bet · H601MJU12 · 2019-04-12 00:00:00 — Främjandet kan ske exempelvis genom att ansvarig myndighet tillhandahåller information om upphandlingsförfarandet eller vilka krav som förenklar för producenter att vinna upphandlingsprocesser. Offentlig upphandling av livsmedel, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 21, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 43 och 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 16. Den offentliga sektorn har en stor möjlighet att påverka utsläppen av koldioxid och miljögifter via upphandlingen av såväl tjänster som varor, inte minst upphandlingen av livsmedel. Detta gäller även villkoren för företagande på landsbygden. Genom en offentlig upphandling som drivs av värden som hållbarhet och bygger på en grundlig livscykelanalys gynnas såväl klimatet som produktkvaliteten. I den offentliga upphandlingen bör hänsyn tas till faktorer som miljö- och klimatpåverkan. Det bör också beaktas att kortare transporter minskar den negativa miljöpåverkan. Kriterierna bör i möjligaste mån utformas så att lokala företag kan delta i upphandlingen. Offentlig upphandling av livsmedel enligt svenska miljö- och djurskyddskrav, punkt 2 (SD, KD) av (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2018/19:778 av (M) yrkande 3, 2018/19:1697 av (M) och 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 26. Den offentliga sektorn har en stor möjlighet att påverka villkoren för företagande på landsbygden genom upphandlingen av livsmedel. Många kommuner och landsting köper in livsmedel som är olagliga att producera i enligt gällande miljö- och djurskyddslagstiftning. Vi anser att samtliga livsmedel som upphandlas offentligt ska vara producerade enligt gällande svensk miljö- och djurskyddslagstiftning när det är möjligt. I har vi höga djurskyddsnormer och regler som garanterar livsmedlens kvalitet. Det är vi stolta över, och så ska det fortsätta att vara. Men i konkurrensen på EU:s inre marknad med länder som i flera fall endast uppfyller de absoluta minimikraven för god djurhållning är det viktigt att den offentliga sektorn tar sitt ansvar och inte endast låter om lägsta pris få råda. De inköpsregler som den offentliga sektorn sätter upp anser vi ska gynna närproducerad mat. De krav på andel ekomärkt mat i offentliga kök som många kommuner satt upp överstiger på många håll den befintliga mängden lokalt producerad ekomärkt mat. har i flera avseenden högre minimikrav på matproduktionen enligt gällande lagstiftning än EU, och vår offentliga sektor ska i ljuset av detta inte missgynna svensk och lokal produktion. Med en offentlig upphandling som drivs av värden om god livsmedelskvalitet, god djurhållning och liten miljöpåverkan får våra skolelever, äldre och vårdtagare en bra kost, och svenska livsmedelsföretag får bättre möjligheter till lönsamhet. Den finska regeringen beslutade att samma krav som ställs på landets bönder ska ställas vid upphandling. bör inspireras av det finska exemplet. Offentlig upphandling av livsmedel enligt svenska miljö- och djurskyddskrav, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2018/19:778 av (M) yrkande 3, 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 11, 2018/19:1697 av (M) och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 20. Lagstiftningen och andra regelverk innebär hårda krav när det gäller miljö och djurskydd som måste följas av svenska producenter. är det fortfarande vanligt att delar av offentlig sektor vid upphandling av livsmedel inte ställer motsvarande krav. I praktiken betyder det att har stiftat lagar som svenska producenter måste följa, som den offentligt upphandlade livsmedelskonsumtionen ofta sker utan att motsvarande krav ställs. I stället köps det in billigare och sämre alternativ, producerade i länder utan våra hårda krav. Det är en orimlig ordning. Det är inte försvarbart att en del av offentlig sektor ställer krav i lagstiftning som en annan del av offentlig sektor inte anser sig förpliktad att följa när inköp görs. Kommuner och landsting är stora aktörer på livsmedelsmarknaden och har därmed stora möjligheter att påverka den. Hur offentliga upphandlingar genomförs är därför viktigt för konsumenter som