bet · H601KU16 · 2019-02-14 00:00:00 — Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Utskottet föreslår att antar lagförslagen i riksdagsstyrelsens framställning med de ändringar som framgår av utskottets förslag. antog en ny säkerhetsskyddslag som ersätter den nuvarande säkerhetsskyddslagen. Den nya säkerhetsskyddslagen träder i kraft . För och dess myndigheter gäller dels vissa bestämmelser i säkerhetsskyddslagen, dels bestämmelserna i lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Med anledning av den nya säkerhetsskyddslagen föreslår utskottet att lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter ersätts av en ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Förslaget innebär att de ändringar som bedöms nödvändiga med anledning av den nya säkerhetsskyddslagen förs in i den nya lagen. Vidare föreslås en följdändring i säkerhetsskyddslagen. Den nya lagen och följdändringen i säkerhetsskyddslagen föreslås träda i kraft . Det har inte väckts någon motion med anledning av framställningen. Framställning till 2018/19:RS6 Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Säkerhetsskydd i och dess myndigheter Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Riksdagsstyrelsens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Bilaga 4 Lagrådsyttrande som utskottet begärt Utskottets förslag till riksdagsbeslut Säkerhetsskydd i och dess myndigheter antar riksdagsstyrelsens förslag till 1. lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter med den ändringen att bestämmelserna i 3 och 11 §§ samt övergångsbestämmelsen ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3, 2. lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585) med den ändringen att ikraftträdandebestämmelsen ska tas bort. Därmed bifaller delvis framställning 2018/19:RS6 punkterna 1 och 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (SD), (S), (C), (V), (SD), Skånberg (KD), (L), (SD), (MP), (M), (S), (M) och (S). Ärendet och dess beredning antog en ny säkerhetsskyddslag som ersätter den nuvarande säkerhetsskyddslagen (1996:627), här benämnd säkerhetsskyddslag. Den nya säkerhetsskyddslagen (2018:585) träder i kraft (prop. 2017/18:89, bet. 2017/18:JuU21, rskr. 2017/18:289). I samband med att den nya säkerhetsskyddslagen antogs gjorde tre tillkännagivanden till regeringen (bet. 2017/18:JuU21, rskr. 2017/18:289). tillkännagav för det första att tillsynsmyndigheternas ansvar och befogenheter bör regleras i den nya säkerhetsskyddslagen och inte, som regeringen föreslagit, i en förordning. För det andra tillkännagav att det behöver genomföras en bred översyn av samtliga tillsynsmyndigheters ansvar, organisation och resursfördelning. För det tredje tillkännagav att det bör utredas om den nya säkerhetsskyddslagen i större omfattning ska gälla för . hade i samband med ärendets beredning yttrat sig över frågan om säkerhetsskyddslagens tillämpning för (2017/18:KU4y). För och dess myndigheter gäller dels vissa bestämmelser i säkerhetsskyddslagen, dels bestämmelserna i lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, här benämnd lag. beslutade på förslag av att rikta ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om att se över bestämmelserna om säkerhetsskydd i och dess myndigheter samt föreslå de ändringar som bedömdes vara nödvändiga med anledning av beslut att anta en ny säkerhetsskyddslag (bet. 2017/18:KU40, rskr. 2017/18:420). Inom togs det fram en promemoria med förslag till en ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Förslagen i promemorian har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga hos (dnr 2058-2017/18). I riksdagsstyrelsens framställning till 2018/19:RS6 Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter föreslås att lag ersätts av en ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Vidare föreslås en följdändring i säkerhetsskyddslagen. En förteckning över behandlade förslag finns i bilaga 1. Riksdagsstyrelsens lagförslag finns i bilaga 2. Lagrådet har granskat lagförslagen. