bet · H601CU7 · 2019-04-04 00:00:00 — Det skulle i sin tur kunna innebära en risk för att barnet drogs in i föräldrarnas konflikt i större utsträckning än . Därutöver pekar utredningen på avgränsningsproblem i fråga om bl.a. i vilka fall och när i processen ett biträde ska utses. Vidare går det enligt utredningen inte heller att bortse från att det skulle vara kostsamt att införa en rätt till ett eget biträde för barn. Utredningen anser att tillgängliga resurser i första hand bör läggas på insatser som kan verka dämpande på konfliktnivån i processen. Utredningen hänvisar även till att den i sitt betänkande har föreslagit flera lagändringar och andra åtgärder som syftar till att säkerställa barns rätt och delaktighet i processen och som kommer att leda till att barnets perspektiv och rättigheter stärks. Mot den bakgrunden anser utredningen att det inte finns tillräckligt starka skäl att föreslå en möjlighet till biträde för barn. Det kan dock enligt utredningen finnas anledning att överväga frågan på nytt när förslagen varit i kraft och kan utvärderas. beslutade, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2016/17:CU10, rskr. 2016/17:189). Enligt tillkänna-givandet bör regeringen i det kommande lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredning särskilt beakta följande uttalanden av utskottet: Utskottet välkomnar den utvärdering som gjorts av vårdnadsreform. Enligt utredningen har reformen i många avseenden fallit väl ut, men det finns förbättringsområden. Som utredningen konstaterar är den nuvarande regleringen i vissa fall konfliktdrivande, och det finns skäl att tro att den bidragit till en ökning av antalet vårdnadstvister. Detta har gått ut över barnen. Utredningen har lagt fram ett antal förslag i syfte att lösa problemen med den nuvarande regleringen. Förslagen ligger i linje med de förslag som läggs fram i motionerna. Utredningens förslag är nu föremål för remissbehandling. I sammanhanget vill utskottet understryka betydelsen av att reglerna om vårdnad, boende och umgänge är utformade för att säkerställa barnets bästa och för att minska risken för långvariga konflikter till skada för barnet. Utskottet är medvetet om att frågan om barnets bästa i familjesituationer innefattar komplexa frågeställningar som kräver omsorgsfulla överväganden. Enligt utskottet bör regleringen justeras på ett sätt som innebär att barn- och barnrättsperspektivet stärks. Fokus måste flyttas från föräldrarna och deras konflikter till barnet och barnets behov. De konfliktdrivande inslagen i regleringen måste tas bort. Vidare måste den nya regleringen på området motverka s.k. umgängessabotage. Detta bör regeringen särskilt beakta i det kommande lagstiftningsarbetet med anledning av betänkandet års vårdnadsutredning. Utskottet behandlade motionsyrkanden om vårdnad m.m. i betänkande 2017/18:CU8. Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till tillkännagivande om vad regeringen särskilt bör beakta i lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredning i fråga om bl.a. barn- och barnrättsperspektivet samt åtgärder mot umgängessabotage. följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar, i likhet med tidigare, att vårdnadsutredning har utvärderat vårdnadsreform och i sitt betänkande Se barnet! (SOU 2017:6) övervägt och föreslagit flera förändringar för att komma till rätta med de problem som finns på området. Betänkandet har remitterats och är föremål för fortsatt beredning inom . riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om vad som särskilt bör beaktas i lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredningen i fråga om bl.a. barn- och barnrättsperspektivet samt åtgärder mot umgängessabotage. Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna motiverar något ytterligare tillkännagivande i fråga om vårdnad, boende eller umgänge. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa en barnbalk. Utskottet hänvisar till tillkännagivande och pågående utredningsarbete om . Jämför reservation 18 (L). I partimotion 2018/19:2267 av m.fl. (L) hänvisar motionärerna till beslut att göra till svensk lag och anför att barnrättsperspektivet som en följd av detta bör förtydligas i annan lagstiftning. De föreslår därför ett tillkännagivande om att regeringen bör komplettera med en barnbalk som på ett tydligare sätt utgår från barnets, snarare än föräldrarnas, intressen (yrkande 1). Liknande motionsyrkanden om att införa en barnbalk har behandlats av civilutskottet , i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet hade då ingen