bet · H701MJU2 · 2019-12-05 00:00:00 — uppger vidare att tre utbildningsfilmer om utrotning och avfallshantering är under beredning och att verket håller på att ta fram anvisningar om hanteringen av avfall från hushållen för att hindra spridning av invasiva växter från avfallsanläggningar. Av årsredovisningen framgår vidare att har finansierat mårdhundsprojektet som framgångsrikt bekämpat mårdhund och även andra invasiva däggdjur, såsom bisam. har även finansierat ett projekt inom i som har lett till att sidenört har utrotats från samtliga kända lokaler i länet. Artdatabanken har också på uppdrag av tagit fram en testversion av ett förenklat inrapporteringssystem för att myndigheter och allmänheten lätt ska kunna anmäla observationer av invasiva främmande arter. Av HaV:s årsredovisning framgår bl.a. följande. HaV och förbereder föreskrifter, rutiner och hanteringsåtgärder till följd av EU-förordningen. Artdatabanken har på uppdrag av HaV och genomfört en riskklassificering av drygt 1 000 invasiva främmande arter. Klassificeringen bygger på en uppskattning av hur stor risk en främmande art utgör för inhemsk biologisk mångfald, utifrån kunskap om arternas biologi i kombination med antaganden om framtida klimat. Den klassificerade listan kommer enligt HaV att utgöra en grund för myndigheternas prioriteringar och ett underlag för nationella bedömningar. Sekretariat för synkronisering av forskning och behov Som framgår även under anslaget 1:23 redovisar regeringen i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) genomförda och pågående insatser för att kanalisera information om nya forskningsrön från akademin till lantbruksnäringen och för att fånga upp information om lantbruksnäringens behov av forskning. Av budgetpropositionen framgår att regeringen anser att tillämpad forskning och förutsättningar för innovationer är av central betydelse i de areella näringarna – detta för att nå viktiga mål som att svensk skogsnäring ska vara hållbar och växande, att livsmedelsproduktionen ska stärkas och att fossilberoendet ska minskas. Forskning och innovation är även nödvändigt för livsmedelssektorns konkurrenskraft, inte minst på exportmarknaden. De höjningar av forskningsanslagen som presenterades i propositionen Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50) genomförs , vilket innebär en ökning av SLU:s forskningsanslag som ingår i den kvalitetsbaserade resursfördelningsmodellen med (se även utg.omr. 16 Utbildning och universitetsforskning). I budgetpropositionen anför regeringen vidare att forskningsresultat behöver spridas och nyttiggöras för att öka livsmedelssektorns konkurrenskraft. Det har enligt regeringen identifierats att saknar en samordnad funktion där universitet och högskolor och näringslivet inom livsmedelskedjan samverkar. Efter att regeringen gav i uppdrag att etablera en arena för samverkan mellan livsmedelskedjans aktörer finns nu Arena på plats som en samordnad behovsformulerande aktör. Därmed finns det nu en mer tillgänglig och heltäckande aktör för universitet och högskolor att samverka med. Vidare anför regeringen att brister och svagheter inom kunskaps- och innovationssystemet inom livsmedelssektorn har påpekats i flera analyser inom ramen för livsmedelsstrategin och att det finns behov av insatser med utgångspunkt i dessa slutsatser. Programmet för livsmedelsforskning är en viktig del av livsmedelsstrategin. I budgetpropositionen redovisar regeringen också att Formas har beviljat medel för ökad rörlighet mellan akademi och praktik. I budgetpropositionen anför regeringen vidare att de åtgärder som vidtagits i fråga om kunskap och innovation genom livsmedelsstrategins handlingsplan syftar till att ge verktyg för en förbättrad beställarroll och bättre samordning i livsmedelskedjan och för att identifiera forsknings- och innovationsbehoven. På beskrivs olika uppdrag och olika enheters funktion. Av informationen framgår att enheten för samverkan och utveckling vid SLU har i