inte kan välja själva, såsom elever, boende i äldreomsorgen och patienter i sjukvården, som också har rätt till bra kvalitet. Upphandlingslagstiftningen ger numera goda möjligheter att ställa exempelvis miljökrav, och tillhandahåller på sin webbplats verktyg som gör att även små upphandlingsenheter kan ställa rimliga krav utan att riskera att göra fel. Om offentliga upphandlare i större utsträckning skulle ställa krav motsvarande svenska djurskydds- och miljökrav skulle konkurrensvillkoren bli mer likvärdiga mellan svenska och utländska producenter. Med fler smarta upphandlingar kan vi få bättre livsmedel i offentlig verksamhet och stärka företag som producerar livsmedel under goda förutsättningar, inklusive mindre svenska företag som har svårt att konkurrera i offentliga upphandlingar. Vi anser att det är rimligt att alla delar av offentlig verksamhet anstränger sig för att vid inköp följa de krav som gäller för svensk produktion. Eftersom vi värnar det kommunala självstyret måste det dock i slutändan vara respektive kommun eller landsting som avgör vilka krav man ska ställa. Vi anser att regeringen i större utsträckning bör uppmuntra och verka för att det vid offentlig upphandling ställs krav på god miljöhänsyn, bra djurskydd och låg antibiotikaanvändning. Livsmedelskontroll, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkandena 15–18 och 2018/19:196 av (SD) och 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 7. har riktat tillkännagivanden om uppdrag till Statskontoret att arbeta för att i högre grad undvika förelägganden vid livsmedelskontroller samt om att uppdrag borde utformas så att deras arbete också bidrar till att underlätta företagande inom livsmedelssektorn. Statskontoret inkom med sin utredning . Vi förutsätter att regeringen nu arbetar aktivt utifrån de beslut som fattat. Ansvaret för livsmedelskontrollerna ligger främst på nivå. Vanligtvis betalar livsmedelsföretaget en fast avgift för de kontroller kommunen ska göra. görs det sammantaget för få livsmedelskontroller runt om i landet. Det leder till att många livsmedelsföretag upplever att de inte får de kontroller som de betalar för, och det kan även vara ett problem för livsmedelssäkerheten gentemot konsumenten. Vi föreslår i stället en ny modell där företagen betalar en mindre, fast administrativ avgift ; därutöver faktureras företagen endast efter utförd kontroll. Fokus vid kontrollerna bör dessutom vara en gemensam dialog mellan inspektör och företag, där målet är att gemensamt lösa eventuella problem innan företaget får ett föreläggande. Vi föreslår därför att ges i uppdrag att arbeta fram en policy för livsmedelskontroll som grundar sig på dialog och en tydligare koppling mellan avgift och faktiskt utförd kontroll. I bl.a. och har man ett system med standardiserade kontrollsymboler som gör det enkelt för kunden att se hur företaget har klarat sig i livsmedelskontrollen. Det bör övervägas huruvida ett liknande system bör införas även i . Det gör det enkelt för kunden att välja säker mat, och de företag, butiker och restauranger som har en god livsmedelssäkerhet kan marknadsföra det gentemot kunderna. Om ett livsmedelsföretag och en livsmedelsinspektör inte kan enas om ett beslut går det att överklaga till kommunen. Går det inte att hitta en lösning går ärendet vidare till högre instans, förvaltningsrätten. Det är ett krångligt och tidskrävande system. I de flesta fall fungerar livsmedelskontrollerna utmärkt, men om problem skulle uppstå måste det finnas andra vägar att gå framåt, innan en överklagandeprocess påbörjas. Därför föreslår vi att livsmedelsföretag ska ges rätt att, under vissa omständigheter, byta livsmedelsinspektör. I vissa mindre kommuner finns bara en livsmedelsinspektör, vilket med dagens lagstiftning innebär att det inte skulle gå att byta livsmedelsinspektör. För att kunna tillgodose möjligheten att byta inspektör föreslår vi att mindre kommuner åläggs att samverka med andra kommuner och kunna erbjuda möjligheten att byta livsmedelsinspektör. Genom fördjupad samverkan ökar det även möjligheten till specialisering för de olika inspektörerna, jämfört med då en inspektör måste kunna allt, och ger möjlighet till