bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — Legitimation får inte utfärdas om förhållandena är sådana att legitimationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 8 kap. om sökanden hade varit legitimerad (4 kap. 1 § första och andra styckena). I tabellen tas följande yrkestitlar upp: apotekare, arbetsterapeut, audionom, barnmorska, biomedicinsk analytiker, dietist, fysioterapeut, kiropraktor, logoped, läkare, naprapat, optiker, ortopedingenjör, psykolog, psykoterapeut, receptarie, röntgensjuksköterska, sjukhusfysiker, sjuksköterska, tandhygienist och tandläkare. ingår även yrkestiteln hälso- och sjukvårdskurator. Behörig att utöva yrke som apotekare, barnmorska, läkare, receptarie och tandläkare är endast den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det (4 kap. 4 §). En i 1 § angiven yrkestitel får användas endast av den som har legitimation för yrket eller genomgår föreskriven praktisk tjänstgöring (4 kap. 5 §). Av 5 kap. 1 § följer att andra än hälso- och sjukvårdspersonal inte yrkesmässigt får undersöka någon annans hälsotillstånd eller behandla någon annan för sjukdom eller därmed jämförligt tillstånd genom att vidta eller föreskriva någon av följande åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande syfte: behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt smittskyddslagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes, epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap eller förlossning undersöka eller behandla någon annan under allmän bedövning eller under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel eller under hypnos behandla någon annan med radiologiska metoder utan personlig undersökning av den som sökt honom eller henne, lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling undersöka eller behandla barn eller prova ut kontaktlinser. Vidare ska hälso- och sjukvårdspersonalen enligt 6 kap. 1 § utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Av lagen framgår också att hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg (7 kap. 1 § första stycket). Om Inspektionen för vård och omsorg anser att det finns skäl för beslut om prövotid, återkallelse av legitimation, återkallelse av annan behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården eller begränsning av förskrivningsrätt enligt 8 kap. ska inspektionen anmäla detta till (7 kap. 30 §). Av 8 kap. 3 § första stycket framgår att legitimation att utöva ett yrke inom hälso- och sjukvården ska återkallas om den legitimerade har varit grovt oskicklig vid utövningen av sitt yrke i eller utanför yrkesutövningen har gjort sig skyldig till ett allvarligt brott som är ägnat att påverka förtroendet för honom eller henne eller på annat sätt har visat sig uppenbart olämplig att utöva yrket. Om det finns särskilda skäl i fall som avses i första stycket 2 får man avstå från återkallelse (8 kap. 3 § andra stycket). Vidare framgår att om en läkare eller tandläkare har missbrukat sin behörighet att förskriva narkotiska läkemedel, andra särskilda läkemedel, alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit, ska denna behörighet dras in eller begränsas. Slutligen ska behörigheten också dras in eller begränsas om läkaren eller tandläkaren själv begär det (8 kap. 10 §). Utöver vad som anges i PSL finns närmare bestämmelser om kraven för legitimation i patientsäkerhetsförordningen (2010:1369) och i föreskrifter som har utfärdats av . Bakgrund och pågående arbete beslutades kommittédirektivet Ökat patientinflytande och patientsäkerhet inom annan vård och behandling än den som bedrivs inom den etablerade vården (dir. 2017:43). Uppdraget ska redovisas . Utredningen har tagit namnet (S 2017:05). beslutade regeringen om ett tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 2018:63). Utredaren fick i uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna i 5 och 10 kap. PSL och annan för uppdraget relevant lagstiftning i vissa angivna avseenden. I 5 kap. PSL finns bestämmelser om begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder, och i 10 kap. PSL finns straffbestämmelser och bestämmelser om överklagande m.m. Uppdraget i denna del ska redovisas (dir. 2019:4). Promemoria om åtgärder för en stärkt patientsäkerhet och en effektivare hantering av behörighetsärenden inom hälso- och sjukvården I promemorian Åtgärder för en stärkt patientsäkerhet och en effektivare hantering av behörighetsärenden inom hälso- och sjukvården (Ds 2018:21) lämnas förslag som syftar till att stärka patientsäkerheten inom hälso- och sjukvården samt bidra till en mer effektiv prövning av behörighetsärenden. Det föreslås att ges möjlighet att utifrån de omständigheter som anförs i ärendet besluta om en lämplig åtgärd utan att nämnden är bunden av