uppdrag att initiera, koordinera och medfinansiera forsknings- och utvecklingsprojekt i samverkan med interna och externa parter. Enheten utvecklar och genomför fortbildningar, skapar mötesplatser och nätverk samt verkar för samarbeten inom SLU och tillsammans med andra lärosäten. Vidare beskrivs att ett av SLU:s uttalade uppdrag är att nyttiggöra forskning. är länken mellan forskning och marknaden, som ser till så att forskningsresultat blir kända och sedan omsätts till något som kommer andra till godo. På webbplatsen ges även ytterligare exempel på samverkansprojekt, t.ex. (forskning, utbildning och stöd till entreprenörskap inom lantbruksanknutna näringar och livsmedelsindustri) och FältForsk (ett samarbetsorgan för SLU och externa intressenter vad gäller fältforskning inom jordbruksområdet). Särskild miljöprövningsdelegation för jordbruket Miljöprövningsdelegationer finns inom länsstyrelserna i , , , , , , , , , , och . Miljöprövningsdelegationerna prövar bl.a. vissa ärenden om miljöfarlig verksamhet. När en miljöprövningsdelegation prövar ett ärende ska den bestå av en ordförande och en miljösakkunnig. Ordföranden ska vara jurist och ha särskild erfarenhet av miljöfrågor och andra frågor som behandlas i . Den miljösakkunnige ska ha en teknisk eller naturvetenskaplig utbildning och särskild erfarenhet av frågor om skydd för människors hälsa och miljön (2, 3 och 18 §§ förordningen [2011:1237] om miljöprövningsdelegationer). Den svenska miljöprövningen har reformerats . En viktig utgångspunkt i regelförenklingsarbetet har varit att prövningen inte ska vara mer komplicerad än vad som krävs med hänsyn till skyddet för miljön och människors hälsa. koncentrerades tillståndsprövningen till ett lägre antal länsstyrelser. Det övergripande syftet med reformen var att åstadkomma en mer effektiv prövning och kortare handläggningstider. Regeringen anförde i proposition 2009/10:215 om mark- och miljödomstolar bl.a. att en koncentration av tillståndsprövningen av B-verksamheter till ett färre antal miljöprövningsdelegationer skulle leda till en mer kvalificerad och effektiv prövning. Vidare ansåg regeringen att om prövningen av olika typer av verksamheter, som t.ex. vindkraft eller täkter, görs hos färre miljöprövningsdelegationer kommer erfarenheten av att pröva olika typer av verksamhet att öka. Slutligen anförde regeringen att en prövning hos färre miljöprövningsdelegationer också ger bättre förutsättningar för en enhetlig rättstillämpning. fick 2006 i uppdrag av regeringen att genomföra en nationell jordartskartering av åkermarken. Resultatet presenterades i jordartskartering – Matjordens egenskaper i åkermarken (Rapport 2015:19). Rapporten är baserad på resultatet av jordprovtagning i matjordslagret i åkermarken –2012. Prov togs på drygt 13 000 platser. Proverna har analyserats utifrån textur och mullhalt samt innehåll av fosfor, järn, aluminium, kalcium, kalium och magnesium. Resultaten från den nya jordprovtagningen har kombinerats med data från SLU:s miljöövervakningsprogram Yttäckande rikskartering av för att få ett heltäckande provtagningsnät över . Totalt finns därmed nästan 15 000 provtagningspunkter. Kartor över matjordens egenskaper har tagits fram utifrån jordproverna, däribland en jordartskarta med FN:s livsmedels och jordbruksorganisations (FAO) jordartsklasser. Den nya jordartskartan kan enligt användas i sammanhang där geografiska skillnader i matjordens struktur behöver kartläggas, exempelvis för att beräkna åkermarkens läckage av näringsämnen eller som ett underlag för beräkningar av åkermarkens produktionsförmåga och jordbrukets konkurrenskraft i olika delar av . Den kan också utgöra ett underlag för att peka ut var åtgärder behöver vidtas. Insatser mot överetablerade viltstammar När det gäller ersättning för förebyggande åtgärder för viltskador, se även under anslaget 1:7 Ersättning för viltskador m.m. avslog 2017 ett förslag om ändringar i jaktlagen om utfodring av vilt. riktade ett tillkännagivande