bet · H601SoU12 · 2019-03-12 00:00:00 — I betänkandet föreslog utskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att alla personer med funktionsnedsättning som har beviljats en insats ska få möjlighet att välja utförare enligt ett tillkännagivande som gjorde . Övriga motionsyrkanden avstyrktes. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2017/18:40, rskr. 2017/18:86). I betänkande 2017/18:SoU17 Vissa förslag om personlig assistans behandlade utskottet regeringens proposition 2017/18:78 Vissa förslag om personlig assistans och ett antal följdmotioner. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag till ändringar i SFB och LSS (rskr. 2017/18:164). De lagändringar som utskottet tillstyrkte innebär att tvåårsomprövningen av rätten till assistansersättning tas bort. ska vara skyldig att ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vidare ska personlig assistans kunna beviljas för tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara tillgänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid) tid under den enskildes dygnsvila när en assistent i stället behöver finnas till förfogande på annan plats i väntan på att den enskilde behöver hjälp (beredskap) tid när en assistent behöver vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Lagändringarna trädde i kraft . I betänkande 2017/18:SoU34 Vissa förslag på assistansområdet behandlades regeringens proposition 2017/18:175 Vissa förslag på assistansområdet och två yrkanden i en följdmotion. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag till ändringar i SFB och LSS (rskr. 2017/18:274). De lagändringar som utskottet tillstyrkte innebär bl.a. att det i SFB ska införas bestämmelser som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om assistansersättning med ett högre belopp än schablonbeloppet och föreskrifter om att assistansersättning med ett högre belopp än schablonbeloppet ska betalas ut på annat sätt än . Lagändringarna trädde i kraft . Under behandlade utskottet även ett förslag till utskottsinitiativ från . Förslaget, som inkom , innebar att utskottet skulle ta ett initiativ om direktiv till en utredning om LSS (socialutskottets prot. 2016/17:44). Utskottet beslutade att inte ta något initiativ (socialutskottets prot. 2017/18:22). Ledamöterna från SD, C, V, L och KD reserverade sig mot detta beslut. I betänkande 2018/19:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med lagförslag som säkerställer att andning och sondmatning ska anses vara grundläggande behov enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (prot. 2018/19:34, rskr. 2018/19:111). Till anslaget 4:4 Kostnader för statlig assistansersättning anvisade mer än regeringen föreslagit i budgetpropositionen . Totalt anvisades ca till anslaget 4:4. Under har utskottet även behandlat ett förslag till utskottsinitiativ från angående LSS. Ärendet är inte avslutat. LSS och assistansreformen har på avgörande sätt förbättrat livskvaliteten och ökat självbestämmandet för många personer med svåra funktionsnedsättningar. Ytterst handlar LSS och assistansersättningen om att tillförsäkra personer med omfattande och varaktiga stödbehov insatser som de behöver för sitt dagliga liv. Det är av största vikt att den personliga assistansen och assistansersättningen präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet. har rättstillämpningen i LSS fått konsekvenser för brukare med personlig assistans. Det är därför värdefullt att bl.a. och på regeringens uppdrag har följt upp rättsutvecklingens konsekvenser för assistansberättigade. Vidare har lämnat sitt slutbetänkande till regeringen (SOU 2018:88). Utredningen har sett över assistansersättningen i socialförsäkringsbalken och delar av LSS. Syftet har bl.a. varit att få till stånd mer ändamålsenliga insatser i LSS. Lagstiftningen ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Utredningen har därför gjort en översyn av incitament och förutsättningar för val av personlig assistent och tittat på nödvändiga förändringar i regelverket och hur kvalitet och träffsäkerhet i övriga insatser i LSS kan förstärkas. Utskottet noterar att utredningens förslag bereds inom . Utskottet kan vidare konstatera att regeringen remitterade en promemoria med förslag på ändringar i LSS. I promemorian föreslås att behov av hjälp med andning och sondmatning ska utgöra grundläggande behov som kan ge rätt till personlig assistans enligt LSS. Lagändringen föreslås träda i kraft . Utskottet välkomnar detta förslag till lagändring. I regeringsförklaringen anförde statsminister (S) även att definitionen av normalt föräldraansvar ska smalnas av, att rätten till assistans för behov av tillsyn ska stärkas och att frågan om huvudmannaskapet för den personliga assistansen ska utredas. Utskottet ser mycket positivt på detta. Vidare kan utskottet konstatera att tvåårsomprövningen av rätten till assistansersättning togs bort . I stället ska vara skyldig att ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. I samband med lagändringen gjordes bedömningen att tvåårsomprövningarna kommer att återinföras tidigast när en reformerad assistanslagstiftning träder i kraft. Mot bakgrund av det arbete som pågår på detta område anser utskottet inte att nu bör ta några initiativ när det gäller förändringar i LSS och assistansersättningen. Motionerna 2018/19:856 (SD) yrkandena 1, 2, 5 och 6, 2018/19:1414 (M), 2018/19:1639 (SD) yrkandena 37 och 38, 2018/19:1666 (M), 2018/19:2053 (L) yrkandena 7 och 8, 2018/19:2101 (S), 2018/19:2102 (S), 2018/19:2132 (S), 2018/19:2134 (S), 2018/19:2308 (MP) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2391 (C), 2018/19:2444 (C) yrkandena 14 och 15, 2018/19:2770 (M) och 2018/19:2989 (KD) yrkandena 55, 60 och 62 avstyrks. Med hänsyn till den pågående översynen av LSS är utskottet inte berett att ta något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:856 (SD) yrkande 3, 2018/19:1639 (SD) yrkande 39 och 2018/19:2989 (KD) yrkande 59. Utskottet noterar vidare att bl.a. föreslår att personlig assistans bör vara ett statligt ansvar, och som nämnts ovan har regeringen aviserat att den avser att utreda huvudmannaskapet för den personliga assistansen. Mot bakgrund av pågående arbete är utskottet inte berett att ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:856 (SD) yrkande 18. föreslår även förändringar i insatsen daglig verksamhet. Bland annat föreslår utredningen att den som beviljas daglig verksamhet ska ha rätt till en inledande kartläggning för att fastställa hur insatsen bäst kan anpassas och utformas utifrån de individuella behoven. Mot bakgrund av att utredningens betänkande är under beredning är utskottet inte berett att ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:856 (SD) yrkande 9. När det gäller barn med funktionsnedsättning och deras familjer noterar utskottet att föreslår ett mer samordnat och flexibelt stöd med möjlighet till avlastning som är bättre anpassat till deras individuella situation. Motionerna 2018/19:856 (SD) yrkandena 7 och 8 samt 2018/19:1639 (SD) yrkandena 40 och 41 avstyrks mot bakgrund av pågående arbete. Utskottet ser positivt på de pågående uppdragen om att bl.a. undersöka hur en samordnande funktion för statliga utbetalningar från välfärdssystemen kan bidra till att öka möjligheterna att förhindra felaktiga utbetalningar samt på det arbete som bedrivs i Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen. I avvaktan på att uppdragen redovisas är utskottet inte berett att föreslå några åtgärder med anledning av motionerna 2018/19:1735 (M), 2018/19:1951 (M) och 2018/19:2053 (L) yrkande 9. I motion 2018/19:2053 (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att förtydliga regelverken så att insatser som t.ex. ledsagning och assistans ges för att möjliggöra politiskt engagemang. Ledsagning och personlig assistans är enligt utskottet en betydelsefull, ofta avgörande insats för att öka delaktigheten i samhället för enskilda personer med funktionsnedsättning. Utskottet är dock inte berett att ta något initiativ med anledning av motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör tillsätta en ny utredning om tolktjänst för personer med hörselnedsättning och språkstörning och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller ett motionsyrkande. ställer sig även bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör bereda de uppföljningar som genomförts av det reformerade bilstödet och därefter återkomma med förslag på hur bilstödet kan bli mer ändamålsenligt och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis ett motionsyrkande. avslår motionsyrkanden om bl.a. hjälpmedel, mobilitetsstöd, hörselinstruktörer och ledarhundar. Jämför reservation 13 (SD), 14 (L), 15 (S, C, V, MP) och 16 (L). I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 26 föreslås ett tillkännagivande om att verka för ett nationellt kompetenscenter med särskild kunskap om barns hjälpmedel. I kommittémotion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 36 föreslås ett likalydande tillkännagivande. I kommittémotion 2018/19:856 av m.fl. (SD) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att se över systemet för hjälpmedel så att tillgången blir likvärdig i hela landet. I yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att ge en lämplig myndighet i uppdrag att arbeta fram nationella riktlinjer för hjälpmedel för att säkerställa att dessa erbjuds på lika villkor och enligt en nationell prissättningsmodell. I yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att verka för att regeringen ser över utformningen av LSS-insatserna när det gäller hjälpmedel för att säkerställa att detta bedöms likvärdigt över hela landet. I yrkande 16 föreslås ett tillkännagivande om att verka för att rätten till hjälpmedel även avser fritiden för dem som har en funktionsnedsättning. I partimotion 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att förtydliga hälso- och sjukvårdslagen vad gäller hjälpmedel. I yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om ansvaret för hjälpmedelsfrågor. I yrkande 17 föreslås ett tillkännagivande om att regelverken för funktionshinderspolitiska insatser ska förtydligas så att människor kan få det stöd de behöver för att kunna ha ett aktivt liv. I motion 2018/19:1208 av (M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av bilstödet för personer med funktionsnedsättning. Det bör enligt motionären övervägas om personer med funktionsnedsättning med svårigheter att förflytta sig på egen hand eller med kollektiva färdmedel skulle kunna beviljas bilstöd även om de inte har möjlighet att köra bilen själva. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 63 föreslås ett tillkännagivande om att följa utvärderingen av bilstödet. I motion 2018/19:2100 av (S) föreslås ett tillkännagivande om en omedelbar översyn av regelverket för bilstöd. I partimotion 2018/19:2053 av m.fl. (L) yrkande 22 föreslås ett tillkännagivande om att göra mobilitetsstöd enligt lagen om mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst obligatoriskt för kommuner. I yrkande 23 föreslås ett tillkännagivande om informationsinsatser om mobilitetsstöd. Motionärerna anför att det trots att utvärderingar av försöksverksamhet med stödet visat att det är mindre kostsamt för kommunerna som det innebär kraftigt ökad frihet för den enskilde, endast är ett fåtal kommuner som infört en möjlighet till mobilitetsstöd. Motionärerna anför även att kännedomen om stödet också förefaller vara låg bland dem som skulle kunna omfattas av det. I yrkande 24 föreslås ett tillkännagivande om en bred översyn av de offentliga insatserna för att underlätta för personer med funktionsnedsättning att förflytta sig. Motionärerna anför bl.a. att en utredning bör se över hur olika insatser – färdtjänst, bilstöd m.m. – kan samverka och komplettera varandra. I kommittémotion 2018/19:186 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en ny utredning om tolktjänst för personer med hörselnedsättning och språkstörning. I motion 2018/19:1244 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om att överväga att göra en översyn av hur stödet till människor med nedsatt hörsel via hörselinstruktörer kan fungera bättre och på lika villkor över hela . I motion 2018/19:2213 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att säkra tillgången till ledarhundar för personer med synnedsättning. Motionären anför att tillgången måste säkras så att de som vill använda ledarhundar som hjälpmedel ska ha möjlighet till det. I hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, föreskrivs det grund-läggande ansvar som sjukvårdshuvudmännen har när det gäller hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning. Enligt 8 kap. 7 § HSL ska erbjuda habilitering och rehabilitering, hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning och tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Detta gäller dem som är bosatta inom eller som är kvarskrivna enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas där (8 kap. 1 §). Kommunen ska i vissa fall erbjuda habilitering, rehabilitering och hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning (12 kap. 5 § första stycket HSL). Av 10 kap. 2 § HSL framgår att ska ge patienten möjlighet att välja hjälpmedel enligt vad som anges i 7 kap. 2 § patientlagen (2014:821). Även kommunen ska enligt 13 kap. 2 § HSL ge den enskilde möjlighet att välja hjälpmedel enligt vad som anges i 7 kap. 2 § patientlagen. Av 7 kap. 2 § patientlagen framgår att när det finns olika hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning tillgängliga ska patienten ges möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Patienten ska få det valda hjälp-medlet om det med hänsyn till hans eller hennes behov och till kostnaderna för hjälpmedlet framstår som befogat. Patienten ska enligt 3 kap. 1 § patientlagen få information om bl.a. de hjälpmedel som finns för personer med funktions-nedsättning. Enligt 6 kap. 7 § patientsäkerhetslagen (2010:659) ska den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient medverka till att patienten ges möjlig-het att välja behandlingsalternativ respektive hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning enligt vad som anges i 7 kap. 1 och 2 §§ patientlagen. Av 4 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) framgår att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörj-ningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Vidare framgår av fjärde stycket att den enskilde genom biståndet ska tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Bestämmelser om bilstöd finns i 52 kap. socialförsäkringsbalken samt i förordning (2010:1745) om bilstöd till personer med funktionshinder. I 52 kap. socialförsäkringsbalken finns bestämmelser om rätten till bilstöd (2–14 §§), beräkning av bilstöd (15–22 §§), funktionskontroll (22 a §) och återbetalning av bilstöd (23–25 §§). Av 1 § lagen (2014:132) om mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst framgår att en kommun som komplement till färdtjänst får lämna ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av ett motorfordon till en person med funktionsnedsättning (mobilitetsstöd), för att öka hans eller hennes möjligheter att förflytta sig. Av 2 § framgår att en kommun får lämna mobilitetsstöd under förutsättning att den som ska få stödet samtycker till stödet, och har tillstånd till färdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst, men inte har rätt till bilstöd enligt socialförsäkringsbalken. Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande en kommun, får meddela föreskrifter om ytterligare förutsättningar för beviljande av mobilitetsstöd. Av 3 § framgår att en kommun som med stöd av 4 § andra stycket lagen (1997:736) om färdtjänst har överlåtit sina uppgifter i fråga om färdtjänsten till den regionala kollektivtrafikmyndigheten i länet, även får överlåta till myndigheten att fatta beslut i enskilda ärenden om mobilitetsstöd. Bakgrund och pågående arbete (S 2015:08) överlämnade sitt betänkande På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen (SOU 2017:43). Enligt direktiven skulle utredningen lämna förslag i syfte att öka likvärdigheten i fråga om hjälpmedel och minska skillnaderna över landet. Vidare har utredningens uppdrag varit att bl.a. kartlägga tillgången till hjälpmedel för enskilda och analysera ansvarsfördelningen och samordningen mellan huvudmännen. Utredningen föreslog bl.a. att det i HSL ska införas en definition av begreppet hjälpmedel, som förtydligar sjukvårds-huvudmännens skyldighet att erbjuda hjälpmedel. Förslaget till definition bygger på vad som anges i förarbetena till bestämmelserna om skyldigheten att erbjuda hjälpmedel (dvs. 1992/93:159 s. 201). Avsikten är att kodifiera vad som redan kan anses gälla. Förslaget till definition tydliggör t.ex. ansvaret för att tillhandahålla hjälpmedel för att den enskilde ska kunna delta i vardagliga fritidssysselsättningar i hemmet eller närmiljön. Utredningen föreslog även att MFD ges i uppdrag att ta fram underlag till insatser för att främja tillgången till olika individstödjande produkter som möjliggör en aktiv fritid för personer med funktionsnedsättning. Utredningen föreslog vidare att regelbundet ska följa upp hjälpmedelsförskrivningen, bl.a. i form av jämförande statistik, vilket enligt utredningen kan antas leda till ökad likvärdighet. Det föreslogs också en ny bestämmelse om hjälpmedelsavgifter. Genom att införa en uttrycklig regel om hjälpmedelsavgifter ska det enligt utredningen bli tydligt dels att sådana avgifter får tas ut, dels under vilka förutsättningar det kan ske. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska kartlägga och sprida exempel på systematiskt jämställdhetsarbete inom hjälpmedelsområdet. Exempel på sådant arbete är jämställdhetsintegrering. Kartläggningen bör även fokusera på kompetenssatsningar inom jämställdhet. Arbetet ska genomföras i dialog med . Uppdraget ska redovisas till . Det statliga bilstödet syftar till att möjliggöra ett aktivt och självständigt liv för personer med funktionsnedsättning och leda till ökad delaktighet för dem som inte kan använda allmänna kommunikationer. I syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig och effektiv ordning har bilstödet reformerats genom ändringar i socialförsäkringsbalken och förordningen (2010:1745) om bilstöd till personer med funktionshinder (prop. 2016/17:4, bet. 2016/17:SoU3, rskr. 2016/17:44). De nya bestämmelserna tillämpas . Regeringen anförde i proposition 2016/17:4 Ett reformerat bilstöd att det är viktigt att reformeringen av bilstödet följs upp och