vad som har yrkats i anmälan till nämnden. Det föreslås även att en prövotid alltid ska åtföljas av en prövotidsplan och att prövotiden ska kunna vara kortare än . Vidare föreslås att det vid beslut om ny legitimation eller annan behörighet efter återkallelse ska finnas en möjlighet att kombinera ett sådant beslut med prövotid om det finns anledning att befara att sökanden saknar tillräckliga medicinska kunskaper eller i övrigt inte är lämplig. Slutligen föreslås att bestämmelsen som reglerar kraven vid en ansökan om att erhålla ny behörighet att förskriva vissa läkemedel m.m. ska förtydligas. Promemorian har remissbehandlats. Enligt uppgift från bereds den inom . Motionsyrkanden om behörighetsfrågor, inklusive motionsyrkanden om förskrivning, behandlades i betänkande /15:SoU7. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:87). Liknande motionsyrkanden behandlades därefter förenklat i betänkandena /16:SoU7, 2016/17:SoU10 och 2017/18:SoU9. Motionsyrkanden om legitimation samt alternativ behandling behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU9. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). Det är enligt utskottet allvarligt när läkare på olika sätt visar sig olämpliga att utöva sitt yrke. De bestämmelser om återkallelse av läkarlegitimationen och begränsning av förskrivningsrätten som finns i patientsäkerhetslagen får dock anses tillräckliga. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:545 (SD), 2018/19:856 (SD) yrkande 22, 2018/19:2041 (L) yrkandena 14 och 15 och 2018/19:2095 (S). Motionsyrkandena bör avslås. Prioriteringar inom hälso- och sjukvården m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om prioriteringsplattformen, nationella riktlinjer, åldersgränser vid screening, screening, vård och behandling av olika sjukdomar och tillstånd, handlingsplan för diabetesvården, cancer och kost samt rehabilitering. Jämför reservation 52 (L), 53 (SD), 54 (V, KD), 55 (SD), 56 (L), 57 (SD), 58 (M, KD), 59 (SD), 60 (SD) och 61 (V). I partimotion 2018/19:2041 av m.fl. (L) föreslås i yrkande 17 ett tillkännagivande om en utredning om vårdens framtida prioriteringar. Motionärerna anför att vårdens prioriteringar styrs av den prioriteringsplattform som togs fram av (Vårdens svåra val, SOU 1995:5) och som antagits av . Enligt motionärerna har det skett en glidning av tolkningen av plattformen så att kostnadseffektiviteten kommit att rangordnas högre. Enligt motionärerna bör prioriteringarna regleras i hälso- och sjukvårdslagen. I motion 2018/19:1341 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att pröva möjligheterna att se över nationella riktlinjer för kostbidrag för dem som lider av celiaki. I motion 2018/19:1576 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för att ta fram progressiva nationella riktlinjer enligt intentionerna i motionen. Motionären anför att riktlinjerna behövs för att hålla samman rehabiliteringen efter t.ex. en stroke. Riktlinjerna ska säkerställa att individen inte hamnar mellan stolarna. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 54 ett tillkännagivande om att verka för mer bindande nationella riktlinjer i hälso- och sjukvården. I motion 2018/19:39 av m.fl. (SD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att införa nationella riktlinjer för den psykiatriska vården. I motion 2018/19:1470 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att den svenska sjukvården bör utforma nationella riktlinjer för behandling av övervikt och fetma för att kunna optimera olika behandlingsinsatser och uppföljningen av dessa. I kommittémotion 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör uppdra åt lämplig myndighet att ta fram nationella riktlinjer för en tillgänglig vård i hela landet för flickor och kvinnor som utsatts för könsstympning. I motion 2018/19:469 av Gulan Avci (L) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att ska utforma nationella riktlinjer för hur man undersöker, upptäcker och behandlar förlossningsskador. I motion 2018/19:561 av (L) föreslås ett tillkännagivande om att införa nationella riktlinjer för förlossningsvården där det framgår att antalet centrum för riktigt svåra förlossningsskador behöver öka och att de behöver spridas geografiskt i landet. I motion 2018/19:2131 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om behovet av att utveckla ett nödvändigt kunskapsstöd i form av nationella riktlinjer för behandling av sköldkörtelsjukdom. I motion 2018/19:1454 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över om nuvarande övre åldersgränser för medicinska kontroller är rimliga. I motion 2018/19:1863 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att ta bort övre åldersgränser för undersökningar i vården. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 33 ett tillkännagivande om att verka för att det ska bli obligatoriskt att erbjuda mammografi även till kvinnor . I motion 2018/19:2703 av (C) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om vård på lika villkor utan hänsyn till ålder. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om möjligheten att avskaffa de övre åldersgränserna för avgiftsfri screening för livmoderhalscancer och bröstcancer. I partimotion 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att justera åldersgränserna för screeningprogram. I motion 2018/19:711 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att erbjuda samtliga kvinnor avgiftsfri bröstskanning utan diskriminerande åldersgränser. I motion 2018/19:1149 av (S) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om den övre åldersgränsen vid mammografi. Motionären anför att den rekommenderade åldern för mammografi bör höjas i hela landet. I motion 2018/19:2139 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga att se över åldersgränserna för avgiftsfri mammografi. I motion 2018/19:1716 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att främja användandet av förebyggande cancerscreening. I motion 2018/19:1717 av samma motionär föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att införa tester av artärstelhet på landets vårdcentraler. Vård och behandling av olika sjukdomar och tillstånd I motion 2018/19:1574 av m.fl. (M) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om adekvat behandling av endometrios genom tidig diagnos. I motion 2018/19:537 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att skyndsamt utreda möjligheterna att införa radioisotopbehandling även i . Motionären anför att sådan behandling finns och ges på en privat klinik i vid spridd prostatacancer. I motion 2018/19:1100 av m.fl. (S) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om behovet av samlad kunskap och forskning om nackskador. I motion 2018/19:1146 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att vården vid och forskningen om lipödem bör ses över. I motion 2018/19:2265 av och (båda C) finns ett liknande förslag. I kommittémotion 2018/19:2790 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en nationell handlingsplan för att stärka diabetesvården. I motion 2018/19:428 av m.fl. (SD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om en nationell garanti för kostrådgivning för cancerpatienter i hela landet. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om en nationell satsning på sund kost till cancerpatienter. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att påbörja ett arbete för att öka den allmänna förståelsen för sambandet mellan kost och cancercellers tillväxt. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att skapa ett centrum för att utveckla den cancerpreventiva kosten. I yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att säkerställa att cancerpatienter alltid har tillgång till en konsultation med en dietist med kunskap om cancerkost. I motion 2018/19:2798 av och (båda SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om en individanpassad kost till sjuka. I motion 2018/19:1504 av (M) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga ett initiativ till att tydliggöra i hälso- och sjukvårdslagen att vården har ett ansvar för att tidigt koppla in patientens arbetsgivare i en rehabiliteringsprocess eller för att undvika en sjukskrivning. Enligt motionären stämmer detta överens med den parlamentariska socialförsäkringsutredningens (SOU:2015:21) förslag. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att vården bör kunna remittera till företagshälsovården då en anställds ohälsa kan antas bero på omständigheter i arbetsmiljö. I motion 2018/19:428 av m.fl. (SD) föreslås i yrkande 6 ett tillkännagivande om att samtliga cancerpatienter ska erbjudas rehabilitering. I partimotion av 2018/19:406 av m.fl. (V) föreslås i yrkande 10 ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av hur rehabiliteringsinsatserna ser ut i och vilka resultat som finns samt hur delaktig rehabilitering kan utformas. Enligt 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen är målet för hälso- och sjukvården en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska enligt andra stycket i samma paragraf ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Av 3 § 10 förordningen (2009:1243) med instruktion för framgår att ska utforma evidensbaserade riktlinjer för bl.a. åtgärder inom hälso- och sjukvården. Enligt lagen (2016:659) om avgiftsfrihet för viss screening inom hälso- och sjukvården ska ett landsting erbjuda dem som omfattas av 8 kap. 1 eller 2 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) avgiftsfri screening. Av 3 § följer att regeringen