bet · H701KrU3 · 2019-11-15 00:00:00 — Kristendomen och har haft en mer djupgående inverkan på vår kultur än någon annan idé och institution. Konst, filosofi, moral, traditioner, arkitektur, hantverk, musik m.m. är exempel på områden som varit och är starkt färgade av vårt kristna arv. Påverkan har dock också varit ömsesidig. Förhållandena, förut-sättningarna och kulturen i vårt land har gjort att den svenska kristendomens historia innehåller vissa särdrag i jämförelse med andra kristna länder. Den ansträngda ekonomiska situationen som råder i många stift och församlingar i kombination med det ökade hotet från en organiserad brottslighet som specialiserat sig på att stjäla våra kristna kulturskatter har också resulterat i ett minskat öppethållande i många av landets kyrkor och därmed en minskad tillgänglighet till det kristna kulturarvet. De brister som föreligger när det gäller bevarandet av kyrkobyggnader är tyvärr också ännu större när det kommer till föremålsvården och bevarandet av det immateriella kristna kulturarvet. Vi ser att regeringen i den aktuella skrivelsen har tydliga uppfattningar om kyrkorummens användning, vilket står i konflikt med både armlängds avstånd och kyrkans självbestämmanderätt över sitt fastighetsbestånd och sina pastorala överväganden. Det är viktigt och riktigt att kyrkan är en stark och närvarande aktör i lokalsamhället där många arrangemang och samarbeten med det omkringliggande civilsamhället och det offentliga kan rymmas. Så är fallet även . är det viktigt att beakta att kyrkan är en vigd religiös byggnad där stor hänsyn ska tas till tro och tradition. pekar på att kyrkorummet är ett levande kulturarv och har ett tilltal som stämmer till högtidlighet och allvar. Därför finns det anledning till oro utifrån regeringens resonemang om hur kyrkorummet skulle kunna användas. Regeringen bör hålla ett tydligt avstånd och respektera självbestämmanderätt när det gäller hur kyrkorna ska användas och viken verksamhet som ska bedrivas. Frågan ska heller inte vara föremål för diskussion i samband med den kyrkoantikvariska ersättningen. Många kyrkor är öppna för andra aktörer i det civila samhället. Det sker på församlingarnas villkor, och det är viktigt att ta hänsyn till att det finns vissa verksamheter som det inte är rimligt att förvänta sig att församlingarna ska samtycka till att de hålls i kyrkans lokaler. Det kan t.ex. gälla sammankomster för människor med olika politiska uppfattningar eller andra religiösa uppfattningar än kyrkans egna. I en kyrka finns det en religiös kärna i kyrkorummet som man varken kan eller bör bortse ifrån. Vår uppfattning är att fritt och självständigt äger rätt att avgöra vilka verksamheter och arrangemang som kan rymmas i kyrkorummet och att regeringen bör undvika att så tydligt som man nu gör initiera alternativa verksamheter i kyrkans lokaler. Vi vill att regeringen tydligare beskriver skyddssituationen för avyttrade kyrkor samt hur detta skydd kan stärkas. Regeringen bör också utreda möjligheten att i samarbete med upprätta ett nationellt kyrkohistoriskt museum. Vi vill dessutom att självständigt och fritt ska ha rätt att bedöma vilken verksamhet som kan och bör äga rum i kyrkorummet. Det kyrkliga kulturarvets roll i samhället, punkt 3 (C) av Per Lodenius (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3116 av Per Lodenius (C) yrkandena 2 och 3 samt 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 11 och 2018/19:3120 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 5, 2019/20:348 av m.fl. (SD) och 2019/20:349 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Värnandet om kyrkans kulturarv ska kunna förenas med vår tids behov. Kyrkorna är även lokala mötesplatser, och det måste vara möjligt att driva verksamhet för både medlemmar och intresserade. Kulturarvet ska både vårdas, användas och utvecklas. Detta måste också kunna ske hållbart för människor och miljö. Det är angeläget att hitta förenklade rutiner kring detta utan att göra avkall på lagens krav på skydd av kulturarvet. När kyrkorummet används även för andra ändamål, som konserter eller annan publik verksamhet som inte har koppling till kyrklig verksamhet, ökar tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet. När kyrkor hyrs ut och används för annan verksamhet bör det vara i samförstånd med annan förenings- och civilsamhällesverksamhet på den aktuella orten, exempelvis bygdegårdsföreningar, för att inte med statligt stöd konkurrera ut redan etablerad och ideellt driven verksamhet. I skrivelsen lyfter regeringen fram att det kyrkliga kulturarvet är en angelägenhet för hela samhället. Det kyrkliga kulturarvet är allas. Alla som lever och vistas i har rätt till delaktighet i det. Där finns spår från bygdens och landets historia. Detta kulturarv behöver göras mer tillgängligt för alla. Det kan ske bl.a. genom att använda kyrkor som rum när undervisning i lokalhistoria sker i skolan. Kulturarvet bör också göras mer tillgängligt genom information om kulturarvet på ett tillgängligt sätt, exempelvis genom text på lättläst svenska och på teckenspråk. Här kan också den digitala utvecklingen ge nya möjligheter att ytterligare tillgängliggöra detta kulturarv. Det kyrkliga kulturarvet är en angelägenhet för både och staten, och det är viktigt att dessa båda även i fortsättningen har ett gemensamt ansvar för detta kulturarv. Att samverkan fortsätter att vara förtroendefullt är av stor betydelse. bör med sin rotade kunskap och sitt engagemang över hela landet vara drivande i denna samverkan. En god samverkan bidrar till att vårda det kyrkliga kulturarvet och göra det tillgängligt för fler. Jag vill att kyrkorummet används för fler verksamheter och att tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet ska bli större. Detta bör tillkännage för regeringen. Den kyrkoantikvariska ersättningens fördelning och användning, punkt 2 (V) (V) anför: För är det viktigt att har rätt förutsättningar för att kunna underhålla det kyrkliga kulturarvet och tillgängliggöra det för såväl församlingsmedlemmar som lokalbefolkning och turister. är också en viktig kulturaktör och samarbetspartner till övriga föreningslivet vilket innebär att allmänintresset för att bevara kyrkolokalerna är stort utifrån flera aspekter. Jag är orolig över den ekonomiska utvecklingen av den kyrkoantikvariska ersättningen. Den har inte räknats upp i den takt som skulle behövas för att täcka kostnadsutvecklingen. Det innebär att allt större andel av kostnaderna ska tas av krympande församlingar. Om inte rätt resurser avsätts och underhålls skjuts upp, riskerar kostnaderna öka ytterligare. Redovisningen vid den tredje kontrollstationen tydliggör behovet av en höjning av ersättningen . har därför i sitt förslag till budget avsatt för anslaget 7:3 Kyrkoantikvarisk ersättning . Det innebär en höjning med 40 miljoner i förhållande till nuvarande nivå och den nivå som regeringen föreslår . Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2018/19:122 Det kyrkliga kulturarvet. 2018/19:3116 av Per Lodenius (C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en översyn av den kyrkoantikvariska ersättningen bör göras för att anslaget inte långsiktigt ska urholkas och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om användning av kyrkorummet för fler verksamheter och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad tillgänglighet till det kyrkliga kulturarvet och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3117 av m.fl. (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör säkerställa att , i enlighet med relationsförändringen mellan svenska staten och , ges möjlighet att på ett fritt och självständigt sätt utforma och genomföra de uppdrag som motionen pekar ut, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:3118 av m.fl. (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kyrkan fritt och självständigt ska få utforma och genomföra sina uppdrag och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3120 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör redovisa skälen till statens ambitionssänkning vad gäller det kyrkliga kulturarvet enligt vad som anförs i motionen och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge en förklaring till att den kyrkoantikvariska ersättningen inte räknats upp och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen tydligare ska beskriva skyddssituationen för avyttrade kyrkor och hur detta skydd kan stärkas och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med en tydligare redogörelse för vad syftet med den kyrkoantikvariska ersättningen ska vara och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att självständigt och fritt bör ha rätt att bedöma vilken verksamhet som kan och bör äga rum i kyrkorummet och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen tydligare ska redovisa tillståndet för det immateriella kristna kulturarvet och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:348 av m.fl. (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att i samarbete med upprätta ett nationellt kyrkohistoriskt museum och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:349 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för skydd av kyrkor som tas ur bruk, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom berörda myndigheter och i samverkan med utföra en nationell översyn av kyrkor som riskerar att tas ur bruk och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en nationell handlingsplan för hur det kyrkliga kulturarvet ska säkras för framtiden och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2950 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna att hitta en långsiktig finansieringslösning för kyrkobyggnadernas förvaltande och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C): 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra tillgängligheten större till det kyrkliga kulturarvet och tillkännager detta för regeringen. är det staten och skildes åt 2000. Sedan relationsförändringen mellan stat och kyrka har det utbetalats en kyrkoantikvarisk ersättning från staten till . Den är tänkt att täcka den merkostnad som uppstår till följd av de kulturhistoriskt viktiga värden som många av har. Trots att kyrkan får ersättning från staten för att bevara och förvalta dessa står kyrkan med sina medlemmar för den stora kostnaden för fastighetsunderhåll. kyrkor har mycket att berätta om vår historia, vår bygd och de människor som bott och verkat där. Ofta är kyrkan den äldsta byggnaden på orten och representerar en sammanhållande kraft och kontinuitet i samhället. Utan våra kyrkor är det svårt att förstå vår historia och därmed vår nutid. Därför är det viktigt att kyrkans kulturhistoriska värden bevaras och underhålls. Våra kyrkor är dock inga museer. De är levande byggnader där människor möts i tro, glädje, hopp och kärlek men även sorg. De allra flesta svenskar har på något sätt en relation till kyrkan, och ofta har våra mest betydelsefulla livshändelser ägt rum i just en kyrka. Därför är det viktigt att den får vara just kyrka i första hand och inte en politisk spelbricka. Trots detta verkar regeringen och kulturministern tro att vi fortfarande har en statskyrka. I den skrivelse från regeringen som nu ska ta ställning till finns flera exempel på försök att peka ut riktningen för . Bland annat ger regeringen rekommendationer om hur kyrkorummen ska användas och hur man ska arbeta med hållbarhet. Detta vänder vi moderater oss kraftigt emot. I skrivelsen Det kyrkliga kulturarvet ger regeringen bland annat rekommendationer gällande hur ska användas. Det argument som framförs är att det är viktigt att kyrkorna används för att tillgängliggöra det kyrkliga kulturarvet. Missförstå mig rätt: Vi moderater tycker givetvis också att det är viktigt att det kyrkliga kulturarvet tillgängliggörs. Däremot lägger vi inte någon värdering i vilken verksamhet har i sina lokaler, oavsett om det är gudstjänster, språkkaféer, bibelstudier eller konserter. Det ska kyrkan själv bestämma utan pekpinnar från politiken. Vi värnar principen om armlängds avstånd, även när det kommer till . Sedan relationsförändringen mellan stat och kyrka skedde har det utbetalats en kyrkoantikvarisk ersättning från staten till , som jag tidigare nämnde. Den är tänkt att täcka den merkostnad som uppstår till följd av de kulturhistoriskt viktiga värden som många av har. Trots att kyrkan får ersättning från staten för att bevara och förvalta dessa står kyrkan med dess medlemmar för den stora kostnaden för fastighetsunderhållet. Bara för att det utgår en statlig kyrkoantikvarisk ersättning är det inte rimligt att vare sig regering eller riksdag har synpunkter på kyrkans verksamhet. Det tusenåriga kulturarv som förvaltar berör alla oss svenskar, inte bara kyrkans medlemmar. Även om utgör en omistlig del av vår gemensamma historia och kultur och dessutom är en viktig del av vårt civilsamhälle är det inte statliga pengar som finansierar kyrkan, utan det är det dess medlemmar som gör. Därför är det också viktigt att fredas från statliga pekpinnar. När det kommer an på tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet har regeringen synpunkter på hur detta ska tillgodoses. Det är viktigt att det statligt finansierade kyrkliga kulturarvet via den kyrkoantikvariska ersättningen är tillgängligt och att övertaliga kyrkor av den anledningen inte är önskvärt. Den åsikten delar vi med regeringen. Hur kyrkan ska tillse detta är däremot inte en sak för vare sig riksdag eller regering att peka ut. I sammanhanget är det därför viktigt att påpeka att sedan relationsförändringen trädde i kraft har tillgängligheten inte försämrats, trots vikande medlemsantal i . Ändå har regeringen ett behov av att peka ut för kyrkan hur detta ska tillgodoses, något som varje församling, pastorat och stift med all säkerhet bäst själv avgör. Att en vänsterregering har svårt att freda civilsamhället från statlig inblandning är kanske inte något som förvånar. Vänstern har ofta svårt att göra en distinktion mellan staten och det övriga samhället. Som moderat värnar jag dock alltid det samhälle som är större än staten, när det gäller såväl kyrkan som andra samhälleliga sfärer. Människor ska inte behöva se vare sig sin andliga hemvist, sitt idrottsengagemang eller för den delen sina hembygdsföreningar politiseras av klåfingriga regeringar. Av den anledningen vänder vi oss mot delar av regeringens skrivelse och har därför lagt fram en följdmotion som vi kommer att följa upp här i kammaren. Ett fritt civilsamhälle är grundbulten för det demokratiska samhället, och det kommer vi moderater i alla lägen att ta strid för. Därför vill jag yrka bifall till och gemensamma reservation. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Det kyrkliga kulturarvet Det är en händelse som ser ut som en tanke att jag bokstavligt talat kommer direkt från kyrkomötets session i , där vi precis har debatterat och fattat beslut om verksamhet och ekonomi framåt. Mitt i allt detta upptäcker vi, och vet , att står inför ett stålbad . Att medlemmarna blir allt färre gör att allt fler församlingar måste se om sitt hus, och i detta fall handlar det om att tvingas sälja ut kyrkor man inte har råd att driva. kyrkliga kulturarv är landets största sammanhållna kulturarv, en gemensam tillgång och ett gemensamt ansvar. Arvet och miljöerna uppskattas av såväl troende som icke-troende och av både närboende och besökare. är med en majoritet av landets medborgare vad man kan kalla en folkkyrka - inte längre en statskyrka men i särklass det största trossamfundet, en av de största organisationerna i civilsamhället och en mycket stor arbetsgivare. Kyrkan är också vad man kan kalla största kulturhus eftersom man både förvaltar landets mest omfattande kulturarv och i kyrkorummen erbjuder en rik och levande musik- och körtradition som speglar det immateriella kulturarvet. Regeringen uttrycker i skrivelsen vi har att behandla att staten även i fortsättningen bör ta ett ansvar för det kyrkliga kulturarvet. beskriver regeringen ett söktryck som tyder på att de anslagna resurserna är otillräckliga samt att anslaget för den kyrkoantikvariska ersättningen har legat på samma nivå . Den situation regeringen återger kräver att man redovisar en åtgärdsplan för att man ska framstå som trovärdig. Att regeringen låter sin del av den ekonomiska bördan för vården av det kyrkliga kulturarvet sänkas genom de uteblivna uppräkningarna som kyrkan med ett vikande medlemsantal får bidra med alltmer innebär en sänkt ambitionsnivå vad gäller ansvaret för det kristna kulturarvet. Det fysiska kulturarvet är en unik skatt som det är existentiellt viktigt för oss som nation att vårda och värna, mycket tack vare den förhållandevis milda reformation de svenska kyrkorna genomgick i förhållande till andra lutherska kyrkor. Värdet tycks regering och opposition åtminstone i ord vara ense om. Däremot tycks regeringen inte uppmärksamma eller uppskatta det immateriella kyrkliga kulturarvet i samma mån. Regeringen bör enligt oss redovisa skälen till statens ambitionssänkning vad gäller det kyrkliga kulturarvet, ge en förklaring till att den kyrkoantikvariska ersättningen inte räknats upp som kyrkans ekonomiska horisont är mörk och återkomma med en tydligare redogörelse för vad syftet med den kyrkoantikvariska ersättningen ska vara. Vi vill även att regeringen tydligare redovisar sin syn på tillståndet för det immateriella kulturarvet. Hänsyn behöver tas till att många små församlingar med vikande befolkningsunderlag och därmed färre medlemmar får svårare att klara den egna insatsen för att bevara kulturarvet. Själavård och socialt arbete kan ställas mot kulturarvets bevarande och tillgänglighet, och det gör ont. Det finns ett skriande behov av att förstärka den kyrkoantikvariska ersättningen med syftet att finna en modell för att uppräkna den så att den inte långsiktigt urholkas. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Det kyrkliga kulturarvet På rad efter rad i skrivelsen påpekar regeringen att kyrkan ska samverka och nätverka, vara öppen och tillgänglig och fungera inte bara som gudstjänstlokal utan gärna också som hembygdsgård, dans- och teaterscen, konsthall och museum. Särskilt lyfter regeringen fram kyrkor som i framvisandet av kulturarvet vävt in dagens samhällsfrågor, som integration. Mycket av detta sker redan på frivillig basis, men att regeringen pekar ut konkreta verksamheter är problematiskt. Alla blir lätt ingen, som det i går konstaterades under kyrkomötets session. Regeringen beskriver hur länsstyrelserna tenderar att bli mer tillåtande till ändringar när kyrkor tas ur bruk. I av