bet · H601FöU6 · 2019-02-15 00:00:00 — De anser att det är nödvändigt med regelbundna krigsförbandsövningar för att kunna uppnå målet om användbara, tillgängliga och väl samövade fältförband för nationella uppgifter (yrkande 15). I motion 2018/19:2472 av m.fl. (KD) framhålls att kvalificerade militära resurser och inte bara hemvärnet bör övas för att kunna ställas till andra myndigheters förfogande för att bidra t.ex. vid naturkatastrofer, stora olyckor eller andra händelser som kan påverka människors säkerhet (yrkande 10). Bakgrund och tidigare beredning I propositionen Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) gjorde regeringen bedömningen att samtliga krigsförband bör ges ett krav på tillgänglighet i fred och ett beredskapskrav för intagande av höjd beredskap. I propositionen beskrev regeringen bl.a. tillgänglighetskraven för krigsförband i fredstid och beredskapskraven vid intagande av höjd beredskap. fattade regeringen beslut om Försvarsmaktens tillgänglighet och beredskap. Vilken övergripande inriktning Försvarsmaktens verksamhet bör ha gav regeringen anvisningar om i ett regeringsbeslut (dnr 2017/01724/MFI). Utgångspunkten för anvisningarna var den försvarspolitiska inriktning som fattade beslut om (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251). I budgetpropositionen redovisar regeringen att övningsverksamheten har varit intensiv och kvalificerad , vilket sammantaget bedöms ha ökat den operativa förmågan. Antalet som genomfört repetitionsutbildning har ökat något, och möjligheten att kalla in värnpliktiga till krigsförbandsövningar har gett positiv effekt på krigsdugligheten hos några förband. kallades ca 2 000 personer in till repetitionsutbildning med pliktpersonal, och av dessa genomförde ca 1 200 utbildningen. Av budgetpropositionen framkommer även att repetitionsutbildningar som bl.a. krigsförbandsövningar har fullgjorts enligt plan. anvisade anslag till Försvarsmakten för verksamheten där utskottet bl.a. angav som anslagsvillkor att Försvarsmakten bör färdigställa den beslutade krigsorganisationen och hålla en hög ambitionsnivå i fråga om övningsverksamhet och utbildning. Utskottet bedömer i likhet med regeringen att övningsverksamheten var både intensiv och kvalificerad, vilket bidragit till att öka den operativa förmågan. Utskottet välkomnar att krigsförbandsövningar har genomförts som planerat och att värnpliktiga kallas in till dessa. Utskottet lägger stor vikt vid att åtgärder vidtas även fortsättningsvis för att öka förbandens krigsduglighet. Utskottet utgår från att de resursförstärkningar som beslutade om i budgeten ger ytterligare positiva effekter. Utskottet utgår också från att regeringen lämnar en resultatredovisning till där det tydligt framgår hur de ökade resurserna omsätts till en faktisk höjning av försvarsförmågan. Mot den bakgrunden ser inte utskottet skäl att vidta ytterligare åtgärder och anser därför att bör avslå samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om nordiskt samarbete. Jämför reservation 10 (SD). I motion 2018/19:766 av m.fl. (SD) anförs att bör medverka till gemensamt ägande av försvarsmateriel endast med de nordiska länderna och att all materiel ska vara tydligt öronmärkt i händelse av krig. Motionärerna understryker vidare att det bör bestämmas i förväg hur sådan materiel ska disponeras vid höjd beredskap och i krig (yrkande 6). I motion 2018/19:1381 av m.fl. (SD) anförs att det nordiska försvarssamarbetet inom ramen för Nordefco ska fördjupas. Motionärerna anser att och har starka kulturella och politiska band och en lång gemensam historia. Genom ett försvarsförbund bedömer motionärerna att tröskeleffekten kan höjas och att nya strategiska djup kan skapas, vilket skulle stärka ländernas försvarsförmåga. I motionen understryks att ett försvarsförbund med inte ska ha som uttalat syfte att kunna försvara sig mot en utpekad part, utan syfta till att befria de båda länderna från eventuella yttre politiska och militära påtryckningar (yrkande 2). Bakgrund och tidigare beredning Regeringen har efter försvarsinriktningsbeslutet tillsatt ett flertal utredningar; bl.a. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att analysera förutsättningarna för försvarssamarbeten enligt regeringsformen (dir. 2015:111). överlämnade utredaren betänkandet Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete (SOU 2016:64) till regeringen. Regeringsformen bedömdes inte lägga några hinder i vägen för försvarssamarbeten så länge de konstitutionella regler som har relevans för frågan iakttas vid beslutsfattandet. Regeringen beslutade därefter () att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över vissa delar av de rättsliga förutsättningarna för försvarssamarbete med . Utgångspunkten var den analys av regeringsformens reglering som gjorts i den ovannämnda utredningen, den s.k. (SOU 2016:64). Syftet med utredningen var att säkerställa att nödvändiga beslut om att ge och ta emot militärt stöd inom ramen för det svensk-finska försvarssamarbetet kan fattas tillräckligt snabbt samt att finska styrkor som lämnar stöd till ska ha de befogenheter i som är nödvändiga (dir. 2017:30). Utredaren överlämnade betänkandet En lag om operativt militärt stöd mellan och (SOU 2018:31) , och det bereds inom . I budgetpropositionen redovisar regeringen att utvecklingen av försvarssamarbetet med de nordiska länderna har fortsatt inom Nordefco. har samarbetet fokuserat på att skapa förutsättningar för en gemensam luftlägesbild samt tillträdesfrågor och förmågehöjande samarbeten. Samarbetet har bidragit till att öka Försvarsmaktens interoperabilitet med övriga nordiska länder. undertecknade försvarsministrarna från , , och ett samförståndsavtal för att inleda fredstida samarbete kring utbyte av luftlägesinformation (Norecas). Nordefcos militära koordineringskommitté har fått i uppdrag att genomföra avtalet och därmed införskaffa nödvändiga system. Arbetet med att förenkla för de nordiska ländernas försvarsmakter att verka på varandras sjö-, luft- och landområden i fredstid har också fortsatt enligt regeringen. Vid sammanträde redovisade statsrådet vilka områden som planerades bli fokusområden under det svenska ordförandeskapet i Nordefco. Bland fokusområdena nämndes bl.a. att en guide för materielupphandlingar bör skapas och att länderna bör identifiera gemensamma förmågeutvecklingsprojekt. Utskottet anser att det svenska samarbetet med är av särskild vikt och kan konstatera att regeringen har en hög ambition för detta samarbete. Utskottet ser positivt på att åtgärderna berör flera stridskrafter och verksamhetsområden och på att det finns ett aktivt utbyte mellan den svenska och den finska försvarsmakten. Regeringen prioriterar samarbetet med i sitt inriktningsarbete, och utskottet kan konstatera att Försvarsberedningen dessutom har ett särskilt uppdrag att redovisa möjligheter till ytterligare fördjupat samarbete med . Mot den bakgrunden finns inte skäl att vidta ytterligare åtgärder, och utskottet anser därför att bör avslå samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om forskning och utveckling. Jämför reservation 11 (M). I motion 2018/19:2816 av m.fl. (M) framhåller motionärerna att forskning och utveckling inte bara handlar om teknik och materiel. De anser att det också är viktigt att kunna förstå omvärldsutvecklingen och att forskarsamhället kan utgöra ett viktigt beslutsstöd för både politiken och Försvarsmakten. Det som brukar kallas den fjärde industriella revolution med autonoma system, digitalisering, robotik och artificiell intelligens kommer enligt motionärerna även att genomsyra plattformarna och systemen på försvarsområdet. Motionärerna anser därför att det är nödvändigt att ställa högre krav på satsningar på såväl forskning och utveckling som på omvärldsbevakning inom teknologiområdet (yrkande 12). Bakgrund och tidigare beredning Regeringens särskilda utredare överlämnade sitt betänkande Forskning och