bet · H601SkU14 · 2019-03-25 00:00:00 — I motion 2018/19:722 av (M) anförs att i finns en lång tradition kring marknader. Torg- och marknadshandel har också ett kulturellt värde och är viktigt att bevara. Kassaregisterlagens effekter för torg- och marknadshandlare bör därför följas upp. I motion 2018/19:816 av (M) yrkandena 1 och 2 anförs att kravet på kassaregister för torg- och marknadshandlare är problematiskt på grund av att det inte har funnits och fortfarande inte finns funktionella kassaregister för denna kategori, dvs. det finns inte register som fungerar utan nätåtkomst, tål hårda väderomslag och uppfyller garanti och försäkringsskydd. Det bör därför göras en översyn av kassaregisterlagen och hänsyn tas till de ovan nämnda problemen. Möjligheten att utfärda tillfälliga undantag för de företag som har de problem som angetts ovan bör också övervägas. I motion 2018/19:1015 av (M) anförs att ett antal företagare inom torg- och marknadshandeln har praktiska problem med tillförlitligheten och kvalitetssäkring av kassaregister för utomhusbruk. En uppföljning och utvärdering avseende tillämpningen och de faktiska konsekvenserna av skyldigheten att ha kassaregister för dessa företag bör göras. I kommittémotion 2018/19:2879 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att reglerna om kassaregister infördes och har utvecklats dels genom lagstiftning, dels genom praxis. Det finns nu ett behov av en grundläggande utvärdering av lagstiftningen. bör därför ge regeringen till känna att den ska genomföra en översyn av tillämpningen av reglerna i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, som avser kassaregister. Sedan krav på kassaregister infördes även för torg- och marknadshandeln har en debatt förts om bl.a. elsäkerhet i samband med denna handel, och det påstås saknas kassaregister som kan användas utomhus. I en debatt med anledning av interpellation 2014/15:571 om möjligheten till undantag från reglerna om krav på kassaregister hänvisade finansminister till att , och i en gemensam skrivelse redovisade en samsyn om hur frågor om elsäkerhet bör hanteras i samband med torg- och marknadshandel. Enligt lagstiftningen (39 kap. 9 § första stycket 2 SFL) får i enskilda fall efter ansökan besluta om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister bl.a. om en viss skyldighet är oskälig. Av förarbeten framgår att möjlighet att få undantag enligt denna bestämmelse bl.a. är avsedd för när försäljningen sker utomhus och där det t.ex. finns svårigheter med elförsörjningen som väderförhållandena är besvärliga. Bedömningen av vad som av tekniska orsaker är oskäligt ska främst göras med utgångspunkt i vilka kassaregistermodeller som finns på marknaden (prop. 2013/13:129 s. 20). Det är uppgift att göra bedömningen av i vilka enskilda fall en skyldighet som gäller kassaregister är oskälig och när undantag ska medges. Förutom möjligheten att medge undantag i enskilda fall får med stöd av 39 kap. 10 § SFL meddela generella föreskrifter om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister. Regleringen i skatteförfarandelagen ger alltså möjligheter till undantag från skyldigheter som gäller kassaregister i situationer då skyldigheterna inte är möjliga att uppfylla. Vidare uttalade finansministern i en interpellationsdebatt med anledning av interpellation 2015/16:726 att kan medge undantag från kassa-registerkravet bl.a. om en viss skyldighet av tekniska orsaker är oskälig. Den som inte är nöjd med verkets beslut kan överklaga till förvaltningsdomstol. Bestämmelsernas syfte är dock inte i första hand att bevara vårt kulturarv, utan de infördes för att motverka skatteundandragande och för att skydda seriösa företag från illojal konkurrens från oseriösa företagare. På så sätt skyddas även seriösa företagare som bedriver verksamhet som är en del av kulturarvet. Det har varit en fantastisk utveckling inom kassaregisterbranschen där det nu finns möjlighet att köpa kassaregister till en relativt låg kostnad. Systemen har också utvecklats. menar att det nu finns möjlighet att använda dem också ute i väder och vind. Är det oskäligt med kassaregister ska man självklart inte heller behöva ha något kassaregister. Här är det enligt finansministern viktigt att vi har en myndighet som har möjlighet att tillämpa lagstiftningen. Utskottet delar fortfarande finansministerns bedömningar och utgår från att regeringen följer utvecklingen noga. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändringar i lagstiftningen om personalliggare och om en utvärdering av systemet i sin helhet. Jämför reservation 16 (C). Lagen om särskild skattekontroll i vissa branscher (2006:575) trädde i kraft och innebar ett krav på att föra personalliggare för näringsidkare inom restaurang- och frisörbranschen. Därefter har det även införts krav på personalliggare i tvätteribranschen. Syftet med reformen var att motverka förekomsten av svart arbetskraft. infördes en skyldighet att föra personalliggare även för byggbranschen och gäller denna skyldighet även för kropps- och skönhetsvårdsverksamhet, fordonsserviceverksamhet samt livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet. Från gäller också att kraven på registreringen i personalliggaren har utvidgats på så sätt att vem som ska omfattas av skyldigheten att föra personalliggare vid s.k. blandad verksamhet har ändrats. Om en näringsidkare bedriver både verksamhet som omfattas av en skyldighet att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal ska nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras i personalliggaren för de personer som är verksamma i den andra verksamheten. Dessutom genomfördes en generell utvidgning av reglerna om personalliggare, nämligen att nödvändiga identifikationsuppgifter för enskilda näringsidkare, företagsledare i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag och dessa personers familjemedlemmar löpande ska dokumenteras i personalliggaren i de fall det finns en skyldighet att föra en sådan. Den som bedriver restaurang-, frisör- eller tvätteriverksamhet, bilverkstäder, partihandel med livsmedel samt kropps- och skönhetsvård ska föra en personalliggare och i denna dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för näringsidkaren och löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten. får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra personalliggare eller tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras fullgör sina skyldig-heter. Kontrollbesök får bara genomföras i verksamhetslokaler eller på byggarbetsplatser. Kontrollbesök på en byggarbetsplats får dock inte genomföras i en lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. I motion 2018/19:1979 av (S) anförs att byggbranschen är skyldig att föra personalliggare. För att kunna motverka skattefusk och svartjobb måste dock kunna kontrollera hur det faktiskt ser ut på en arbetsplats. Det bör framgå av personalliggaren om det är fråga om inhyrd personal och i så fall vem som är deras arbetsgivare. Vidare borde regler införas om att uppgifterna kan föras över till elektroniskt och att får rätt att samköra information i företagets personalliggare mot företagets redovisning av arbetsgivaravgifter. I motion 2018/19:2340 av (M) anförs att det i inte finns några generella krav på personalliggare, men kan under vissa förutsättningar förelägga enskilda arbetsgivare, oavsett bransch, att föra en s.k. loggbok där upplysningar om anställda, t.ex. arbetstider, ska registreras . Systemet innebär att bara de bolag som uppvisat signaler om eventuella oriktigheter i redovisning blir drabbade, inte alla bolag i en bransch. Det bör därför utredas om den danska modellen för personalliggare kan ersätta eller komplettera det nuvarande systemet i . I kommittémotion 2018/19:2698 av Per Åsling m.fl. (C) yrkande 7 anges att vill utvärdera effektiviteten i det systemet med personalliggare. Regelkrånglet måste minska och här kan ny teknik bana väg för enklare system. Regeringen bör låta utreda systemet med personalliggare i sin helhet. Enligt motion 2018/19:2704 av och (båda C) är syftet med reglerna om personalliggare att minska skattefusk och skatteundandragande. De nya reglerna som gäller från innebär att även företagare och deras familjemedlemmar som kan anses verksamma ska skrivas in i personalliggaren. De utvidgade kraven har mötts av massiv kritik från företagarhåll, lett till ökat krångel, svåra gränsdragningar och är ytterligare ett hinder mot att bedriva verksamhet utan att få avsedd effekt mot skattefusk. Kravet på att företagare och deras anhöriga ska skrivas in i personalliggaren bör därför ses över. Utskottet finner att systemet med personalliggare har utvidgats till fler branscher. Utskottet förutsätter att regeringen noga följer utvecklingen och utvärderar införandet av personalliggare i de nya branscherna. Vidare arbetar skatteutskottet med en utvärdering av personalliggarsystemet som skatteutskottet beslutade att genomföra vid ett sammanträde . Utvärderingen kommer att presenteras . har också meddelat att man kommer att göra en effektutvärdering av personalliggarsystemet som kommer att blir klart . Utskottet ser därför inte några tydliga behov av att föregå de utvärderingar som pågår. Utskottet avstyrker motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att anståndsreglerna ska ses över och bli mer generösa. Jämför reservation 17 (KD). Införandet av skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, innebar att reglerna om anstånd med att betala