bet · H601TU13 · 2019-05-10 00:00:00 — Utskottet vill vidare peka på att det i EU:s kollektivtrafikförordning anges att utan att det påverkar tillämpningen av nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning, inklusive kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter, får de behöriga myndigheterna kräva att de utvalda kollektivtrafikföretagen erbjuder den personal som tidigare anställts för att tillhandahålla tjänsterna samma rättigheter som den skulle ha haft i samband med en överlåtelse enligt direktiv /23/EG. Om de behöriga myndigheterna kräver att kollektivtrafikföretag ska följa vissa sociala normer ska anbudshandlingarna och avtalen om allmän trafik innehålla en förteckning över den berörda personalen samt klara och tydliga uppgifter om deras avtalsenliga rättigheter och de villkor på vilka arbetstagarna anses bli knutna till tjänsterna. Utskottet vill även påminna om att reglerna om övergång av verksamhet gäller enligt inte bara i de fall där det är fråga om ett direkt avtalsförhållande mellan två företag utan även när två företag efter varandra i en offentlig upphandling har tilldelats driften av en verksamhet. När en offentlig upphandling leder till en övergång av verksamhet i den mening som avses i LAS blir alltså leverantören skyldig att ta över personalen. Arbetsmarknadens parter har också möjlighet att i kollektivavtal närmare reglera vad som ska gälla vid övergång av verksamhet när det gäller frågan om arbetstagarnas rättigheter vid övertagande av personal. När det gäller motionsförslaget om cykel i kollektivtrafiken vill utskottet peka på att frågan om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har varit uppe till behandling i , senast tidigare under i betänkande 2018/19:TU6. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det i lagen om kollektivtrafik föreskrivs att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är ansvariga för kollektivtrafiken, dvs. för utbud, kvalitet och annat som är av betydelse för kollektivtrafikresenärerna. I uppdraget till (N 2010:08) ingick att analysera regler inom olika områden för att öka cyklingen och göra den säkrare. Ett av de delområden som sågs över var möjligheten att ta med cykel på tåg och bussar. I betänkande Ökad och säkrare cykling (SOU 2012:70) lämnades dock inga förslag när det gäller frågan om att underlätta för resenärer att ta med sig cykel i kollektivtrafiken. Däremot föreslogs att regeringen skulle ge i uppdrag att i samråd med Transportstyrelsen ta fram en idékatalog inom området. Utskottet vill här peka på att i den nationella cykelstrategin som regeringen presenterade framhålls behovet av ett tydligt integrerat hela-resan-perspektiv vid planering av ökad cykling. I cykelstrategin understryks att en resenär kan vara cyklist under en del av resan och kollektivtrafikresenär eller någon annan typ av resenär under andra delar av resan och att detta innebär att det behöver skapas goda förutsättningar för tillgänglighet samt effektiva resor och transporter där cykel ingår som ett viktigt alternativ. Vidare framhålls behovet av goda parkeringsmöjligheter för cykel vid målpunkter och att cykelnätet har god koppling till dessa. Utskottet vill även peka på att presenterade förslag till ändringar i tågpassagerarförordningen (COM(2017) 548). I skälen till den föreslagna förordningen anges bl.a. att järnvägsföretag bör göra det lättare att kombinera cykel- och tågresor i så hög grad som möjligt, i synnerhet genom att tillåta transport av cyklar ombord på tågen. Det förslag till förordningsändringar som kommissionen lämnar innebär att järnvägsföretagen ska göra det möjligt för resenärerna att ta med cyklar ombord på tågen mot rimlig ersättning om de är lätthanterliga, inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten i fråga och om vagnarna tillåter det. Vidare ska resenärerna hålla uppsikt över sina cyklar under resan och säkerställa att inga problem eller skador orsakas andra resenärer m.m. Tillståndet att ta med cyklar får vägras eller begränsas av säkerhetsskäl eller operativa skäl så länge resenärerna informeras om villkoren. kan i sammanhanget konstatera att utskott för transporter och turism (TRAN) justerade det betänkande i vilket de behandlar kommissionens förslag . Av detta framgår att parlamentet bl.a. föreslår att rätten att ta med en cykel på tåget ska förstärkas ytterligare gentemot kommissionens förslag så att resenärerna ska ha rätt att ta cyklar ombord på tåget, inbegripet på höghastighetståg, fjärrtåg, gränsöverskridande tåg och lokala tåg samt att alla nya eller upprustade passagerartåg ska vara utrustade med en tydligt angiven plats för transport av minst åtta monterade cyklar. Mot bakgrund av att utskottet anser att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet och inte minst den inriktning som regeringen ger uttryck för i den nationella cykelstrategin finner utskottet inte anledning att ta något initiativ i frågan om kombinerade resor med cykel. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2018/19:1483 (C) yrkande 12, 2018/19:2239 (S) och 2018/19:2901 (M) yrkande 16. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om kollektivtrafikplaneringen och kombinerad mobilitet. Utskottet hänvisar till de aktiviteter och det utvecklingsarbete som sker inom området och framhåller att det avser att fortsätta att följa utvecklingen av kombinerad mobilitet med stort intresse. Jämför reservation 11 (M). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2018/19:2901 yrkande 17 att möjligheterna att bredda kollektivtrafikplaneringen i enlighet med begreppet mobility as a service ska ses över. Motionärerna pekar bl.a. på att i takt med att delningsekonomin och digitaliseringen blir två allt viktigare faktorer för framtidens transportarbete bör kollektivtrafiken och planeringen av densamma breddas. Utskottet har i betänkande 2016/17:TU4 välkomnat regeringens skrivningar i den senaste infrastrukturpropositionen om att ett effektivt, tillgängligt transportsystem kräver ny kunskap och nya innovativa lösningar. I propositionen pekar regeringen på att det behövs en satsning på forskning och innovation för att kunna möta utmaningarna inom transportsystemet. Vidare framhåller regeringen att automatisering, utveckling av alternativa bränslen, digitalisering av resor och transporter samt multimodala transportlösningar kan möjliggöra effektivare och säkrare användning av infrastrukturen. Utskottet delar regeringens uppfattning om vikten av bl.a. nya innovativa lösningar. Utskottet välkomnar att regeringen har startat fem samverkansprogram som ska bidra till att möta de samhällsutmaningar vi står inför, både i och globalt. Nästa generations resor och transporter är en av dessa, och som ett prioriterat område i detta ingår mobilitet som en tjänst i stor skala. Inom ramen för samverkansprogrammet har en nationell färdplan tagits fram. Syftet är att koordinera, stimulera och övervaka förverkligandet av Kombinerad mobilitet i . Projektet kallas och ska förverkliga färdplanens första period (2017–2020). Den nationella färdplanen ska fungera som en samverkansplattform där parter kan mötas och där pågående projekt kan korsbefruktas så att kunskaper, lärdomar och utvecklad teknik förvaltas effektivt. Utskottet välkomnar det arbete som pågår. I en interpellationsdebatt från (ip. 2017/18:26) framhöll infrastrukturminister att regeringen har tagit ett flertal initiativ som syftar till att utveckla och modernisera kollektivtrafiken till det nya konceptet mobilitet som en tjänst. Statsrådet pekade bl.a. på regeringens samverkansprogram Nästa generations resor och transporter och på det regeringsuppdrag om kollektivtrafik på landsbygd som har. Utskottet vill även påminna om att ansvarar för att tillhandahålla en nationell åtkomstpunkt för flera av förordningarna kopplade till det s.k. ITS-direktivet. I kommissionens delegerade förordning vad gäller tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster, som beslutades , ska den nationella åtkomstpunkten kompletteras med statiska och dynamiska data för hela kollektivtrafik- och vägnätet fr.o.m. . Exempel på data är tidtabeller, hållplatser för kollektivtrafik men även cykel- och bildelningsplatser, biljettförsäljning och slutligen trafikstörningar och annan realtidsinformation. I en framställan från Transportstyrelsen, som remitterats fram till , föreslås, i enlighet med förordningen, att den nationella åtkomstpunkt som ansvarar för även ska innehålla dessa data. Framställan bereds inom . Vidare vill utskottet lyfta fram att regeringen gav i uppdrag att genomföra informations- och kunskapshöjande insatser inom området mobilitet som en tjänst. Enligt uppdraget ska i samverkan med berörda aktörer genomföra ett demonstrationsprojekt av minst en bytespunkt som stöder mobilitet som en tjänst. Syftet är att klargöra vilka krav som behöver ställas på den fysiska och digitala infrastrukturen vid en befintlig bytespunkt för att möjliggöra mobilitet som en tjänst. Vidare ska tillsammans med berörda värdorganisationer i färdplanen för kombinerad mobilitet, undersöka möjligheten till en gemensam åtkomstpunkt med harmoniserade tekniska och affärsmässiga förutsättningar för mobilitetstjänster för att möjliggöra tredjepartsförsäljning av biljetter och andra kombinerade mobilitetstjänster. ska redovisa en lägesrapport från uppdraget. Utskottet välkomnar de aktiviteter och det utvecklingsarbete som sker inom området och avser att fortsätta att följa utvecklingen av mobilitet som en tjänst med stort intresse. Med hänsyn till det arbete som pågår finner dock utskottet inte att det finns skäl att vidta något initiativ med anledning av motionen och avstyrker därför motion 2018/19:2901 (M) yrkande 17. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om åtgärder mot plankning. Utskottet hänvisar till pågående beredning. Jämför reservation 12 (M, KD). I kommittémotion 2018/19:2734 yrkande 62 efterfrågar m.fl. (M) hårdare tag mot s.k. plankning. Motionärerna framhåller att det behövs intäkter för att kunna utveckla kollektivtrafiken, och den som plankar låter andra ta kostnaden för sin resa och försämrar förutsättningarna för att bussen ska kunna komma , vara ren och vara trygg att åka med. m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2018/19:2901 yrkande 14 att det bör göras en översyn av bötesbeloppen och andra typer av preventiva åtgärder mot s.k. plankning i syfte att minska fusket. Motionärerna framhåller att det är av stor vikt att tilläggsavgiften fungerar avskräckande för att motverka tjuvåkning. I yrkande 15 föreslår motionärerna att notoriska tjuvåkare ska kunna stängas av från kollektivtrafiken . När det gäller åtgärder mot s.k. plankning vill utskottet peka på att enligt lagen (1977:67) om tilläggsavgift i kollektiv persontrafik får den som driver kollektiv persontrafik, för vilken regeringen eller en förvaltningsmyndighet fastställer taxa, ta ut en tilläggsavgift av resande som inte kan visa giltig biljett. Inom har promemorian Ny lag om tilläggsavgift (Ds 2016:9) utarbetats. I promemorian lämnas förslag till en ny lag om tilläggsavgift i kollektivtrafik. Utöver en allmän översyn av den nu gällande lagen om tilläggsavgift innebär förslaget till ny lag en modernisering av regelverket och en anpassning till förhållanden som gäller på kollektivtrafikmarknaden. Förslag lämnas även till en ny förordning om tilläggsavgift i kollektivtrafik och till vissa ändringar i ordningslagen (1993:1617). Promemorian har varit föremål för remissbehandling och bereds inom . Mot bakgrund av den pågående beredningen anser inte utskottet att det finns anledning att ta något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:2734 (KD) yrkande 62 och 2018/19:2901 (M) yrkandena 14 och 15 som därmed avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om kollektivtrafiken på vatten. Utskottet framhåller att sjöfartens roll för persontransporterna är uppmärksammad och anser därför inte att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motionsförslaget. Jämför reservation 13 (SD, KD). m.fl. (KD) framhåller i kommittémotion 2018/19:2734 yrkande 45 att kollektivtrafik på vatten ofta kan avlasta kommuners och regioners trafikleder. Motionärerna påminner om att vattenvägarna är underutnyttjade och har potential att möjliggöra framtida bostads- och arbetsmarknadsområden. Motionärerna föreslår därför att ska få i uppdrag att samverka med kommuner och regioner för att stödja utbyggnaden av kollektivtrafiken på vatten. Utskottet vill framhålla att ett väl fungerande transportsystem på ett effektivt, säkert och miljömässigt hållbart sätt nyttjar alla trafikslag, både vart för sig och i kombination. Utskottet har därför tidigare också välkomnat regeringens uttalanden i infrastrukturpropositionen om att sjöfarten har en viktig roll i det svenska transportsystemet. Utskottet har även lyft fram det uppdrag som regeringen gav att, i nära samarbete med , analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i , identifiera eventuella hinder för en utveckling samt vid behov föreslå åtgärder för att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Utskottet har tagit del av förslag som redovisades och konstaterar att dessa är föremål för beredning inom . Utskottet har även tidigare välkomnat att regeringen presenterade en maritim strategi som syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima näringar och bidra till att skapa konkurrenskraftiga, innovativa näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Regeringen anger i strategin att konkurrensneutrala förutsättningar, harmoniserade regler och goda villkor ska bidra till att utveckla de svenska maritima näringarna. Utskottet välkomnar regeringens arbete med att skapa förutsättningar för att sjötransporter ska kunna möta ett ökat behov av att transportera bl.a. personer. Utskottet ser vidare mycket positivt på det arbete som regeringen utför inom ramen för de fem strategiska samverkansprogram som ska bidra till att möta flera av de samhällsutmaningar som står inför. Ett av samverkansprogrammen handlar om nästa generations resor och transporter, och programmet bygger vidare på regeringens vision om att ska vara ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Samverkansprogrammet