bet · H601JuU11 · 2019-04-05 00:00:00 — Av 4 kap. 7 § följer att den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt, döms för ofredande till böter eller fängelse i högst . Av 6 kap. 10 § andra stycket framgår att den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet kan dömas för sexuellt ofredande. infördes ett nytt gradindelat brott, olaga integritetsintrång, respektive grovt olaga integritetsintrång, i 4 kap. 6 c och d §§ (prop. 2016:17:222, bet. 2017/18:KU13, rskr. 2017/18:36). Regleringen straffbelägger intrång i någon annans privatliv genom spridning av vissa slag av bilder eller andra uppgifter, om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör. Om gärningen med hänsyn till bildens eller uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen var ägnad att medföra mycket allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör, döms för grovt olaga integritetsintrång. Straffet för olaga integritetsintrång är böter eller fängelse i högst och för grovt olaga integritetsintrång fängelse i lägst och högst . Undantag från straffansvar gäller om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter var försvarlig. I samma lagstiftningsärende moderniserades straffbestämmelsen om ofredande och fick den lydelse som framgår ovan. En följd av ändringen var att angreppet inte längre behöver uppfattas när det begås utan det kan ske . I Brottsförebyggande rådets (Brå) regleringsbrev gav regeringen i uppdrag att följa upp införandet av bestämmelsen om kränkande fotografering. Studien ska belysa inflödet av anmälningar och vilken typ av gärningar som blivit anmälda och utredda som kränkande fotografering samt den vidare hanteringen av ärendena genom rättskedjan fram till domslut. I uppdraget ingår att redovisa polis, åklagares och domares erfarenheter av att tillämpa lagstiftningen. Uppdraget ska redovisas . I NJA 2017 s. 393 hade den tilltalade fört in sin mobiltelefon under målsägandens kjol och fotograferat hennes underliv. Enligt hade handlandet haft en tydlig sexuell inriktning, och det hade typiskt sett varit ägnat att kränka målsägandens sexuella integritet. Frågan var om handlandet också utgjorde ett ofredande i den mening som avses i 6 kap. 10 § andra stycket andra ledet , fastän målsäganden inte uppfattade handlandet när det skedde och detta inte innefattade någon beröring av henne. Enligt utgjorde handlandet ett tydligt intrång i hennes rätt att bestämma över sin kropp, varför gärningen kunde jämställas med ett handlande som innefattar beröring. Den tilltalade ansågs därmed ha ofredat målsäganden i den mening som avses i 6 kap. 10 § andra stycket andra ledet , fastän målsäganden inte vid tillfället uppfattade vad hon utsattes för. En av ledamöterna anförde, med instämmande av övriga ledamöter, följande i ett särskilt yttrande till domen: Avgörandet innebär att ansvar för sexuellt ofredande kan aktualiseras även i fall när den angripne inte har uppfattat gärningen den pågår. Det bör dock framhållas att utrymmet för att, med stöd av avgörandet, komma till rätta med fall av integritetskränkande fotografering är begränsat. Detta följer framför allt av kravet på att angreppet måste innebära ett intrång i den angripnes fredade zon. I det förevarande fallet hade gärningsmannen vid fotograferingen fört upp sin mobiltelefonkamera i omedelbar närhet av kvinnans underliv. När fotografering t.ex. görs från längre avstånd sker inte något sådant intrång och handlandet kommer därför inte, oavsett hur integritetskränkande fotograferingen är, att omfattas av bestämmelsen om sexuellt ofredande. Om en sådan fotografering inte heller kan angripas med stöd av straffbudet om kränkande fotografering kommer den alltså inte att omfattas av något straffansvar. Det finns anledning för lagstiftaren att överväga om integritetskränkande fotografering bör vara straffbar i vidare omfattning än vad som följer av gällande rätt, bl.a. i fall där fotograferingen sker från något längre avstånd. Motioner om kränkande fotografering har behandlats ett flertal gånger av utskottet, bl.a. i betänkande 2016/17:JuU16. I betänkandet anförde utskottet följande: Det har framkommit uppgifter som indikerar att lagen om kränkande fotografering inte omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Bland annat har det rapporterats om att en person som åtalats för kränkande fotografering efter att ha smygfotograferat en kvinna i en provhytt friats på grund av att kvinnan upptäckte pojken. Fotograferingen hade således inte skett i hemlighet. I ett annat exempel frikände hovrätten en