bet · H601TU15 · 2019-05-20 00:00:00 — Motionärerna pekar på att anställda på flyget i ett flertal fall har ertappats med att vara alkoholpåverkade i tjänsten. Motionärerna framhåller att detta är något som kan medföra en stor risk för passagerarnas säkerhet och öka risken för flygplansolyckor. Alkoholkontroller inom luftfarten är en fråga som har behandlats av trafikutskottet , (bet. 2017/18:TU10). Utskottet vill liksom tidigare framhålla vikten av att fortsätter att värna om en hög flygsäkerhetsnivå och att nödvändiga insatser vidtas för att säkerställa detta. Utskottet noterar att den europeiska flygsäkerhetsbyrån har tagit fram ett antal rekommendationer för att förstärka flygsäkerheten. Enligt rekommendationerna ska medlemsstaterna utföra nationella alkoholtester baserat på slump eller riskbaserat, och kommer att göra analyser av flygbolagen så att riskbaserad tillsyn kan utövas. Av rekommendationen framgår att tillgång till pilotsupportprogram ska finnas hos alla bolag som bedriver kommersiell luftfart och att vid förstagångsundersökningar på flygmedicinskt centrum ska drogtestning genomföras. rekommenderar att slumpvisa tester utförs på flygplatserna i de utrymmen som tillhandahålls för flygplansbesättningar eller motsvarande, men de bör inte utföras i cockpit. Utskottet noterar i sammanhanget att frågan om att införa obligatoriska nykterhetskontroller av alla piloter inför en flygning även har varit föremål för en skriftlig fråga (fr. 2015/16:210) till den dåvarande inrikesministern. I sitt svar pekade ministern bl.a. på att alla aktörer som verkar inom luftfarten har ett ansvar för att upprätthålla en god flygsäkerhet och att regelverken inom detta område huvudsakligen är internationella. Ministern konstaterade att både myndigheter och företag arbetar aktivt med luftfartssäkerhet och att detta även innefattar frågan om alkoholpåverkad besättning. Ministern hänvisade vidare till de krav som finns på säkerhetsledningssystem och att flygföretagen genom dessa är skyldiga att ha ett ledningssystem som garanterar en säker verksamhet och därmed en säker luftfart. På svenska flygplatser genomförs över 350 000 starter och lika många landningar, varav över 250 000 i kommersiell luftfart med två piloter i cockpit. Enligt ministern skulle det innebära mer än 1 miljon tester att kontrollera varje pilot före varje start och efter varje landning, och ministern menade att det därför är ytterst tveksamt om obligatoriska kontroller av samtliga piloter, genomförda av polis, är det mest effektiva utnyttjandet av samhällets resurser för att förbättra flygsäkerheten ytterligare. Ministern konstaterade även att genomför alkoholutandningsprov på piloter när det finns underrättelser eller tips samt genom sticksprovskontroller, vilket vid ett antal tillfällen lett till att alkoholpåverkade piloter har gripits. Utskottet vill liksom tidigare framhålla vikten av att regeringen även fortsättningsvis är pådrivande i flygsäkerhetsfrågor och att det på såväl nationell som internationell nivå säkerställs att piloter och övriga i flygbesättningar inte är onyktra i samband med flygningar. Utskottet finner inte anledning att ta något initiativ i frågan och avstyrker därmed motion 2018/19:2734 (KD) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att arbetsuniformer vid statliga flygplatser ska vara fria från politiska och religiösa budskap. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande regler om arbetskläder. Jämför reservation 14 (SD). m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2018/19:1118 att arbetsuniformer på statliga flygplatser ska vara fria från politiska och religiösa budskap (yrkande 9). Motionärerna pekar på att flyget utöver resor och transporter har en viss särställning när det gäller att marknadsföra som turist-, handels-, och industrination. Motionärerna vill att personer som reser till och från ska bemötas med respekt och professionalism samt att arbetande personal på ett enkelt sätt ska kunna kännas igen utifrån både profession och identitet. Enligt motionärerna ska därför uniformer på arbetande personal på statliga flygplatser utformas neutralt, men även med betoning på säkerhet, öppenhet och igenkännbarhet mot kollegor och resenärer. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det i inte finns några allmänna regler om arbetstagares arbetskläder i lag utöver att det finns viss skyldighet att bära skyddsutrustning enligt 2 kap. 7 § arbetsmiljölagen och att det inom vissa offentliga tjänster finns skyldighet att bära uniform. Swedavia, som bildades , är ett av svenska staten helägt bolag som har i uppdrag att äga, driva och utveckla flygplatser i . Swedavia driver Airport, Airport, Airport, Åre Airport, Airport, Airport, Airport, Airport, Airport och Airport. Swedavia äger samtliga av dessa flygplatser förutom Airport och Airport, vid vilka Swedavia ansvarar för kommersiell flygtrafik. Utskottet noterar att Swedavia har tagit fram en anvisning för användande av uniformer som riktar sig till alla som använder uniform i tjänsten. I anvisningen anges bl.a. att de som arbetar för Swedavia alltid ska möta kunderna på ett professionellt vis, och vara engagerade och välkomnande, och uniformen ingår som en del i bemötandet. I anvisningen anges vidare att Swedavias namnskylt alltid ska bäras väl synlig vid användning av uniformen och att inga andra broscher eller pins ska bäras på uniformen med undantag för eventuella kampanjpins från Swedavia. Utskottet finner inte anledning att ta något initiativ i frågan och avstyrker därmed motion 2018/19:1118 (SD) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att införa ägarregistrering och regeländringar för flygning med drönare i skyddsvärda områden. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående översynsarbete inom Transportstyrelsen och pågående arbete inom EU. Jämför reservation 15 (KD). Den vanligaste benämningen på obemannade luftfartyg som kan flyga av sig själva eller fjärrstyras av en förare på en annan plats är drönare. Den som flyger en drönare är skyldig att följa de lagar och föreskrifter som gäller för all luftfart. Det finns restriktionsområden i över t.ex. fängelser, kärnkraftverk, naturområden och militära områden. För att flyga inom dessa områden gäller särskilda villkor, och ofta kan ett särskilt tillstånd krävas. Flygning i kontrollerat luftrum får bara ske efter särskilt tillstånd av och på de villkor som lämnas från berörd flygkontrollenhet för det aktuella luftrummet. För flygning i en trafikinformationszon eller ett trafikinformationsområde ska piloten upprätthålla dubbelriktad radioförbindelse eller motsvarande efter överenskommelse med flygtrafikledningen. Flygning i trafikzon får endast ske efter samråd med berörd flygplats. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att den bör ta fram en nationell strategi och moderniserad lagstiftning för drönare som både bejakar möjligheterna med ny teknik och värnar flygsäkerheten. I trafikutskottets betänkande som låg till grund för tillkännagivandet anförde utskottsmajoriteten bl.a. att det är positivt att EU-gemensamma regler för drönare håller på att tas fram och att det är angeläget att sådana finns på plats . Utskottet framhöll även med utgångspunkt från den snabba utvecklingstakten inom området att det behövs en tydligare precisering av när en sådan översyn ska genomföras. Utskottet påtalade vidare att drönarrelaterade frågor har getts ett alltför begränsat utrymme i den flygstrategi som regeringen presenterat och att det finns ett snabbt växande behov av att sätta ett tydligt fokus på utvecklingen inom drönarområdet så att de positiva sidor som tekniken för med sig inte riskeras som olika säkerhetsaspekter också måste beaktas (bet. 2016/17:TU10, rskr. 2016/17:185). (M) föreslår i motion 2018/19:977 att regeringen ska överväga att tillsätta en utredning med uppgift att föreslå nödvändiga ändringar i lagstiftning, förordningar och regelverk för att skapa ett enhetligt regelverk för flygning med obemannade luftfartyg i skyddsvärda naturområden såsom nationalparker, fågelskyddsområden och naturreservat, som tillgodoser behoven hos såväl djurlivet, naturen och besökarna som de som flyger obemannade luftfartyg. Motionären pekar på att antalet drönare har ökat lavinartat i det svenska luftrummet i takt med att fler privatpersoner själva får möjlighet att använda tekniken. Motionären pekar vidare på att det i bl.a. naturreservat, nationalparker och fågelskyddsområden finns vissa restriktioner för hur man får bete sig och på vilka villkor områdena får besökas och användas. Enligt motionären finns det en rad olika utmaningar kring hur gällande lagstiftning måste anpassas, utvecklas och moderniseras. m.fl. (KD) föreslår i kommittémotion 2018/19:2734 att regeringen bör ta initiativ till ett system som innebär att varje drönare kan knytas till en ägare (yrkande 19). Motionärerna pekar på att det har rapporterats om ett flertal allvarliga incidenter med drönare i det skyddade luftrummet i . Motionärerna konstaterar att detta har inneburit stora risker för flygplansolyckor, svåra ekonomiska förluster för flygbolagen och förseningar för resenärer. Det är förbjudet att utan tillstånd flyga drönare inom en viss radie kring en flygplats, och ägarna och piloterna till drönarna som flyger i fredad zon begår således ett luftfartsbrott. För att dessa ska kunna lagföras och för