bet · H601JuU13 · 2019-04-15 00:00:00 — Det kan få allvarliga konsekvenser, vilket har belysts av flera partier i debatten. Jag är glad att Liberalerna har valt att ansluta sig till det tillkännagivande som finns i betänkandet om att rikta ett uppdrag till regeringen att påbörja arbetet med att se till att de samarbetsavtal som finns inom också efterlevs av samtliga länder. Som jag har konstaterat har vi 3 000 utlänningar intagna på våra anstalter, alltså en tredjedel av dem som tas in. 50 av dem får sina straff verkställda i sina hemländer. Det är långt ifrån tillfredsställande. Därför är det glädjande att Liberalerna väljer att ansluta sig till den konservativa oppositionen i just den enskilda frågan. Men detta ger såklart inga garantier. Även om skulle påbörja ett aktivt arbete finns det inga garantier för att systemet börjar fungera. Som bekant kan EU-lösningar vara krångliga, och ibland kan man sin panna blodig utan att få några nämnvärda resultat. Det som däremot har fungerat är just att hyra fängelseplatser. Då tecknas ett avtal mellan två olika länder, och man får en befintlig lösning på plats ganska snabbt. Min uppmaning till det Europavänliga partiet är att ta med detta till arbetsbänken och till nästa riksdagsårs motionsflod. Vi får se till att samla en utskottsmajoritet, inklusive Liberalerna, för ett förslag om att hyra fängelseplatser i andra länder. Det tror jag är en framkomlig väg för att råda bot på den akuta överbeläggningen. Jag tror inte att jag har så mycket mer att tillägga till samtalet eller debatten. Men jag tror att vi är ett pragmatiskt parti. Det är klart att vi ska titta på detta. Vi ska använda EU där det är möjligt - men inte till någon överkostnad. Framför allt är det bara att lappa och laga i stället för att ta tag i det faktiska problemet. Först och främst ska vi se till att de som inte är svenska medborgare och kan avtjäna sina straff i sina hemländer också gör det. Vi ska bygga ut så att vi har den kapacitet som krävs. Men självklart låser vi oss inte. Jag vill säga så här: Vi ställer oss inte bakom konservativa lösningar utan bakom pragmatiska idéer, oavsett vem som väljer att lyfta fram dem. "Bättre ut" - det är kanske den bästa slogan en svensk myndighet eller kommun har. Det är Kriminalvårdens slogan, och de två orden beskriver på ett koncist sätt vad uppdraget innebär: att den som kommer ut ur fängelse ska vara bättre på andra sidan, vara mer anpassad till ett normalt liv än när den kom in. Vi debatterade en myndighet på samma spektrum, , som möter många svårigheter. Den myndighet vi diskuterar här, Kriminalvården, har också ett svårt uppdrag. Den frihetsberövar människor och håller dem inlåsta, och den har fått ett svårare uppdrag på det sättet att det är allt fler som är inlåsta. När straffen skärps, vilket har skett för en lång rad brott, kommer fler att sitta i fängelse . Det får förstås direkta konsekvenser för Kriminalvården. i häkte eller på anstalt kostar . Men det är inte bara en ekonomisk fråga - långt därifrån. Det är en fråga om plats, rent fysiskt. Vi brukar i många sammanhang tala om finansieringsprincipen. När beslutar om förändringar på olika områden skjuter den också till pengar. När man ger kommuner ökat ansvar enligt lag skjuter man också till pengar för att de ska klara det. När det gäller detta har Kriminalvården inte fått uppräkningar på det sätt som den kanske borde ha fått. Man behöver resurstillskott när man får utökade uppdrag. Häktena och fängelserna är överbelagda. De flesta av oss som sitter i utskottet har säkerligen sett statistiken men också gjort besök på häkten eller anstalter och sett hur det ser ut rent faktiskt. De på plats i de olika verksamheterna får trolla med knäna, och det finns inte minst säkerhetsaspekter att förhålla sig till. Det är ju trots allt dömda personer man arbetar med. Att det ser ut på detta sätt följer en internationell trend. är långt ifrån ensamt om att ha gjort straffskärpningar för olika typer av brott. Konsekvenserna är också likartade: Fler hamnar i fängelse . För sedan presenterade riksåklagaren en offentlig utredning som handlar om den så kallade straffreduktionen för unga vuxna. Riksåklagarens uppdrag var att föreslå att den ska avskaffas. Man kan förstås diskutera om det är rätt eller fel, men oavsett vilket kan vi väl enas om att ett avskaffande skulle få stora konsekvenser. I när Kriminalvården är högt belastad och har stort tryck och det råder överbeläggning kommer, inte minst när det gäller unga vuxna, uppdraget att rehabilitera och göra så att man kommer ut på ett bättre sätt att bli svårare. Detta måste vi ha med oss, för det gäller inte minst de unga vuxna eller straffmyndiga barn som begått brott. För att man inte ska fastna i kriminalitet och ägna sig åt det under hela sin vuxentid måste man få stöd. Man måste få grundläggande behörighet