generellt högre kompetens på området. Livsmedelskontroll, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2018/19:196 av (SD) och 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkandena 15–18. har kommunerna ansvaret för livsmedelskontroll. Men det är inte ovanligt att kommuner inte klarar sitt uppdrag, och kontrollen är inte alltid riskbaserad. Kontrollen av livsmedel fungerar olika på olika håll i landet, och resurserna för livsmedelskontroll är begränsade. Maten måste vara säker, och staten bör därför ta ett större ansvar för en effektiv och fungerande livsmedelskontroll i hela . Länsstyrelserna kontrollerar att kommunernas kontroll följer lagstiftningen, men om ansvaret helt överförs från kommunerna till staten behandlas livsmedels- och djurskyddskontrollen lika. Livsmedelsbedrägerier, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 20 och 2018/19:213 av (SD) och 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkandena 4–6. Vår utgångspunkt är att det aldrig ska löna sig att fuska eller bryta mot lagen. Dessvärre kommer återkommande rapporter om livsmedelsbedrägerier och om att kriminella grupperingar runt om i tjänar pengar på falska produkter, t.ex. produkter med falsk ursprungsmärkning eller felaktig innehållsdeklaration eller där datummärkningen har förfalskats. Utöver det uppenbara lurendrejeriet i att marknadsföra produkter som något annat än de egentligen är utsätts också konsumenterna för risker, vilka i värsta fall kan leda till fara för människors hälsa. Det absolut viktigaste för att motverka livsmedelsbedrägerier är att alla länder inom EU gemensamt arbetar med denna fråga, eftersom mycket mat handlas inom EU:s inre marknad. Livsmedelsbedrägerier är också ofta kopplade till annan brottslighet, varför frågan är särskilt viktig att belysa. Därför anser vi att denna fråga ska prioriteras högre, att regeringen ska vara pådrivande på EU-nivå och att gemensamma insatser ska göras, inte minst för att fördjupa samverkan mellan EU:s medlemsstater och deras berörda myndigheter om exempelvis informationsutbyte. Samarbeten mellan myndigheter, både i och utanför , bör förbättras och göras mer strategiska och systematiska för att upptäcka livsmedelsbedrägerier. Livsmedelsbedrägerier, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkandena 4–6 och 2018/19:213 av (SD) och 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 20. Livsmedelsfusket bedöms av vara omfattande runt om i världen. Bedrägerier kan involvera komplicerade led av uppfödare, slakterier, charkföretag och grossister. För de flesta livsmedel, inklusive annat kött än nötkött, gäller att ursprunget ska anges om konsumenten annars blir vilseledd. En konsument får aldrig luras att tro att ett livsmedel kommer från ett annat land, en annan stad eller en annan region än vad det faktiskt gör. För att konsumenterna ska kunna lita på en produkts innehåll och ursprung behöver arbetet med kontroller intensifieras. Vi anser därför att myndigheterna måste få mer resurser för detta ändamål. Vidare anser vi att det behövs ökade sanktionsmöjligheter mot dem som fuskar med livsmedel. Exportfrämjande av svenska livsmedel, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 19. De landsbygdsnära näringarna sysselsätter uppskattningsvis 400 000 personer i , och svensk livsmedelsindustri har ett beräknat exportvärde motsvarande . För att främja exporten av svenska livsmedel bör arbetet med lands- och anläggningsgodkännanden prioriteras. Små och medelstora livsmedelsföretag ska få stöd i form av kompetensutveckling för att bli bättre på att exportera svenska livsmedel. Hållbara och medvetna val, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 27. vet vi inte hur livsmedelsproduktionen ser ut vare sig i eller i världen, än mindre vilken produktionsform som är mest attraktiv eller vilka varor konsumenterna efterfrågar. Vi vill skapa möjligheter för konsumenterna att göra medvetna val för att möta sina egna och omvärldens behov. Konsumenters efterfrågan och köpvilja är i stor grad styrande för vilka livsmedel vi konsumerar och vilka som säljer bäst. Politiken ska inte tvinga konsumenten till särskilda val, men däremot säkerställa att information