bet · H601JuU16 · 2019-04-26 00:00:00 — Bestämmelsen om offentlig uppmaning i 3 § rekryteringslagen infördes för att genomföra bestämmelserna om offentlig uppmaning att begå terroristbrott i artikel 5 i terrorismkonventionen samt om offentlig uppmaning till terroristbrott i artiklarna 3.1 a och 3.2 a i terrorismrambeslutet lydelse. I proposition 2017/18:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning konstaterade regeringen att det inte behövdes någon ny lagstiftning med anledning av terrorismdirektivets krav på kriminalisering av offentlig uppmaning till terroristbrott. När det särskilt gäller de indirekta former av offentlig uppmaning till terroristbrott som lyfts fram i direktivet framgår det av förarbetena att sådana kan vara straffbara enligt 3 § rekryteringslagen. Där anges att ett förhärligande av brottslighet i vissa fall, på samma sätt som i fråga om uppviglingsbrottet i 16 kap. 5 § , torde kunna anses innebära att någon uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet; dock bör det iakttas betydande försiktighet vid bedömande av om ett uttryck för gillande och sympati kan anses innefatta en uppmaning till efterföljd (prop. 2009/10:78 s. 59). Även om direktivets skälskrivningar framstår som mindre återhållsamma än de svenska förarbetsuttalandena kan det enligt regeringen konstateras att det i båda fallen ytterst är fråga om vilka indirekta uttryck som kan anses innebära att någon uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till brott (med det svenska uppmaningsbrottets terminologi) eller förespråkar utförandet av brott (med direktivets uttryckssätt) (s. 74 f.). På det område som skyddas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen är 3 § rekryteringslagen inte tillämplig. En gärning som har begåtts genom något av de medier som omfattas av dessa grundlagar kan emellertid lagföras som uppvigling, som utgör ett tryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § 10 tryckfrihetsförordningen (7 kap. 5 § med de redaktionella ändringar som föreslås i prop. 2017/18:49) och ett yttrandefrihetsbrott enligt 5 kap. 1 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen. I lagrådsremissen Ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation föreslås att det ska vara straffbart att offentligt uppmana och rekrytera till deltagande samt att resa utomlands i avsikt att delta i en terroristorganisations verksamhet. Den nationella strategin mot terrorism I regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism anförs att något som enligt regeringen kräver särskild uppmärksamhet är extremist- och terroristgruppers användning av internet och sociala medier för att sprida propaganda och annat material som glorifierar och uppmanar till våld, våldsbejakande ideologier och terrorism. Detta leder till att grupperna stärks och att fler personer radikaliseras och rekryteras. Den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten. De demokratistärkande möjligheter som internet ger måste också värnas. måste vara rustat för att bemöta propaganda och antidemokratiska budskap även när de sprids på internet eller i sociala medier. Regeringen anser att det bästa sättet att bemöta propaganda för våldsbejakande extremism och terrorism är med kunskap. har tidigare på uppdrag av regeringen tagit fram ett digitalt utbildningsmaterial i syfte att öka barns och ungas medie- och informationskunnighet och därigenom stärka deras förmåga att ifrågasätta antidemokratiska och våldsbejakande budskap på internet och i sociala medier som uppmanar till hot och våld för en ideologisk sak (s. 10 f.). Det har på EU-nivå tagits flera initiativ i syfte att olagligt innehåll på internet ska tas bort i större utsträckning. Det har gällt både egenåtgärder av värdtjänstleverantörer och bestämmelser i , t.ex. i direktivet 2017/541 om bekämpande av terrorism. När det gäller egenåtgärder och frivilliga åtgärder har kommissionen dels tagit fram en uppförandekod om hatpropaganda, dels etablerat det s.k. när det gäller terrorisminnehåll. Båda dessa initiativ har tagits tillsammans med några av de stora värdtjänstleverantörerna, men många relevanta leverantörer har inte deltagit. Förslaget till förordning om att förebygga spridning av terrorisminnehåll online presenterades . Förslaget handlar om åtgärder av både behöriga myndigheter i medlemsstaterna, unionsmyndigheter, dvs. Europol, och värdtjänstleverantörer. Med värdtjänstleverantörer avses en tjänst online som innebär att innehåll som tillhandahålls av en användare lagras och att innehållet görs tillgängligt för tredje part. Youtube och Facebook är exempel på värdtjänstleverantörer, men