har ett trafikslagsövergripande perspektiv och inkluderar vägar, järnvägar, flyg och sjöfart, vilket utskottet välkomnar. Utskottet vill i sammanhanget även peka på att sjöfartsnäringen inom ramen för initiativet Fossilfritt har tagit fram sin färdplan för fossilfri konkurrenskraft. Av denna framkommer bl.a. att vattenvägen kan skapa genvägar och attraktivitet i staden, för både resenärer, cyklister, besökande/turister och boende. Den kan också utgöra en möjlighet att öka framkomligheten i underhålls- och byggskeden. Av färdplanen framkommer att frågan om vattenvägarna måste komma in tidigt i översiktsplanering, utvecklingsprogram, inriktnings- och åtgärdsplanering, trafikförsörjningsprogram samt åtgärdsvalsstudier. Det framhålls att många aktörer är involverade i stadsutveckling, planering och trafikering, vilket ställer krav på utvecklad samverkan. Färdplanen konstaterar att urbaniseringen och den snabba bebyggelseutvecklingen innebär stora utvecklingsmöjligheter för vattenvägarna, men medför också en stor risk för att bra lägen för båttrafik byggs bort. Utskottet välkomnar skrivningarna. Utskottet konstaterar avslutningsvis att sjöfartens roll för persontransporterna är uppmärksammad och finner därför inte skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:2734 (KD) yrkande 45. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om Gotlandstrafiken. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att följa utvecklingen av trafiken så att den fortsätter att utvecklas på ett långsiktigt och hållbart sätt. Jämför reservation 14 (C). Linjesjöfarten till och från har varit ett statligt åtagande . Syftet med regleringen är att trygga en tillfredsställande färjeförbindelse med året runt. har enligt sin instruktion i uppgift att ingå och ansvara för statens avtal om linjesjöfart till . Det görs genom att avtal ingås om att bedriva trafiken med de fartyg som utföraren själv har till sitt förfogande. har tilldelningen av avtal konkurrensutsatts. Nu-förtiden ingås ett koncessionsavtal, vilket innebär att det är utföraren som får biljettintäkterna från transportköparna och som tar den övervägande risken för minskade intäkter. var Rikstrafiken den myndighet som ansvarade för att trafiken kom till stånd. ligger detta ansvar på . Sedan det statliga engagemanget inleddes har, med undantag för avtalsperioden –1997, operatörerna varit Rederiaktiebolaget och dess dotterbolag . Avtalsperioden för den nuvarande operatören är 2017–2027. I motionerna 2017/18:1082 och 2018/19:2186 av och (båda S) framhålls att Gotlandstrafiken för att stärka infrastruktur ska behandlas i linje med övriga insatser. Motionärerna framhåller att snabba och effektiva transporter med färja till och från är avgörande för den gotländska ekonomin och tillväxten. Motionärerna understryker vidare att det är av yttersta vikt att färjetrafiken ges långsiktiga villkor och att Gotlandstrafiken betraktas som en del av det nationella trafiksystemet. Motionärerna anser att staten bör tydliggöra sitt ansvar för att effektivt binds samman med resten av . (S) framhåller i motionerna 2017/18:2181 och 2018/19:2124 att trafiken till måste kunna upprätthålla en tät och regelbunden trafik året om, men framför allt måste den klara av tillfälliga och kraftiga volymökningar av resande. Motionären anser att flygtrafiken till och från är ett oundgängligt komplement till färjorna. I motionen anförs att det därför är av yttersta vikt att staten tar ett huvudsakligt ansvar för att effektivt binds samman med resten av och att regeringen kontinuerligt bör följa upp de gotländska kommunikationernas utveckling i allmänhet och flygets förutsättningar i synnerhet. I motion 2018/19:2389 av och (båda C) framförs att möjligheten till statliga insatser för att möjliggöra omställningen till förnybara bränslen i Gotlandstrafiken bör utredas. Motionärerna lyfter bl.a. fram att kommunikationerna mellan och fastlandet är avgörande för öns utveckling. För att kunna utvecklas och hävda sig i konkurrensen med resten av är beroende av väl fungerande förbindelser med fastlandet, såväl för gods som för resenärer. Utskottet vill därför framhålla att långsiktiga, stabila och miljömässigt hållbara avtal om Gotlandstrafiken är av avgörande betydelse för . Enligt utskottets mening har staten ett fortsatt ansvar för att det finns sådana tillfredsställande transportmöjligheter till och från som säkerställer goda möjligheter för ön att utvecklas. Även dåvarande infrastrukturminister framhöll i sitt svar på en skriftlig fråga att trafiken ska ligga i linje med de transportpolitiska målen, bidra till utveckling och ge en tillfredsställande transportförsörjning för passagerare och gods. ska enligt sitt uppdrag tillförsäkra