får meddela föreskrifter om vilken screening som ska vara avgiftsfri enligt lagen och att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de villkor som ska gälla för screeningen. Bakgrund och pågående arbete ställde sig bakom de riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården som hade föreslagits i proposition 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården (bet. 1996/97:SoU14, rskr. 1996/97:186). Genom riksdagsbeslutet infördes en ny bestämmelse om de etiska principerna i den dåvarande hälso- och sjukvårdslagen. återfinns dessa i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Riktlinjerna är baserade på följande tre grundläggande principer: – behovs- och solidaritetsprincipen Dessa principer har kommit att kallas den etiska plattformen. Riktlinjerna exemplifieras med fyra breda prioriteringsgrupper: – vård av livshotande akuta sjukdomar – vård av sjukdomar som utan behandling leder till varaktigt invalidiserande tillstånd eller för tidig död – vård av svåra kroniska sjukdomar – palliativ vård och vård i livets slutskede – vård av människor med nedsatt autonomi – habilitering och rehabilitering – vård av mindre svåra akuta och kroniska sjukdomar – vård av andra skäl än sjukdom eller skada. Riksdagsbeslutet innebar vidare ett uppdrag till att utveckla riktlinjer. I riksdagsbeslutet ingick även att en särskild delegation skulle inrättas med uppgift att bl.a. följa tillämpningen av riktlinjerna samt sprida information och kunskap om riktlinjerna för prioriteringar i hälso- och sjukvården och stimulera till diskussion om etik och prioriteringar. Delegationen tog namnet Prioriteringsdelegationen och lämnade sitt slutbetänkande , Prioriteringar i vården (SOU 2001:8). I betänkandet anförs det att det yttersta ansvaret för att riktlinjerna följs ligger på och regeringen (s. 127). Vidare anförs det att sjukvårdshuvudmännen har huvudansvaret för att föra prioriteringsprocessen vidare och att i sin tillsynsfunktion ska bevaka att riksdagsbeslutet följs och att prioriteringsprocessen intensifieras. har Prioriteringscentrum (ett nationellt för prioritering inom vård och omsorg) ett nationellt uppdrag att inom ämnet öppna prioriteringar – bedriva forskning och utveckling av processer och metoder – bidra till kunskapsöverföring mellan akademi och praktisk vård och omsorg – skapa forum för kunskaps- och erfarenhetsutbyte – stimulera till ökad medvetenhet och debatt. Prioriteringscentrum har även till uppgift att samla in och sprida information inom området öppna prioriteringar. Centrumet finns i och har Region som huvudman. På initiativ av Prioriteringscentrum och publicerade centrumet 2007 den första versionen av Nationell modell för öppna prioriteringar inom hälso- och sjukvård. Modellen är ett tolkningsverktyg avsett att användas vid prioriteringar i första hand på gruppnivå och inom alla typer av offentligt finansierad hälso- och sjukvård i regioner och landsting (). Den nationella modellen används både inom ett prioriteringsområde (vertikal prioritering) samt mellan olika prioriteringsområden (horisontell prioritering). Modellen reviderades 2017. På uppdrag av lämnade Prioriteringscentrum en rapport, Vårdens alltför svåra val, om hur prioriteringsarbetet sker inom vården i landsting och kommuner. I rapporten lämnas en värdering av hur detta arbete överensstämmer med intentionerna i beslut om prioriteringar samt med vad som anges i hälso- och sjukvårdslagen. I uppdraget ingick även att analysera problem i tillämpningen av riktlinjerna för prioriteringar och komma med förslag till ändringar och förtydliganden. Av rapporten framgår att Prioriteringscentrum ansåg att den etiska plattformen inte fått tillräckligt genomslag i sjukvården, och Prioriteringscentrum föreslog därför en reviderad plattform. I i hälso- och sjukvården – analys och slutsatser utifrån rapporten ”Vårdens alltför svåra val” () redovisade myndigheten, efter ett regeringsuppdrag, sin analys av utvecklingen i fråga om öppna prioriteringar med Prioriteringscentrums nämnda rapport som underlag. (Smer) uttalade sig i en skrivelse (dnr 03/09) till om Prioriteringscentrums rapport. Smer ansåg att den ursprungliga plattformen höll men att det fanns brister i informationen samt att kunskaperna om plattformens principer behövde förstärkas. Smer ansåg alltså att den nuvarande värdegrunden för prioriteringsbeslut borde fortsätta att gälla. Däremot behövdes det enligt Smer mer information om värdegrunden på politisk, administrativ och klinisk nivå. Smer ansåg också att det krävdes en kontinuerlig diskussion om hur plattformen skulle kunna tillämpas. Inför en nationell prioriteringskonferens tog Prioriteringscentrum fram rapporten vägledning ger den etiska plattformen för prioriteringar