bet · H601KU20d3 · 2019-01-01 00:00:00 — Risken återkommer i varje prognos. Det handlar om sju prognoser under . : Fru ordförande! Faktum kvarstår att det var som första gången informerade regeringen om att inte alla barn skulle få sin sak prövad under . Ingen tidigare prognos hade visat detta. Regeringen hade naturligtvis hållit sig informerad och gjorde detta regelbundet, men fick beskedet först . Regeringen uppdrog också åt myndigheten att arbeta med att förkorta handläggningstiden, så den dialogen pågick. Men det var som beskedet kom från myndigheten att alla inte skulle få sin prövning under . (V): Fru ordförande! När statsrådet var i utskottet ställde jag frågor med anledning av att hon hänvisade till asylprocedurdirektivet, att ingen ska behöva vänta . Denna lagstiftning kom på plats , men de som den gällde kom . Då hade det gått . De 15 månader som är gränsen passerades . Då undrar jag: Hur kommer det sig att man inte vidtog åtgärder redan då, när man såg att det tog så med hanteringen av ansökningarna? : Fru ordförande! Jag är inte riktigt säker på att jag förstår frågan, men det är sant att regeringen har gjort valet att hänga upp tidpunkten på just asylprocedurdirektivets 15 månader. Det är just denna tidpunkt som har använts under processen. (V): Fru ordförande! Jag förstår inte på vilket sätt de 15 månaderna använts, med tanke på att 15 månader … Om man tänker sig en person som kom den 23, den 24 eller … Det blir väldigt olika villkor beroende på om personen kom den 23 eller den 25, eller rättare sagt när personen fick sitt fall registrerat. Men oavsett detta hade ju 15 månader passerats . Då undrar jag: Varför vidtogs inga åtgärder då, med tanke på att 15-månadersgränsen var väsentlig? : Fru ordförande! I övrigt, när det gäller specifika krav i lagstiftningen, får jag hänvisa till ansvarigt statsråd. Det fanns två viktiga utgångspunkter för regeringen när detta beslutades och processen påbörjades: De barn och barnfamiljer som hade kommit före skulle inte påverkas. Därav kom lagförändringen. vitittar på hur länge ser vi att det inte finns något juridiskt krav på de 15 månaderna, men vi valde att använda asylprocedurdirektivet i tideräkningen. Det var de två punkterna. I övrigt, när det gäller detaljerade frågor om lagförslaget och hur det har tagits fram, får jag be utskottet att ta detta med ansvarigt statsråd. Skånberg (KD): Fru ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt! I propositionen skriver regeringen på s. 22: ”Regeringen anser mot den bakgrunden att beredningskravet i regeringsformen är tillgodosett i tillräcklig utsträckning.” Jag räknade till fem gånger som statsministern upprepade detta. Ändå underkände Lagrådet och sa att det inte var tillräckligt berett. När frågan sedan kom upp i migrationsdomstolen underkändes lagstiftningen. Det var först i Migrationsöverdomstolen som den fick klartecken, och det var med följande motivering, som finns på s. 7 rad 12 i det pm som statsministern har till handa: När det gäller aktuell lagstiftning konstaterade migrationsdomstolen att Lagrådet hade fört fram att beredningen av förslaget till aktuell bestämmelse inför lagrådsremissen inte varit godtagbar och att finansutskottet därefter under riksdagsbehandlingen av lagförslaget genomfört ytterligare beredning innan lagändringarna antagits av . Detta betyder att det var först efter den ytterligare beredning som gjorde, framför allt i finansutskottet, som beredningskravet uppfylldes. Det betyder att det är fastslaget i domstol att det som står i propositionen och som statsministern nu har upprepat fem gånger faktiskt inte stämmer. Håller statsministern med om detta? Om inte, varför? : Fru ordförande! Det korta svaret är nej. Regeringen ansåg att beredningskravet var uppfyllt när propositionen lämnades till . Jag kan konstatera att den högsta instansen i denna typ av mål har sagt att lagen kan tillämpas, och det gör den. Skånberg (KD): Fru ordförande! Om det är så att såväl Lagrådet som den lägre instansen, migrationsdomstolen, säger