förslaget omfattar alla värdtjänstleverantörer oavsett storlek. Den föreslagna definitionen av terrorisminnehåll omfattar information som uppviglar till, uppmuntrar eller förespråkar utförande av eller bidrag till terroristbrott, ger instruktioner om utförande av sådana brott eller främjar deltagande i en terroristgrupps verksamhet. Definitionen bygger på EU:s terrorismdirektiv (2017/541), men är vidare än det som ska utgöra olika former av straffbar terrorismpropaganda enligt direktivet. Förslaget innebär bl.a. att behöriga myndigheter kan beordra tjänsteleverantörer att avlägsna terrorisminnehåll från nätet . Ordförandeskapets målsättning är att slutligt kunna anta en förordning innan avbryter sitt arbete inför valet . Den svenska ståndpunkten till förslaget är i huvudsak att regeringen välkomnar syftet med förslaget till förordning om att förhindra spridningen av terrorisminnehåll online. Regeringen konstaterar dock att förhandlingarna om förslaget kommer att vara förenade med ett antal rättsliga utmaningar. I betänkande 2017/18:JuU35 avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om krav på att kriminalisera rättfärdigande av terrorhandlingar. Utskottet konstaterade att den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten. Det finns dock begränsningar i yttrandefriheten, t.ex. i fråga om den som uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet. Utskottet ansåg inte att de skäl som framförts i motionen motiverade ytterligare en begränsning av yttrandefriheten, och utskottet avstyrkte därför motionen (s.. 44). Utskottet avstyrkte i samma betänkande även motionsyrkanden om att förbjuda propaganda för terrorism. Utskottet hänvisade till sitt tidigare ställningstagande i betänkande 2015/16:JuU7, nämligen att de gällande bestämmelserna är väl avvägda och att det bästa sättet att bemöta propaganda för våldsbejakande extremism och terrorism är med kunskap. Utskottet avstyrkte i detta sammanhang även ett motionsyrkande om att hindra hatpredikanter från att resa in i . Utskottet hänvisade till vad det anfört om det starka skyddet för yttrandefriheten. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:390). Utskottet anser fortfarande att det bästa sättet att bemöta propaganda för terrorism är med kunskap. Som framgår ovan har utskottet tidigare behandlat motionsyrkanden om att kriminalisera rättfärdigande av terroristhandlingar och om att utreda hur man kan förhindra propaganda för terrorism. Utskottet konstaterar att den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten även om det finns begränsningar, t.ex. i fråga om den som uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och anser inte att de skäl som framförs i motionen motiverar ytterligare begränsning. Utskottet avstyrker därmed motion 2018/19:134 (SD) yrkandena 14 och 15. Utskottet ser mot samma bakgrund inte heller skäl för det yrkande som framförs i motion 2018/19:1004 (M) om att förhindra hatpredikanters inresa till och avstyrker även detta motionsyrkande. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att kriminalisera förberedelse till resa i terrorismsyfte. Jämför reservation 12 (L). m.fl. (L) begär i kommittémotion 2018/19:2612 yrkande 4 att förberedelse till resa i terrorismsyfte ska kriminaliseras. I 5 b § rekryteringslagen finns en bestämmelse om terrorismresor med följande lydelse. Till fängelse i högst döms den som reser eller påbörjar en resa till ett annat land i avsikt att 1. begå särskilt allvarlig brottslighet eller göra sig skyldig till förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet, eller 2. meddela eller ta del av instruktioner enligt 5 eller 5 a §. Första stycket gäller inte den som är svensk medborgare och som reser eller påbörjar en resa till . I proposition 2017/18:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning gör regeringen bedömningen att försök till terrorismresa är inbyggt i brottskonstruktionen. Regeringen konstaterar att resebrottet genom sin tidiga fullbordanspunkt i praktiken motsvarar instrumentens krav på försökskriminalisering och att det därför inte bör införas något särskilt försöksansvar (s. 65 ). När det handlar om att förbereda en resa i terrorismsyfte konstateras i propositionen att straffansvaret för finansiering av terrorismresor i praktiken utgör ett slags förberedelsekriminalisering i förhållande till resebrottet. Det är därmed möjligt att använda tvångsmedel när någon finansierar en terrorismresa, även om förberedelse till resa i terrorismsyfte i sig inte är kriminaliserat. Regeringen anför bl.a. följande (s. 65). Artikel 14.3 i terrorismdirektivet ställer