bet · H601FiU24 · 2019-06-05 00:00:00 — Utformningen av penningpolitiken baseras därför på prognoser över inflationens och ekonomins utveckling både internationellt och i . I rapporten av prognoser (Riksbanksstudier, ) analyserar och utvärderar sina egna och andras prognoser för centrala ekonomiska variabler –2018, dvs. de prognoser som använt som underlag för penningpolitiken som gått sedan finanskrisen startade. Rapporten är ett komplement till för penningpolitiken 2018, och i rapporten jämförs prognoser med prognoser från , , , , Nordea, , , och . Prognoser för perioden –2018 Sammanfattningsvis visar analysen att hade högst träffsäkerhet av samtliga när det gällde prognoser över BNP-utvecklingen. Banken var dessutom bättre än genomsnittet på att prognosticera arbetslösheten och något bättre än genomsnittet på att bedöma KPIF-inflationens utveckling. Däremot var banken minst träffsäker på att förutse reporäntans utveckling. När det gäller inflationen och reporäntan har samtliga prognosmakare, inklusive , överskattat nivån på inflationen och reporäntan i förhållande till utfallet, medan BNP-tillväxten i genomsnitt blivit lägre än vad prognosmakarna räknat med. Detsamma gäller bedömningarna av den ekonomiska utvecklingen i och euroområdet, där prognosmakarna i genomsnitt överskattat tillväxttakten –2018. Bedömarna har också överskattat inflationen i euroområdet. träffsäkerhet över tillväxten och inflationen i och euroområdet var enligt studien sämre än genomsnittet. Enligt studie var det relativt lättare att göra prognoser än andra år perioden –2018. Träffsäkerheten var genomgående bättre än t.ex. under och åren direkt efter den mest akuta finanskrisen. Sammanfattningsvis räknade dock samtliga bedömare, inklusive , med att den svenska BNP-tillväxten skulle bli högre än vad den faktiskt blev. bedömningar av BNP-tillväxten 2018 tillhörde de mer träffsäkra, men skillnaderna mellan bedömarna var relativt små. Diagram 8 Jämförelse mellan och andra bedömares KPIF-prognoser Anm.: Stora fyrkanter är prognoser vid olika tillfällen. Mindre fyrkanter är andra bedömares prognoser. Källa: Riksbanksstudier, . Som framgår av diagram 8 räknade så gott som alla bedömare och en stor del av 2018 med att KPIF-inflationen skulle bli lägre än det som sedan blev utfallet. Samtliga räknade och första halvan av 2018 med att KPIF-inflationen skulle hamna någon eller några tiondelar under inflationsmålet. Det var först , när månadsutfallet för inflationen steg mer än förväntningarna, som prognoserna justerades upp mot utfallet på 2018. Samtliga bedömare förväntade sig också att reporäntan skulle bli högre än vad den faktiskt blev, trots att man under större delen av 2017 och 2018 räknade med att KPIF-inflationen skulle hamna under inflationsmålet 2018. Som framgår av diagram 9 hade näst högst träffsäkerhet när det gällde att förutse KPIF-inflationen . Diagram 9 Jämförelse av träffsäkerheten i KPIF-prognoserna Anm.: Systematiska fel (medelfel) beskriver hur mycket prognoser i genomsnitt avvikit från utfall. Positivt medelfel indikerar att utfallet varit högre än prognoserna och tvärtom. Träffsäkerhet (justerat medelabsolutfel) beskriver avvikelse från medelvärdet för samtliga prognosmakare. Ett negativt värde indikerar en träffsäkerhet som är bättre än genomsnittet och tvärtom. Källa: Riksbanksstudier, . Externa bedömningar av penningpolitiken I rapporten konstaterade KI att sänkte reporäntan till –0,till följd av den överraskande låga inflationen och början av 2016 och oron för att trovärdigheten för inflationsmålet skulle minska ytterligare. KI konstaterade också att riksbankschefen och förste vice riksbankschefen fått mandat att intervenera på valutamarknaden för att förhindra att en alltför stark krona dämpade uppgången i inflationen. KI bedömde dock att behovet av en svag krona skulle minska framöver när det högre resursutnyttjandet i ekonomin skulle bidra till ökad inflation. KI bedömde också att skulle hålla reporäntan oförändrad på –0,. Då