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. har följt Lagrådets förslag. Utskottets lagförslag finns i bilaga 3. Ingen följdmotion har väckts med anledning av framställningen. Säkerhetsskydd i och dess myndigheter Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter med den ändringen att bestämmelserna i 3 och 11 §§ samt övergångsbestämmelsen får den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585). I framställningen anförs att säkerhetsskydd innebär förebyggande åtgärder för att skydda säkerhet mot spioneri, sabotage, terroristbrott och andra brott. Det anges att kraven på säkerhetsskyddet har förändrats genom utvecklingen i omvärlden och inom området informationsteknik, ökningen av säkerhetskänslig verksamhet som bedrivs i enskild regi och en ökad internationell samverkan. Den nya säkerhetsskyddslagen, som träder i kraft , syftar till att stärka säkerhetsskyddet. Lagen innehåller krav på åtgärder för att skydda uppgifter som är av betydelse för säkerhet eller som ska skyddas enligt ett internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Lagen syftar också till att förbättra skyddet av annan säkerhetskänslig verksamhet, t.ex. samhällsviktiga informationssystem. Lagen ska gälla i både allmän och enskild verksamhet. och dess myndigheter omfattas endast i begränsad utsträckning av säkerhetsskyddslag. På motsvarande sätt kommer den nya säkerhetsskyddslagen, när den träder i kraft, att gälla endast i viss angiven utsträckning för och dess myndigheter. Enligt 1 kap. 3 § i den nya säkerhetsskyddslagen ska således endast bestämmelserna om säkerhetsskyddsklasser i 2 kap. 5 §, säkerhetsprövning i 3 kap. och säkerhetsintyg i 4 kap. gälla för och dess myndigheter. Vidare framgår av bestämmelsen (i dess ordalydelse enligt SFS 2018:585) att lag ska gälla i övrigt för och dess myndigheter. I avsnitt 4.2 i framställningen redovisas hur den nya säkerhetsskyddslagen påverkar lag. Det konstateras att det finns behov av ändringar och anpassningar av de lagregler som styr säkerhetsskyddet i och dess myndigheter med anledning av att den nya säkerhetsskyddslagen införs. Lagförslagen i framställningen innebär sålunda att de ändringar och anpassningar som bedöms vara nödvändiga mot bakgrund av reglerna i den nya säkerhetsskyddslagen förs in i en ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. I framställningen anges att det främst är fråga om införande av bestämmelser om vad som avses med begrepp som är centrala för säkerhetsskyddslagstiftningen. Det föreslås att övriga bestämmelser lag förs över till den nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter i oförändrat skick eller med enbart små redaktionella ändringar. Det finns föreskrifter och andra styrdokument som kompletterar lag. För och del regleras exempelvis säkerhetsprövningen i riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2006:2) om säkerhet och fredstida krishantering och i en instruktion om säkerhetsprövning av anställda vid som har beslutats av riksdagsdirektören. Både föreskriften och instruktionen kommer att behöva ses över med anledning av förslaget om ny säkerhetsskyddslag. Av framställningen (avsnitt 5.1.1) framgår att den föreslagna nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter avses ha samma tillämpningsområde som lag, även i förhållande till exempelvis riksdagspartiernas kanslier. Det anges att vissa begrepp som är centrala för säkerhetsskyddslagstiftningen, såsom säkerhetskänslig verksamhet, säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och säkerhetsskyddsanalys, definieras i sådana bestämmelser i den nya säkerhetsskyddslagen som inte ska gälla för och dess myndigheter. I framställningen föreslås därför att motsvarande bestämmelser införs i den nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Vidare anförs att de begrepp som används i den nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter är avsedda att ha samma innebörd som i säkerhetsskyddslagen. I framställningen konstateras att den nya säkerhetsskyddslagen även innehåller bestämmelser om tillsyn och att det i propositionen inte finns något resonemang i fråga om tillsyn över och dess myndigheters säkerhetsskydd. Det anförs att frågan om eventuell tillsyn över eller dess myndigheters säkerhetsskydd behöver utredas och övervägas ytterligare, och det hänvisas till en utredning som då ännu inte var avslutad (se nedan om SOU 2018:82). Det anges att det kan finnas anledning för riksdagsstyrelsen att återkomma i saken. I framställningen anförs att det i den föreslagna lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter bör införas en bestämmelse som innebär ett krav på att en säkerhetsskyddsanalys genomförs, detta för att betona vikten av att en sådan analys verkligen genomförs. Mot denna bakgrund föreslås en bestämmelse i 3 § första stycket som innebär att den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska göra en säkerhetsskyddsanalys. Vidare föreslås en bestämmelse i 3 § andra stycket att med utgångspunkt i säkerhetsskyddsanalysen ska vidtas de säkerhetsskyddsåtgärder som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomsten av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. I framställningen föreslås även att det ska anges i särskilda bestämmelser (5–9 §§) i den föreslagna lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter vad som avses med säkerhetsskyddsåtgärderna informationssäkerhet, fysisk säkerhet och personalsäkerhet. och Säkerhetspolisen har anfört att det skulle kunna övervägas om en rapporteringsskyldighet av sådant som är av vikt för säkerhetsskyddet, motsvarande regleringen i 2 kap. 1 § tredje stycket i den nya säkerhetsskyddslagen, borde införas. Säkerhetspolisen har även föreslagit att det införs en bestämmelse om att det ska finnas en säkerhetsskyddschef om det inte är uppenbart obehövligt. I framställningen (avsnitt 5.1.2) anges att riksdagsstyrelsen anser att frågan om en anmälnings- och rapporteringsskyldighet bör tas upp i samband med att frågan om eventuell tillsyn över och dess myndigheter utreds. Vidare gör riksdagsstyrelsen bedömningen att frågan om att inrätta en funktion som säkerhetsskyddschef är en sådan organisatorisk fråga som respektive myndighet under kan föreskriva om. I framställningen anges att det inte behövs några bestämmelser om säkerhetsskyddsklassificering eller säkerhetsprövning på grund av att aktuella bestämmelser i 2 kap. 5 § och 3 kap. i den nya säkerhetsskyddslagen kommer att gälla för och dess myndigheter samt med hänsyn till att möjligheten att meddela närmare föreskrifter om säkerhetsskyddsklassificering och säkerhetsprövning behålls. Utfärdande av säkerhetsintyg och registerkontroll i vissa fall I 4 kap. i den nya säkerhetsskyddslagen finns bl.a. bestämmelser om utfärdande av säkerhetsintyg. Av 4 kap. 2 § framgår att om det behövs för att ett säkerhetsintyg ska kunna utfärdas får det göras en säkerhetsprövning som innefattar registerkontroll och en särskild personutredning. Som redan har framgått, kommer bestämmelserna i 4 kap. 1–3 §§ i den nya säkerhetsskyddslagen att gälla för och dess myndigheter. Däremot kommer inte och dess myndigheter att omfattas av den ordning som regleras i 4 kap. 6 § i den nya lagen och som innebär att säkerhetsintyg utfärdas av den myndighet som regeringen bestämmer. Mot denna bakgrund anförs i framställningen att utfärdandet av säkerhetsintyg för och dess myndigheter måste regleras i den föreslagna lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Det föreslås därför att det i den lagen införs en bestämmelse (11 §) som reglerar vilken myndighet som ska utfärda säkerhetsintyg och – i de fall det behövs för att ett säkerhetsintyg ska kunna utfärdas – besluta om registerkontroll för personer som deltar i verksamhet inom och dess myndigheter. Av framställningen framgår även att den föreslagna bestämmelsen