utveckling på försvarsområdet (SOU 2016:90) med förslag på inriktning, omfattning och utförande av forsknings- och utvecklings-verksamhet på försvarsområdet. Betänkandet har remitterats och beretts i . I budgetpropositionen redovisas att vissa åtgärder vidtagits inom området. Exempelvis gav regeringen i regleringsbreven Försvarsmakten och () i uppdrag att utöka redovisningen av forsknings- och utvecklingsverksamheten. Syftet var att förbättra möjligheterna till strategiska överväganden och att vidareutveckla effektivitet och kvalitet i verksamheten. Ytterligare resurser tillfördes forsknings- och utvecklingsverksamheten i budgetpropositionen , i enlighet med försvarsöverenskommelsen 2017. I budgetpropositionen anger regeringen att resursökningen är i linje med de utökade behov som den särskilda utredaren lyft fram i betänkandet. Regeringen framhåller vidare att forskning och utveckling på försvarsområdet stöder utvecklingen av den operativa förmågan hos det militära försvaret och bidrar långsiktigt till Försvarsmaktens möjligheter att möta framtida hot. Den självständiga försvars- och säkerhetspolitiska analys som bedrivs på området bidrar till dessa mål enligt regeringens bedömning. Regeringen bedömer även att samarbeten med civila forskningsresurser och deltagande i internationella forskningssamarbeten gynnar kunskaps-, teknik- och kompetensutveckling på försvarsforskningsområdet. När anvisade anslagen beslutades om en annan inriktning och fördelning av anslagen inom utgiftsområdet än den som regeringen återgett i budgetpropositionen . anvisade mer än regeringen föreslagit för forskning och teknikutveckling (anslaget 1:4) och 50 miljoner mer till (anslaget 1:9). Utskottet framhöll bl.a. att ökningen syftade till att möta kommande behov av kompetens för att kunna göra relevanta framtidsstudier som grund för eventuella upphandlingar och för verksamhet av strategisk betydelse och med totalförsvarsfokus vid FOI. Utskottet delar regeringens bedömning att forskning och utveckling på försvarsområdet bör stödja utvecklingen av den operativa förmågan hos det militära försvaret och bidra till Försvarsmaktens möjligheter att möta framtida hot. Utskottet har vidare understrukit vikten av att forskningen bidrar till en ökad förståelse av omvärldsutvecklingen, att relevanta framtidsstudier görs och att forskning med totalförsvarsfokus ska kunna genomföras. Eftersom i budgetbeslutet anvisade mer än regeringen föreslagit för forskning och teknikutveckling och 50 miljoner mer till utgår utskottet från att regeringen lämnar en resultatredovisning till där det tydligt framgår hur de ökade resurserna omsatts till verksamhet i linje med de anslagsvillkor som beslutade om när anslagsmedel anvisades. Utskottet förutsätter att regeringen säkerställer att myndigheterna genomför verksamhet som ligger i linje med beslut om en höjd ambitionsnivå och ökad anslagstilldelning inom området. Motionsyrkandet anses därför tillgodosett och behöver inte tillstyrkas. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om materielförsörjning och logistik. Jämför reservation 12 (M), 13 (SD) och 14 (KD). I motion 2018/19:2816 av m.fl. (M) beskriver motionärerna att det trots satsningar på basplattan i försvarsuppgörelsen, där saker som ammunition, personlig utrustning och standardfordon ingår, fortfarande finns stora brister. Motionärerna anser att det är oroväckande att kunskapen är bristfällig om exakt vad för materiel som finns, var den finns och vilken status den har. Fokus bör enligt motionen vara att färdigställa den beslutade organisationen. Behovet av att skapa operativ förmåga här och gör att dessa brister måste åtgärdas. Motionärerna påminner om att utredningen om Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov underströk att behovs-, tillgångs- och differensredovisningen av materiel bör stärkas. Motionärerna anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning som gör en inventering av situationen framför