skulle KPIF-inflationen uppgå till för att nå som resursutnyttjandet i ekonomin skulle vara högt. KI förväntade sig att räntan därefter skulle höjas successivt och nå en nivå på . I Konjunkturläget konstaterade KI att inflationen successivt börjat stiga till följd av bl.a. den mycket expansiva penningpolitiken, vilken försvagat kronan och drivit upp importpriserna. Den höga aktiviteten i den svenska ekonomin förväntades höja inflationen ytterligare och . Sammantaget bedömde dock KI att KPIF-inflationen skulle nå först . I likhet med vid bedömningen räknade KI med att skulle hålla reporäntan oförändrad . Avgörande var enligt KI det låga globala ränteläget. Skulle höja reporäntan tidigare och snabbare skulle kronan förstärkas mer, vilket skulle ge en lägre inflation, lägre inflationsförväntningar och minskad trovärdighet för inflationsmålet. I Konjunkturläget konstaterade KI att kronan utvecklats svagt som råvarupriserna stigit. KI räknade dock med att genomslaget på inflationen skulle bli relativt begränsat. KPIF-inflationen bedömdes endast stiga från och nå upp till inflationsmålet på först . KI räknade nu med att skulle hålla reporäntan oförändrad till på grund av lågkonjunkturen och den låga inflationen i omvärlden, framför allt i . förväntades höja reporäntan innan () genomförde sin första höjning. I rapporten konstaterade KI att den underliggande inflationen fortfarande var låg. Att KPIF-inflationen steg till berodde till stor del på ökade energipriser. KI bedömde dock att KPIF-inflationen skulle ligga under inflationsmålet under både 2017 och 2018. Enligt KI skulle hålla reporäntan oförändrad och större delen av 2018. En höjning förväntades först , då resursutnyttjandet i den svenska ekonomin bedömdes vara tillräckligt för att pressa upp KPIF-inflationen mot inflationsmålet eller högre. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen dittills pendlat mellan , framför allt till följd av högre energipriser. Den underliggande inflationen, t.ex. KPIF exklusive energi, var dock betydligt lägre. KI räknade med att KPIF-inflationen skulle bli något lägre och när bidraget från energipriserna avtog. I likhet med bedömningen i Konjunkturläget mars räknade KI med att skulle börja höja reporäntan , vilket enligt KI låg ungefär i linje med egen bedömning. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen pendlat kring 2-procentsnivån på grund av att energi- och tjänstepriserna ökat kraftigt. KI räknade dock med att KPIF-inflationen skulle sjunka under men nära inflationsmålet . Den första reporäntehöjningen förväntades i likhet med tidigare komma först . I rapporten KI att KPIF-inflationen steg till . Uppgången berodde dock till stor del på kraftigt stigande energipriser till följd av stigande råoljepriser och skattehöjningar på el och drivmedel. KI räknade också med att hög lönsamhet i företagssektorn och låga löneökningar skulle hålla KPIF-inflationen under inflationsmålet på . förväntades KPIF-inflationen t.o.m. ligga runt låga . De svaga inflationsutsikterna skulle enligt KI leda till att avvaktar med att höja reporäntan till , vilket var senare än vad både och marknaden räknade med. första räntehöjning skulle då enligt KI komma ungefär som ECB höjer sin styrränta. I Konjunkturläget konstaterade KI att energipriserna fortsatte att stiga snabbt och räknade med att KPIF-inflationen skulle ligga kvar på under både 2018 och 2019. Den starka konjunkturen talade visserligen för att företagen kommer att höja priserna, men lönsamheten var högre än normalt, vilket minskar behovet av att ta ut kostnadshöjningar genom att höja priset gentemot konsumenterna. Företagens inflationsförväntningar var dessutom dämpade, även om inflationsförväntningar inom handeln stigit något till följd av den svaga kronan som ökat importpriserna. Den underliggande inflationen, KPIF exklusive energi, väntades ligga på för att stiga till . KI räknade med att skulle avvakta med sin första räntehöjning . I Konjunkturläget konstaterade KI att lönerna inte