skatter eller avgifter gjordes mer generösa och enklare att tillämpa. En tidigare uppdelning i omprövnings- och befrielseanstånd med olika högt ställda krav togs bort, och den mer generösa anståndsmöjligheten vid överklagande och omprövning gjordes allmänt tillämplig. Enligt reglerna ska anstånd alltid kunna medges om det är tveksamt hur mycket skatt eller avgift den skattskyldige kommer att behöva betala; detta gäller oberoende av om den skattskyldige begärt omprövning eller överklagat eller om frågan om skattenedsättning uppkommit på annat sätt. Syftet med förändringen är bl.a. att ska ha möjlighet att bevilja anstånd i de fall då en skattskyldig ansökt om ackord och det finns skäl som talar för att en ackordsuppgörelse kan komma till stånd. Fördelen för den skattskyldige med ett anstånd i stället för ett enkelt uppskov med indrivningsåtgärder är skillnaden i kostnadsränta. Anstånd med betalning av skatt regleras i 63 kap. SFL. Bestämmelserna syftar till att ge den skattskyldige anstånd om det är tveksamt hur stort skattebeloppet slutligen kommer att bli. Anstånd ska ges om det är minst lika sannolikt att skatten kommer sättas ned som att den kommer att kvarstå. Anstånd ska även ges i de fall det väger över något i fråga om sannolikheten att skatten inte ska sättas ned. Vid ett uppskov tas den höga kostnadsräntan ut, och vid anstånd används den s.k. basräntan. Mot bakgrund av nya borgenärsroll fick verket vidare möjlighet att bevilja anstånd om det är till fördel för det allmänna (prop. 2010/11:165, bet. 2011/12:SkU3). I motion 2018/19:1889 av (M) yrkande 2 anförs att de begränsade anståndsmöjligheterna vid en skatteprocess innebär en ökad rättsosäkerhet och ökad risk för ekonomiska problem. Frågan om anstånd vid skattemål bör därför ses över. I kommittémotion 2018/19:2761 av m.fl. (KD) yrkande 7 anförs att de anståndsregler som finns i skattemål är begränsade och tillämpas mycket restriktivt. Vi vill se över anståndsreglerna och göra dem mer generösa för skatteskulder en juridisk skatteprocess pågår. Anståndsreglerna ändrades vid skatteförfarandelagens tillkomst för att utöka möjligheterna till anstånd. Utskottet förutsätter att regeringen följer den offentliga debatten som finns i frågan om anstånd i skattemål och vid behov ser över lagstiftningen. Utskottet ser dock inte något behov av att se över anståndsreglerna med den inriktning som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Ersättning för kostnader i skattemål Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att ersättningsreglerna vid skattemål ska förbättras. Jämför reservation 18 (KD). Kostnaderna för och domstolarna bärs av staten. Huvudregeln är att den skattskyldige ska stå för sina egna kostnader i skatteförfarandet och skatteprocessen. Enskilda kan få ersättning enligt 15 § förvaltningsprocess-lagen (1971:291) för resor och uppehälle i samband med muntliga förhandlingar i förvaltningsdomstol. Möjligheten att få ersättning för kostnader för ombud, biträden eller utredningar i skattemål regleras i 43 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Man har rätt till ersättning för skäliga kostnader för ombud, biträde, utredning eller annat i ett ärende eller mål i den utsträckning sökandens yrkanden bifallits helt eller delvis, om ärendet eller målet avser en fråga som är av betydelse för rättstillämpningen eller om det finns synnerliga skäl för ersättning. Ombud eller biträden har inte rätt till ersättning. Ersättning får inte beviljas för kostnader som avser skyldigheten att lämna en deklaration, lämna föreskrivna uppgifter eller att genom räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig dokumentation se till att det finns underlag för att fullgöra uppgiftsskyldighet samt för kontroll av uppgiftsskyldighet. Ersättningen kan i vissa fall minskas, t.ex. om sökanden varit försumlig eller gjort att ärendet eller målet blivit mer omfattande än nödvändigt. Ansökan om ersättning för kostnader ska göras i samband med att domstolen avgör målet. Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning eller ställande av säkerhet får enligt 68 kap. 2 § SFL inte betalas ut förrän beslutet har vunnit laga kraft mot . I motion 2018/19:1190 av (M) anförs att alla människor oavsett ekonomiska resurser ska kunna försvara sin rätt i skattemål och vara säkra på att få sina ombudskostnader täckta om de vinner. Regelverket behöver ses över i syfte att förändra i riktning mot rättssäkrare skatteuttag och skatteprocesser. I kommittémotion 2018/19:2761 av m.fl. (KD) yrkande 6 anförs att företag inte kan få ersättning för juridiska kostnader i väntan på dom i skattemål vid förvaltningsdomstol. Motionärerna vill se över regelverket och göra det möjligt för företag att söka interimsersättning