att beredningskravet inte var uppfyllt när propositionen lämnade och att den övre instansen, Migrationsöverdomstolen, där detta kommit upp, säger att det var först efter behandling som lagen kom upp i den kvaliteten att den skulle kunna tillämpas hade regeringen faktiskt fel, och statsministern har inte täckning för sina ord . : Fru ordförande! Jag vidhåller att regeringen ansåg att beredningskravet var uppfyllt när propositionen lämnades över till . Jag kan konstatera att Migrationsöverdomstolen, den högsta instans som har denna typ av ärenden, har sagt att lagen kan tillämpas. Jag har inga fler svar. (L): Ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt! Jag har en kompletterande fråga efter föregående frågeställare när det gäller parallellprocessen för budgetprocessen. Statsministern hävdar när det gäller beredningskravet att det var av nöden tvunget att det gick hastigt fram och att man ville ha lagstiftningen på plats. Min fråga rör beredningen av budgetprocessen, som tillhör den lagstiftning som kom i en extra budgetproposition efter vårpropositionens Varför ansåg regeringen att den processen haltade i förhållande till lagstiftningsprocessen, så att den inte hanns med i samma tempo? : Fru ordförande! Jag anser nog att jag har svarat på det. Det var två olika processer, och i båda ställdes ett beredningskrav. Detta nödvändiggjorde att det var två parallella processer. (MP): Fru ordförande! Tack, statsministern, för de svar som getts på frågorna ! Genom dem har jag fått svar på de frågor som jag bar med mig till denna utfrågning under denna punkt, och jag har ingen kompletterande fråga. (SD): Fru ordförande! Tack för svaren, statsministern! har beviljat över en miljon uppehållstillstånd av olika En stor del av dessa har ansetts vara till skyddsbehövande. På vilken objektiv grund var det 2018 av vikt att hastigt införa en särskild och i svensk rätt unik lagstiftning för att 9 000 vuxna män skulle stanna i trots, eller rentav på grund av, att de saknade skyddsskäl? : Fru ordförande! När det blev en dramatisk ökning av antalet flyktingar som sökte sig till för att ansöka om uppehållstillstånd aviserade regeringen, , att regelverket måste ändras och bli striktare. En av utgångspunkterna var att de barn och barnfamiljer som hade kommit före det datum när lagförändringen aviserades – alltså –inte skulle drabbas av de nya regelverken. På grund av långa handläggningstider blev det klart att alla inte kom att få sin sak prövad under detta år. Det innebär att flera av dem som var barn när de kom skulle prövas som vuxna på grund av den långa handläggningstiden. Därav beslutet att lägga fram detta förslag till riksdag. (S): Fru ordförande! Mig veterligen brukar inte rättsstater, inklusive , ha utifall-att-domslut i domstolar. Därför är det väl inte riktigt så att frågan om beredningskravet var fullt prövad – inte prövad – i domstol, eftersom prövningen är gjord efter att hade gjort detta tillägg. Har jag uppfattat saken rätt, statsministern? : Fru ordförande! Det kan vara lite svårt för mig att göra exakta bedömningar av hur överdomstolar och domstolar har resonerat i detta fall. Jag konstaterar att den högsta instansen i denna typ av mål, alltså Migrationsöverdomstolen, har sagt att lagen kan tillämpas. Jag tycker att det är rätt starkt när den högsta instansen säger så. (M): Fru ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt! Statsministern upprepar att regeringen när man avlämnade propositionen ansåg att beredningskravet var uppfyllt, trots att Lagrådet var av en annan uppfattning. Hur reflekterar då statsministern över det faktum att finansutskottet när ärendet kom till finansutskottet kände sig tvunget att vidta den för ett riksdagsutskott ovanliga åtgärden att fortsätta beredningen av det ärende som statsministern och regeringen ansåg vara färdigberett men som Lagrådet inte ansåg vara färdigberett? Upplever statsministern det som ett underkännande av regeringens bedömning av beredningskravet, eller anser han