att motverka överträdelser anser motionärerna att tillverkarna bör införa något slags signalsystem som identifierar drönaren och knyter den till ägaren. Med anledning av tillkännagivande redovisar regeringen i skrivelse 2018/19:75 som överlämnades till bl.a. att Transportstyrelsen beslutade om nya föreskrifter om obemannade luftfartyg och att dessa trädde i kraft . Ändringarna har enligt regeringen bl.a. motiverats av ett ökat behov av att främja teknikutveckling. Andra bakomliggande orsaker är ett behov av att hantera ökade risker med allt fler obemannade luftfartyg och en tydligare synkronisering med regeringens målsättning och strategier så att kan upprätthålla sin position som en stark och innovativ flygindustrination. Regeringen pekar även på att infrastrukturministern som ett led i beredningen av tillkännagivandet höll ett rundabordssamtal med ett antal berörda aktörer. Regeringen redovisar att ärendet bereds vidare. Utskottet vill vidare peka på att regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att ta fram ett underlag om drönare som ska innehålla en fakta- och nulägesbeskrivning av användningen av drönare i samt en analys av utvecklingsområden för att möjliggöra en fortsatt utveckling och användning av drönare. Dessutom ska underlaget innehålla en analys av utmaningar i förhållande till användningen av drönare samt eventuella behov av ändringar i det nationella regelverket. I underlaget ska bl.a. en redovisning göras av användningen av drönare i vilken ska omfatta både kommersiell användning och användning för hobby- eller fritidssysselsättning. När det gäller den kommersiella användningen bör underlaget innehålla en beskrivning av vilka sektorer och näringslivsområden som är berörda. Transportstyrelsen ska även belysa möjliga flygsäkerhetseffekter och miljömässiga effekter relaterade till drönare. I uppdraget ingår också att se över det nationella regelverket för drönare. I detta ingår att Transportstyrelsen ska belysa eventuellt framtida behov av nationella regler samt i förekommande fall lämna författningsförslag. Analysen ska göras utifrån det nuvarande nationella regelverket för drönare samt kommande EU-regler. Inom ramen för detta arbete ska Transportstyrelsen särskilt se över möjligheten att använda drönare utanför siktlinjen. Transportstyrelsen ska vid genomförandet av uppdraget föra en dialog med de myndigheter och aktörer som de bedömer är berörda av uppdraget. Uppdraget ska redovisas till . Utskottet vill även peka på att det har införts nya EU-gemensamma regler för drönare i och med att EU-förordningen om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av Europeiska unionens byrå för luftfartssäkerhet trädde i kraft . Inom ramen för förordningen är en genomförandeakt och en delegerad akt om drönare färdigförhandlade och ska beslutas . Enligt uppgift från Transportstyrelsen kommer det i det kommande om drönare att ingå krav på registrering av vissa drönare. När det gäller frågan om flygning med drönare i skyddsvärda naturområden finns det enligt uppgift från Transportstyrelsen inte några generella regler om användning av drönare i naturreservat, nationalparker och andra skyddsvärda naturområden i . Däremot finns det ett antal allmänna regler som kan ha viss tillämplighet för flygning med drönare i naturreservat, nationalparker och andra naturområden i . Enligt 4 § nationalparksförordningen (1987:938) får utfärda föreskrifter om inskränkningar i rätten att använda mark- eller vattenområden inom en nationalpark, om rätten att färdas och vistas där och om ordningen i övrigt inom en nationalpark. Det har gjort att det finns föreskrifter som t.ex. förbjuder start och landning av drönare i vissa nationalparker. Det förekommer också att vänder sig till Transportstyrelsen för att ansöka om regelrätta restriktionsområden. Mot bakgrund av vad som anförts ovan om bl.a. den pågående beslutsprocessen på EU-nivå samt det översynsarbete som Transportstyrelsen genomför finner utskottet inte anledning att ta något initiativ, och motionerna 2018/19:977 (M) och 2018/19:2734 (KD) yrkande 19 avstyrks därmed. Regionala flygplatser, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 24, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 5, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 70 och 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2018/19:461 av (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:586 av och (båda M), 2018/19:1118 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2018/19:2088 av och (båda S) yrkande 1, 2018/19:2208 av m.fl. (S), 2018/19:2223 av och (båda C), 2018/19:2282 av m.fl. (M), 2018/19:2417 av (C), 2018/19:2519 av och (båda C), 2018/19:2555 av och (båda C) och 2018/19:3071 av och (båda C). Vi anser att stora avstånd gör att vi är helt beroende av ett fungerande flyg och möjligheten för näringslivet att lätt förflytta sig inom landet, till huvudstaden och vidare ut i världen. De statliga liksom de regionala och privata flygplatserna binder samman , skapar arbetstillfällen och ökar möjligheterna till tillväxt och turism i hela landet. Vi kan konstatera att det finns ett utjämningssystem i för att skydda de regionala flygplatserna från att drabbas hårt ekonomiskt av kostnader hänförda till säkerhetskrav samt att det utgår ett statligt driftsbidrag till dessa flygplatser. Det är dessvärre ofta svårt för de regionala flygplatserna att uppnå lönsamhet i verksamheten, och ett ekonomiskt stöd blir därför nödvändigt för att säkra tillgängligheten i hela landet. Eftersom de regionala flygplatserna ofta driver trafik till Swedavias flygplatser anser vi att Swedavia bör kompensera de regionala flygplatserna i form av driftsstöd. Vi menar att flyget med en sådan modell skulle kunna finansiera sig självt utan att påverka statsbudgeten som flygets framtid i hela säkras. Mot denna bakgrund vill vi framhålla behovet av att värna tillgängligheten till flyg i hela landet genom att hela eller delar av de regionala flygplatsernas icke-ekonomiska verksamheter bekostas av Swedavia. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionala flygplatser, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1118 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:461 av (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:586 av och (båda M), 2018/19:2088 av och (båda S) yrkande 1, 2018/19:2208 av m.fl. (S), 2018/19:2223 av och (båda C), 2018/19:2282 av m.fl. (M), 2018/19:2417 av (C), 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 5, 2018/19:2519 av och (båda C), 2018/19:2555 av och (båda C), 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 70, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 9, 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2018/19:3071 av och (båda C). Vi vill inledningsvis framhålla behovet av att verka för en god, hållbar och konkurrenskraftig luftfart i hela landet som möjliggör att en god mobilitet säkerställs. är till ytan ett stort land, och vi anser att flyget bör tillgodose både medborgarnas och näringslivets behov av resor och transporter. Vi kan se att det finns ett behov för både små och stora flygplatser att bygga ut kapaciteten för att möjliggöra fler avgångar och trafik med större flygplan, men även för infrastrukturen som är kopplad till flygplatser. Vi anser att detta är av största vikt för att underlätta människors resande överlag, men även för att minimera t.ex. negativa miljöeffekter och för att binda samman övrig infrastruktur. Vi vill därmed se över möjligheten att införa ett investeringsstöd för flygplatser som inte strider mot europeiska konkurrensregler och föreslår mot denna bakgrund att ett införande av ett sådant investeringsstöd utreds. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionala flygplatser, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2018/19:3071 av och (båda C), 2018/19:2088 av och (båda S) yrkande 1, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 70, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2018/19:461 av (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:586 av och (båda M), 2018/19:1118 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2018/19:2208 av m.fl. (S), 2018/19:2223 av och (båda C), 2018/19:2282 av m.fl. (M), 2018/19:2417 av (C), 2018/19:2519 av och (båda C) och 2018/19:2555 av och (båda C). Jag vill inledningsvis framhålla att stora avstånd gör att människor är helt beroende av ett fungerande flyg och möjlighet för näringslivet att lätt kunna ta sig till andra destinationer inom landet och vidare ut i världen. Eftersom de regionala flygplatserna binder samman , skapar arbetstillfällen och ökar möjligheterna till turism i hela landet anser jag att det är viktigt att regeringen arbetar systematiskt för att stärka villkoren för svenskt flyg. Då granskar en rad regionala flygplatser som får statsstöd anser jag att det råder en osäkerhet om hur framtiden ska bli för dessa. Jag anser därför att Swedavias vinstdelningsmodell bör ses över för att stärka de regionala flygplatsernas funktionalitet. Utskottet tillstyrker under punkt 1 i detta betänkande regeringens proposition 2018/19:111 Ändringar i lagen om marktjänster på flygplatser. Här föreslås bl.a. att ett tillsynssystem ska införas för att säkerställa att marktjänstlagen och de föreskrifter som utfärdas i anslutning till lagen följs. Jag anser att det är en rimlig princip att tillsynsverksamheter