man som smygfilmat en kvinna under kjolen i en rulltrappa från åtal om sexuellt ofredande, eftersom kvinnan inte märkte smygfilmningen. Även om det senare målet är överklagat till anser utskottet att det, bl.a. mot bakgrund av det först nämnda målet, redan nu finns skäl att utvärdera bestämmelsen om kränkande fotografering i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Utskottet föreslog, med bifall av en motion, ett tillkännagivande om att bestämmelsen om kränkande fotografering bör utvärderas i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta (bet. 2016/17:JuU16 s. 28 f.). följde utskottet (rskr. 2016/17:211). Motionsyrkanden om kränkande fotografering behandlades senast i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 26 f.). Utskottet anförde då följande: Ny teknik innebär ofta utmaningar för lagstiftningen, inte minst vad gäller integritetsfrågor. Som har redovisats ovan har utvecklingen redan lett till förändringar av befintlig lagstiftning och kriminalisering av nya handlingar, såsom kränkande fotografering och olaga integritetsintrång. Vidare bereder två betänkanden från , och har tillkännagett för regeringen att bestämmelsen om kränkande fotografering bör utvärderas i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Regeringen har också gett Brå i uppdrag att följa upp implementeringen av bestämmelsen om kränkande fotografering. Mot bakgrund av det arbete som redan pågår är utskottet inte berett att ta något initiativ med anledning av motionen. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). har tillkännagett för regeringen att bestämmelsen om kränkande fotografering bör utvärderas i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Regeringen har också gett Brå i uppdrag att följa upp införandet av bestämmelsen om kränkande fotografering. Detta arbete bör enligt utskottets mening inte föregripas. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:536 (SD) yrkande 4 och 2018/19:2598 (L) yrkande 10. Kränkningar på internet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att regeringen bl.a. bör låta utreda ett generellt straffsanktionerat skydd mot kränkningar på nätet och vidta åtgärder för att skydda den avlidnes integritet. Jämför reservation 10 (SD) och 11 (KD). I kommittémotion 2018/19:2455 av Skånberg m.fl. (KD) yrkande 1 begärs en rättslig översyn i syfte att åstadkomma ett generellt straffsanktionerat skydd mot kränkningar på nätet. Enligt motion 2018/19:1780 av (S) finns ett behov av att förbättra förutsättningarna för det demokratiska samtalet i genom att på ett strategiskt och effektivt sätt motverka hatbrott på nätet och synliggöra det. De åtgärder som under den gångna mandatperioden införts för att stärka och modernisera skyddet mot kränkningar och hot på nätet behöver nu enligt motionären följas upp för att utvärdera om de fått önskad och tillräcklig effekt eller om det krävs fler verktyg. Enligt kommittémotion 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 28 behöver åtgärder vidtas för att skydda den avlidnes integritet. kan en arvinge radera digitala tillgångar utan att övriga arvingar gett sitt tillstånd, och känslig information från den avlidne kan läcka ut och spridas på internet. hot regleras i 4 kap. 5 § . För olaga hot döms den som hotar någon annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig rädsla för egen eller annans säkerhet till person, egendom, frihet eller frid. Straffet är böter eller fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt olaga hot till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om hotet påtagligt har förstärks med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller annars har varit av allvarligt slag, eller om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida bild på eller annan uppgift om någons sexualliv, bild på eller annan uppgift om någons hälsotillstånd, bild på eller annan uppgift om att någon utsatts för ett brott som innefattar ett angrepp mot person, frihet eller frid, bild på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation, eller bild på någons helt eller delvis nakna kropp döms, om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör, för olaga integritetsintrång till böter eller fängelse i högst (4 kap. 6 c § ). Det ska inte dömas till ansvar om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter var försvarlig. Om brott som avses i 6 c § är grovt, döms för grovt olaga integritetsintrång till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen med hänsyn till bildens eller uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen var tänkt att medföra mycket allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör (4 kap. 6 d § ). Den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande döms, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt, för ofredande till böter eller fängelse i högst (4 kap. 7 § ). Påföljden är böter eller fängelse i högst . I vissa fall kan spridning av integritetskänsliga uppgifter bestraffas som förtal (5 kap. 1 §) och leda till dagsböter. En förutsättning för ansvar är att gärningsmannen pekar ut någon som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnar en uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning. Vanligen lämnas en uppgift i tal eller skrift, men även bilder kan, med eller utan tillhörande text, förmedla en uppgift i bestämmelsens mening (se t.ex. NJA 1992 s. 594 och NJA 1994 s. 637). Från straffansvar undantas fall när den som lämnat uppgiften var skyldig att uttala sig eller om det annars var försvarligt att lämna uppgiften. I båda fallen måste den som lämnat uppgiften visa att uppgiften var sann eller att han eller hon hade skälig grund för den. Om brott som avses i 1 § är grovt döms enligt 5 kap. 2 § för grovt förtal till böter eller fängelse i högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen med hänsyn till uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen eller annars var ägnad att medföra allvarlig skada. Den som, i annat fall än som avses i 1 eller 2 §, riktar beskyllning, nedsättande uttalande eller förödmjukande beteende mot någon annan döms, om gärningen är ägnad att kränka den andres självkänsla eller värdighet, för förolämpning till böter (5 kap. 3 § ). Är brottet grovt, döms till böter eller fängelse . Enligt 5 kap. 4 § ska förtal av avliden medföra ansvar enligt 1 eller 2 §, om gärningen är sårande för de efterlevande eller den eljest, med beaktande av den tid som gått sedan den avlidne var i livet samt omständigheterna i övrigt, kan anses kränka den frid som bör tillkomma den avlidne. hot och förolämpning är även straffbara som tryck- och yttrandefrihetsbrott. De här ovan angivna bestämmelserna i ändrades senast genom lagändringar som trädde i kraft respektive (prop. 2016/17:222, bet. 2017/18:KU13 respektive bet. 2018/19:KU2, rskr. 2017/18:36 och rskr. 2018/19:16). Ändringarna innebar, som framkommit tidigare, bl.a. att ett nytt gradindelat brott infördes i , olaga integritetsintrång. Vidare förtydligades och moderniserades straffbestämmelserna om olaga hot, ofredande och förolämpning. Dessutom justerades de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett förtalsbrott är grovt, så att det tydliggörs att även sättet för spridningen särskilt ska beaktas vid den bedömningen. Vidare utvidgades skyldigheten för den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla att ta bort vissa meddelanden från tjänsten till att gälla även meddelanden vars innehåll uppenbart är sådant som avses i bestämmelserna om olaga hot och olaga integritetsintrång. Slutligen utvidgades rätten till brottsskadeersättning för kränkning till att omfatta även ersättning för den skada det innebär att någon allvarligt kränker någon annan genom grovt förtal. Motioner liknande de nu aktuella om kränkningar på internet har behandlats av utskottet vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2017/18:JuU14 s. 23 f. Utskottet instämde då med motionärerna i att det är viktigt att lagstiftningen ger rättsväsendet effektiva verktyg mot hot, hat och sexuella trakasserier. Mot bakgrund av att regeringen då hade föreslagit flera ändringar av de bestämmelser som nämndes som exempel i motionsyrkandet, vilka också ställt sig bakom, ansåg utskottet inte att det fanns någon anledning för att göra ett tillkännagivande. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). Utskottet instämmer med motionärerna i att det är viktigt att lagstiftningen ger rättsväsendet effektiva verktyg mot hot, hat, kränkningar och integritetsintrång på internet. Med hänsyn till de lagändringar som trätt i kraft anser utskottet inte att det nu finns anledning att vidta ytterligare åtgärder. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:2455 (KD) yrkande 1, 2018/19:1780 (S) och 2018/19:1119 (SD) yrkande 28. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. följa upp den lagstiftning som kriminaliserade id-kapningar och att införa skärpta krav på identitetskontroll vid t.ex. tecknande av telefonabonnemang. I motion 2018/19:690 av (M) yrkande 1 begärs att regeringen följer upp effekterna av lagstiftningen som kriminaliserade id-kapningar. I motion 2018/19:1020 av (M) yrkande 1 anförs att en samlad funktion för spärrning av identitetsuppgifter bör inrättas skyndsamt. I yrkande 2 i samma motion anför motionären att det bör ses över hur skyddet av identitetsuppgifter kan stärkas och möjligheten att skärpa kraven på identitetskontroll vid t.ex. tecknande av telefonabonnemang. I 4 kap. 6 b § anges att den som genom att olovligen använda en annan persons identitetsuppgifter utger sig för att vara honom eller henne och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne, döms för olovlig identitetsanvändning till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen om olovlig identitetsanvändning infördes i (prop. 2015/16:150, bet. 2015/16:JuU29, rskr. 2015/16:240). beslutade regeringen proposition (2018/19:XX) Utökade möjligheter för att bekämpa brott. I propositionen föreslår regeringen att brottsbekämpande verksamhet ska utvidgas så att den även omfattar brott som har en koppling till användandet av falska eller manipulerade handlingar. Bland de brott som föreslås läggas till i den s.k. brottskatalogen i lagen om brottsbekämpande verksamhet ingår olovlig identitetsanvändning, urkundsförfalskning och osann försäkran. För att omfattas av lagen ska gärningen ha samband med verksamhet. Vidare föreslås att brott enligt lagen om straff för penningtvättsbrott ska omfattas av brottsbekämpande verksamhet utan krav på något sådant samband. I propositionen föreslås också att bedrägeribrott som har samband med verksamhet ska omfattas utan att som vara begränsade till bedrägerier i rot- och rutsystemet. I regeringsförklaringen anförde statsminister att oregistrerade kontantkort till mobiltelefoner ska förbjudas. Justitie- och migrationsminister anförde bl.a. följande som svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:858): har frågat mig om jag kommer att vidta några ytterligare åtgärder för att vända utvecklingen och bromsa antalet id-kapningar. Därutöver har infört en e-tjänst som ökar möjligheterna för den enskilde att skydda sig mot bedrägerier som görs med falska adressändringar. Genom att aktivera Spärra obehörig adressändring godkänns bara adressändringar som görs med e-legitimation. Detta minskar risken för att personuppgifter olovligen används. införde ett antal av en särskild bedrägerispärrtjänst för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar. Tjänsten innebär att den som utsatts för bedrägeri endast behöver ringa ett samtal för att spärra möjligheterna till kreditupplysning hos de anslutna kreditupplysningsföretagen. Regeringens ambition är att fortsätta att stärka stödet och skyddet för brottsutsatta. Motioner om identitetskapningar har behandlats i utskottet vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 30 f.). Utskottet anförde då att en rad åtgärder vidtagits för att stärka skyddet mot identitetskapningar, och utskottet var bl.a. mot denna bakgrund inte berett att ta något initiativ till att följa upp lagstiftningen som kriminaliserade id-kapningar. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). Utskottet vidhåller vad utskottet tidigare anfört om identitetskapningar. Vad gäller skärpta krav på identitetskontroll vid t.ex. tecknande av telefonabonnemang noterar utskottet att statsministern i regeringsförklaringen uttalat att oregistrerade kontantkort till mobiltelefoner ska förbjudas. Mot denna bakgrund finns inte anledning för att ta några sådana initiativ som motionärerna efterfrågar. Därmed avstyrks motionerna 2018/19:690 (M) yrkande 1 och 2018/19:1020 (M) yrkandena 1 och 2. Uppmaning att begå självmord Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om lagstiftning mot att uppmana till självmord. Jämför reservation 12 (SD). Enligt kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 18 bör möjligheten att förbjuda uppmuntran till självmord utredas. Enligt motion 2018/19:2215 av (SD) yrkande 1 bör det vara kriminaliserat att hetsa en annan individ till självmord. Enligt yrkande 2 i samma motion bör det även vara kriminaliserat att instruera eller på andra sätt hjälpa någon till självmord. Självmord är inte kriminaliserat. Av detta följer att inte heller medhjälp till självmord är kriminaliserat (jfr 23 kap. 4 § ). Enligt 4 kap. 7 § döms den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt, för ofredande till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen om ofredande ändrades, som framkommit ovan, senast genom lagändringar som trädde i kraft (prop. 2016/17:222, bet. 2017/18:KU13, rskr. 2017/18:36). Lagändringen