annan uppfattning än den tidigare gett uttryck för, nämligen att det inte skulle vara något annat än en tom gest att döpa om till barnbalken och att balkens nuvarande benämning går utmärkt att förena med det barnperspektiv som redan präglar den. följde utskottets förslag. Vidare behandlade socialutskottet (bet. 2017/18:SoU13) ett motionsyrkande om att i samband med inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter () se över hur en övergripande barnbalk kan utformas. avstyrkte motionsyrkandet med motiveringen att det inte hade någon annan uppfattning än den civilutskottet tidigare gett uttryck för. följde socialutskottets förslag. beslutade att genom s.k. inkorporering ge ställning som svensk lag fr.o.m. (prop. 2017/18:186, bet. 2017/18:SoU25, rskr. 2017/18:389). Beslutet innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . I samma lagstiftningsärende riktade också ett tillkännagivande till regeringen om att följa upp och vid behov vidta åtgärder som syftar till att säkerställa att de grundläggande principerna i efterlevs och tillämpas i enlighet med svensk rätt. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med (dir. 2018:20). Kartläggningen syftar till att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden. I kommittédirektiven förtydligas att för att barnets rättigheter ska få genomslag behöver arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden fortsätta vid sidan av att ge konventionen ställning som svensk lag genom inkorporering. Genom fortsatt transformering kan författningsbestämmelser tydliggöra vad rättigheterna innebär i en svensk kontext, vilket ökar förutsebarheten och ger rättstillämparen ytterligare stöd i tolkningen och tillämpningen av konventionen. Förutom att kartlägga hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med rättigheterna i ska utredaren bl.a. • behandla artiklarna 1–42 i och analysera bestämmelsernas innebörd utifrån svenska förhållanden • särskilt redovisa hur bestämmelser om barnets bästa och barnets rätt att utrycka sina åsikter och få dem beaktade tolkas i den praktiska tillämpningen samt vilken innebörd de ges inom olika rättsområden • inom ramen för redovisningen av barnets bästa och barnets rätt att uttrycka sina åsikter och få dem beaktade analysera hur barnets bästa förhåller sig till andra intressen som ska beaktas. Uppdraget ska redovisas . beslutade att genom inkorporering ge ställning som svensk lag fr.o.m. . Beslutet innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . I samma lagstiftningsärende riktade också ett tillkännagivande till regeringen om att följa upp och vid behov vidta åtgärder som syftar till att säkerställa att de grundläggande principerna i efterlevs och tillämpas i enlighet med svensk rätt. Vidare gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med . Kartläggningen syftar till att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar alltså att det finns ett tillkännagivande om att följa upp efterlevnad och tillämpning samt att det pågår ett arbete med att transformera bestämmelser inom olika rättsområden. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anförs i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 19 (SD) och 20 (C). I kommittémotion 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som ger automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Samma förslag läggs fram i kommittémotionerna 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 19. Enligt motionärerna finns annars risk för att ett barn går miste om sin far. Ett liknande förslag om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar läggs också fram i motion 2018/19:2548 av (C) yrkande 1. I kommittémotion 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 1 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda möjligheten att i högre grad automatiskt ge gemensam vårdnad för ogifta föräldrar och i större utsträckning ge fäder del i vårdnaden i samband med att en faderskapsbekräftelse görs. Som framgår ovan av avsnittet Vårdnad, boende och umgänge finns bestämmelser om vårdnad i 6 kap. . Bestämmelserna innebär, såvitt här är av intresse, bl.a. följande. Om föräldrarna är gifta med varandra, har de gemensam vårdnad från barnets födsel. Om föräldrarna inte är gifta med varandra, är modern ensam vårdnadshavare. Om föräldrarna senare ingår äktenskap med varandra, får de gemensam vårdnad om barnet. Om en av föräldrarna är ensam vårdnadshavare och föräldrarna vill utöva vårdnaden gemensamt, kan de tillsammans lämna in en ansökan till domstolen som då ska besluta om