkerställande av polisens insatskapacitet – har ökat förmågan att med korta responstider kunna hantera flera terrorattentat och . Poliser har genom övning fått bättre kunskap i att avbryta pågående dödligt våld, och regeringen har tillfört medel för att förbättra utrustningen för poliser i yttre tjänst. • Övningar – Försvarsmakten, och Säkerhetspolisen har återkommande haft gemensamma övningar av åtgärder vid terroristattentat i . • Utökat internationellt polissamarbete – Ny lagstiftning möjliggör operativt polissamarbete med EU-staters insatsstyrkor för att bekämpa terrorism, om behov skulle uppstå. Dessutom har och undertecknat en överenskommelse som kommer att innebära att svensk polis kan samarbeta med norska insatsstyrkor på samma sätt som med EU-staters insatsstyrkor. • Utvecklat arbete vid och – Regeringen har beslutat om ett flertal olika uppdrag för att utveckla arbetet inom myndigheterna och dessas samverkan. Bland annat har numera en särskild funktion med ett processansvar för att säkerställa att målen i strategin mot terrorism nås – Nationella (). • Stärkt samarbete mellan Säkerhetspolisen och – Myndigheterna har utvecklat och fördjupat sin samverkan för att öka förmågan att upptäcka potentiella hot. Ett system med automatiserad säkerhetsscreening infördes , och Säkerhetspolisen har även fått en utökad direktåtkomst till utlänningsdatabas. Direktåtkomsten får användas i säkerhetsärenden och potentiella säkerhetsärenden. • Stärkt åklagarverksamhet – har stärkt sin beredskap för att ta hand om utredningar av terroristbrottslighet, och har Riksenheten för säkerhetsmål, som handlägger dessa ärenden, utökats från tre till fem åklagare. tillsattes också en särskild beredskapsfunktion som aktiveras i händelse av ett attentat. • Möjlighet att dela information digitalt för , Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten och vid Nationellt centrum för terrorhotbedömning – Regeringen har bidragit till att stärka samarbetet vid Nationellt centrum för terrorhotbedömning genom lagändringar som innebär att Säkerhetspolisen, och Försvarsmakten får möjlighet att lämna uppgifter till varandra elektroniskt och genom direktåtkomst. har straffen skärpts för grovt vapenbrott och grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor (prop. 2017/18:26, bet. 2017/18:JuU8, rskr. 2017/18:65). Straffskärpningarna innebär att den som misstänks för dessa brott i princip alltid ska häktas och att hemliga tvångsmedel, t.ex. avlyssning, får användas mot den som misstänks. Terrorismresor har kriminaliserats. I och med en lagändring som trädde i kraft har straffansvaret för terrorismresor utvidgats så att även terrorismresor till det egna medborgarskapslandet blivit straffbara (prop. 2017/18:174, bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). Genom nu nämnda lagändringar har även kriminaliseringen av terrorfinansiering blivit mer heltäckande. Vidare har mottagande av av terroristutbildning kriminaliserats och genom den senast nämnda lagändringen kom straffansvaret även att omfatta självstudier i exempelvis vapen- och sprängämnestekniker. Vidare har missbruk av svenska pass försvårats (prop. 2015/16:81, bet. 2015/16:JuU25, rskr. 2015/16:158). är lagförslag aviserade som kommer att ytterligare bygga ut och förstärka lagstiftningen mot terrorism genom att deltagande i och samröre med en terroristorganisation ska straffbeläggas. Regeringen kommer också att lämna en proposition med förslag på hur Säkerhetspolisen och kan ta emot underrättelser från signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet parallellt med en pågående förundersökning. En lagrådsremiss beslutades . Arbete pågår även med ett förslag om att inrätta ytterligare ett hemligt tvångsmedel, hemlig dataavläsning. En proposition är aviserad till . För att lösa datalagringsfrågan, som är viktig ur ett terroristbekämpningsperspektiv, kommer propositionen Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till att lämnas . Regeringen har också gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter (dir. 2018:49). I uppdraget ingår att utreda hur kontrollen av personer som bedöms utgöra säkerhetshot kan förstärkas, t.ex. genom elektronisk övervakning. Uppdraget ska, i den del som avser uppdraget att föreslå en förlängning av tidsgränsen för verkställighetsförvar enligt lagen om särskild utlänningskontroll, redovisas och i övrigt . Som framgår ovan har ett center mot våldsbejakande extremism inrättats vid Brå. Polisen och Säkerhetspolisen har fått större anslag. För 2018-2020 rör det sig om mer till polisen och mer till . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har haft regeringens uppdrag att utvärdera hanteringen av attentatet i (Ju2017/05643/SSK). I uppdraget ingick att analysera och bedöma den samlade hanteringen av det initiala händelseförloppet, hanteringens inverkan på samhället, kapacitet samt hur spridningen av obekräftade uppgifter och rykten inverkade på hanteringen. Utifrån analysen skulle MSB dra slutsatser för framtida hantering av likartade händelser, större händelser eller om flera händelser inträffar . MSB redovisade uppdraget i rapporten av hanteringen av attentatet i . Bland MSB:s viktigaste slutsatser för framtiden kan nämnas att effektiva och samordnade insatser vid händelser med pågående dödligt våld förutsätter aktörsgemensam och systematisk planering, utbildning och övning samt att en effektiv larmkedja behöver säkerställas. MSB:s bedömning är att samhällets samlade hantering av det initiala händelseförloppet i stort fungerade väl. MSB konstaterar att polisen, hälso- och sjukvården samt brandförsvaret responderade snabbt och proaktivt. Bestämmelser om utvisning på grund av brott finns i 8 a kap. utlänningslagen (2005:716). En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får utvisas ur om han eller hon döms för ett brott som kan leda till fängelse (1 §). Utvisning får dock ske endast om utlänningen döms till svårare påföljd än böter och om • gärningen är av sådant slag och övriga omständigheter är sådana att det kan antas att han eller hon kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet eller • brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han eller hon inte bör få stanna kvar. En utlänning som är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får utvisas ur om de förutsättningar som anges i 1 § är uppfyllda och det sker av hänsyn till allmän ordning och säkerhet (5 §). I 11 a § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll finns reglerat under vilka förutsättningar som på ansökan av Säkerhetspolisen kan besluta om anmälningsplikt. Anmälningsplikt kan komma i fråga om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 8 eller 8 a kap. utlänningslagen inte kan verkställas och det finns sådana omständigheter i fråga om utlänningen som avses i 1 § 1 eller 2. Rätten kan ex officio ta upp frågan om utvisning, men i praktiken är det upp till åklagaren om frågan om utvisning prövas eller inte. Enligt en promemoria från (rättsPM 2013:5) ska åklagaren vid utredningar som rör allvarlig eller upprepad brottslighet begången av en person som inte är svensk medborgare alltid överväga och ta ställning till frågan om utvisning. Kommer åklagaren fram till att brottsligheten är sådan att utvisning kan komma i fråga, ska åklagaren som regel framställa ett sådant yrkande. Enligt samma promemoria är det inte upp till åklagaren att avgöra om det finns hinder för utvisning på grund av utlänningens anknytning till , utan den proportionalitets- och skälighetsbedömning som slutligen avgör huruvida den åtalade vid fällande dom ska utvisas bör, i alla fall utom de uppenbara, göras av domstol. Migrationsminister och biträdande justitieminister besvarade en skriftlig fråga om utvisning på grund av brott på följande sätt (fr. 2017/18:868). har frågat mig om jag avser att ta något initiativ för att utvisning på grund av brott ska bli aktuellt i fler fall än . För att utvisa en person på grund av brott krävs bl.a. att han eller hon döms för en gärning som kan leda till fängelse. Har personen inte tidigare gjort sig skyldig till brott ställs ett större krav på brottets allvar. Normalt krävs att straffvärdet överstiger fängelse . Det måste finnas en balans mellan de reaktioner ett brott ska medföra och brottets allvar. Det är rimligt att det krävs ett allvarligt brott eller en risk för fortsatt brottslighet för att utvisa någon. Ordningen är väl avvägd och säkerställer en rimlig proportionalitet mellan brott, påföljd och särskild rättsverkan i form av utvisning. Jag avser därför inte att vidta någon åtgärd i frågan. Migrationsminister och biträdande justitieminister svarade på en skriftlig fråga om reglerna för utvisning av EU/EES- medborgare (fr. 2017/18:836). Hon gav följande svar. har frågat mig om jag avser vidta någon särskild åtgärd i syfte att se över reglerna för utvisning av EU/EES-medborgare. Unionsmedborgarskapet ger varje unionsmedborgare en långtgående rätt att uppehålla sig och fritt röra sig inom medlemsstaterna. EU:s rörlighetsdirektiv anger under vilka förutsättningar denna rätt kan inskränkas. För den unionsmedborgare som gör sig skyldig till brott gäller bl.a. att utvisning får ske av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. är i detta avseende bundet av direktivet. har prövat innebörden av rörlighetsdirektivet och angett vad som ska krävas för att principen om rätten till fri rörlighet ska få inskränkas. Enligt domstolens rättspraxis ska principen ges en vid tolkning. Undantaget avseende allmän ordning och säkerhet utgör med andra ord en avvikelse från den grundläggande principen. Av praxis följer vidare att undantaget ska tolkas restriktivt samt att räckvidden av undantag från den fria rörligheten inte kan bestämmas ensidigt av medlemsstaterna. Jag ser med anledning av detta inget skäl att vidta några särskilda åtgärder i frågan. Lagen om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser som syftar till att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då dessa personer av asylrättsliga skäl inte kan utvisas ur . Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades det att särskilda bestämmelser som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar fortfarande behövs (prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat.