bet · H601UU12 · 2019-06-05 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden från allmänna motionstiden /19 om säkerhetspolitik och massförstörelsevapen. I ärendet finns 14 reservationer (M, SD, C, V, KD, L) och två särskilda yttranden. Cirka 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten 1.Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten, punkt 1 (M) 2.Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten, punkt 1 (SD) 3.Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten, punkt 1 (C) 4.Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten, punkt 1 (L) 5.Nato, punkt 2 (M, C, KD, L) 6.Nato, punkt 2 (SD) 7.Nato, punkt 2 (V) 8.Säkerhetspolitiska samarbeten, punkt 3 (M) 9.Säkerhetspolitiska samarbeten, punkt 3 (SD) 10.Säkerhetspolitiska samarbeten, punkt 3 (C) 11.Säkerhetspolitiska samarbeten, punkt 3 (KD) 12.Säkerhetspolitiska samarbeten, punkt 3 (L) 13.Massförstörelsevapen, punkt 4 (SD) 14.Massförstörelsevapen, punkt 4 (C) 1.Massförstörelsevapen, punkt 4 (V) 2.Särskilt yttrande (M, C, KD, L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avslås av utskottet under förslagspunkt 5 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten 2018/19:1385 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:2266 av m.fl. (L) yrkande 9, 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkandena 2, 21, 24–26, 29 och 31. Reservation 1 (M) Reservation 2 (SD) Reservation 3 (C) Reservation 4 (L) 2018/19:1381 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2018/19:1761 av m.fl. (V) yrkande 8, 2018/19:2035 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2472 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2762 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2018/19:2777 av m.fl. (KD) yrkandena 2 i denna del och 18, 2018/19:2818 av m.fl. (M) yrkande 1, 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkande 16. Reservation 5 (M, C, KD, L) Reservation 6 (SD) Reservation 7 (V) 2018/19:1381 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 4 och 5, 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkandena 17 och 19, 2018/19:2762 av m.fl. (KD) yrkande 8, 2018/19:2777 av m.fl. (KD) yrkandena 2 i denna del och 9, 2018/19:2818 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkandena 13 och 20. Reservation 8 (M) Reservation 9 (SD) Reservation 10 (C) Reservation 11 (KD) Reservation 12 (L) 2018/19:1385 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkande 16. Reservation 13 (SD) Reservation 14 (C) avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (SD), (S), (KD), (S), (L), (MP), (M) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet motioner från allmänna motionstiden /19 som rör säkerhetspolitik och massförstörelsevapen. Ambassadör föredrog sin utredning om konsekvenserna av ett svenskt tillträde till konventionen om förbud mot kärnvapen som han genomfört på uppdrag av regeringen. Utrikesminister informerade utskottet om regeringens arbete för nedrustning. Utskottet besökte den 4–för samtal om säkerhetspolitiska frågor i närområdet. Ledamöter från utskottet deltar också tillsammans med ledamöter från försvarsutskottet i de seminarier om EU:s gemensamma utrikes-, försvars- och säkerhetspolitik som arrangeras av EU:s ordförandeland. beslutade om inriktningen för försvarspolitik för perioden –2020 (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:UFöU5, bet. 2014/15:FöU11). har under föregående mandatperiod även behandlat andra ärenden med bäring på säkerhetspolitik, bl.a. godkännande av deltagande i det permanenta strukturerade samarbetet inom Europeiska unionen, Pesco (prop. 2017/18:44, bet. 2017/18:UFöU3), samlade politik för internationell civil och militär krishantering (skr. 2016/17:196, bet. 2017/18:UU8) och EU:s diskussionsunderlag om det europeiska försvarets framtid (COM(2017) 315, bet. 2017/18:UU5). beslutade försvarsministern att Försvarsberedningen ska analysera viktigare förändringar i den internationella utvecklingen såväl globalt som för relevanta regioner och då särskilt utvecklingen i och närområde. fick beredningen tilläggsanvisningar som innebär att den också ska ta hänsyn till de förslag till förbättrad ekonomisk styrning som Statskontoret och överlämnade till regeringen . Försvarsberedningen utgör ett forum för konsultationer mellan regeringen och representanter för de politiska partierna i . Med utgångspunkt i bl.a. Försvarsberedningens rapporter utformar regeringen sina förslag om försvars- och säkerhetspolitik till . Försvarsberedningen lämnade en delrapport om inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025. Försvarsberedningen överlämnade sitt slutbetänkande till försvarsministern (Ds 2019:8). I rapporten redovisar beredningen en uppdaterad bedömning av den säkerhetspolitiska utvecklingen och sammanhängande konsekvenser för svensk försvars- och säkerhetspolitik. Försvarsberedningen har vidare, med utgångspunkt från analysen av den internationella utvecklingen, lämnat förslag för totalförsvarets fortsatta inriktning –2025. Försvarsberedningen består av ledamöter från de åtta riksdagspartierna, sakkunniga och experter samt ett sekretariat. Enligt missivet är beredningen enig om huvuddragen i rapporten. Inom vissa områden har ledamöterna från , anmält avvikande uppfattningar. Socialdemokraterna utvecklar i en bilaga sin syn på bl.a. den ekonomiska ramen. Bilagan är inte en del av beredningens samlade rapport. Ledamöterna från , , och Liberalerna deltog inte vid slutjusteringen av rapporten eftersom Försvarsberedningen inte kunnat enas om finansieringen. Försvarsberedningens rapporter kommer att vara underlag för regeringens proposition om försvarspolitiska inriktning 2021–2025 som förväntas behandlas av . Svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motioner om svensk säkerhet och den säkerhetspolitiska kontexten, med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 1 (M), 2 (SD), 3 (C) och 4 (L). anför i motion 2018/19:2903 av m.fl. att måste ta ansvar i en orolig och ständigt föränderlig omvärld samt slå vakt om frihetliga värderingar. Motionärerna vill att möter framtidens utmaningar genom ett starkt samarbete inom Europeiska unionen (EU) med ökat fokus på ekonomisk konkurrenskraft, en gemensam röst inom utrikespolitiken samt ett djupare transatlantiskt samarbete (yrkandena 2, 21 och 31). Då tillgången till energi är starkt kopplad till ett lands suveränitet och säkerhet, bör och EU minska sitt fossilberoende och arbeta för att färdigställa EU:s energiunion (yrkandena 24–26). Motionärerna framhåller i yrkande 29 att krigets lagar och folkrätten måste anpassas efter den mer komplexa konfliktmiljö som den moderna krigföringen innebär. anför i kommittémotion 2018/19:1385 av m.fl. yrkande 4 att aktivt bör visa sitt stöd för självständiga länder som av anses tillhöra dess intressesfär och verka för att minska risken för att en sådan sfär utvidgas till närhet. understryker i kommittémotion 2018/19:2859 av m.fl. yrkande 3 vikten av att upprätthålla den europeiska säkerhetsordningen där alla länder har rätt att göra sina säkerhetspolitiska val utan hot om våld. Liberalerna föreslår i partimotionen 2018/19:2266 yrkande 9 av m.fl. att ska verka för att förhindra nyutlåning till från vissa multilaterala organisationer. beslutade inriktningen av försvar för perioden –2020 (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, bet. 2014/15:UFöU5). Den säkerhetspolitiska bedömning som ligger till grund för beslutet utgår från att den ryska aggressionen mot och agerande i övrigt i närområdet har försämrat den säkerhetspolitiska situationen i . Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet konstaterade att har visat att man är beredd att använda sin militära förmåga för att uppnå sina politiska mål, även när det innebär brott mot folkrättsliga principer. Detta påverkar den säkerhetspolitiska situationen både i vårt närområde och i som helhet. I södra och sydöstra grannskap dras stater och institutioner ned i en våldsspiral präglad av inbördeskrig, med risk också för mellanstatliga konfrontationer. Icke-statliga aktörer utmanar etablerade stater, gränser och institutioner. Det går inte att se militära konflikter i vårt närområde som endast skulle påverka ett land. Ett enskilt militärt väpnat angrepp direkt mot är fortfarande osannolikt, men kriser eller incidenter som även inbegriper militära maktmedel kan dock uppstå, och militära angreppshot kan likväl aldrig uteslutas. aggression mot innebär att risken för militära angrepp och hot har ökat, även i vårt närområde. Utskottet noterar att Försvarsberedningen anför att det globala säkerhetspolitiska läget präglas av instabilitet och oförutsägbarhet. Utvecklingen är svårbedömd och snabb. Utvecklingen i södra närområde ger få förhoppningar om fred och stabilitet. Utvecklingen i , särskilt snabba utveckling och stärkta roll, får allt större betydelse för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Försvarsberedningen framhåller att det säkerhetspolitiska läget har försämrats i närområde och i . fortgående aggression mot och den olagliga annekteringen av strider mot våldsförbud och mot den europeiska säkerhetsordningen liksom mot de normer, samarbeten och institutioner som utgör fundament för europeisk säkerhet. Det ryska agerandet i , i samt i visar en rysk vilja att använda militära medel för att nå politiska mål, såväl inom som utanför . Ett fortsatt undergrävande av den europeiska säkerhetsordningen har negativa konsekvenser för säkerhet. Försvarsberedningen gjorde i sitt delbetänkande Motståndskraft (Ds 2017:66) bedömningen att ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas. Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot . blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde. Detta upprepas i beredningens slutbetänkande (Ds 2018:8). Försvarsberedningen understryker vikten av att sammanhållet kunna värna vår suveränitet och svenska intressen. Det kräver en stärkt svensk förmåga att kunna agera samlat för att möta utmaningar och hot i närområdet, i och globalt såväl i fredstid som vid höjd beredskap. Det innebär att vi måste kunna använda alla de säkerhetspolitiska instrument som står till vårt förfogande, bl.a. politiska, diplomatiska, ekonomiska och militära, på ett koordinerat sätt. Totalförsvaret ska utformas och dimensioneras för att kunna möta ett väpnat angrepp mot inklusive krigshandlingar på svenskt territorium. Ett beslutsamt och uthålligt motstånd ska uppbådas. Försvarsberedningen framhåller även att behöver använda strategisk kommunikation som ett integrerat verktyg i säkerhetspolitiken. Det ska ske inom ramen för det öppna samhället, med fri åsiktsbildning, yttrandefrihet och fria medier. Utskottet påminner om att det försvarspolitiska inriktningsbeslutet betonar att svensk säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra. Den svenska säkerhetspolitiken ska, inom ramen för målen för vår säkerhet, förebygga krig och framväxten av hot mot svensk, nordisk och europeisk säkerhet. Den etablerade svenska unilaterala solidaritetsförklaringen, som har ett brett politiskt stöd i , omfattar EU-medlemmar samt och . kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-medlemsland eller nordiskt land. Vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. Dessa ställningstaganden förs också fram av Försvarsberedningen. Utskottet vill därutöver understryka att det försvarspolitiska inriktningsbeslutet inte enbart utgår från stater och militära hotbilder. I ett utvidgat säkerhetsbegrepp inryms även icke-militära hot och icke-statliga aktörer, såsom hot inom cybersäkerhetsområdet, terrorism, spridning av massförstörelsevapen, organiserad brottslighet och miljö- och klimatkatastrofer. Den svenska solidaritetsförklaring som antog 2009 (prop. 2008/09:140, yttr. 2008/09:UU4y, bet. 2008/09:FöU10, bet. 2014/15:UFöU5) har en bred omfattning. Solidaritetsförklaringen inkluderar olika former av katastrofer och olika former av angrepp, dvs. inte enbart militärt väpnade angrepp. I den nordiska solidaritetsförklaringen lyfts cyberattacker, terrorism och katastrofer orsakade av människor särskilt fram. Utskottet noterar att även Försvarsberedningen tar upp frågor om klimatförändringar, konkurrens om naturresurser, terrorism och cyberhot i sin bedömning av det säkerhetspolitiska läget. Utskottet vill understryka den betydelse Försvarsberedningen och dess ställningstaganden har för att lägga grunden för en faktabaserad och politiskt väl förankrad inriktning av försvars- och säkerhetspolitik. Försvarsberedningens rapporter kommer att ligga till grund för regeringens proposition med förslag om ett nytt försvarspolitiskt inriktningsbeslut för perioden –2025. kommer i det sammanhanget att återkomma med bedömningar och ställningstaganden om svensk säkerhetspolitik och den säkerhetspolitiska kontexten. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2018/19:1385 (SD) yrkande 4, 2018/19:2266 (L) yrkande 9, 2018/19:2859 (C) yrkande 3 och 2018/19:2903 (M) yrkandena 2, 21, 24–26, 29 och 31. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga reservationer med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 5 (M, C, KD, L), 6 (SD), 7 (V), 8 (M), 9 (SD), 10 (C), 11 (KD) och 12 (L). anför i kommittémotion 2018/19:2818 av m.fl. yrkandena 1–3 att ska ansöka om medlemskap i och tillsätta en utredning som ser över existerande försvarssamarbeten. som ett svenskt medlemskap i bereds ska existerande samarbeten med Natoländerna fördjupas. bör också sträva efter att fördjupa försvarssamarbeten med EU och de nordiska länderna. ska fortsätta att delta aktivt i internationella insatser men bör i den närmsta framtiden fokusera mer på insatser i närområde och överväga ett närmare samarbete med länder i . Förslagen återkommer i motion 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkandena 13, 16 och 20. framhåller i kommittémotion 2018/19:1381 av m.fl. yrkandena 1, 3 och 4 att bör ingå ett defensivt försvarsförbund med och stå utanför Nato och andra stormakters militärallianser. ska även efter förmåga aktivt kunna delta i insatser inom ramen för FN och . I yrkande 5 anförs att internationella insatser där deltar ska åtnjuta ett tydligt mandat från . anför i kommittémotion 2018/19:2859 av m.fl. yrkandena 1 och 13 att bör utveckla och fördjupa sina försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten, söka medlemskap i samt fortsätta att ta internationellt ansvar genom deltagande i internationella militära och civila insatser. Liberalerna föreslår i partimotion 2018/19:2035 av m.fl. yrkandena 1 och 2 att skyndsamt söker medlemskap i och verkar för ett införande av ett demokratikrav för medlemskap i . I partimotion 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkandena 17 och 19 föreslås att aktivt ska driva frågan om att inrätta ett europeiskt säkerhetsråd och sträva efter en svensk anslutning till det franska förslaget European Intervention Initiative. kräver i partimotion 2018/19:1761 av m.fl. yrkande 8 att ska riva upp samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato. anför i kommittémotionerna 2018/19:2472 yrkandena 1 och 2 och 2018/19:2762 yrkande 2, båda av m.fl. samt i kommittémotion 2018/19:2777 yrkande 18 av m.fl. (KD) att bör undersöka möjligheterna att ansöka om Natomedlemskap. I yrkandena 2 och 9 i motionen föreslår fortsatt svenskt bidrag till etablerade och nya freds-, säkerhets- och konfliktförebyggande insatser tillsammans med Nato, EU, FN och , samt anför att en långsiktig färdplan måste ingå i framtida EU-ledda militära interventioner. understryker i kommittémotion 2018/19:2762 av m.fl. yrkande 8 vikten av att motverka terrornätverk genom att ställa svensk personal och materiel till förfogande för fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet inom ramen för Nato, FN, EU och . I inriktningsbeslutet om försvarspolitiken (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, bet. 2014/15:UFöU5) framhålls att hot mot freden och vår säkerhet bäst avvärjs i gemenskap och i samverkan med andra länder. säkerhetssamarbeten och försvarspolitiska samarbeten kompletterar varandra och stärker säkerheten i vår del av världen. Regeringen och har därför verkat för att säkerhet ska byggas solidariskt med andra. Utskottet påminner om att beslutade om solidaritetsförklaring som innebär att inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat medlemsland i EU, eller (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10). Vidare har godkänt en svensk ratificering av Lissabonfördraget (prop. 2007/08:168, bet. 2008/09:UU8). I fördragets artikel 24.2 anges att EU ska ”föra, utforma och genomföra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som grundas på en utveckling av ländernas ömsesidiga politiska solidaritet”. Genom Lissabonfördragets artiklar 42.7 (de s.k. säkerhetsgarantierna) och 222 (solidaritetsklausulen) institutionaliseras och stärks vidare det solidariska ansvar som EU:s medlemsländer har för säkerhet. Utskottet vill också understryka FN:s centrala roll för hantering av konflikter i världen och för att ge legitimitet åt internationella krishanteringsinsatser. Ett starkt FN-system i ett nära samarbete med regionala organisationer och andra organisationer är centralt. De principer för mellanstatligt samarbete som ges i utgör grunden för det globala kollektiva säkerhetssystemet, och det är angeläget att slå vakt om dessa. är det enda organ som kan ge folkrättsgrundade och universella mandat för fredsfrämjande insatser samt införande av sanktioner. FN är garant för den globala säkerhetsordningen och är som sådan av avgörande betydelse för . Utskottet behandlar frågor om i betänkande 2018/19:UU10 och går därmed inte närmare in på frågor om FN i detta betänkande. Det framgår också av inriktningsbeslutet att samarbetet i EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Europeiska unionen bidrar till fred och säkerhet i sitt närområde och globalt. EU:s förmåga som säkerhetspolitisk aktör är en funktion av medlemsstaternas resurser, sammanhållning och politiska vilja. Ett starkt europeiskt samarbete, med Europeiska unionen som kärna, är av stor vikt mot bakgrund av den ryska aggressionen i . ansåg att EU därför bör stärkas som säkerhetspolitisk aktör och att aktivt bör bidra till den konceptuella utvecklingen inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och fortsätta att bidra till EU:s civila och militära krishanteringsinsatser. Utskottet konstaterar att det säkerhetspolitiska samarbetet inom EU därefter har fortsatt att utvecklas, och godkände också deltagande i det permanenta strukturerade samarbetet inom unionen, Pesco (prop. 2017/18:44, bet. 2017/18:UFöU3). Upprättandet av Pesco är ett led i att uppnå målsättningarna i EU:s globala strategi som presenterades och som innehåller riktlinjer för EU:s externa agerande. Strategin utgår från en bred syn på säkerhet, och uppföljningen görs på ett antal prioriterade områden. Säkerhet och försvar är ett av dessa. Det kompletteras bl.a. av arbetet med att utveckla en integrerad ansats för kris och konflikt som ska täcka hela konfliktcykeln och leda till en bättre samverkan mellan olika utrikes- och säkerhetspolitiska instrument. Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken är alltså en del av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och tillhandahåller en operativ kapacitet för civil och militär krishantering. EU kan använda sig av denna kapacitet vid uppdrag utanför unionens gränser för att bevara freden, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten i enlighet med . I artikel 43 anges att de uppdrag där unionen kan använda civila och militära resurser inbegriper följande insatser: • gemensamma insatser för avrustning • humanitära insatser och räddningsinsatser • militära rådgivnings- och biståndsinsatser • insatser med stridande förband vid krishantering inklusive fredsskapande åtgärder • stabiliseringsinsatser vid konflikter. Sådana insatser beslutas av rådet med enhällighet. EU har genomfört ca 40 sådana civila och militära insatser i , och . har bidragit till samtliga EU-ledda insatser. Utskottet noterar att Försvarsberedningen anser att det är av stor betydelse att EU:s förmåga att agera säkerhetspolitiskt stärks och att mer aktivt påverkar dess vidare utveckling. Beredningen betonar att det är av avgörande betydelse att samarbetet utformas så att det europeiska och det transatlantiska samarbetet kan bli ömsesidigt förstärkande. Det är viktigt att säkerställa möjligheten för tredjelandsdeltagande i projekt och försvarsmateriel-samarbeten. Försvarsberedningen framhåller särskilt vikten av att aktivt bidrar till att samarbetet inom EU utformas med största möjliga transparens och konkurrensneutralitet, så att det inte riskerar att missgynna svensk forskning och utveckling och i verksam försvarsindustri. Konsekvenserna för svensk försvarsekonomi måste också noga beaktas. Nordisk-baltiskt säkerhets- och försvarssamarbete Utskottet konstaterar att syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att stärka parternas nationella försvar, undersöka gemensamma synergieffekter och finna effektiva gemensamma lösningar. Det nordiska försvarspolitiska samarbetet har intensifierats sedan upprättandet av Nordic Defence Cooperation (Nordefco) 2009. Nordefco utgör en struktur för samarbetet och omfattar politisk inriktning, förmågeutveckling, personalfrågor, utbildning och övning. Utskottet konstaterar att sedan Nordefco etablerades har utvecklingen varit positiv på flera områden, t.ex. har man samarbetat om internationella operationer, logistik, utbildning, förmågeutveckling och övningsverksamhet. I den vision för Nordefco, Vision 2025, som de nordiska försvarsministrarna antog anges att staterna ska förbättra sin försvarsförmåga och sitt samarbete i fred, kris och konflikt. I de mål som ska ha uppnåtts till 2025 ingår att minimera begränsningar för militär rörlighet inom och mellan de nordiska länderna, att öka utbytet av lägesinformation i fred, kris och konflikt samt förstärka Nordefco som en plattform för konsultationer vid kriser. Inriktningsbeslutet om försvarspolitiken slår fast att det finns stora möjligheter till ett än mer fördjupat nordiskt försvarssamarbete, med den principiella begränsningen att samarbetet inte bör innebära ömsesidiga försvarsförpliktelser. Det framgår också av inriktningsbeslutet att försvarssamarbetet med ska utvecklas till att omfatta operativ planering och förberedelser för gemensamt användande av civila och militära resurser i olika scenarier. Exempel på detta kan vara hävdandet av respektive lands territoriella integritet eller utövande av rätten till självförsvar enligt artikel 51 i FN:s stadga. Sådan planering bör vara ett komplement till, men skilt från, respektive lands nationella planering. Samarbetet innebär en möjlighet att agera gemensamt, men inte några utfästelser. Målet med försvarssamarbetet mellan och är att förbättra Försvarsmaktens operativa förmåga och att möjliggöra gemensamt operativt agerande med . Med hjälp av samarbetet blir också försvarsmakterna i båda länderna effektivare verksamhetsmässigt och ekonomiskt. Samarbetet grundar sig på förtroende och ett långsiktigt arbete länderna emellan. Utskottet noterar att Försvarsberedningen anser att det nordiska försvarssamarbetet bidrar till förutsägbarhet, främjar fredlig utveckling och höjer tröskeln för militära incidenter och konflikter. Beredningen poängterar att det är av stor betydelse för det nordiska försvarssamarbetet att de områden de nordiska länderna väljer att samarbeta på omfattar alla situationer på hela konfliktskalan.