allt för mängdmateriel. Utredningen bör lämna förslag på hur behovs-, tillgångs- och differensredovisningen för materiel kan stärkas och hur ansvarsfördelningen när det gäller materieltillgången kan tydliggöras. När det gäller materielförsörjningen i stort beskriver motionärerna att förändringar genomförts i närtid som syftar till att tydliggöra processen och stärka styrningen. I motionen konstateras att flera utredningar har analyserat () verksamhet. Trots detta anser motionärerna att det är nödvändigt med en snabb översyn av vilka åtgärder som kan vidtas i närtid för att få ordning på ekonomisk styrning och effektivitet hos FMV. Utredningen om Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov skrev bl.a. att FMV:s omkostnader har ökat kraftigt . Enligt motionärerna bör en ny översyn även handla om hur försvarsmyndigheternas kostnader för materielanskaffningen ska bli mer förutsägbara. Motionärerna bedömer att det är oklart om effektiviseringarna alltid gjorts utifrån ett helhetsperspektiv där man har Försvarsmaktens operativa förmåga i fokus. I den logistikutredning som presenterades föreslogs att Försvarsmakten ska ansvara för driften, underhållet och vidmakthållandet av myndighetens materiel. Därmed skulle verksamhetsområdet förråd, service och verkstäder inom FMV föras över till Försvarsmakten fullt ut. Motionärerna ställer sig positiva till att det har fattats ett beslut om att genomföra utredningens förslag och att förändringen håller på att genomföras. De menar att det är viktigt i det fortsatta arbetet med logistikförsörjningen att beakta de frågetecken som rests av centrala aktörer. Försvarsmakten hade motsvarande ansvar före logistikförändringen 2012, och det var brister i den dåvarande ordningen som gjorde att logistiken överfördes till FMV. Därför anser motionärerna att utformningen av den nya organisationen kommer att vara central för att samma problem inte uppstår igen (yrkande 10). I motion 2018/19:766 av m.fl. (SD) föreslår motionärerna att försvarslogistiken ska anpassas till flera olika konfliktnivåer. Regeringens utredning, Logistik för högre försvarsberedskap (SOU 2016:88), pekade enligt motionärerna på behovet av att rulla tillbaka reformer som inneburit att Försvarsmakten förlorat kontrollen över logistikverksamheten. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med en proposition i ärendet och där ta särskild hänsyn till remissvaret från Försvarsmakten (yrkande 7). I motion 2018/19:2472 av m.fl. (KD) beskrivs att sjukvårdsresurserna är otillräckliga för att ta hand om ett större antal skadade och att dagens lilla logistikorganisation inte tillåter att hela Försvarsmakten sätts in . Motionärerna menar att det är oklart hur försvaret kan säkerställa tillgången till utländsk försvarsmateriel även vid kriser och konflikter i vår omvärld. De anser därför att en samlad logistiktjänststrategi bör utredas (yrkande 34). Även i yrkande 7 understryker motionärerna betydelsen av en förvarings- och logistikstrategi för Försvarsmakten. Bakgrund och tidigare beredning I den försvarspolitiska inriktningspropositionen (prop. 2014/15:109) anförde regeringen att all materielförsörjning bör bedömas utifrån uppgiften att höja krigsförbandens operativa förmåga. Regeringen redovisade att följande principer för materielförsörjning bör tillämpas: • Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning. • Nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. • Utveckling bör genomföras först när behoven inte kan tillgodoses enligt ovan. Utskottet ansåg vid behandlingen av propositionen (bet. 2014/15:FöU11) att materielförsörjningen måste ses som instrumentell för att höja krigsförbandens operativa förmåga . Den operativa förmågan måste säkerställas, och de utmaningar som försvarets stora omsättnings-, nyanskaffnings- och uppgraderingsbehov innebär måste hanteras. Utskottet delade regeringens bedömning att en operativ balans behöver säkerställas på och att en samlad strategisk avvägning och prioritering för materielförsörjningen måste utarbetas. Utskottet såg därför positivt på regeringens avsikt att tillsätta en utredning med uppgift att ta fram förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras för att säkra operativ förmåga efter 2020. Vidare delade utskottet regeringens bedömning i fråga om principerna för materielförsörjning. Utöver detta menade utskottet att en prövning alltid bör göras av möjligheterna att låta förbandsutformningen påverkas av befintlig tekniskt och operativt relevant materiel med lång kvarvarande livslängd. För att undvika glapp i den operativa förmågan underströk utskottet vikten av att materiel som ska ersättas inte avvecklas förrän den nyanskaffade materielen är förbandssatt. I budgetbetänkandet (bet. 2015/16:FöU1) uttryckte utskottet bl.a. att styrningen av materielinvesteringarna behöver förbättras och att upphandlingskompetensen behöver ses över. Utskottet förutsatte att regeringen skulle göra detta inom ramen för den då pågående planeringen för en förändrad process för investeringar i försvarsmateriel. I betänkande 2016/17:FöU3 vidhöll utskottet att all materielförsörjning bör bedömas utifrån uppgiften att höja krigsförbandens operativa förmåga. När det gäller myndigheternas upphandlingskompetens har utskottet vid upprepade tillfällen uttryckt en oro över vissa anskaffningars ekonomiska och leveransmässiga avvikelser. fattade regeringen beslut om en utredning för att se över Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. Utredningen skulle bl.a. föreslå hur materielförsörjningen kan effektiviseras (dir. 2016:110). Utredaren menade att grunden för en effektiv materielförsörjning är kunskap om vilken materiel som finns och dess status samt vilken materiel som behövs enligt krigsförbandsmålsättningarna för den försvarsmaktsorganisation som fattar beslut om. Utredningen delade vidare Statskontorets bedömning och slutsatser i fråga om () ökande omkostnader för att upphandla försvarsmateriel. bedömde Statskontoret att FMV:s kostnader utgjorde ca 3,8 miljarder av de ca i anslagsmedel (SOU 2018:7). I en rapport från Statskontoret (2018:27) konstateras vidare att de underlag Försvarsmakten lämnat till regeringen inte varit ändamålsenliga för ekonomisk styrning, planering och uppföljning. Statskontoret bedömer att underlagen inte är tillräckligt konkreta och rättvisande samt att de inte är tillräckligt tydliga när det gäller Försvarsmaktens tillstånd och ekonomiska behov. Statskontoret bedömer även att vissa av och regeringens beslut om nya insatser, investeringar och ambitionshöjningar varken har varit verksamhetsmässigt eller finansiellt möjliga att genomföra. Principerna för materielförsörjning har förblivit oförändrade men utskottet har kontinuerligt följt materielförsörjningsfrågorna. I betänkande 2017/18:FöU3 underströk utskottet att regeringen i det pågående förbättringsarbetet förutsätts säkerställa att myndigheterna har den kompetens som krävs för en effektiv process där hänsyn tas till förändringar i lagstiftning och ekonomiska konsekvenser. I budgetbetänkandet bedömde utskottet att återkommande omprioriteringar inverkar negativt på försvarets möjligheter att utveckla operativ förmåga på både lång och kort sikt. Ökande volymer av fullt utrustade, bemannade och utbildade förband som är tillgängliga framhölls som ett viktigt mål, vilket bedömdes kräva ökade ekonomiska resurser men också bättre, mer kostnadseffektiva och transparenta materielanskaffningsprocesser. Utskottet lade vikt vid stridande och rörliga förband men även vid hårdare kontroll på ekonomin och måluppfyllnad. För arméstridskrafterna betonade utskottet vidare betydelsen av en inventering av materiel och en förbättrad försörjning av mängdmateriel. Utskottet konstaterade dessutom att FMV:s omkostnader som andel av de fakturerade intäkterna fortsatte ligga på sådana nivåer att arbetet med att öka kostnadseffektiviteten i materielförsörjningsprocessen behövde