ökat särskilt mycket trots den starka svenska konjunkturen, men att de borde öka mer framöver i takt med att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden och bristen på arbetskraft fortsätter att stiga. KI konstaterade vidare att KPIF-inflationen pendlat kring , bl.a. till följd av snabbt stigande energipriser. Energiprishöjningen bedömdes dock avta framöver och ersättas av stigande varupriser. KI bedömde att KPIF-inflationen skulle hamna strax under både 2018 och 2019 och att skulle genomföra en första höjning av reporäntan . I Konjunkturläget december konstaterade KI att KPIF-inflationen legat över inflationsmålet på . Uppgången berodde dock på snabbt stigande energipriser, medan den underliggande inflationen exklusive energi varit betydligt lägre. KI bedömde dock att den underliggande inflationen skulle stiga upp mot till följd av stigande tjänste- och livsmedelspriser. KI räknade därför, i likhet med tidigare, med att skulle höja reporäntan en första gång . Enligt KI skulle inflationstrycket bromsa in något men öka igen –2023. KI bedömde därför att successivt skulle höja reporäntan till en nivå på . IMF konstaterade att den svenska ekonomin utvecklats starkt till följd av bl.a. en expansiv ekonomisk politik. IMF räknade också med att tillväxten skulle fortsätta att vara stabil men något lägre . En svagare utveckling i omvärlden och en fortsatt uppgång i fastighetspriserna och hushållens skuldsättning riskerade dock att leda till en lägre tillväxttakt. IMF upprepade återigen sina tidigare rekommendationer för att begränsa de svenska hushållens skuldsättning och ytterligare öka tillgången på bostäder och därmed dämpa de historiskt höga bostadspriserna. IMF välkomnade införandet av amorteringskrav men rekommenderade också någon form av belåningstak för de högst belånade hushållen. Enligt IMF borde också börja fasa ut hyresregleringen för att få ett bättre utnyttjande av fastighetsbeståndet och minska avdragsrätten för räntor för att bl.a. minska hushållens incitament att skuldsätta sig. IMF efterlyste också ökade resurser till () och ett förtydligande av FI:s ansvar och befogenheter när det gäller s.k. makrotillsynsåtgärder. Vidare konstaterade IMF att den mycket expansiva penningpolitiken höjt inflationen och inflationsförväntningarna, men bedömde att den underliggande inflationen skulle närma sig inflationsmålet först . borde därför fortsätta att bedriva en starkt expansiv penningpolitik. Penningpolitiken borde enligt IMF läggas om först när det finns indikationer på en tydlig och hållbar uppgång i inflationstakten. Om uppgången i inflationen eller inflationsförväntningarna började avta borde vara beredd på att vidta ytterligare åtgärder. Interventioner på valutamarknaden för att försvaga kronan eller förhindra en kronförstärkning borde dock användas i sista hand. IMF konstaterade att den svenska ekonomin utvecklats starkt även till följd av den expansiva ekonomiska politiken och stigande investeringar inom framför allt bostadssektorn. IMF räknade också med att tillväxten skulle fortsätta att vara hög i takt med att tillväxten i omvärlden förbättrades. IMF konstaterade också att antalet sysselsatta vuxit med imponerande och att arbetslösheten sjunkit till av arbetskraften, eller om heltidsstuderande exkluderades ur statistiken. IMF räknade också med att arbetslösheten skulle fortsätta att sjunka även om tillväxttakten i ekonomin skulle avta något . Vidare konstaterade IMF att inflationen stigit upp mot inflationsmålet , men att uppgången främst berodde på engångsfaktorer och att den underliggande inflationen fortfarande var mycket lägre. Den låga underliggande inflationen kunde enligt IMF till stor del förklaras av låga löneökningar trots den höga aktiviteten i ekonomin. IMF rekommenderade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken så länge den underliggande inflationen utvecklades långsamt. Räntan enligt IMF borde höjas först när det finns tydliga tecken på att uppgången i inflationen är hållbar. IMF