gemensam vårdnad om det inte är uppenbart att en sådan vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Föräldrarna kan också få gemensam vårdnad genom registrering hos efter anmälan av dem båda. En sådan anmälan kan göras antingen till socialnämnden i samband med att nämnden ska godkänna en faderskapsbekräftelse eller också direkt till under förutsättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare. I övrigt kan vårdnaden ändras genom avtal som godkänns av socialnämnden eller genom beslut av domstol. Domstolen ska besluta i enlighet med vad som är bäst för barnet och ska i vårdnadsfrågan fästa avseende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. Vid bedömningen av barnets bästa är barnets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna en omständighet som särskilt ska beaktas. I 6 kap. finns också bestämmelser om barnets rätt till umgänge med en förälder. Av regleringen följer att barnet har rätt till umgänge med en förälder som det inte bor tillsammans med. Detta gäller oberoende av om den föräldern har del i vårdnaden eller inte. Vidare har båda föräldrarna ett ansvar för att barnets behov av ett sådant umgänge tillgodoses så långt möjligt. Den som är vårdnadshavare ska även till den andra föräldern lämna sådana upplysningar om barnet som kan främja umgänget, om inte särskilda skäl talar mot det. presenterades departementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar samt en språklig och redaktionell översyn av 6 kap. föräldra-balken (Ds 1999:57). I promemorian föreslogs bl.a. att föräldrar som inte är gifta med varandra när barnet föds ska få gemensam vårdnad när har gått från det att faderskapet har fastställts genom en bekräftelse som har godkänts av socialnämnden, om ingen av föräldrarna anmäler till socialnämnden att han eller hon motsätter sig gemensam vårdnad. Regeringen behandlade promemorians förslag i proposition 2009/10:192 Umgängesstöd och förutsättningar att tala med barn. I propositionen konstaterade regeringen bl.a. att det för ogifta föräldrar som är ense om att ha gemensam vårdnad finns ett antal möjligheter att på ett enkelt sätt få det. Enligt regeringen innebar promemorians förslag här ingen förbättring, eftersom det inte skulle finnas någon anledning att vänta på att få gemensam vårdnad. För ogifta föräldrar som inte är ense i vårdnadsfrågan kunde det säkert i vissa fall ifrågasättas om det verkligen finns förutsättningar för gemensam vårdnad. Detta gällde särskilt mot bakgrund av den utveckling som skett sedan promemorian presenterades 1999. Den presumtion för gemensam vårdnad som i praktiken infördes upphävdes genom vårdnadsreform. Det måste numera, anförde regeringen vidare, i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Det var därför enligt regeringen inte en lämplig lösning att ha en reglering som innebär att gemensam vårdnad kan uppkomma om inte en anmälan görs inom , dvs. på grund av passivitet. Regeringen gjorde sammanfattningsvis bedömningen att promemorians förslag inte borde genomföras. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen konstaterade utskottet, i likhet med regeringen, att situationen var annorlunda mot den som gällde när promemorians förslag lämnades . Någon presumtion för gemensam vårdnad fanns inte längre, utan det måste i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Mot denna bakgrund instämde utskottet i regeringens bedömning att förslaget om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar inte borde genomföras, och följde utskottets förslag (bet. 2009/10:CU20, rskr. 2009/10:358). Motsvarande motionsyrkanden om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar har behandlats av utskottet , i betänkande 2017/18:CU8. Utskottet ansåg då, liksom tidigare, att det inte fanns skäl att frångå ställningstagande i samband med behandlingen av proposition 2009/10:192 (bet. 2009/10:CU20) och avstyrkte motionsyrkandena. följde utskottets förslag. Utredningen om faderskap och föräldraskap Som framgår under motsvarande rubrik i avsnittet Utredningar om faderskap för ogifta lämnas i betänkandet Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) förslag som gör det möjligt att bekräfta faderskap elektroniskt från barnets födelse. Utredningen föreslår också att föräldrarna, i samband med en sådan elektronisk bekräftelse, ska ges möjlighet att anmäla gemensam vårdnad om barnet. För att ersätta den muntliga information som socialnämnden brukar lämna i samband med en faderskapsbekräftelse, ska föräldrarna i samband med den elektroniska bekräftelsen även få