till regeringen om utfodring av vilt i enlighet med miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU4 Vildsvin och viltskador (rskr. 2016/17:26). Utskottet anförde bl.a. följande i fråga om utfodring av vilt: Utfodring av vilt orsakar på en del håll stora problem. I likhet med regeringen anser utskottet därför att det finns skäl att reglera utfodringen av vilt. Utskottet finner dock att regeringens förslag till reglering av förbud mot utfodring av vilt är för långtgående och riskerar att skapa problem för stora delar av viltvården. Utskottet anser att en reglering inte bör formuleras som ett generellt förbud mot utfodring av vilt med möjlighet till undantag. Enligt utskottet bör det i stället finnas möjlighet att i enskilda fall meddela förbud när andra lösningar inte är möjliga eller när det går att påvisa en påtaglig skada. Ett förbud bör således kunna begränsas till att endast omfatta ett visst område och bör även kunna vara tidsbegränsat. Vidare anser utskottet att det framför allt är felaktig och överdriven utfodring av klövvilt som bör regleras. Regeringen bör därför återkomma med nya lagförslag i frågan. I skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen följande när det gäller det nämnda tillkännagivandet: Tillkännagivandet i frågan om reglering av utfodring av vilt bereds. Regeringen följer utvecklingen av olika aktörers initiativ beträffande utfodring av vilt och avvaktar resultatet av initiativen. Flera organisationer, däribland , och , har förslag till åtgärder på frivillig basis som i vart fall delvis skulle kunna lösa problematiken. tar initiativ till samtal med parterna för uppföljning av organisationernas arbete. I Svenska Jägareförbundets s.k. allmänna uppdrag ingår numera att verka för begränsning av utfodring. Bland initiativen kan nämnas viltskadepolicy som antogs och bl.a. rör utfodring, Svenska Jägareförbundets handlingsplan för vildsvin och plan att ta fram skärpta riktlinjer om klövviltutfodring samt markägarorganisationernas arbete med att begränsa utfodring genom policydokument, överenskommelser och regleringar i avtal om jaktarrende. Ärendet bereds vidare. Vad gäller frågan om förvaltning av viltstammar kan noteras att 2015 på uppdrag av regeringen redovisade en nationell strategi för svensk viltförvaltning (NV-00303-15). Strategin avser tiden , och avsikten är att efter att ha utvärderat strategin ska utarbeta en ny handlingsplan som gäller . Av strategin framgår att viltförvaltningen aktivt ska bidra till att förebygga skador och andra problem. Vidare framgår bl.a. att staten behöver säkra att det finns resurser för ett effektivt förebyggande arbete, när det gäller både kunskapsspridning och praktiska åtgärder, och att regionala myndigheter och kommuner bör ges förutsättningar att bidra i arbetet med att förebygga skador. Enligt strategin bör populationsreglerande jakt på arter som orsakar stora skador främjas, och det behöver också klargöras när, var och hur vilt får utfodras. har tagit fram förslag till en reviderad nationell förvaltningsplan för vildsvin. Förslaget har varit ute på remiss. Sista dag att lämna synpunkter på förslaget var . Strategin för svensk viltförvaltning har varit en av utgångspunkterna under arbetet med förvaltningsplanen. I förslaget anges att syftet med förvaltningsplanen är att den ska vara ett stöd i förvaltningen av den svenska vildsvinspopulationen. Detta gäller bl.a. vid framtagandet av regionala förvaltningsplaner och vid utarbetandet av lokala förvaltningsstrategier och målsättningar. anför vidare att den långsiktiga effekt som uppnås med en aktiv förvaltning av vildsvin är en hållbar och kontrollerad vildsvinspopulation där skador på gröda och mark samt viltolyckor med vildsvin inblandade minskar. anför vidare att motiverade och aktiva jägare är en förutsättning för en väl fungerande viltförvaltning. Det är därför nödvändigt med en väl fungerande samverkan mellan de aktörer som påverkar vildsvinsstammen. Enligt