ansåg också att den riksbankskommitté som tillsattes borde analysera inflationsmålet. Enligt IMF var det internationellt jämförbara inflationsmåttet HICP en bättre målvariabel i inflationsmålet än KPIF som ändrade . Även om IMF noterade att den tidigare kraftiga uppgången i bostadspriserna avtagit något upprepade organisationen sina tidigare rekommendationer om att på olika sätt borde öka tillgången på bostäder och minska hushållens höga skuldsättning. IMF konstaterade att BNP och den inhemska efterfrågan vuxit starkt –2018 till följd av bl.a. den expansiva penningpolitiken. Sysselsättningen ökade kraftigt som arbetslösheten föll till av arbetskraften . Inflationen mätt enligt KPIF hamnade just över inflationsmålet . En del av uppgången berodde dock på stigande energipriser. IMF konstaterade vidare att löneökningarna i den svenska ekonomin varit låga trots den starka arbetsmarknaden. Det bidrog till att perioden med extremt låg ränta och svag krona hade förlängts. IMF räknade med att tillväxttakten i den svenska ekonomin skulle sjunka till följd av en svagare internationell konjunktur och osäkerheten kring utvecklingen av det inhemska byggandet. Detta betydde enligt IMF att borde avvakta med fler räntehöjningar tills den ekonomiska statistiken och prognoserna visade att inflationen mer långsiktigt låg kring inflationsmålet. Organisationen för samarbete och utveckling () konstaterade rapport om att den svenska ekonomin växer starkt och att arbetslösheten sjunker, även om den fortfarande var relativt hög bland utlandsfödda. konstaterade också att inflationen stigit till följd av den svaga kronan och ett stigande kapacitetsutnyttjande i ekonomin, men att inflationen fortfarande låg under inflationsmålet. uppmanade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken men att gradvis minska stimulansen i takt med att inflationen stiger mot målet. Enligt var dock valmöjligheterna begränsade så länge omvärlden fortsatte att bedriva en starkt expansiv penningpolitik. konstaterade också att huspriser och hushållens skulder stigit snabbt, vilket enligt var en oroande utveckling. Realt sett är den svenska prisuppgången på bostäder en av de högsta i OECD-området. Att dämpa prisuppgången och hushållens skuldsättning var enligt viktigt för att bevara tillväxten och den finansiella stabiliteten. För att minska skuldsättningen, öka utbudet av bostäder och förbättra fastighetsmarknaden rekommenderade att bl.a. införa ett tak för hushållens skuldsättning, reformera fastighetsskatten, fasa ut avdragsrätten för räntor, lätta på hyresregleringen och förenkla reglerna för prospektering och byggande. konstaterade rapport att den svenska ekonomin vuxit med . Uppgången har, enligt , varit bred med både stigande konsumtion och investeringsverksamhet och ökad export. Sysselsättningen har stadigt ökat och arbetslösheten sjunkit. räknade med att tillväxten skulle avta framöver i takt med att det höga resursutnyttjandet i den svenska ekonomin skapar en allt större brist på arbetskraft och bostadsinvesteringarna sjunker. Den globala ekonomins osäkerhet ökar i sin tur också osäkerheten när det gäller den svenska konjunkturutvecklingen. menade vidare att den mycket expansiva penningpolitiken med negativ ränta och omfattande obligationsköp har bidragit till den ekonomiska uppgången och fört inflationen och inflationsförväntningarna upp mot inflationsmålet. Däremot välkomnade räntehöjning och ansåg att borde fortsätta att höja reporäntan gradvis för att minska risken för bl.a. ökad skuldsättning och tillgångsprisbubblor. Förutsättningarna för att fortsätta med räntehöjningar avgjordes dock till en del av hur andra centralbanker, framför allt , agerar. En alltför hög ränteskillnad mot euroområdet riskerar att förstärka kronan och göra det svårare att nå inflationsmålet. Den svaga kronan har bidragit till att inflationen legat nära inflationsmålet. Utskottets öppna utfrågning om för penningpolitiken 2018 höll utskottet en öppen utfrågning om för