skriftlig information om vårdnad och om möjligheten att anmäla gemensam vårdnad. Betänkandet har remitterats, och remisstiden gick ut . Utskottet har till att börja med inte någon annan uppfattning än den som tidigare gett uttryck för när det gäller förslagen om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, i enlighet med vad som redovisas ovan. När det sedan gäller förslaget om att utreda möjligheten att i större utsträckning ge fäder del i vårdnaden i samband med att en faderskapsbekräftelse görs konstaterar utskottet att det i betänkandet Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) lämnas förslag som dels gör det möjligt att bekräfta faderskap elektroniskt från barnets födelse, dels ger föräldrarna möjlighet att i samband med en sådan elektronisk bekräftelse anmäla gemensam vårdnad om barnet. Frågan är alltså i viss mån föremål för utredning. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta något initiativ på området. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en könsneutral föräldrabalk. Utskottet hänvisar till pågående arbete och tidigare ställningstagande. I motion 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 7 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av för att göra den helt könsneutral. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en bred kartläggning av transpersoners villkor och situation i samhället och föreslå insatser som bidrar till förbättrade levnadsvillkor och ett tryggare livsutrymme för transpersoner (dir. 2016:102). Utredningen, som antog namnet Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner, överlämnade sitt betänkande Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92). I betänkandet föreslås bl.a. att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den köns-neutral. Utredningen förklarar att den under sitt arbete noterat ett antal situationer där föräldrars situation försvåras på grund av att inte är könsneutral. Det gäller bl.a. vissa oklarheter i nuvarande praxis i fråga om registrering av föräldraskap i folkbokföringen. Betänkandet har remitterats och bereds vidare inom . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2017/18:CU8. Utskottet konstaterade då att förslaget från Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner om att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den könsneutral var föremål för beredning. Motionsyrkandet avstyrktes med motiveringen att det inte fanns skäl att föregripa det pågående arbetet genom någon åtgärd från sida. följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar att förslaget från Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner om bl.a. en översyn av för att göra den könsneutral är föremål för beredning inom . Utskottet anser i likhet med tidigare att det inte finns skäl att föregripa det pågående arbetet genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandet bör därför avslås. Överförmyndare, gode män och förvaltare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om överförmyndare, gode män och förvaltare. Utskottet hänvisar till tillkännagivande på området samt pågående och aviserat arbete. Jämför reservation 21 (SD) och 22 (C, L). I kommittémotion 2018/19:856 av m.fl. (SD) begärs flera tillkännagivanden som innebär att regeringen bör lägga fram förslag till ändringar i lagstiftningen om gode män. Det föreslås att kontrollen vid förordnandet av gode män ska skärpas på så sätt att utdrag ur belastningsregistret ska vara obligatoriskt (yrkande 23). Det föreslås också att utbildningen för gode män ska vara obligatorisk (yrkande 24). I kommittémotion 2018/19:981 av m.fl. (SD) begärs tillkännagivanden om att regeringen bör införa ett nationellt register över ställföreträdare (yrkande 16) och om att regeringen bör se över systemet med gode män och förvaltare för att dels kunna möta det behov av ställföreträdare som finns, dels motverka missbruk (yrkande 17). I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 14 i denna del föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör göra en heltäckande översyn av systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare. Motionärerna anser bl.a. att kontrollen inför ett förordnande och tillsynen på området behöver skärpas och ensas. I kommittémotion 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 5 i denna del begärs ett liknande tillkännagivande om en översyn av systemet med gode män. Syftet är att säkerställa en tillfredsställande tillsyn på området och att man kan rekrytera personer med tillräckliga kvalifikationer. Även i