att finansutskott gjorde en felaktig bedömning i fråga om att ytterligare beredning krävdes? : Fru ordförande! Jag kan varken recensera eller tolka hur ledamöterna i finansutskottet bereder eller processar sina ärenden – det ger jag mig över huvud taget inte in på. Men regeringen ansåg, återigen, att kravet på beredning var uppfyllt när det överlämnades till riksdag. (M): Statsministern redogör föredömligt för den tid som förlöpte efter det som skedde och att vi hade en oviss situation för en stor grupp unga personer. frågor till statsministern beskriver också hur har redogjort för den svåra situationen och att det ändå fanns en risk för att man inte skulle hinna fatta beslut i dessa ärenden innan de aktuella personerna fyllde . Fanns det ingen tidpunkt mellan och det att den extra ändringsbudgeten lades fram, efter den ordinarie ändringsbudgeten, då statsministern gjorde bedömningen att vi här kunde behöva göra ett förebyggande beredningsarbete för att i en svår situation vara redo att lägga fram en färdig lagstiftning? Det var ovisst om det skulle behövas en sådan lagstiftning. Fanns det ingen tidpunkt då man bestämde sig för att man behövde göra ett förberedande arbete för att hantera en eventuell situation som kan vara svår, som flaggat för, som hade kunnat stänga detta gap och säkerställa en bättre beredningsprocess? : Fru ordförande! – som jag sa – följer ju rapporterna och informationen från myndigheten, och myndigheten fick också i uppdrag att arbeta just med handläggningstiderna. Sist och slutligen var det ändå så att myndigheten sa till regeringen att man inte skulle hinna hantera alla dessa ärenden under innevarande år. (M): Tolkar jag statsministern rätt? Säger han att det inte fanns någon beredskap för att ett sådant meddelande skulle komma från och att regeringen skulle behöva agera, utan man blev tagen på sängen av ? : Ordvalet är ju ledamotens, men faktum kvarstår. Det är fakta att informerade regeringen om att man inte skulle komma att hinna fatta beslut i alla dessa ärenden. Det är detta som är fakta. Vilka ord man sedan väljer för att beskriva det får man göra som man vill med. Skånberg (KD): Fru ordförande! Vi har fått beskedet att statsministern vidhåller att propositionen höll måttet och att beredningskravet var uppfyllt trots att Migrationsöverdomstolen säger att det var först genom finansutskottets beredning som den kom upp i den nivån. Men statsministern och regeringen hade ju en chans efter att Lagrådet hade yttrat sig, och det var att bereda detta en gång till och arbeta om propositionen efter den mycket kraftiga kritik som underkände proppen. Det valde inte regeringen att göra, utan det var bara marginella ändringar man gjorde. Det beredningsarbete som tillkom fick göras i finansutskottet. Så här i efterhand: Skulle statsministern säga att det hade varit bra att göra det arbete som finansutskottet gjorde på , så att man hade lämnat en produkt som höll måttet redan från början? : Fru ordförande! Med risk för att bli lite tjatig: Regeringen ansåg att beredningskravet var tillgodosett – annars lämnar man inte förslaget till . Svaret är nej på den frågan. Skånberg (KD): Fru ordförande! Min fråga var: Skulle statsministern säga att det hade varit bättre om regeringen hade berett ärendet enligt konstens alla regler och inte överlåtit det åt finansutskottet? Är statsministern nöjd med hanteringen? Är detta den optimala hanteringen? : Fru ordförande! Det var inte så att regeringen överlät någon fortsatt beredning till finansutskottet. Det är en felaktig beskrivning, enligt min uppfattning. Därför vidhåller jag de svar jag har lämnat tidigare. (M): Fru ordförande! Jag skulle vilja följa upp fråga. Den som har lyssnat på denna utfrågning märker tydligt att argumentationen från statsministern, och även tidigare från regeringens företrädare, i denna fråga är att motivet till att lägga fram denna proposition handlade om att hjälpa den grupp som berördes av gymnasielagen. Problemet i detta är att det tydligt framgår av