den föreslagna förvaltningsplanen är den viktigaste åtgärden för att reducera vildsvinens negativa effekter att minska tätheten av vildsvin i de skadedrabbade områdena. Det åstadkoms genom ett generellt ökat jakttryck. Det effektivaste sättet att reducera en vildsvinspopulation är att fokusera jakten på suggor och gyltor (reproduktiva hondjur), särskilt . Förebyggande åtgärder, som avhåller vildsvinen från den energitillgång som jordbruksgrödorna utgör, är andra viktiga åtgärder. För att öka möjligheten till kontroll är det även viktigt att inte utfodra vildsvin. I förslaget till förvaltningsplan anges vidare att vildsvinskött har en stor potential vad gäller livsmedel. Det kan utgöra en större del av det kött som finns i handeln och i offentliga miljöer. Det finns en utvecklingspotential vad gäller ett förenklat förfarande för avsättning av vildsvinskött. Det skulle kunna innebära en ökad möjlighet att leverera vildsvinskött till fler konsumenter med god förtjänst. Det skulle kunna ses som en kompensation för skador då markägare skulle få inkomster som ställs i relation till skadan. Jakt för mat som inte innebär alltför mycket komplex hantering skulle ge större incitament till ökad avskjutning, vilket skulle ligga i linje med vildsvinsförvaltningens målsättning. Vidare kan noteras att regeringen gav i uppdrag att analysera och lämna förslag på förenklade förfaranden för avsättning av vildsvinskött på marknaden (N2018/04065/DL, N2018/01954/DL). Uppdraget kommer enligt att redovisas till . har utarbetat en rapport som har skickats ut på remiss. I rapporten lämnar flera förslag till åtgärder som enligt verket kommer att minska antalet skador i trafiken och skadorna på jordbruket. föreslår bl.a. att staten ska bekosta test av cesium och trikiner och att jägare som lämnar in vildsvin till en vilthanteringsanläggning ska kunna få en premie på . föreslår vidare att jägare ska utbildas specifikt i tillvaratagande av vildsvin. Den lokala samverkan mellan markägare, jägare och vilthanteringsanläggningar föreslås även öka. Detta anses enligt myndigheten vara en förutsättning för att kunna förvalta vildsvinsstammen på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Vidare föreslås att det ska upprättas fler uppsamlingscentraler som kan ta emot vilt nära jägaren. Utbildade jägare ska kunna leverera vildsvinskött direkt till konsument. Det ska skapas en ny kategori av anläggningar som kan hantera bl.a. vildsvin som är avsedda för livsmedelskedjan. I miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2018/19:MJU6 Jakt och viltvård redovisade utskottet följande när det gäller vildsvinspopulationen: har upplyst att det är jägare och markägare som utför den populationsreglerande jakten, med hjälp av generösa jakttider och hjälpmedel såsom belysta åtelplatser. Regeringen och stöder detta arbete på olika sätt. Regeringen har t.ex. i viltvårdsuppdraget till pekat ut populationsreglerande jakt på vildsvin som särskilt prioriterad. har lyft frågan i olika sammanhang, bl.a. vid konferenser med länsstyrelserna där verket har pekat på vikten av att ha regionala förvaltningsplaner baserade på viltstrategin. har också framhållit att samverkan på olika sätt är en nyckelfaktor för att begränsa vildsvinsstammarna. har också varit helt positivt till det förslag som har utarbetat om att det vid jakt på vildsvin ska vara tillåtet att, utan särskilt tillstånd, använda elektronisk bildförstärkare eller bildomvandlare, värmekamera eller rörlig belysning i nära anslutning till jaktvapnet. har i det sammanhanget lagt till att värmekamera lämpligen används på öppna ytor. Utskottet har genom sitt yttrande till finansutskottet (yttr. 2019/20:MJU1y) ställt sig bakom regeringens förslag till ram för utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. De ramar för budgetens utgiftsområden som har beslutat är styrande för den fortsatta behandlingen av anslagen (prop. 2019/20:1, bet. 2019/20:FiU1, rskr. 2019/20:59). Enligt utskottets