penningpolitiken 2018. Hela direktion deltog plus två opponenter – från och från . Protokollet från utfrågningen finns publicerat i bilaga 1 och i Rapporter från 2018/19:RFRxx. Sammanfattningsvis ansåg opponenterna att redogörelsen gav en god bild av den penningpolitiska utvecklingen , och att även måluppfyllelsen var god eftersom inflationen och inflationsförväntningarna hamnade nära inflationsmålet och den reala ekonomin utvecklades väl med ett högt kapacitetsutnyttjande. var dock kritisk till och direktionens kommunikation och efterlyste mer utvärdering av kommunikationen gentemot allmänhet och marknader. Han var dessutom kritisk till kommunikation när det gällde den svenska kronan och otydlighet kring kronkursens utveckling, vilket enligt påverkar både producenter och konsumenter. tog bl.a. upp lönebildningens effekter på inflationen och varför löneökningarna i den svenska ekonomin var relativt låga trots högkonjunkturen. Hon tyckte vidare att hade bedrivit en rimlig penningpolitik och , men ansåg att direktionen möjligtvis hade kunnat börja höja reporäntan tidigare än för att skapa lite mer manöverutrymme i penningpolitiken. tog också upp den kraftiga ökningen av balansräkning och efterlyste mer debatt om balansräkningens nivå framöver. Utskottet har utvärderat penningpolitiken för perioden –2018. Utvärderingen omfattar hela perioden, men tyngdpunkten ligger på 2018. Utskottet har tidigare granskat utvecklingen och 2017 i betänkandena /17:FiU24 och 2017/18:FiU24. Utskottet konstaterar att uppfyllde inflationsmålet på även . Mätt enligt KPIF, som är den s.k. målvariabeln i inflationsmålet , steg priserna med i genomsnitt . Det är som inflationen ligger på eller t.o.m. någon tiondel över målet. steg KPIF-inflationen med i genomsnitt , vilket då var första gången som klarade målet. De senaste årens mycket expansiva penningpolitik har fått effekt, och enligt utskottet är det centralt för den svenska ekonomin och den svenska arbetsmarknaden att inflationen och även inflationsförväntningarna nu ligger runt inflationsmålet. kan utskottet konstatera att en del av inflationsuppgången , och till viss del även , berodde på tillfälligt och kraftigt stigande energipriser. Den underliggande inflationen, dvs. den mer hållbara delen av inflationen, låg fortfarande en bra bit under inflationsmålet 2018, och t.om. lägre än den underliggande inflationen 2017, till följd av bl.a. relativt låga löneökningar. Detta visar enligt utskottet att inflations- och kostnadstrycket i den svenska ekonomin är ganska svagt trots det höga kapacitetsutnyttjandet och den historiskt sett mycket starka utvecklingen på arbetsmarknaden. Detta tyder i sin tur på att kan välja att gå försiktigt fram med den normalisering av penningpolitiken som banken påbörjade genom stoppet av nettoköpen av statsobligationer och sedan genom räntehöjningen . över hela utvärderingsperioden –2018 steg KPIF-inflationen med i genomsnitt , vilket är under inflationsmålet men inom variationsband på mellan . ändrade målvariabeln i inflationsmålet, från KPI till KPIF. Det innebär att KPI varit målvariabel under mer än halva tiden av utskottets utvärderingsperiod –2018. Mätt enligt KPI steg inflationen med i genomsnitt –2018, vilket är under inflationsmålet (och inom variationsbandet, men bandet infördes först i samband med att målvariabeln ändrades). Vid sidan av inflationsmålet ingår det också i och penningpolitikens uppgifter att stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken att nå en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning. Utskottet kan konstatera att den svenska ekonomin utvecklats starkt till följd av bl.a. den expansiva penningpolitiken. BNP har i genomsnitt stigit som sysselsättningen ökat kraftigt och arbetslösheten sjunkit. var sysselsättningsgraden i den svenska ekonomin den högsta , och arbetslösheten låg på den nivå som rådde åren före finanskrisen. kan utskottet konstatera att kronans värde på den internationella valutamarknaden sjunkit med –2018 (mätt enligt KIX-index) och att försvagningen tilltagit . Den svagare kronkursen har enligt utskottet i hög grad bidragit till den gynnsamma utvecklingen i den svenska ekonomin och till att inflationen och inflationsförväntningarna nu ligger runt inflationsmålet. Försvagningen har också varit en del av penningpolitiska strategi för att nå målet. Av för penningpolitiken 2018 och andra rapporter framgår det att har och har haft svårt att förutse både kronans utveckling och vilka effekter förändringar i kronkursen får på ekonomin och inflationen. har genomgående räknat med att kronan kommer att stärkas med hänvisning till bl.a. den höga tillväxten, de starka statsfinanserna och ett högt överskott i bytesbalansen, medan utfallet har blivit det motsatta. Utskottet har stor respekt för att det är svårt att göra valutaprognoser. Men kronans utveckling har varit en viktig del av penningpolitiken som debatten om kronans försvagning och kronbedömningar har varit omfattande. Utskottet utgår därför från att ser över sin analys, sina metoder och modeller och sin kommunikation när det gäller bedömningarna av växelkursutvecklingen. Uppteckningar från den öppna utfrågningen om redogörelse för penningpolitiken 2018 Ordföranden: har slagit 10.00. Alla är hjärtligt välkomna till finansutskottets öppna utfrågning om redogörelse för penningpolitiken 2018. Vi har i finansutskottet löpande uppföljning av verksamhet. kan man säga att vi samlar ihop det för just 2018. På plats finns direktion. Ni är förstås hjärtligt välkomna. Därutöver finns två inbjudna opponenter som vi återkommer till alldeles strax. Vi är väldigt glada att ni alla är här. Först på dagens program står en sammanfattande redogörelse från riksbankschef som vi börjar med att ge ordet alldeles . Riksbankschef : Stort tack för det. Då var vi också i den här salen och diskuterade roll i dåtid, nutid och inte minst . Vi ägnade oss åt att fundera på de långa dragen när det gäller den här typen av verksamhet. Men är vi tillbaka i vardagen. ska vi bara diskutera ett enda år, ett av 350. Som vanligt är underlaget för den här diskussionen vår redogörelse för penningpolitiken, det vill säga själva rapporten. Jag tänkte gå igenom en del av de stora dragen i den rapporten. Vi kan konstatera, och det är naturligtvis mycket väl bekant, att har bedrivit en mycket expansiv penningpolitik under . Det är för att värna förtroendet för det inflationsmål vi har. Det har varit diverse olika unika åtgärder i ett historiskt perspektiv . sänkte reporäntan under noll. Därefter sänktes reporäntan i några steg till minus där den låg fram till . 2015 började vi också köpa svenska statsobligationer. De obligationsköpen som ni ser till höger i grafen här har fortsatt under även om vi har slutat med att nettoköpa statsobligationer 2017. Man kan naturligtvis ställa sig frågan: Varför denna typ av penningpolitik som är mycket ovanlig i ett historiskt perspektiv? har behövt laga efter läge givet vårt uppdrag. Vårt uppdrag är en inflationstakt på . Vi har behövt säkra förtroendet för inflationsmålet som är en av grundpelarna i svensk ekonomi. har det skett i en omvärld och i en miljö där vi i övrigt runtikring oss i världen ser mycket låga räntor och en mycket expansiv penningpolitik. Då ställs man inför frågeställningen: då detta fungerat? Om man tittar på den här grafen ser man att vi har fått ett fullt genomslag på marknadsräntorna. har det ifrågasatts en del om det fungerar när man går ned mot minusränta som vi gjorde. Men marknadsräntorna, om man tittar på grafen här, har tydligt följt med också ned under noll med ett undantag. Det är räntor på hushållsinlåning i bankerna. Där har räntan legat på strax över noll eller noll . Det är kanske inte så överraskande. Vi förväntar oss inte heller en absolut följsamhet ett till ett i det här sammanhanget. Utlåningsräntorna har sjunkit liksom marknadsräntorna men inte alltid från den ena dagen till den andra när räntan har sänkts. Det är väl ungefär som man kan vänta sig.