i 11 § första stycket 1 innebär att ska utfärda säkerhetsintyg bl.a. i de fall då anställda vid riksdagspartiernas kanslier deltar i verksamhet som stöd, t.ex. som politisk sekreterare, för en ledamot. Enligt 3 kap. 1 § i den nya säkerhetsskyddslagen ska säkerhetsprövning inte göras när det gäller uppdrag som ledamot av . Därför bedöms enligt framställningen regleringen om registerkontroll i 4 kap. 2 § i den nya lagen inte omfatta riksdagsledamöter, talmannen och ersättare för riksdagsledamöter som utövar sitt uppdrag. I framställningen anförs att när det emellertid är fråga om att en ledamot deltar i någon annan säkerhetskänslig verksamhet än vad som följer av uppdraget som riksdagsledamot är det den myndighet som regeringen bestämmer som beslutar om registerkontroll och utfärdar säkerhetsintyg. Genom en bestämmelse i 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen utvidgas kravet på att ingå säkerhetsskyddsavtal. Bestämmelsen, som innehåller regler om säkerhetsskyddsavtal när offentliga verksamhetsutövare avser att genom upphandling ingå avtal om varor, tjänster eller byggentreprenader, ska inte gälla för och dess myndigheter (jfr 1 kap. 3 § säkerhetsskyddslagen). I framställningen föreslås att det ska införas en i princip identisk bestämmelse om säkerhetsskyddsavtal (12 §) i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. I sitt remissyttrande har anfört att det är ett riskmoment i sig att utkontraktera uppgifter som innebär hantering av säkerhetskänslig information och att sådan utkontraktering endast bör göras i undantagsfall. anser att de föreslagna bestämmelserna i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (5 och 6 §§ om säkerhetsskyddsåtgärder och 12 § om säkerhetsskyddsavtal) inte är tillräckliga. Riksdagsstyrelsen gör i framställningen bedömningen att det i avvaktan på förslag från en utredning – som var pågående vid den aktuella tidpunkten, men som sedermera har avslutats (se nedan om SOU 2018:82) – inte finns skäl att införa en bestämmelse om utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet. I framställningen föreslås att den nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter ska ersätta lag och att den ska träda i kraft som den nya säkerhetsskyddslagen. Vidare föreslås att ett beslut om registerkontroll till skydd mot terrorism enligt 14 § säkerhetsskyddslag ska motsvara ett beslut om placering i säkerhetsklass 3 enligt den nya säkerhetsskyddslagen, om inte annat beslutas. Detta föreslås gälla till dess att ett nytt beslut om säkerhetsklass fattas enligt den nya säkerhetsskyddslagen, dock längst till utgången av 2024. Betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) I framställningen finns flera hänvisningar till en utredning som var pågående men som har avslutats. Mot bakgrund av detta noteras följande. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att överväga vissa frågor i säkerhetsskyddslagstiftningen (dir. 2017:32). Förslagen skulle komplettera de förslag som hade lämnats i betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25). Utredningen fick bl.a. i uppdrag att – kartlägga behovet av att förebygga att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i övrigt säkerhetskänslig verksamhet utsätts för risker i samband med utkontraktering, upplåtelse och överlåtelse av sådan verksamhet, och föreslå olika förebyggande åtgärder, t.ex. tillståndsprövning – föreslå ett system med sanktioner i säkerhetsskyddslagstiftningen – föreslå hur en ändamålsenlig tillsyn enligt säkerhetsskyddslagstiftningen ska vara utformad – analysera och föreslå i vilken utsträckning verksamhetsutövare som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska vara skyldiga att ingå säkerhetsskyddsavtal vid överenskommelser med utomstående som berör den säkerhetskänsliga verksamheten. Utredningen överlämnade sitt betänkande Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) till regeringen . Utredningen lämnar en