intensifieras ytterligare. I budgetbetänkandet framkommer vidare att tillkännager för regeringen att Försvarsmakten borde få i uppdrag att ta fram reviderade investeringsplaner med anledning av kritiken från () om att de varken ger en översikt över materielobjektens eller vidmakthållandeåtgärdernas förväntade utfall eller hur materielförsörjningen prioriteras inom det beräknade anslaget (bet. 2018/19:FöU1, rskr. 2018/19:89). som utskottet värdesatte att regeringen tagit flera viktiga steg när det gällde att förbättra möjligheter att följa upp pågående materielprojekt och att fatta investeringsbeslut på strategisk nivå såg utskottet med oro på de avvikelser som regeringen hade redovisat i budgetpropositionen . Vilka eventuella operativa konsekvenser som förseningar får för krigsförbanden menade utskottet att det inte gick att utläsa av propositionen. Utskottet har konstaterat att förseningar och ekonomisk omplanering bidrar till att krigsorganisationens materieluppfyllnad blir lägre än vad som är önskvärt. Utskottet har också redovisat att man delat regeringens bedömning att det är nödvändigt att förbättra den långsiktiga strategiska styrningen av Försvarsmaktens materielförsörjning. När det gäller försvarslogistik beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare (dir. 2015:71) med uppdrag att göra en översyn av materiel- och logistikförsörjningen till Försvarsmakten för att med tillgängliga resurser utforma och organisera denna med hänsyn till Försvarsmaktens justerade mål i enlighet med försvarspolitiska inriktningsproposition. Utredningen överlämnades till försvarsministern (SOU 2016:88). Utredningen föreslog bl.a. att Försvarsmakten ska ansvara för att driftstyra och vidmakthålla myndighetens materiel och att verksamhetsområdet förråd, service och verkstäder inom FMV förs över till Försvarsmakten. Vidare föreslog utredningen en ny finansiell styrmodell där de finansiella flödena skulle renodlas. Förslaget var att FMV skulle få dispositionsrätten till investeringsanslaget 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar och få ett eget förvaltningsanslag. I budgetpropositionen föreslogs att skulle bemyndiga regeringen att genomföra en successiv övergång till en förändrad anslagsavräkningsmodell och redovisning av beställningsbemyndiganden för anskaffning och vidmakthållande av försvarsmateriel. Materiel- och logistikförsörjningen skulle då kunna reformeras i linje med utredningens förslag. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag om bemyndigande i budgetpropositionen (bet. 2018/19:FöU1, rskr. 2018/19:89). I regleringsbreven har regeringen därefter beslutat om mål och återrapporteringskrav för Försvarsmakten och FMV som gäller övergången till en ny styrmodell. Utskottet kan konstatera att logistikförsörjningen efter beslut om att bifalla regeringens förslag i budgetpropositionen reformeras i linje med förslag. Utskottet anser att det är positivt att Försvarsmaktens ansvar för materielen utökas och utgår från att regeringen under den successiva övergången till bl.a. en förändrad anslagsavräkningsmodell hanterar de utmaningar som uppstår för att undvika sådana brister som kan ha funnits . Utskottet avstyrker därmed tre motionsyrkanden om utvecklingen av försvarslogistiken m.m. Utskottet har kontinuerligt följt materielförsörjningsfrågorna och betonat vikten av att materielförsörjningen bedöms utifrån uppgiften att höja krigsförbandens operativa förmåga. Utskottet har framhållit att den långsiktiga strategiska styrningen måste förbättras och att en samlad strategisk avvägning och prioritering för materielförsörjningen måste utarbetas. Utskottet vidhåller den uppfattningen och har dessutom lyft fram betydelsen av en inventering av materiel och en förbättrad försörjning av mängdmateriel. som utskottet värdesätter de viktiga steg regeringen tagit när det gäller möjligheter att följa upp pågående materielprojekt anser utskottet att förbättringsarbetet måste fortsätta.