finns tillgänglig för dem som är engagerade och förbättra möjligheten att själv välja mat som är bra för hälsa och miljö. Detta kan exempelvis ske genom tydlig och lättillgänglig information i form av bl.a. miljömärkningar som nyckelhålet och ursprungsmärkningar, konsumentupplysningstjänster, produktinformation i butiker samt webbaserad information. Detta möjliggör för konsumenter och andra aktörer att göra ansvarsfulla och hållbara val av produkter och tjänster och att ställa om till en mer hållbar livsstil. Utbudet av livsmedel som produceras och förädlas bör motsvara det som efterfrågas av konsumenter. Ursprungsmärkning av livsmedel på restauranger, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2018/19:207 av (SD), 2018/19:748 av m.fl. (S), 2018/19:1553 av (M) och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 21. Som konsument bör man ha rätt att veta vad man köper, även på restaurang. Man kan givetvis alltid fråga personalen, men det kan ibland uppfattas som omständligt, och många avstår av olika skäl. Därför bör det även framgå av menyn vilket ursprung huvudingrediensen i maträtten har, då det har avgörande betydelse för hur mycket och vilka restprodukter man kan förvänta sig att få i sig och hur villkoren ser ut för de som producerat maten. Ett exempel där det kan skilja mycket mellan länderna är antibiotikaanvändningen i köttproduktionen. Regler för djurhållning, arbetsvillkor och besprutningsgrad är andra exempel på information som konsumenten kan behöva för att göra ett medvetet val. Vi anser därför att krav på ursprung även ska införas på menyer så att konsumenten får större makt över sin konsumtion. Ursprungsmärkning av livsmedel på restauranger, punkt 8 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 21 och 2018/19:207 av (SD), 2018/19:748 av m.fl. (S), 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2018/19:1553 av (M). Även konsumenter som serveras mat inom de offentliga verksamheterna, såsom skola, vård och omsorg, bör ha information om matens ursprung. Kommuner och landsting/regioner bör därför på menyerna uppge ursprungsland för de köttråvaror som använts. Ursprungsmärkning av animaliska produkter, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 45. Utländsk djurhållning skiljer sig ofta från svensk när det gäller t.ex. synen på antibiotika, hormoner, djurtransporter, djurhållningsformer och slaktmetoder. Därför är det angeläget att öka konsumenternas möjlighet att göra aktiva val när de köper livsmedel. måste EU-länderna även märka kött av gris, får, get och fjäderfä med ursprungsland eller härkomstplats. Vi anser att det är ett steg i rätt riktning men långt ifrån tillräckligt. har gett ett tillkännagivande till regeringen om att inom EU i alla relevanta sammanhang driva frågan om obligatorisk ursprungsmärkning av alla köttprodukter inklusive sammansatta produkter, vilket vi givetvis ställer oss bakom och förutsätter att regeringen kommer att hedra. Vi betonar att alla animaliska produkter bör märkas med ursprung i varje led i produktionskedjan. Detta ska gälla såväl charkvaror och sammansatta produkter som mat på restauranger. Mejeriprodukter, som står helt utan märkningskrav, vill vi inkludera i obligatoriska märkningssystem. Det är viktigt med ursprungsmärkning av svenska mejeriprodukter och bättre kommunikation av svenska mervärden ut till konsumenterna. Därför ser vi positivt på , som bildades av Svensk Dagligvaruhandel, Livsmedelsföretagen och LRF för att göra det lättare för konsumenter att hitta svensk mat i livsmedelsbutikerna, vilket ligger väl i linje med vad kunderna vill ha. Ursprungsmärkning av animaliska produkter, punkt 9 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 45 och 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 2. Bra ursprungs- och innehållsmärkning ökar konsumentmakten och ökar chanserna att göra medvetna val. länder har skiftande djurskyddslagar och i de flesta avseenden har ett starkare djurskydd än övriga länder, vilket medför en högre kostnadsbild för svenska djurhållare som därmed missgynnas i den europeiska konkurrensen. Gemensamma regler för ursprungsmärkning kan leda till ökade krav på bättre djurskydd i . Därför bör samma regler för ursprungsmärkning även gälla för kött från andra djurslag än nöt. Kulturmärkning av livsmedel, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 3. Vår mat spelar ofta en central roll i vårt leverne. Förutom att vara en nödvändig näringskälla är den också bärare av traditioner, kultur och upplevelser. har många traditionella matprodukter som är nära sammankopplade med vårt land, vår miljö och vår kulturhistoria, som förtjänar att lyftas fram. finns dock inga nationella regleringar för att skydda eller uppmärksamma svensk högkvalitativ mat. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att ett nationellt regelverk för märkning av kulturhistoriskt värdefulla svenska matprodukter behöver tas fram, vilket vi tror skulle medföra positiva effekter för både besöksnäringen och landsbygdsutvecklingen. Innehållsdeklaration på förpackningar med alkoholhaltiga drycker, punkt 15 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 3. Som konsument ska man inte bara ha rätt att veta vad man köper utan även vad man dricker och äter. Det är därför viktigt att produkters ursprungsmärkning och innehållsförteckning stämmer överens med vad konsumenten vill och behöver veta. görs skillnad på kraven på innehållsförteckning beroende på produkt, och för alkohol med högre alkoholhalt än 1,2 volymprocent krävs ingen redovisning av ingredienser eller näringsdeklaration. EU:s lagstiftning, som lyder under, tillåter t.ex. 63 olika tillsatser och processhjälpmedel vid tillverkning av vin utan att dessa på något sätt behöver deklareras. I likhet med vad som gäller för övriga livsmedel bör konsumenterna ha rätt att få kunskap om vad vin och övriga alkoholhaltiga drycker innehåller. Därför anser vi att alla livsmedelsprodukters innehåll ska redovisas och göras tydligt för konsumenten. Bästföredatum och temperaturkrav m.m., punkt 16 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8 samt 2018/19:189 av (SD), 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkandena 40 och 41. Att begränsa matsvinnet är viktigt både nationellt, inom EU och globalt. Ur ett internationellt perspektiv är en av de stora frågorna hur vi ska kunna mätta alla munnar om någon generation, när jordens befolkning förväntas ha ökat till 9 miljarder människor. Det läggs mycket tid och resurser på kampanjer om hur vi kan förändra våra matvanor, och det forskas intensivt kring odling av tåliga sädesslag, och inte minst hur man ska ta vara på vattnet mer effektivt. förspills ungefär en tredjedel av all mat som produceras. Det finns därför stora vinster och resursbesparingar att göra genom minskat bortfall i produktion, skörd, transport och förädling samt minskat svinn hos handlare och konsumenter. Under alliansregeringen tilldelades medel för att tillsammans med och arbeta för att minska matsvinnet. I uppdraget ingick bl.a. kartläggning av matavfall och matsvinn i primärproduktionen samt riktade informationsinsatser till konsumenterna. Mer kan och bör göras. Det behövs ytterligare informationsinsatser med ett positivt budskap, t.ex. om vad bästföredatumet innebär för olika livsmedel och hur livsmedlen ska förvaras. Här har sannolikt mycket kunskap gått förlorad . Sex av tio vet inte skillnaden mellan bästföredatumet och sista förbrukningsdag. En så enkel sak som att byta ut orden bäst före till exempelvis minst hållbar till skulle sannolikt kunna leda till mindre matsvinn och att vårt klimatavtryck blir mindre. Regeringen och bör dessutom verka för ett svenskt undantag från EU-reglerna om bästföredatum för ägg. Detta vore naturligt då de flesta svenska handlare och konsumenter, till skillnad från i stora delar av EU, behandlar äggen som en kylvara. Svenska ägg i kylförvaring håller mycket längre än det sista datum som EU tillåter, vilket innebär att handlare och konsumenter i onödan slänger stora mängder fullt ätbara ägg. Bästföredatum och temperaturkrav m.m., punkt 16 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2018/19:189 av (SD), 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkandena 40 och 41 samt 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8. Matsvinn uppstår i hela livsmedelskedjan och kan förebyggas på olika sätt.