riksdagsordningen att det för att ändra budgeten mer än de som man gör det reguljärt måste finnas synnerliga ekonomisk-politiska skäl. Att hjälpa en grupp att få uppehållstillstånd går att tycka mycket om, men det är inte synnerliga ekonomisk-politiska skäl. Jag skulle vilja fråga statsministern: statsministern att man kan ändra budgeten fler gånger än två utan att det finns synnerliga ekonomiskpolitiska skäl? : Som jag har sagt tidigare ansåg regeringen att det fanns särskilda skäl, och finansutskottet har ju godkänt och behandlat denna extra ändringsbudget. (M): Vi har fått detta svar från statsministern, och jag förstår att statsministern tycker att det fanns synnerliga skäl. Men eftersom det framgår tydligt av riksdagsordningen att de synnerliga skälen ska vara av ekonomisk-politisk karaktär frågar jag: Tycker statsministern alltså att man ska frångå riksdagsordningens budgetreglerande principer och tycka att det är okej att ändra budgeten fler gånger än två utan att det finns just ekonomisk-politiska skäl för det? Är det så vi ska tolka statsministern? : Det ska tolkas som att finansutskottet har accepterat och behandlat detta. Jag utgår från att finansutskottet har gjort bedömningen att det var till fyllest att behandla förslaget. (M): Men statsministern måste ju rimligen ha en uppfattning i frågan. Eftersom statsministern, som det verkar, kommer att fortsätta vara statsminister fram till nästa ordinarie val tycker jag att och svenska folket borde få ett svar. Tycker statsministern att det är okej att lägga fram nya propositioner där man bryter upp budgeten lite godtyckligt i olika frågor där det inte finns ett tydligt ekonomisk-politiskt motiv till det? : Det handlar inte om godtycklighet. Det är också en felaktig beskrivning – det är en politisk beskrivning. Det är inte godtycklighet. Det har lämnats ett förslag som regeringen ansåg hade uppfyllt beredningskravet och som finansutskottet behandlade. Jag utgår fortfarande från att man gjorde detta i enlighet med den ordning som man har. (M): Då måste alltså rimligen svaret på min fråga vara att statsministern tycker att man kan ändra budgeten fler än två gånger utan att det finns synnerliga ekonomisk-politiska skäl. : Det är en spekulativ fråga. Vi är här för att pröva detta ärende. Vi har lämnat ett förslag på bord till finansutskottet som behandlades av finansutskottet. Hur man behandlar detta är för mig inte något principiellt ställningstagande, utan detta är gjort med de krav som ställs i har behandlat det, och med det är det. Ordföranden: Då tackar vi statsministern för svaren i detta ärende och lämnar granskningsärende 7. Vi fortsätter med granskningsärende 15, som handlar om regeringens styrning av . Precis som i den tidigare utfrågningen kommer jag att ge statsministern möjlighet till en inledning. Därefter går frågan till anmälande parti och sedan till partierna i storleksordning. : Fru ordförande och ärade ledamöter! Självfallet ska jag göra mitt bästa för att bidra till utskottets granskning också i detta ärende, men jag vill ändå inledningsvis nämna att jag först före påskhelgen fick besked om att utfrågningen av mig också skulle omfatta granskningsärende 15.Den något snäva tidsram som gett mig har begränsat mina möjligheter att förbereda utfrågningen, men jag ska naturligtvis göra mitt bästa. ansvarar för drift, förvaltning och utveckling av det svenska stamnätet för el. Man är också systemansvarig myndighet och elberedskapsmyndighet. till myndighetens säkerhetsskyddsarbete är det av vikt att få klarhet i vad som skett, vilka brister som finns och hur allvarliga dessa är. Säkerhetspolisen genomför nu en tillsyn av Svenska kraftnäts säkerhetsskyddsarbete. Innan denna tillsyn är avslutad är det svårt att ha en fullständig bild av vad som har inträffat när det gäller Svenska kraftnäts säkerhetsskydd. Regeringen har självfallet det övergripande ansvaret för styrningen av sina myndigheter och för att hålla sig informerad om deras verksamheter. Statsrådet har inför kommenterat