krav på kriminalisering av försök till brott enligt bestämmelserna om resor för terrorismsyfte i artikel 9.1 och artikel 9.2 a. Ett krav på försökskriminalisering finns också i artikel 4.3 i tilläggsprotokollet, liksom i resolution (2014) som det svenska terrorismresebrottet infördes för att genomföra. Mot bakgrund av den tidiga fullbordanstidpunkten – brottet fullbordas redan genom att någon påbörjar en resa med den avsikt som krävs – ansåg regeringen att det är svårt att se i vilka straffvärda fall ett försök men inte ett fullbordat brott skulle föreligga. Med hänsyn till detta och till att det skulle kunna försvåra för det förebyggande arbetet gjordes bedömningen att ett särskilt ansvar för försök inte borde införas. Samma bedömning gjordes avseende förberedelse och stämpling till brott (prop. 2015/16:78 s. 40 f.) När propositionen behandlades i avslogs ett motionsyrkande om att förberedelse till brottet skulle göras straffbart (bet. 2015/16:JuU17, rskr. 2015/16:143). Regeringen gör ingen annan bedömning än den som tidigare gjorts utan konstaterar att resebrottet genom sin tidiga fullbordanspunkt i praktiken motsvarar instrumentens krav på försökskriminalisering och att något särskilt försöksansvar därför inte bör införas. Utskottet avstyrkte i betänkande 2017/18:JuU35 ett motionsyrkande om att kriminalisera förberedelse till resa i terrorismsyfte (s. 44 f.). Utskottet hänvisade till att det vid tidigare beredning av liknande motionsyrkanden avstyrkt dem med motiveringen att det mot bakgrund av den tidiga fullbordanstidpunkten (när en resa påbörjats) är svårt att se behov av att kriminalisera försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott (bet. 2015/16:JuU17 och bet. 2016/17:JuU16). följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:390). Utskottet vidhåller sin uppfattning att det mot bakgrund av den tidiga fullbordanstidpunkten (vid påbörjande av en resa) är svårt att se ett behov av att kriminalisera försök till resa i terrorismsyfte. Utskottet är av den anledningen inte berett att ställa sig bakom motion 2018/19:2612 (L) yrkande 4 och avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om utländsk finansiering av terrorism och uppdrag till , och om att samverka mot finansiering av terrorism. Jämför reservation 13 (M) och 14 (KD). I kommittémotion 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande av att utländsk finansiering av extremism ska förbjudas. Motionärerna anför att det finns stater, stiftelser, organisationer och andra som har ett intresse av att destabilisera och underminera den svenska ekonomin och med detta syfte finansierar extremistisk verksamhet i . I kommittémotion 2018/19:2872 av m.fl. (M) yrkande 4 framställs en begäran om att regeringen ska ge , och ett tydligt uppdrag att löpande samverka och genomföra gemensamma kontroller för att komma åt finansiering av terrorism. Av 3 § finansieringslagen framgår följande. Till fängelse i högst döms den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas 1. för att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig brottslighet eller försök, förberedelse eller stämpling till sådan brottslighet, eller 2. av en person eller en sammanslutning av personer som begår särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet. Om brott som anges i första stycket är grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller annars varit av särskilt farlig art. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Enligt finansieringslagen är det straffbart att samla in, tillhandahålla eller ta emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för att begå särskilt allvarlig brottslighet. Försök till ett sådant brott är också straffbelagt. Av förordningen (2017:675) om ändring i förordningen (2009:92) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism följer att det från inom ska finnas en samordningsfunktion för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Det svenska systemet mot penningtvätt och finansiering av terrorism utgår väsentligt från internationella åtaganden. I betänkande 2016/17:FiU32 behandlas proposition 2016/17:173 Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (rskr. 2016/17:341). I propositionen föreslås att lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism upphävs och ersätts av en ny lag med samma rubrik. Bestämmelserna i den nya lagen riktar i huvudsak skyldigheter mot fysiska och juridiska personer som utövar finansiell och viss annan verksamhet att förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism i sin verksamhet. Bestämmelserna syftar till att genomföra och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (fjärde penningtvättsdirektivet) och kompletterar och rådets förordning (EU) 2015/847 av om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006. föreslog att lagen skulle antas. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:341). Den nya lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism trädde i kraft . Åtgärder mot finansiering av terrorism lämnade regeringen ett regeringsuppdrag till Säkerhetspolisen, , , , , , och Arbetsförmedlingen att redogöra för tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen som rör finansiering av terrorism, i den del det rör myndigheternas arbete för att säkerställa att undandragna skattemedel inte används för finansiering av terrorism, samt analysera behovet av ytterligare åtgärder för att säkerställa hög effektivitet (Ju2018/01649). Redovisningen skulle särskilt inkludera en beskrivning av hur myndigheterna var för sig och i samverkan arbetar inom det aktuella området. Regeringen gav Säkerhetspolisen, (Finanspolisen), , och i uppdrag att återrapportera med anledning av ett tidigare regeringsuppdrag om att utveckla och stärka samverkan för att arbeta effektivare mot finansiering av terrorism, vilket gavs (ärende Ju2016/03577/PO) och redovisades (ärende Ju2016/07987/PO). Återrapporteringen skulle särskilt inkludera en beskrivning av de åtgärder som vidtagits och/eller planeras med anledning av uppdraget. har i regleringsbrevet fått i uppdrag att, när det gäller brott enligt lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott och lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, redovisa uppgifter om • antalet misstänkta personer som har lagförts • antalet beslut i åtalsfrågan uppdelat på beslut som innebär att åtal har väckts, åtalsunderlåtelse har meddelats, strafföreläggande har utfärdats, åtal inte har väckts på grund av att brott inte kan bevisas respektive åtal inte har väckts av andra skäl • antalet beslut att inte inleda respektive att lägga ned en förundersökning, • antalet inkommande och utgående framställningar om internationellt straffrättsligt samarbete • antalet beslut om penningbeslag, beslag, förvar, kvarstad och förverkande i sådana ärenden • antalet ärenden om dispositionsförbud uppdelade på fastställda respektive upphävda beslut. Regeringen överlämnade en remiss till Lagrådet med förslag som innebär att i ska få möjlighet att ingripa mot advokater, advokatbolag och personer i ett advokatbolags ledning som överträder penningtvättslagen. har tillsynsansvaret för advokatväsendet. Enligt förslaget ka samfundet – om det finns skäl att överväga beslut om sanktionsavgift eller tillfälligt förbud att ingå i ett advokatbolags ledning – lämna över ärendet till för beslut. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Utländsk finansiering av extremism Kulturminister förklarade i en interpellationsdebatt angående utländsk finansiering av moskéer att regeringen inte hade något pågående ärende om att förbjuda sådan finansiering (ip, 2017/18:592). Kulturministern nämnde i ett svar på en skriftlig fråga angående utländsk finansiering av svenska moskéer (fr. 2017/18:270) följande. har frågat mig om regeringen har någon kontroll över hur omfattande den utländska finansieringen av moskéer är i och om jag avser att vidta några åtgärder för att förhindra att detta sker framöver? Det finns i inte någon laglig skyldighet för en ideell förening att särredovisa varifrån en intäkt kommer. Eftersom denna skyldighet inte finns saknas det uppgifter om omfattningen av utländsk finansiering. Regeringen avser inte att vidta någon åtgärd i syfte att ålägga ideella föreningar att särredovisa varifrån en intäkt kommer. Utskottet avstyrkte i betänkande 2017/18:JuU35 ett motionsyrkande om att , och ska ges ett tydligt uppdrag att löpande samverka och genomföra gemensamma kontroller för att komma åt finansiering av terrorism. Utskottet anförde bl.a. att det ansåg att åtgärder mot finansiering av terrorism, liksom mot penningtvätt, kontinuerligt har förbättrats, men det är viktigt att lagstiftningen fortlöpande ses över och utvecklas. Utskottet såg positivt på regeringens uppdrag till en rad olika myndigheter att redogöra för tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen om finansiering av terrorism m.m. Utskottets förhoppning var att detta kan leda till en fortsatt positiv utveckling på området. Genom regeringsuppdraget ansåg utskottet att motionsyrkandet åtminstone delvis var tillgodosett och avstyrkte detta (s. 48). Utskottet avstyrkte i samma betänkande även ett motionsyrkande om förbud mot utländsk finansiering av terrorism. (s. 46 f.). följde utskottets förslag i båda de frågor som redovisas ovan (rskr. 2017/18:390). har i betänkande 2017/18:KU34 avstyrkt ett motionsyrkande om att utreda hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer (s. 101 f.). Utskottet konstaterade att har gjort två tillkännagivanden som rör stöd från staten och kommunerna i . föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att det bör utvecklas metoder och redskap för kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna eftersom de inte lever upp till grundläggande demokrativärderingar; följde utskottet (bet. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:136–137). gjorde , efter förslag från , ett tillkännagivande om att regeringen ska utarbeta en strategi för att säkerställa att verksamheter eller åtgärder som riskerar att stödja radikalisering, våldsbejakande extremism eller terrorism inte tilldelas statliga eller kommunala medel (bet. 2016/17:KU23, rskr. 2016/17:294). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och konstaterar att åtgärderna mot bl.a. finansiering av terrorism har förbättrats men att det är viktigt att lagstiftningen fortlöpande ses över och utvecklas. Utskottet ser positivt på den samordningsfunktion som skapats inom och på det arbete som i övrigt pågår för att bekämpa finansiering av terrorism. Mot denna bakgrund ser utskottet inga skäl att ställa sig bakom motion 2018/19:2872 (M) yrkande 4 om myndighetssamverkan. Utskottet ser inte heller nu skäl för det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:2454 (M) yrkande 5 om att förbjuda utländsk finansiering av extremism. Samverkan mellan myndigheter m.m. Utskottets förslag i korthet avslår elva motionsyrkanden om åsiktsregistrering, tillgång till asylsystem, myndighetstillhörighet för Center mot våldsbejakande extremism, Kriminalvårdens arbete mot radikalisering, samverkan och informationsdelning. Jämför reservation 15 (SD), 16 (SD), 17 (L), 18 (L), 19 (M, C, KD, L), 20 (M), 21 (L), 22 (M, KD) och 23 (SD). I kommittémotion 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att Säkerhetspolisen ska tillåtas föra register över individer som sympatiserar med en terroristorganisation. I yrkande 21 samma motion begär motionärerna ett tillkännagivande om att Säkerhetspolisen ska ges direkttillgång till asylsystem för att på så sätt kunna utreda möjliga säkerhetshot. Center mot våldsbejakande extremism (L) begär i motion 2018/19:498 yrkande 1 ett tillkännagivande om att ansvaret för den nationella samordningen av arbetet mot våldsbejakande extremism ska sortera under . I kommittémotion 2018/19:2612 av m.fl. (L) begärs i yrkande 1 att myndighetstillhörigheten för det nationella centret mot våldsbejakande extremism ska utvärderas. Kriminalvårdens arbete mot radikalisering I kommittémotion 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 32 begärs ett tillkännagivande om förebyggande arbete mot radikalisering inom . m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2018/19:132 yrkande 24 ett tillkännagivande om att det ska bli lättare att bryta sekretessen när det handlar om information om personer som befinner sig i extremistiska miljöer. I motion 2018/19:441 av m.fl. (SD) begärs att polisen ska ha tillgång till hälso- och sjukvårdsuppgifter i de fall dessa behövs i polisens verksamhet med att bekämpa krigs- eller terroristbrott. I kommittémotion 2018/19:2612 av m.fl. (L) yrkande 2 begärs en analys av hur den regionala samordningen mot radikalisering kan stärkas. I samma motion yrkande 8 begärs att informationsdelningen mellan bl.a. , och Transportstyrelsen när det gäller arbete mot terrorism ska underlättas. Motionärerna anför att det måste vara möjligt för myndigheterna att utbyta information som är av väsentlig betydelse för ett fungerande arbete lokalt mot terrorism och våldsbejakande extremism. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2018/19:2880 yrkande 10 att en ny typ av nationell samordningsfunktion införs för att stärka samordningen mellan , , och i ärenden som rör terrorism. I första hand ska uppgiften vara att driva på och se till att relevant lagstiftning används för att bl.a. säkerställa att potentiella terrorister inte får uppehållstillstånd eller medborgarskap. I yrkande 16 samma motion begärs att sekretesslagstiftningen ska ses över. Motionärerna anför att relevant information måste kunna delas mellan olika aktörer i syfte att dessa ska kunna förebygga och förhindra brott i större utsträckning än . Bestämmelser om behandling av personuppgifter och regler till skydd för den personliga integriteten finns på såväl internationell som nationell nivå.