i konkreta prioriteringssituationer? En översikt av tolknings- och tillämpningssvårigheter (2015:3). I förordet sägs bl.a. följande: Plattformen är central som en vägledning och har kommit att spela en allt viktigare roll i takt med att prioriteringar blivit mer öppna. Även om det kommer att ta innan systematiska prioriteringsdiskussioner kommer att genomsyra vården så har kommit en bit på väg både med avseende på systematik och öppenhet i besluten. Vi menar dock att det finns flera goda argument för att initiera en översyn av dagens etiska plattform. Syftet med denna rapport […] är inte att argumentera för hur förändringarna i plattformen bör ske utan enbart ge exempel på tolkningsproblem med syfte att stimulera till debatt kring huruvida det behövs en ny statlig utredning för att reda ut tolkningsproblem och utveckla plattformen för att hantera de prioriteringssituationer hälso- och sjukvården ställs inför . I av Prioriteringscentrum 2017 – Redovisning av verksamhet finns den senaste redovisningen av Prioriteringscentrums verksamhet. Här framgår bl.a. att centrumet planerade och arrangerade den nionde nationella prioriteringskonferensen i med ca 300 deltagare under temat Vårdens prioriteringar – union eller konflikt? Frågor som diskuterades inkluderar bl.a. hur den etiska plattformens rangordning ska tolkas och frågan om förhållningssätt till olika särintressen inom prioriteringsområdet, som patienter, profession och läkemedelsföretag. Vidare framgår att centrumet medverkade i prioriteringsarbete med nationella riktlinjer för endometrios, epilepsi, psoriasis, schizofreni samt sjukdomsförebyggande metoder. Av protokollet från Smers sammanträde framgår att Smers sekretariat fått i uppdrag att ta fram fördjupade underlag om bl.a. prioriteringsetik. En slutgiltig prioritering av projekt 2019/2020 sker enligt protokollet vid ett framtida sammanträde. nationella riktlinjer ska vara ett stöd för att kunna fördela resurserna efter befolkningens behov så att de gör största möjliga nytta (). Riktlinjerna, som är framtagna utifrån aktuell forskning och beprövad erfarenhet, visar på nyttan och riskerna med olika åtgärder. I detta arbete samarbetar med Prioriteringscentrum. Nationella riktlinjer är rekommendationer som bygger på kunskapsläget då riktlinjerna har tagits fram. De utgör vägledning för vårdgivare och är inte bindande uttalanden om lämpliga behandlingsåtgärder eller rådgivning till patienter i enskilda fall. Det är alltid behandlande omsorgs- eller hälso- och sjukvårdspersonal som har ansvaret för att i det enskilda fallet – baserat på vetenskap och beprövad erfarenhet – göra en bedömning av den individuella patientens behov så att han eller hon får adekvat behandling. Det finns nationella riktlinjer inom bl.a. psykisk ohälsa, rörelseorganens sjukdomar, diabetes, demens, missbruk och beroende, sjukdomsförebyggande metoder, tandvård, cancer, astma och KOL samt hjärt-kärlsjukdomar. finns riktlinjer också för endometrios. publicerades nationella riktlinjer för epilepsi och psoriasis i en remissversion, och rekommendationerna blev gällande fr.o.m. det. Den slutliga versionen kommer att publiceras . För att följa upp användningen av de nationella riktlinjerna gör utvärderingar inom de områden som omfattas av riktlinjerna. Syftet är att utvärdera hur väl rekommendationerna i riktlinjerna följs men även att belysa kvaliteten och effektiviteten i vården och omsorgen. Med screening avses en systematisk undersökning med hjälp av en speciell metod av en grupp personer för att upptäcka tillstånd som innebär hög risk för framtida ohälsa. ansvarar för ett antal nationella screeningprogram och ger rekommendationer om nationell screening utifrån screeningprogram och befolkningsgrupp. Syftet med rekommendationerna är att nå en nationell samordning om screening och skapa förutsättningar för en jämlik vård. har tagit fram en modell för myndigheten att bedöma, föra in och följa upp screeningprogram. Modellen innehåller en öppen initieringsprocess där såväl organisationer som enskilda individer kan föreslå en genomgång av ett screeningprogram. Därefter görs en första bedömning av om programmet är lämpat för en komplett genomgång enligt modellen. Av föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:63) om avgiftsfri screening för bröstcancer med mammografi framgår att detta ska erbjudas kvinnor som är 40–och att kallelse ska göras regelbundet var 18–. När det gäller screeningprogram för livmoderhalscancer med cytologi och HPV-test rekommenderar att detta erbjuds kvinnor i åldern 23–. Också denna screening är avgiftsfri. När det gäller kvinnor i åldern 50–bör provtagning erbjudas , och för kvinnor rekommenderas screening med tätare intervall. Medel för gynekologisk cellprovtagning