de händelser hos som medierna har rapporterat om och också redovisat regeringens agerande. Han har därutöver redogjort för den utredning som genomförts eller planerats med anledning av frågan om jäv vid upphandlingar hos . Han har även redogjort för Svenska kraftnäts beslut om nya stamnätstariffer och myndighetens kommunikation kring detta. Jag ser ingen anledning att utveckla de här frågorna ytterligare, utan hänvisar till statsrådet muntliga redogörelse samt till de skriftliga svaren från . Säkerhetsfrågor ligger högt på regeringens dagordning, och regeringen har vidtagit ett stort antal åtgärder för att förbättra myndigheternas säkerhetsskyddsarbete. En mängd regeringsbeslut såväl före som efter händelserna hos Transportstyrelsen har fattats för att generellt förbättra informationssäkerheten, såsom kravet på statliga myndigheter att samråda med Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten innan utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet. En ny säkerhetsskyddslagstiftning har trätt i kraft . Den nya lagen innebär en modernisering och en ambitionshöjning på området, och den ska förstärka skyddet för de mest skyddsvärda verksamheterna i samhället. Regeringen har också tagit initiativ till en ny utredning på området, som överlämnade sitt betänkande. Och förslagen i betänkandet innebär bland annat utökad kontroll vid utkontraktering, upplåtelse och överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och en betydande förstärkning av tillsyn på området. Det här betänkandet har remitterats, och analyserar nu de remissvar som har kommit in. Det pågår också ett arbete med att vidareutveckla myndighetsstyrningen i gällande frågor om säkerhetsskydd och informationssäkerhet. Regeringen kommer även fortsatt att agera för att öka medvetenheten kring vikten av säkerhetsskyddsarbetet. Informationen om brister hos kopplade till säkerhetsskyddsarbetet nådde , då Svenska kraftnäts dåvarande generaldirektör kontaktade den dåvarande statssekreteraren med ansvar för energifrågor om brister i rutinerna för säkerhetsprövning. Statsrådsberedningen och informerades , och har löpande informerats om vad som framkommit om Svenska kraftnäts säkerhetsskyddsarbete. rutiner för att säkerställa informationsöverföring mellan departement samt mellan departement och Statsrådsberedningen har följts. Och därmed, fru ordförande, är jag beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: så mycket, statsministern! Då kommer första frågan att gå till , som är anmälande parti, och jag kommer att ge ordet till mig själv. När statsrådet frågades ut av så ställde vi frågor angående några av de risk- och sårbarhetsanalyser som har gjorts vid myndigheten. Och var det vissa frågor som lämnades utan svar, så jag vill också ställa dem till statsministern att förtydliga ett antal saker. I Svenska kraftnäts risk- och sårbarhetsanalys för anges ett antal punkter där man funnit brister i krisberedskapen. Och detsamma gäller risk- och sårbarhetsanalysen för . Också ett dokument visar att det fanns brister i krisberedskapen redan då. Statsministern har fått ta del av dessa handlingar. När departementet har fått svara på vilka åtgärder som vidtagits med anledning av de här påtalade bristerna så blev det skriftliga svaret att Miljö- och har bedömt att några särskilda åtgärder inte varit nödvändiga med anledning av de aktuella risk- och sårbarhetsanalyserna. Då blir min fråga till statsministern: I ljuset av haveriet vid Transportstyrelsen och lärdomarna som statsministern och regeringen i övrigt borde ha dragit därav, hade krisen vid kunnat undvikas om regeringen tagit varningssignalerna , 2016 och 2018 på större allvar? : Fru ordförande! Som jag förstår det har ju identifierat brister i sina risk- och sårbarhetsanalyser. Och redovisar då myndigheten genomförda, pågående eller planerade åtgärder, och med det ser inte regeringen behov att själv kliva in och vidta några särskilda åtgärder. Jag vill ändå utveckla frågan. Om en myndighet till , till berört