för rättegångskostnader i väntan på prövning i högre instans. Utskottet ser inte något behov av en översyn av ersättningsreglerna i skattemål med den inriktning som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om en översyn av det nordiska skatteavtalet och om att arbetet med bi- och multilaterala avtal ska intensifieras. Jämför reservation 19 (SD). Det nordiska skatteavtalet undertecknades . Det trädde i kraft och tillämpas . Avtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (1996:1512) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. undertecknades ett protokoll om ändring i det nordiska skatteavtalet. Genom protokollet ändrades bl.a. avtalets regler om beskattning av utdelning, kapitalvinster, inkomst av arbete som utförs ombord på flygplan och pensioner. antog en ändring i lagen om dubbelbeskattning mellan de nordiska länderna som tillämpas (prop. 2007/08:146, bet. 2007/08:SkU31). Ändringen innebar när det gäller beskattningen av pension, livränta och utbetalning enligt de avtalsslutande staternas sociallagstiftning en övergång från undantagandemetoden (exempt) till avräkningsmetoden (credit). Enligt de tidigare reglerna fick sådana utbetalningar enligt huvudregeln endast beskattas i källstaten, dvs. i den stat som utbetalningen görs ifrån. Enligt den nya lydelsen av bestämmelsen skulle utbetalningar även beskattas i hemviststaten, som då ska medge avräkning för den skatt som betalats i källstaten. I kommittémotion 2018/19:164 av m.fl. (SD) yrkande 12 anförs att det är viktigt att bi- och multilaterala kontakter på skatteområdet stärks eftersom det är en viktig och nödvändig förutsättning för att kunna behålla och utveckla konkurrenskraften för svensk exportindustri. Enligt motion 2018/19:258 av (KD) bör man se över det nordiska skatteavtalet och ta bort de gränshinder som finns för en för viktig arbetsmarknad. I motion 2018/19:616 av (M) anförs att regeringen bör verka mer aktivt och skyndsamt för att undanröja de gränshinder och den dubbelbeskattning av gränsgångare som finns liksom andra gränshinder som är kopplade till det nordiska skatteavtalet, för att underlätta rutinerna för skatteinbetalning. Utskottet anser att det är angeläget att ta bort förekommande gränshinder som försvårar handel, pendling och flytt mellan de nordiska länderna. Gränshinderarbetet är en viktig del av regeringssamarbetet inom (se skr. 2014/15:90). Genom pågår ett arbete med att finna lösningar på existerande gränshinder mellan de nordiska länderna, förhindra att nya gränshinder uppstår och effektivisera informationen till privatpersoner och företag. hade särskilt ansvar för fyra prioriterade gränshinder, bl.a. problem med mervärdesskattereglerna vid överföring av arbetsmaskiner över den svensk-norska gränsen, som har försvårat för entreprenörer att verka på andra sidan gränsen. ingår ett stort antal internationella överenskommelser med andra stater och internationella organisationer. De förekommer under flera olika benämningar, som t.ex. traktater, konventioner och protokoll, skatteavtal och informationsutbytesavtal. Utskottet kan konstatera att det pågår ett fortlöpande arbete med att finna lösningar på sådana gränshinder som motionärerna tar upp. finns det också ett och pågående arbete med internationella överenskommelser på skatteområdet. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om avskaffande och förändringar av fastighetstaxeringssystemet. Jämför reservation 20 (KD). Den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus ersattes av en fastighetsavgift (prop. 2007/08:27, bet. 2007/08:SkU10, rskr. 2007/08:90). För småhus bestämdes fastighetsavgiften till per värderingsenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften för bostadsdelen i hyreshus bestämdes till per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften räknas om med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. För deklarationen () höjs takbeloppet för småhus till . Den sänkning av fastighetsskatteuttaget som övergången till systemet med en avgift innebar finansieras inom bostadssektorn genom förändringar i beskattningen av kapitalvinster på bostäder. Kapitalvinstskatten för privatbostäder höjdes från , ett tak på för uppskovsbelopp infördes och uppskovsbeloppen har räntebelagts med ett belopp motsvarande av uppskovsbeloppet. lämnade sitt betänkande till regeringen , Bostadstaxering – avveckling eller förenkling (SOU 2012:52). Utredningen lade fram två förslag: ett om hur taxeringssystemet kan avvecklas och ett om hur systemet kan förenklas. Avvecklingsförslaget innebär att fastighetstaxeringen avskaffas för bostäder och lantbruksenheter och följaktligen att den löpande beskattningen kan beräknas utifrån taxeringsvärden. Utredningen föreslog en ny