rad förslag på säkerhetsskyddsområdet. Betänkandet bereds inom och har remitterats (dnr Ju2018/05292/L4). Remissvaren ska ha kommit in till . I sitt yttrande konstaterar att enligt 3 § första stycket i riksdagsstyrelsens lagförslag ska ”den som” bedriver säkerhetskänslig verksamhet utreda behovet av säkerhetsskydd och dokumentera analysen. Enligt andra stycket i lagförslaget ska ”myndigheten” planera och vidta åtgärder med utgångspunkt i analysen. Lagrådet noterar att första stycket synes omfatta medan andra stycket inte gör det, trots att båda styckena handlar om samma sak, säkerhetsskyddsanalysen. Lagrådet framför mot bakgrund av detta att det skulle vara en fördel om ansvarsfördelningen mellan och vid tillämpningen av den föreslagna lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter uppmärksammades i ärendets beredning. Lagrådet framför vidare att den föreslagna lagen skulle bli tydligare om 3 § andra stycket kopplades samman med 5–9 §§, där det anges vilka säkerhetsskyddsåtgärder som kan vidtas. Lagrådet förordar därför att det i andra stycket preciseras att det rör sig om ”säkerhetsskyddsåtgärder som anges i 5–9 §§”. Mot bakgrund av utformningen av reglerna i 4 kap. 1 och 2 §§ säkerhetsskyddslagen anser Lagrådet att utfärdandet av säkerhetsintyg bör nämnas före registerkontrollen i den föreslagna bestämmelsen i 11 §. När det gäller punkten 3 i de föreslagna övergångsbestämmelserna framför Lagrådet att i tydlighetens intresse bör ”den nya lagen” ersättas med ”sistnämnda lag” och sista meningen formuleras på samma sätt som motsvarande övergångsbestämmelse till säkerhetsskyddslagen. Lagrådet lämnar övriga lagförslag utan någon invändning. Ansvarsfördelningen mellan och inom nu aktuellt område Lagrådet har framfört att en redogörelse för ansvarsfördelningen mellan och vid tillämpningen av den föreslagna lagen skulle vara till fördel i ärendet. Med anledning av Lagrådets synpunkter i denna del noteras följande. uppgifter anges i 14 kap. 2 § riksdagsordningen. Enligt 14 kap. 2 § andra stycket 3 och 4 riksdagsordningen ska handlägga bl.a. frågor om förvaltningen inom och myndigheter samt besluta om föreskrifter och råd i sådana frågor. Av 1 § första och andra stycket lagen (2011:745) med instruktion för , här benämnd instruktionen, framgår bl.a. att är en myndighet under med uppgift att biträda och att den ska svara för de myndighetsfunktioner och förvaltningsuppgifter som anges i 14 kap. 2 § riksdagsordningen. I instruktionen tydliggörs således skillnaden mellan , som beteckning uteslutande på statsorganet folkrepresentationen, och som myndighet under (jfr bet. 2010/11:KU30 s. 7). Enligt 3 § instruktionen ska bl.a. svara för säkerheten i . Av 7 § 5 instruktionen framgår att får meddela föreskrifter inom sitt verksamhetsområde. I samband med att lag infördes framhölls bl.a. att avsikten med att låta den lagen gälla i verksamhet vid inte var att ålägga de skyldigheter som följde av den lagen (framst. 2005/06:RS1 s. 18 f. och bet. 2005/06:KU16 s. 10). Det anfördes att denna uppgift borde läggas på , som redan enligt de bestämmelser som då gällde hade flera uppgifter som avsåg såväl säkerhetsskyddet som säkerheten i övrigt i . ansvar i dessa avseenden föreslogs komma till uttryck genom en ändring i den då gällande lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. antog utskottets förslag till riksdagsbeslut (bet. 2005/06:KU16, rskr. 2005/06:154 och 155). Utskottet noterar inledningsvis att syftet med riksdagsstyrelsens lagförslag är att ersätta lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter med en ny lag och göra de ändringar och anpassningar som bedöms vara nödvändiga med anledning av den nya säkerhetsskyddslagen. Utskottet ser positivt på det arbete som har utförts i detta syfte. Utskottet delar riksdagsstyrelsens uppfattning att frågan om tillsyn av säkerhetsskyddet i och dess myndigheter även kan behöva utredas och analyseras närmare. Vidare anser utskottet