bedömning är den fördelning på anslagen och de bemyndiganden om ekonomiska åtaganden som regeringen har föreslagit väl avvägda. Utskottet hänvisar i denna del till de kompletterande uppgifter som har redovisats för respektive anslag ovan. Därmed tillstyrker utskottet de anslag inom utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel som regeringen har föreslagit för och avstyrker motionärernas alternativa budgetförslag. Utskottet tillstyrker också regeringens förslag om bemyndiganden att ingå ekonomiska åtaganden och att besluta om medlemskap och årsavgift för Agrinaturas ekonomiska förening (EEIG). Samtliga motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om forskning och kompetensförsörjning inom de areella näringarna och om ett svinndatacenter. Jämför reservation 1 (M) och 2 (SD). Enligt kommittémotion 2019/20:2669 av m.fl. (M) yrkande 34 bör den tillämpade forskningen i hela livsmedelskedjan stärkas. Motionärerna anför att behovsdriven forskning som stärker konkurrenskraften är viktig och att det kan finnas skäl för en större samlad forskningssatsning inom primär- såväl som livsmedelsproduktionen. I yrkande 35 anför motionärerna att SLU bör ges i uppdrag att se över hur livsmedelsutbildningar på universitetsnivå kan göras mer attraktiva. I yrkande 37 efterfrågas en översyn av de regler som omfattar vetenskaplig utvärdering av ny teknik för primär- och livsmedelsproduktionen, i syfte att ta fram lämpliga regelförenklingar. I yrkande 38 framhåller motionärerna att utlysningar av offentligt finansierad forskning som rör modern växtförädling i liksom i övriga EU ska utlysas och bedömas på vetenskapliga och teknikneutrala grunder. Enligt yrkande 39 i samma motion bör möjligheterna till ett svenskt växtförädlingsprogram övervägas, med syfte att ta fram grödor som passar för svenska förhållanden. Av motion 2019/20:1026 av (M) framgår att man bör satsa mer på foodtech och innovativ livsmedelsforskning för att värna klimatet och folkhälsan. I motion 2019/20:2505 av (M) anför motionären att det är viktigt att verka för att på ett seriöst sätt tillåta och stimulera vidare forskning om genetiskt modifierade organismer (GMO), såväl nationellt som inom EU. I kommittémotion 2019/20:603 av m.fl. (SD) yrkande 29 anför motionärerna att regeringen ska stödja satsningar på innovation och utveckling inom jordbrukssektorn. I yrkande 30 efterfrågar motionärerna att offentliga medel i högre utsträckning ska riktas till behovsdriven forskning. Enligt yrkande 31 bör regeringen ge i uppdrag åt det statliga forskningsrådet för hållbar utveckling (Formas) och SLU att tydligare redovisa vilka andelar av forskningen som går till behovsdriven forskning samt vilka behov denna forskning svarar mot. Enligt kommittémotion 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 20 bör möjligheterna till stärkt forskning och utveckling inom de gröna näringarna ses över. Att stärka forsknings- och innovationsklimatet för de gröna näringarna stärker enligt motionärerna svensk konkurrenskraft. I motion 2019/20:1109 av (MP) yrkande 16 föreslås att ett nationellt svinndatacenter inrättas på SLU. Motionären anför att det krävs ett pålitligt och långsiktigt system för att precisera problembeskrivningen kring matsvinn och för att kunna följa upp mål och följa utvecklingen . Det är av yttersta vikt att mätningarna kommer igång . behöver därför tydliggöra att finansieringen av denna datainsamling är en prioriterad fråga. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) redovisar regeringen att för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) inom ramen för forskningsprogrammet för livsmedel beviljade medel för bibliometriska analyser, forskningsöversikter, utlysning om maten och människan samt medel för nyttiggörande av resultat från tidigare forskning inom livsmedel. Formas har därtill utsett en nationell kommitté för forskningsfinansiärer i syfte att samordna och stärka forskningen inom livsmedelskedjan. har denna kommitté arbetat med att ta fram en gemensam forskningsagenda inom området. I budgetpropositionen konstaterar regeringen att nya och utvecklade initiativ till behovsmotiverad forskning kan tas med start från ett mer utförligt kartlagt kunskapsläge med utgångspunkt från de synteser som görs i Formas regi och rapporter från uppdrag som har getts inom ramen för handlingsplanen för livsmedelsstrategin. Kunskapsutveckling och innovationer åstadkoms ofta genom stegvisa, upprepade och långsamma processer som bygger på tidigare resultat. Utbildning och forskning inom utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel utgör, tillsammans med den fortlöpande miljöanalysen vid SLU, medel för ett hållbart nyttjande av naturresurserna, där hög kompetens, nya forskningsrön och spridning av dessa är av största vikt. Regeringen anför vidare att de åtgärder som vidtagits när det gäller kunskap och innovation genom livsmedelsstrategins handlingsplan syftar till att ge verktyg för en förbättrad beställarroll och bättre samordning i livsmedelskedjan och för att identifiera forsknings- och innovationsbehoven. När det gäller frågan om genetiskt modifierade organismer (GMO) måste all slags verksamhet i där GMO hanteras ha tillstånd. Beslut som gäller tillstånd för odling av en genetiskt modifierad växt tas gemensamt på EU-nivå och tillståndet gäller i alla EU:s medlemsländer. Varje genmodifierad växt, dvs. en specifik växtart med en viss genetisk modifiering, ska prövas och godkännas. Godkännande, spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade livsmedel och foder regleras i och rådets direktiv /18/EG av om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av om genetiskt modifierade livsmedel och foder. Målet med godkännandeförfarandet är att garantera att utsläppandet på marknaden av sådana produkter inte utgör några risker för människors och djurs hälsa och för miljön. Den s.k. försiktighetsprincipen ska gälla, och godkännandeförfarandet ska baseras på en vetenskaplig riskbedömning. I förordningen anges särskilt att tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling bör beaktas vid tillämpningen. Nationella regler om GMO finns framför allt i , i förordningen (2002:1086) om utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, i förordningen (2000:271) om innesluten användning av genetiskt modifierade organismer och i myndighetsföreskrifter. I odlas det inga genetiskt modifierade grödor, förutom i försök. gav regeringen i uppdrag att granska riskbedömningen av GMO. Granskningen skulle bl.a. omfatta långsiktiga effekter och hur exempelvis de frågor som har haft om Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (Efsa) riskbedömningar har tagits om hand av Efsa och Europeiska kommissionen (dnr N2015/08644/SK). redovisade uppdraget i sin rapport av genetiskt modifierade växter och växtprodukter (Rapport 2016:17). ansåg bl.a. att den samlade riskbedömningsprocessen är ändamålsenlig. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att modernisera lagstiftningen om genteknik och göra denna teknikneutral (bet. 2018/19:MJU9 Naturvård och biologisk mångfald, rskr. 2018/19:172). Av miljö- och jordbruksutskottets ställningstagande i frågan framgick följande: När det gäller frågan om att modernisera lagstiftningen om genteknik vill utskottet framhålla att växtförädlingen har en viktig roll att spela ur ett klimatperspektiv för att stärka tillgången på bra grödsorter som kan ge bättre skördar och bättre näringsinnehåll. Genteknik är av största vikt i detta arbete eftersom denna teknik är snabbare än konventionell växtförädling och därmed kan bidra till att öka takten i arbetet med förbättrade grödsorter. Olika tekniker kan leda till samma resultat, men dagens lagstiftning gör skillnad på vilken förädlingsmetod som används. Detta innebär att växtsorter som framställts genom traditionell växtförädling kan vara tillåtna, medan växtsorter med samma egenskaper som framställts genom GMO-teknik inte är det.