och gymnasieutbildning för att ha en vettig chans att klara ett hederligt liv där man försörjer sig själv med ett vanligt jobb. Slutligen, herr talman, måste vi alla ha med oss att vi, om vi ska klara situationen genom en bättre kriminalvård och inte ha lika fullt som , kommer att behöva fler anstalter. De måste ligga någonstans. På de befintliga platserna fungerar verksamheten ofta bra, men när det ska byggas nya häkten eller anstalter är det ofta motstånd lokalt. Det ligger på allas vårt ansvar att inse att om vi vill ha ökad kapacitet måste anstalterna rent fysiskt finnas någonstans. Slutligen vill jag yrka bifall till reservation 21. När det gäller kriminalvårdsfrågor har vi här repeterat att situationen med överbeläggning på våra anstalter är näst intill alarmerande. Vi har i detta betänkande ett tillkännagivande till regeringen. Det är kanske lite oklart vilket utfallet blir här i kammaren . Tillkännagivandet handlar om att regeringen måste påbörja ett aktivt arbete för att verkställa intentionen med det samarbete som finns mellan europeiska länder när det gäller att utlänningar från andra europeiska länder ska få sina straff verkställda i sina respektive hemländer. Detta arbete måste påbörjas skyndsamt. Som jag har sagt tidigare i debatten skrevs ca 3 000 personer in under föregående år, varav ungefär 50 har fått sina straff verkställda i sina egna hemländer. Detta är en utveckling som dessutom har gått åt fel håll. har fler utlänningar dömda i fått sina straff verkställda i andra länder. När den rödgröna regeringen nu sitter vid makten och allt går åt fel håll riktar vi ett tillkännagivande av en orsak. Vi gör det inte av okynne för att vi vill vara stökiga i , utan det handlar om att utvecklingen går åt fel håll. Jag undrar på vilket sätt , som företrädare för regeringen, tycker att en reservation är motiverad mot bakgrund av vårt tillkännagivande om verkställighet i de egna hemländerna. Jo, det handlar faktiskt om okynne när man lägger fram tillkännagivanden om saker som uppenbarligen redan pågår och är på väg. Då kan man faktiskt inte kalla det för något annat. Jag och mitt parti tycker generellt att det är bra att vi samarbetar i , till skillnad från parti, som inte vill att ska vara med i EU över huvud taget. Även på kriminalvårdsområdet är det naturligtvis bra. När det gäller människor som har blivit dömda till fängelsestraff och efter avtjänat straff ska bo och verka i ett annat land, där de har sitt medborgarskap, är det jättebra om det kan lösas så att de kan avtjäna straffet i det landet. Där har vi nog inte någon skiljaktighet. Vad det handlar om här är dock att man upprepade gånger - det är inte bara i det här ärendet, utan detta är ett mönster vi ser - riktar tillkännagivanden trots att man vet att saker kommer att hända och att arbetet pågår på . Jag kan tycka att det är beklagligt att man hanterar på det sättet. Jag noterar att , företrädare för regeringspartierna, tycker att vi i ska vara nöjda med att utvecklingen går åt fel håll. Som jag sa i min första replik har vi haft en utveckling där färre personer får sina straff verkställda i sina hemländer, trots att åren går. Mot bakgrund av att vi har överbeläggning på våra anstalter är detta en anmärkningsvärd utveckling. Denna utveckling har vi sett , inte bara från föregående år till . Den har pågått under fyra i följd, från det att vi antog samarbetsavtalet inom EU 2015. Utvecklingen har år gått åt fel håll. Ledamoten påstår att det pågår ett arbete med detta inom . Det som pågår är att utvecklingen går åt fel håll. Färre personer får sina straff verkställda i sina egna hemländer. Det är klart att vi i inte ska vara nöjda med denna utveckling, och det är väl självklart att ska uppmana regeringen att göra det som förväntas - speciellt mot bakgrund av att vi har överbeläggning på våra anstalter och att väldigt allvarliga situationer kan uppstå där till följd av detta. Detta arbete tål inte att dras i långbänk till. Det här måste regeringen skyndsamt få att fungera bättre. Som sagt, 3 000 utlänningar är intagna på svenska anstalter, och 50 personer har fått sina straff verkställda i sina hemländer. Detta är långt ifrån tillfredsställande, och ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga är fullt befogat. Jag är glad över det nyväckta intresset för överbeläggningarna inom från sida. Överbeläggningarna beror inte bara på att straffen har skärpts på en lång rad områden utan också på att vi inte har byggt nya anstalter. På de ställen där Kriminalvården faktiskt har velat bygga ny kapacitet - i , i i - har motsatt sig detta allt man har kunnat. Man har hotat med att överklaga, bildat protestgrupper och så vidare. Var någonstans, , har jobbat för att man ska etablera något fängelse för att bygga upp den kapacitet som behövs? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.)