kommittémotion 2018/19:2860 av m.fl. (C) yrkande 18 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av systemet med gode män, förvaltare och överförmyndare för att säkerställa en hög kvalitet i verksamheten. Motionärerna anser bl.a. att ersättningsreglerna bör ses över, att det behövs bättre utbildning av och stöd till ställföreträdare och överförmyndare, att överförmyndarens tillsynsansvar över en ställföreträdares uppdrag att bevaka rätt eller sörja för person bör förtydligas, att överförmyndarverksamheten bör ledas av en nämnd och att det bör finnas en central myndighet på nationell nivå med uppgift att utöva tillsyn, utveckla verksamheten och samla in statistik. I motion 2018/19:2264 föreslår (C) flera tillkännagivanden till regeringen om att ta initiativ till ändringar i systemet med gode män, förvaltare och överförmyndare. Motionären föreslår att man ser över möjligheten att inrätta en central statlig myndighet med ett övergripande ansvar för överförmyndarverksamheten (yrkande 1), att länsstyrelsernas tillsynsansvar för överförmyndarna skärps och förtydligas (yrkande 2) samt att överförmyndarverksamheten alltid ska ledas av en nämnd som kan vara gemensam för flera kommuner (yrkande 3). Vidare föreslår motionären att överförmyndarens tillsynsansvar över en ställföreträdares uppdrag att bevaka rätt, förvalta egendom eller sörja för person förtydligas (yrkande 4). Det föreslås också att regeringen gör en översyn av ersättningsreglerna för att åstadkomma ett skäligare arvode till ställföreträdaren (yrkande 5). I motion 2018/19:282 föreslår (SD) tillkännagivanden om att regeringen bör göra en genomgripande översyn av lagstiftningen om överförmyndare och gode män (yrkande 1) och i det sammanhanget ta initiativ till att möjliggöra professionella ställföreträdare (yrkande 2). Regeringen bör också införa ett nationellt register över gode män (yrkande 3). I motion 2018/19:1174 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att vidta nödvändiga åtgärder för att ytterligare stärka rättssäkerheten när det gäller ställföreträdare, bl.a. genom en förbättrad tillsyn och kontroll inför ett förordnade samt genom en generell modernisering av regelverket. I motion 2018/19:1570 föreslår (M) flera tillkännagivanden till regeringen om en översyn av lagstiftningen om gode män. Det föreslås att lagstiftningen moderniseras (yrkande 5) och att man i det sammanhanget ser över möjligheten att använda sig av professionella gode män (yrkande 3). Det föreslås också att det inrättas ett nationellt register över gode män (yrkande 1), att det vidtas åtgärder för att komma till rätta med missbruk av utsatta människors situation (yrkande 2) och att man verkar för att gode män ansluter sig till de ansvarsförsäkringar som finns för uppdraget (yrkande 4). I motion 2018/19:1623 föreslår (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över om även försäkringsbolag bör omfattas av skyldigheten att lämna uppgifter som behövs för överförmyndares tillsynsverksamhet. Bestämmelser om gode män och förvaltare finns i 11 kap. . Av dessa följer att rätten, om det behövs, ska besluta att anordna godmanskap för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person (4 §). Ett sådant beslut förutsätter som huvudregel samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas. Vid förordnande av god man kan rätten anpassa uppdraget efter behovet i det enskilda fallet. Uppdraget kan innefatta en eller flera av de angivna uppgifterna bevaka rätt, förvalta egendom och sörja för person. Rätten ska i sammanhanget bl.a. beakta möjligheten att den som behöver personlig omvårdnad kan få sådan av t.ex. anhöriga. Omfattningen av uppdraget kan också preciseras eller begränsas ytterligare inom ramen för en uppgift. Det finns även möjlighet att för en och samma person förordna flera gode män med skilda uppgifter. Om det inte är tillräckligt med ett godmanskap, kan i stället förvaltarskap anordnas (7 §). Till god man eller förvaltare ska utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig person. Föreslår den enskilde en viss person som god man eller förvaltare, ska den personen förordnas, om han eller hon är lämplig och vill åta sig uppdraget. Innan någon förordnas ska hans eller hennes lämplighet kontrolleras i den utsträckning som behövs. (12 §.) Detta innebär enligt förarbetena att kontroll normalt ska ske av såväl belastningsregistret som register. Vidare ska uppgifter från referenspersoner i regel inhämtas. 2013/14:225 s. Allmänna bestämmelser om gode mäns och förvaltares verksamhet finns i 12 kap. .