en tillfredsställande tillgänglighet, som har sin utgångspunkt i invånarnas behov av personresor och näringslivets behov av godstransporter, men också skapa förutsättningar för regional utveckling. Utskottet finner inte anledning att tvivla på att utifrån sitt uppdrag tillförsäkrar en tillfredsställande tillgänglighet. Utskottet finner därmed inte anledning att vidta något initiativ med anledning av motionsförslagen om kommunikationer mellan och fastlandet. När det gäller motionsförslaget om förnybara drivmedel i Gotlandstrafiken vill utskottet framhålla att regeringens ambition är att ska bli världens första fossilfria välfärdsland. Regeringen har också framhållit att utvecklingen av transportsystemet ska bidra till det. Utskottet har tagit del av att Miljömålsberedningen framfört att sjöfarten är ett energieffektivt trafikslag med hänsyn till utsläppen av växthusgaser per vikt och sträcka av transporterat gods. Däremot finns en potential för ytterligare energieffektivisering inom sjöfarten och därmed lägre utsläpp. Av trafikutskottets forskningsrapport drivmedel för att minska transportsektorns klimatpåverkan (2017/18:RFR13) framgår att inom sjöfarten dominerar fossila bränslen i form av olja och naturgas fortfarande helt. Ett fåtal rederier har börjat använda flytande naturgas (LNG). På försöksnivå eller i liten skala används metanol som fartygsbränsle i . Utskottet vill även peka på att inom ramen för samordningsansvar för omställningen till en fossilfri transportsektor har rapporten till fossilfrihet (ER 2017:10) tagits fram. Av rapporten framgår bl.a. att för att sjöfarten ska kunna bli fossilfri behöver samhället bli mer transporteffektivt och fartygen mer energieffektiva, och förnybara drivmedel behöver användas på bred front. Vidare anges i rapporten att det kommer att krävas strukturella, operationella och tekniska åtgärder i kombination med att förnybara drivmedel utvecklas och anpassas för olika segment och marknader inom sjöfarten. Utskottet vill i sammanhanget även lyfta fram att regeringen har gett i uppdrag att analysera förutsättningarna för en omställning till fossilfrihet för statligt ägda fartyg, samt lämna förslag till en strategi. I uppdraget ingick att redovisa lämpliga alternativa drivmedel och dess hållbarhet vid lagring, tillgänglighet till, och behov av, landinfrastruktur samt kostnader för omställningen. Rapporten till fossilfrihet för statligt ägda fartyg – ett regeringsuppdrag redovisades och bereds inom . Utskottet kan således konstatera att det pågår ett omfattande arbete för att säkerställa att sjöfarten utvecklas i riktning mot att bli fossilfri. Utskottet finner inte skäl att tvivla på att genom sitt uppdrag att, inom ramen för de transportpolitiska målen och angivna medelsramar, ingå och ansvara för statens avtal om linjesjöfart till också arbetar för att minska trafikens klimatpåverkan. Avslutningsvis vill utskottet framhålla att uppger att det nya färjeavtalet för åren 2017–2027 ger en långsiktig och hållbar trafiklösning för resenärernas och näringslivets behov och önskemål. framhåller att samtliga upphandlingskrav har uppfyllts och att Gotlandstrafiken får ett nytt fartyg med modern och miljövänligare drift. Utskottet välkomnar detta. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att följa utvecklingen av trafiken så att den fortsätter att utvecklas på ett långsiktigt och hållbart sätt. Mot den bakgrunden finner utskottet inga skäl att ta något initiativ med anledning av här behandlade motioner. Motionerna 2017/18:1082 (S), 2017/18:2181 (S), 2018/19:2124 (S), 2018/19:2186 (S) och 2018/19:2389 (C) avstyrks därmed. Ökad kollektivtrafik, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1121 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkande 28 och 2018/19:607 av (M), 2018/19:1801 av (S), 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 4, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 14 i denna del, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 61, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 8 och 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 23. befolkning har ökat kraftigt och många vill bo i närheten av de större städerna där det finns bättre möjligheter till arbete. Det innebär att behovet av arbetspendling ökar. Vi kan konstatera att det för en del människor är nödvändigt med bil för att kunna ta sig till närmaste knutpunkt för kollektivtrafik. Vi anser därför att man behöver planera för fler säkra pendelparkeringar. Vi vill i sammanhanget framhålla att en förutsättning för många att välja tåg framför bil är att man lätt kan ställa bilen i anslutning till en station. Att ha nära till en station är också en förutsättning för att kunna välja tåg som färdmedel.