utvärderas. Av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 9) framgår att utgifterna för bilstödet sedan införandet av en ny lagstiftning ligger lägre än anvisat anslag. De minskade utgifterna beror enligt regeringen på färre ansökningar men också på fördröjningar i handläggningen. fick i uppdrag att i samråd med genomföra en uppföljning av det reformerade bilstödet som trädde i kraft (S2018/03928/FST). redovisade av det reformerade bilstödets konsekvenser för enskilda (11989-2018). uppföljning visar att genomsnittskostnaden för att anpassa en bil har minskat, och av dem som ansökte får en lägre andel försäkrade bidrag till omfattande anpassningsåtgärder jämfört med före lagändringen. Vidare har andelen försäkrade som får ta del av anskaffningsbidraget ökat efter lagändringen, framför allt för dem som får bilstöd för egen funktionsnedsättning (bidragsgrupp 1–4). Andelen har också ökat till viss del för dem som får bilstöd som förälder till ett barn med funktionsnedsättning (bidragsgrupp 5). För att stärka den enskildes möjligheter att ta del av bilstödet föreslår att regeringen – ser över nivåerna för anskaffningsbidraget, tilläggsbidrag till dem som behöver köpa en bil som behöver efteranpassas och tilläggsbidrag till dem som behöver köpa en särskilt lämpad bil, dvs. en bil med särskilda mått – ser över regelverket för dem som behöver en särskilt hög bil – ser över regelverket så att anpassningsbidrag kan lämnas för anordningar som är att anse som standardutrustning i bilen eller för normalt förekommande tilläggsutrustning till bilen när det finns särskilda skäl för att ändå lämna anpassningsbidrag – ser över regelverket för försäkrade som behöver anpassa sin bil senare . och har även haft i uppdrag att analysera vilka konsekvenser bilstödsreformen har fått för respektive myndighets administration (S2018/03929/FST). Uppdraget redovisades till (Rapport – Uppföljning av administrativa konsekvenser av det reformerade bilstödet). Myndigheterna beskriver de administrativa konsekvenserna för respektive myndighet i varsin bilaga till svaret. Myndigheterna har dock en samsyn rörande de huvudsakliga administrativa konsekvenserna av lagändringen: – Administrationen i bilstödsärenden har ökat till följd av lagändringen. Handläggningsprocessen har blivit mer omfattande, och det sker fler överlämningar mellan myndigheterna samt till den försäkrade. Detta har bidragit till ökade handläggningstider. – Det ökade antalet kontakter mellan myndigheterna har lett till onödiga väntetider i ärenden eftersom det saknas rättsligt stöd för att kommunicera på ett effektivt sätt med eller andra utfärdare. – Behovet av att genomföra utprovningar har ökat till följd av lagändringen. har möjligheterna till utprovning hos anpassningsföretag minskat. Detta har bl.a. bidragit till onödiga väntetider i ärenden. – har fått ett mer omfattande uppdrag och deras möjligheter att utföra uppdraget skulle kunna förbättras om de gavs andra förutsättningar. Rapporterna bereds inom . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera reglerna för särskilda persontransporter, dvs. färdtjänst, riksfärd-tjänst, sjukresor och vissa skolskjutsar (dir. 2016:85). Syftet var att identifiera hinder för kommunala och regionala myndigheter att åstadkomma en effektiv samordning av organiserandet och utförandet av sådana transporter och föreslå regler för att undanröja sådana hinder. Syftet med uppdraget var även att möjliggöra en effektiv samordning av särskilda persontransporter och bidra till att kommuner och landsting ska skapa en långsiktig hållbarhet när det gäller såväl kvaliteten för persontransporter som kostnaderna. Utredningen skulle däremot inte göra en översyn av individers rätt eller tillgång till särskilda persontransporter, och inte heller utreda kvaliteten i utförandet. överlämnade utredningen betänkandet Särskilda persontransporter – moderniserad lagstiftning för ökad samordning (SOU 2018:58). I betänkandet föreslås bl.a. att en ny lag om särskilda persontransporter ska ersätta de nuvarande lagarna om färdtjänst och riksfärdtjänst. Betänkandet bereds inom . Statsbidrag till tolktjänst finansieras genom anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom funktionshindersområdet. Anslaget återfinns inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Statsbidraget till tolktjänst uppgår till och medlen får användas av för utbetalning till landstingen eller motsvarande (regionerna). I departementspromemorian Tolktjänst för vardagstolkning (Ds 2016:7) föreslås en lag om tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, vuxen-döva, hörselskadade och personer med dövblindhet.