innebar att straffansvar för ofredande ska gälla för den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt. I fråga om rekvisitet annat hänsynslöst agerande anförs i proposition 2016/17:22 bl.a. följande (se s. 63): Bedömningen av om en gärning utgör ofredande måste enligt regeringen alltid göras utifrån en helhetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. I likhet med utredningen anser regeringen att innehållet i enstaka yttranden i begränsad utsträckning bör kunna ge uttryck för ett sådant hänsynslöst agerande som bör utgöra straffbart som ofredande under förutsättning att gärningen också är ägnad att kränka någons frid på ett kännbart sätt. Det bör förutom lämnande av falska dödsbud till exempel kunna utgöra ett hänsynslöst agerande att framföra yttranden som – utan att utgöra hot om brottslig gärning – ifrågasätter någons människovärde, rätt till liv och till sin trygghet eller på annat sätt ger uttryck för hat mot någon. Exempel på sådana yttranden kan vara att med emfas uppmana någon att ta livet av sig eller att framföra grova och detaljerade kränkningar av sexualiserad eller våldsam natur. För att ett hänsynslöst yttrande ska vara straffbart krävs att gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt. Så kan vara fallet om yttrandet riktar sig mot en särskilt sårbar person – t.ex. en person som är utsatt för trakasserier och mobbning – eller till någon som befinner sig i en beroendeställning, t.ex. ett barn till den som gör uttalandet. Även sammanhanget där yttrandet sker är av betydelse. Yttranden som uttalas inom ramen för en hetsig ordväxling bör normalt inte omfattas av straffansvar medan uttalanden som sker opåkallat och överraskande i större utsträckning kan vara ägnade att vara fridskränkande. Även den omständigheten att ett yttrande sker på ett forum som många människor har tillgång till bör kunna vara av betydelse. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att bl.a. överväga ett straffrättsligt ansvar för uppmaning eller annan psykisk påverkan att begå självmord. I uppdraget ingår att analysera och redogöra för vilket straffansvar som finns för den som uppmanar någon annan att begå självmord samt analysera behovet av en särskild kriminalisering för uppmaning eller annan psykisk påverkan att begå självmord, och oavsett ställningstagande i sak föreslå hur en sådan kriminalisering bör vara utformad och lämna fullständiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas (Ju 2018:02 Utredningen om skydd för barn som bevittnar våld eller andra brottsliga handlingar och ansvar för uppmaning att begå självmord). Utskottet behandlade ett yrkande liknande det nu aktuella i betänkande 2010/11:JuU8 (s. 46 f.). Utskottet anförde att det givetvis är förkastligt att hetsa någon till att begå självmord, sälja medel för självmord eller att sprida metoder för självmord. Medhjälp till självmord är dock inte en straffbar gärning, och utskottet uttalade att det inte var berett att föreslå någon översyn av detta förhållande. följde utskottet (prot. 2010/11:52). I betänkande 2014/15:JuU14 (s. 26 f.) vidhöll utskottet sin inställning och var inte heller berett att föreslå något initiativ i frågan. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). I betänkande 2015/16:JuU18 (s. 33 f.) vidhöll utskottet sin inställning att medhjälp till självmord inte är en straffbar gärning och att utskottet inte var berett att föreslå någon översyn av detta förhållande. Utskottet noterade dock att betänkandet Integritet och straffskydd (SOU 2016:7) tar upp frågan om huruvida uppmaningar till någon att begå självmord, t.ex. på ett forum på internet, i vissa fall skulle kunna betraktas som ett straffbart ofredande, med den nya lydelse av bestämmelsen som utredningen föreslår. Beredningen av betänkandet borde enligt utskottet inte föregripas, varför motionsyrkandet avstyrktes. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:196). Genom den nya lydelsen av straffbestämmelsen om ofredande kan uppmaningar om att någon ska ta livet av sig under vissa omständigheter utgöra sådant hänsynslöst beteende som leder till straffansvar enligt bestämmelsen. Vidare konstaterar utskottet att frågan om huruvida det bör straffbeläggas att uppmana eller på annat sätt psykiskt påverka någon att begå självmord nu utreds (Ju 2018:02). Beredningen av dessa frågor bör inte föregripas. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2018/19:855 (SD) yrkande 18 och 2018/19:2215 (SD) yrkandena 1 och 2. Skärpta straff för sexualbrott m.m. Utskottets förslag i korthet