bekostas med avgifter, men även att Transportstyrelsen bör hålla dessa avgifter på en generell nivå för flygplatser som inte blir föremål för någon omfattande tillsynsverksamhet. Jag vill peka på att de icke-statliga flygplatserna har en välkänt prekär situation och att regeringen därför har tillsatt en s.k. flygplatsöversyn för att se över statens långsiktiga roll som stödgivare för icke-statliga flygplatser. Resultatet av översynen har dock ännu inte redovisats. Jag vill uppmärksamma att icke-statliga flygplatser är mer sårbara för nya kostnader än statliga flygplatser och att de därmed inte behöver nya statliga pålagor. I stället vore det angeläget att regeringen skapar långsiktigt hållbara driftsförutsättningar för icke-statliga flygplatser. Därmed anser jag att regeringen bör följa upp Transportstyrelsens bemyndigande att ta ut avgifter för tillsyn av marktjänster så att dessa blir rimliga samt att Transportstyrelsen bör undersöka möjligheterna att frångå principerna om full kostnadstäckning för icke-statliga flygplatser om kostnaderna blir omotiverat höga i jämförelse med vad som kan förutses. Mot denna bakgrund vill jag framhålla behovet av åtgärder för att värna de regionala flygplatsernas konkurrenskraft och deras fortlevnad. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionala flygplatser, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 70 och 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 9, 2018/19:2088 av och (båda S) yrkande 1, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 5, 2018/19:2555 av och (båda C) och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2018/19:461 av (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:586 av och (båda M), 2018/19:1118 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2018/19:2208 av m.fl. (S), 2018/19:2223 av och (båda C), 2018/19:2282 av m.fl. (M), 2018/19:2417 av (C), 2018/19:2519 av och (båda C) och 2018/19:3071 av och (båda C). Jag anser att de regionala flygplatserna i har en stor betydelse för att kommunikationerna med och andra resmål runt om i och världen ska fungera. Svenska staten har genom Swedavia valt att behålla och bolagisera de stora flygplatserna som främst finns i storstadsområdena och där det finns högre omsättning och därmed lönsamhet och stora vinster. har de mindre icke-statliga flygplatserna, som främst ägs av kommunerna med stöd av landsting och regioner, inte möjlighet till samma höga omsättning och därför svårare att gå med vinst. Dessa flygplatser finns i hela landet och är mycket viktiga för kommunerna och regionerna. Då de icke-statliga flygplatserna har svårt att skapa egna konkurrensfördelar anser jag att det finns en risk att stora delar av går miste om den tillväxt som flyget bidrar till genom ökad turism och arbetspendlande. Jag vill därför framhålla behovet av att värna de regionala flygplatserna och deras fortlevnad. Dessutom behöver finansieringsformen för de små icke-statliga regionala flygplatserna ses över för att skapa långsiktigt hållbara lösningar. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionala flygplatser, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:461 av (L) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:586 av och (båda M), 2018/19:1118 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2018/19:2088 av och (båda S) yrkande 1, 2018/19:2208 av m.fl. (S), 2018/19:2223 av och (båda C), 2018/19:2282 av m.fl. (M), 2018/19:2417 av (C), 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 5, 2018/19:2519 av och (båda C), 2018/19:2555 av och (båda C), 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 70, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 9, 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2018/19:3071 av och (båda C). Jag vill peka på att de regionala flygplatserna står inför stora utmaningar. Detta beror bl.a. på omfattande regelverk på EU-nivå, kostnadsdrivande ökande säkerhetskrav, underhåll samt ensamt ansvarstagande för enskilda kommuner. Jag anser att tillgång till flygförbindelser är helt avgörande för att företag ska bli globala i en i övrigt globaliserad värld. Jag vill utifrån detta framhålla att landsbygden har ett lika stort behov av flygförbindelser som stora städer. Som exempel kan jag peka på de värmländska aktörer som snabbt behöver kunna resa till sin marknad i andra delar av världen medan internationella aktörer vill kunna resa snabbt och enkelt direkt till och . Jag vill därför framhålla behovet av att kartlägga de regionala flygplatsernas ekonomiska situation liksom behovet av att arbeta fram en långsiktig och hållbar strategi för att säkerställa de regionala flygplatsernas utveckling och överlevnad.