sjunkande medlemsantal i och ett minskande engagemang från staten finns det en risk för att kyrkor långsiktigt avyttras i större utsträckning. Detta understryker dels vikten av förebyggande åtgärder mot att kyrkor tas ur bruk, dels behovet av att en gemensam nationell strategi tas fram för att skydda kulturvärdena i avyttrade kyrkor. har en mer än historia. Kristendomen har haft en mer djupgående inverkan på vår kultur än någon annan idé eller institution. Konst, filosofi, moral, traditioner, arkitektur, hantverk och musik är exempel på områden som varit och är starkt färgade av vårt kyrkliga arv. Påverkan har också varit ömsesidig. Förhållanden, förutsättningar och kultur i vårt land har gjort att den svenska kristendomens historia har vissa särdrag i förhållande till andra kristna länder. Den ekonomiskt ansträngda situation som råder i många stift och församlingar, i kombination med det ökade hotet från en organiserad brottslighet som specialiserat sig på att stjäla kyrkliga konstskatter, har dock också resulterat i ett minskat öppethållande i många av landets kyrkor och därmed en minskad tillgänglighet till det kristna kulturarvet. De brister som föreligger när det gäller bevarandet av kyrkobyggnader är tyvärr ännu större när det gäller föremålsvården och bevarandet av det immateriella arvet. Vi ser att regeringen i den aktuella skrivelsen har tydliga uppfattningar om kyrkorummens användning, vilket utmanar kyrkans självbestämmanderätt över sitt fastighetsbestånd och sina pastorala överväganden. Det är viktigt och riktigt att kyrkan är en stark och närvarande aktör i lokalsamhället, där många arrangemang och samarbeten med det omkringliggande civilsamhället och det offentliga kan rymmas. Så är fallet . är det viktigt att beakta att kyrkan är en vigd religiös byggnad där stor hänsyn ska tas till tro och tradition. Kyrkan pekar också på att kyrkorummet är ett levande kulturarv och har ett tilltal som stämmer till högtidlighet och allvar. Därför finns det anledning till oro när det gäller regeringens resonemang om hur kyrkorummet skulle kunna användas. Regeringen bör hålla ett tydligt avstånd och respektera självbestämmanderätt när det gäller hur kyrkorna ska användas och vilken verksamhet som ska bedrivas. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Det kyrkliga kulturarvet Vi vill också att regeringen tydligare beskriver skyddssituationen för avyttrade kyrkor och hur skyddet kan stärkas. Jag vill inleda med att jag självklart står bakom båda reservationer men väljer att yrka bifall endast till reservation nr 5. Att värna kyrkans kulturarv är viktigt. Det tror jag att vi alla här i kammaren kan vara överens om. Regeringen lyfter också i skrivelsen fram att det kyrkliga kulturarvet är en angelägenhet för hela samhället. Detta är en uppfattning som vi delar från sida. Det kyrkliga kulturarvet är en angelägenhet för hela samhället, för där finns spår från både bygdens och hela landets historia. Det kyrkliga kulturarvet är därmed också allas angelägenhet, oberoende av om man är medlem i eller inte. måste värnandet av kyrkans kulturarv kunna förenas med vår tids behov. Det kyrkliga kulturarvet behöver då göras mer tillgängligt för alla att ta del av. Detta kan ske bland annat genom att informationen om kulturarvet presenteras på ett tillgängligt sätt, exempelvis genom lättläst text eller kanske på teckenspråk. Den digitala utvecklingen kan också ge nya möjligheter för att ytterligare tillgängliggöra kulturarvet. Men det är också viktigt att kulturarvet vårdas, används och utvecklas. Ett kulturarv i form av en gammal kyrkolokal som står oanvänd riskerar annars att förfalla. Om man i stället kan finna fler möjligheter att använda och utnyttja lokalerna, självklart utan att förvanska kulturarvet, får vi också större möjlighet att bevara och ha kvar fler av de bevarandevärda byggnaderna. Kyrkorna utgör på många platser även en lokal mötesplats. Men då måste det också vara möjligt att bedriva verksamhet där för både medlemmar och andra intresserade. För detta ändamål kan man behöva anpassa och modernisera kyrkorummet, det vill säga kyrkan. Det behöver man självklart göra på ett hållbart sätt för både människor och miljö. Därför är det angeläget att hitta förenklade rutiner för detta utan att man gör avkall på lagens krav om skydd av kulturarvet. När kyrkorummet även används för andra ändamål, exempelvis för konserter eller annan publik verksamhet, som inte har direkt koppling till kyrkans egen verksamhet ökar det tillgängligheten till det kyrkliga kulturarvet. Det märker vi inte minst i dessa tider då vi närmar oss jul. Många kyrkor fylls nu med konserter på jultemat.