att riksdagsstyrelsen i det fortsatta arbetet bör överväga behovet av att se över även andra frågor av betydelse för säkerhetsskyddet i och dess myndigheter. När det gäller Lagrådets yttrande konstaterar utskottet följande om ansvarsfördelningen mellan och vid tillämpningen av den föreslagna lagen och om utformningen av 3 § i detta hänseende. Utskottet noterar att lag och säkerhetsskyddslagen i tillämpliga delar gäller såväl som dess myndigheter. På samma sätt gäller vissa bestämmelser i den nya säkerhetsskyddslagen och dess myndigheter (jfr 1 kap. 3 § och 3 kap. 12 §). Av lagen (2011:745) med instruktion för framgår emellertid att det är som har till uppgift att svara för säkerheten i . Bestämmelsen infördes som antog lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. I likhet med vad som gäller är avsikten att det även fortsättningsvis ska vara och inte som ska svara för de uppgifter som framgår av den föreslagna lagen. Riksdagsstyrelsens förslag innebär således i detta hänseende inte någon ändring i förhållande till vad som gäller, och utskottet ställer sig bakom detta. Utskottet delar dock Lagrådets synpunkt att lagtexten i förslaget är oklar när det gäller bestämmelsen i 3 §. Det finns enligt utskottet skäl att förtydliga bestämmelsen. Enligt utskottet bör den utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelse i 2 kap. 1 § i den nya säkerhetsskyddslagen, nämligen genom att använda begreppet ”verksamhetsutövaren” i stället för ”myndigheten” i paragrafens andra och tredje stycke. Någon skillnad i tillämpning i förhållande till förslaget i framställningen är dock inte avsedd. De synpunkter som Lagrådet i övrigt har haft på utformningen av lagförslagen i 3 § andra stycket och 11 § samt övergångsbestämmelsen är närmast av lagteknisk karaktär. Utskottet godtar Lagrådets synpunkter med en mindre språklig justering. Utskottet anser således att ska anta riksdagsstyrelsens lagförslag i denna del med de justeringar i 3 och 11 §§ samt i övergångsbestämmelsen i den nya lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter som framgår av utskottets lagförslag i bilaga 3. När det gäller riksdagsstyrelsens lagförslag om ändring i 1 kap. 3 § säkerhetsskyddslagen (2018:585) noterar utskottet att den lagen ännu inte har trätt i kraft och att den föreslagna ändringen ska träda i kraft som grundförfattningen, dvs. den nya säkerhetsskyddslagen. Någon särskild ikraftträdandebestämmelse ska därmed inte anges i lagförslaget. Utskottet anser att ska anta riksdagsstyrelsens lagförslag även i denna del med nu nämnda justering. Förteckning över behandlade förslag Framställning 2018/19:RS6 Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter: 1.Riksdagen antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. 2.Riksdagen antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585). Förslag till lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd (säkerhetsskyddsanalys). Säkerhetsskyddsanalysen ska dokumenteras. Med utgångspunkt i analysen ska myndigheten planera och vidta de säkerhetsskyddsåtgärder som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. Myndigheten ska kontrollera säkerhetsskyddet i den egna verksamheten och i övrigt vidta de åtgärder som krävs enligt denna lag och enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar. Den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd (säkerhetsskyddsanalys). Säkerhetsskyddsanalysen ska dokumenteras. Med utgångspunkt i analysen ska verksamhetsutövaren planera och vidta de säkerhetsskyddsåtgärder som anges i 5–9 §§ och som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. Verksamhetsutövaren ska kontrollera säkerhetsskyddet i den egna verksamheten och i övrigt vidta de åtgärder som krävs enligt denna lag och enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar. beslutar om registerkontroll och utfärdar säkerhetsintyg enligt 4 kap. 1 och 2 §§ säkerhetsskyddslagen (2018:585) för personer som deltar i