departement, ändå pekar på ett antal risker och sårbarheter och får som svar att man inte bedömer att det behöver vidtas några särskilda åtgärder … I det här fallet som statsministern har … Hur säkerställer statsministern att signaler – det kan vara starka eller svaga signaler, men signaler – kring brister i risk- och sårbarhet, kring risker i säkerhetsskydd … Hur har statsministern säkerställt att han är informerad, att medarbetarna är informerade, för att framför allt undvika att det här ska inträffa igen? : För det första, de risk- och sårbarhetsanalyser som görs för innehåller dels den egna myndigheten, men också andra verksamheter runt om, som myndigheten har ansvar för så att säga … så det kan vara både och. Men det är respektive myndighets ansvar att se till att göra sina risk- och sårbarhetsanalyser. Och när man då gör det och säger: De här bristerna och riskerna ser vi. De här åtgärderna har vi planerade eller genomförda eller beslutade och är på väg att genomföras … I det läget vidtar inte regeringen egna åtgärder. Om myndigheten säger ”vi ser de här riskerna” och till äventyrs skulle säga ”vi tänker inte göra någonting åt dem” eller inte redovisar vad man över huvud taget gör, ja då ska naturligtvis regeringen agera. Men om man får de beskeden, som jag har förstått att man har fått, då vidtar man inga egna åtgärder, utan då ska myndigheten sköta det. (S): Fru ordförande! Vi har ju i vår granskning sett att helt saknade sårbarhets- och säkerhetsanalys . Och vi har ju alla kunnat förstå att det svenska militära försvaret allvarligt har försvagats . Vi hade , som vi här i KU hanterade, och ganska många tecken på att det svenska samhället generellt försummade säkerhet, sårbarhet, krisberedskap under en . Och statsministern har ju redogjort för vad regeringen har vidtagit för åtgärder efter regeringsskiftet för att höja nivån av krisberedskap i det svenska samhället. Anser statsministern att tillräckliga åtgärder är gjorda, eller kommer ytterligare åtgärder att behöva vidtas? : Fru ordförande! Först när det gäller specifikt så har vi i myndighetsdialogen, regleringsbreven, angett att det är viktigt att man verkligen går igenom och är noga i sitt säkerhetsskyddsarbete. Därutöver så har vi, som jag berättat, infört en ny säkerhetsskyddslagstiftning. Det finns en skyldighet nu för statliga myndigheter att samråda med Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten inför en utkontraktering av viss verksamhet. En ny utredning har genomförts och kompletterar den här nya säkerhetsskyddslagen. … vidareutvecklar myndighetsstyrningen i gällande frågor om specifikt säkerhetsskydd och informationssäkerhet. De bevakningsansvariga myndigheterna fick i sina regleringsbrev 2017 i uppdrag att redovisa vilka övergripande åtgärder som har vidtagits för att bedriva ett systematiskt säkerhetsskyddsarbete. Och inhämtades information om myndigheternas it-säkerhetsarbete specifikt. fick de bevakningsansvariga myndigheterna i uppdrag att analysera och bedöma informationssäkerheten i den egna verksamheten. Och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fick i uppdrag att samverka med Säkerhetspolisen och Försvarsmakten och göra en samlad analys och bedömning utifrån de bevakningsansvariga myndigheternas redovisningar och analyser. Och Säkerhetspolisen fick i uppdrag att redovisa en samlad bild av vilka generella brister som finns i säkerhetsskyddet hos de myndigheter som bedriver mest skyddsvärd verksamhet, och vilka ytterligare åtgärder man kan vidta. I regleringsbrev har de bevakningsansvariga myndigheterna också uppdragits att i arbete med civilt försvar stärka arbetsformerna för samverkan som möter högt krav på sekretess och robusthet och så vidare. Jag kan inte med det säga att det nu är totalt till fyllest. Men med den nya teknik som kommer, med ny verklighet, måste vi vara på detta, följa vad mer som behöver göras. För rikets säkerhet är naturligtvis nummer ett, så vi kommer med all sannolikhet att behöva göra mer och ytterligare.