modell för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighetsskatten utifrån storleken på en byggnad respektive mark, med vissa maxbelopp. gav en promemoria till med förslag till ändringar i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Förslagen syftar till att åstadkomma förenklingar för enskilda, för företag och för i fråga om tillämpning och kontroll. Promemorian har remiss-behandlats. I proposition 2014/15:48 Vissa fastighetstaxeringsfrågor inför den allmänna fastighetstaxeringen 2017 behandlades Bostadstaxeringsutred-ningens förslag om vissa mindre förenklingar av taxeringen av lantbruks-enheter. I propositionen behandlades också promemoria. Övriga delar av betänkande bereds fortfarande i . Enligt motion 2018/19:937 av (M) bör möjligheterna att avskaffa taxeringsvärdet för fastigheter ses över. I motion 2018/19:1847 av (M) anges att eftersom förmögenhetsskatten är avskaffad och det införts ett nytt system med fastighetsbeskattning och med de takregler som finns i lagstiftningen, saknas behov av en rullande fastighetstaxering. Fastighetstaxeringen skapar onödigt arbete för fastighetsägare och skattemyndigheten och kostar stora pengar. Ett avskaffande av systemet med löpande fastighetstaxering bör därför övervägas. I kommittémotion 2018/19:2761 av m.fl. (KD) yrkande 10 anförs att var drivande i reformeringen av den statliga fastighetsskatten. Motionärerna vill nu gå vidare genom att helt slopa taxeringsvärdessystemet. lade fram två förslag, ett avvecklingsförslag och ett förenklingsförslag. Vi vill komplettera den genomförda utredningen i syfte att hitta ett system som blir mer rättvist. I kommittémotion 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 53 anförs att trots att fastighetsskatten bytts mot en fastighetsavgift finns taxeringsvärdessystemet fortfarande kvar. Därmed finns också den struktur kvar som skulle kunna användas för att återinföra det gamla fastighetsskattesystemet. finns liten anledning att behålla taxeringsvärdessystemet, varför vi föreslår att det avskaffas. Vid omläggningen av bostadsbeskattningen behölls kopplingen till fastighetens marknadsvärde i och med att taxeringsvärdet för fastigheten blir styrande för fastighetsavgiftens storlek i de fall detta leder till ett lägre avgiftsuttag. Därmed försvann de mycket stora skillnader i skatteuttag mellan likvärdiga fastigheter i olika delar av landet som kännetecknade det gamla systemet. Skillnader som uppfattas som omotiverade kan dock fort-farande uppkomma, om än inte lika drastiska, i de fall fastighetsavgiften beräknas utifrån taxeringsvärdet när detta ger en lägre avgift. Utskottet finner att man inom fortfarande arbetar med att bereda förslag om förändringar av taxerings-systemet, varför utskottet inte finner skäl att föregå detta arbete. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. Betalning av skatt vid delårsboende Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att se över möjligheterna att dela upp kommunalskatten mellan flera kommuner. Jämför reservation 21 (C). Enligt motion 2018/19:940 av (M)bör det utredas om det skulle vara möjligt att vara skriven en del av året på annan ort än den egentliga bosättningsorten och därmed skattskyldig där för . I motion 2018/19:1947 av och (båda C) anförs att det i många kommuner finns ett stort antal delårsboende som tillbringar mycket tid i en kommun men arbetar och betalar skatt i en annan kommun. Detta skapar utmaningar för turist- och landsbygdskommuner vars skatteintäkter inte matchar det faktiska befolkningsunderlaget. Man bör därför utreda möjligheten att dela kommunalskatten mellan flera kommuner. Utskottet är fortfarande (se bet. 2017/18:SkU19) inte berett att låta debiteringen av skatt variera med den skattskyldiges delårsboende i olika kommuner. En sådan ordning skulle bidra till ett ökat uppgiftslämnande och framstår som näst intill omöjlig att kontrollera. Ett eventuellt behov av en justering av kommunernas och landstingens skatteunderlag bör kunna tillgodoses på annat sätt. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändringar av regelverket vid folkbokföring och av rättssäkerheten i folkbokföringen. Jämför reservation 22 (M), 23 (V) och 24 (L). Ökat skydd för hotade och förföljda personer beslutade om förändringar i reglerna om folkbokföring för att förbättra och öka skyddet för hotade och förföljda personer. Bestämmelsen som reglerar förutsättningarna för när en person kan få medgivande att använda fingerade personuppgifter kompletterades så att det nu uttryckligen framgår att även risk för sådan allvarlig brottslighet som riktar sig mot personens frid omfattas. Skyddad folkbokföring infördes som ett delvis nytt, men framför allt starkare, skydd som ersätter institutet kvarskrivning.