bet · H601SkU6 · 2019-02-05 00:00:00 — Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst samt regeringens förslag om att förordningen om dubbelbeskattningsavtal mellan och ska upphöra att gälla. Eftersom tiden för att sätta förordningen ur kraft inte är tillräcklig tar utskottet dock initiativ till att förlänga tiden så att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av i stället för vid utgången av . Ändringarna innebär bl.a. att avtalets tillämpningsområde utvidgas till att omfatta förmögenhetsskatt och att bestämmelser om begränsning av förmåner i fråga om s.k. offshoreinkomster införs. Vidare görs vissa ändringar i fråga om beskattning av delägarbeskattade subjekt, dubbel hemvist, utdelning, justering av inkomst och realisationsvinst. Det införs även nya minimistandarder på skatteavtalsområdet. Vidare utvidgas möjligheten att begära ömsesidig överenskommelse. Slutligen införs en bestämmelse som ger möjlighet för en avtalsslutande stat att neka avtalsförmåner i fall där det huvudsakliga syftet med en transaktion eller ett arrangemang var just att få förmånen. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Proposition 2018/19:11 Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning a) godkänner protokollet undertecknat om ändring i avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst, b) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan och , c) antar regeringens förslag till lag om upphävande av förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan och med den ändringen att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av . Därmed bifaller proposition 2018/19:11 punkterna 1 och 2 samt bifaller delvis proposition 2018/19:11 punkt 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), Per Åsling (C), (M), (S), (M), (SD), (S), (V), (SD), (S), (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2018/19:11 Ändring i skatteavtalet mellan och . Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag redovisas i bilaga 2. I ärendet har inte väckts några motioner. mellan och undertecknades . Avtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan och som trädde i kraft (SFS 1995:1059). Förhandlingar om ett protokoll för att ändra avtalet inleddes på svensk begäran . Ett utkast till protokoll paraferades . –2015 deltog båda länderna i arbetet med det projekt för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster, det s.k. (Base Erosion and Profit Shifting), som leddes av och utveckling () och G20-länderna. Ett utfall av det arbetet blev bl.a. ett antal minimistandarder på skatteavtalsområdet, vilka har inarbetats i den modell som rekommenderar för bilaterala skatteavtal (Model Tax Convention on Income and on Capital) i dess lydelse från (modellavtal). Till följd av detta kom och överens om att utvidga protokollet till att även omfatta dessa nya minimistandarder och ett nytt utkast till protokoll paraferades . I propositionen föreslår regeringen att godkänner ett protokoll om ändring i avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst samt antar en lag om ändring i lagen (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan och . Protokollet innebär att avtalets tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta förmögenhetsskatt. Vidare görs vissa ändringar i fråga om beskattning av delägarbeskattade subjekt, dubbel hemvist, utdelning, justering av inkomst och realisationsvinst. Bestämmelser om begränsning av förmåner i fråga om s.k. offshoreinkomster införs. Avtalets regler för informationsutbyte uppdateras till gällande internationell standard. Till följd av det projekt som med stöd av G20-länderna har genomfört för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster införs även nya minimistandarder på skatteavtalsområdet. I avtalets ingress förtydligas att avtalet inte syftar till att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt genom skatteundandragande eller skatteflykt. Vidare utvidgas möjligheten att begära ömsesidig överenskommelse. Slutligen införs en bestämmelse som ger möjlighet för en avtalsslutande stat att neka avtalsförmåner i fall där det huvudsakliga syftet med en transaktion eller ett arrangemang var just att få förmånen. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I propositionen föreslås även att förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan och ska upphöra att gälla. Eftersom tiden att sätta förordningen ur kraft är för knapp tar utskottet initiativ till att förlänga tiden så att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av i stället för vid utgången av . Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om ändring i skatteavtalet mellan och och om att upphäva förordningen om dubbelbeskattningsavtal mellan och med den ändringen att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av . I propositionen föreslår regeringen att godkänner ett protokoll om ändring i avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst samt antar en lag om ändring i lagen (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan och . Eftersom tillämpar förmögenhetsbeskattning inom bl.a. bolagssektorn ville utvidga avtalets tillämpningsområde så att sådana skatter omfattas. Protokollet innebär att avtalets tillämpningsområde därför utvidgas till att även omfatta förmögenhetsskatt. Av den nya artikel 22 framgår att förmögenhet bestående av sådan fast egendom som avses i artikel 6 eller av lös egendom som utgör del av rörelsetillgångarna i ett fast driftställe får beskattas i den stat där den fasta egendomen respektive driftstället finns. Vidare framgår av artikeln att förmögenhet bestående av skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik av företag med hemvist i en avtalsslutande stat och av lös egendom som är hänförlig till användningen av sådana skepp och luftfartyg endast beskattas i den staten. Slutligen framgår att i fråga om förmögenhet som innehas av SAS tillämpas bestämmelserna i artikeln endast på den del av förmögenheten som motsvarar den svenska delägarens andel. Alla andra slag av förmögenhetstillgångar beskattas i innehavarens hemviststat. Vidare görs vissa ändringar i fråga om beskattning av delägarbeskattade subjekt, dubbel hemvist, utdelning, justering av inkomst och realisationsvinst. När det gäller bestämmelserna om utdelning ändras artikel 10 i avtalet så att källskatt får tas ut med högst av utdelningens bruttobelopp i fall där det mottagande bolaget innehar av kapitalet i det utdelande bolaget. Innehavskravet sänks således från till och de särskilda reglerna för s.k. joint slopas. På begäran av kvarstår som krav för sådan nedsättning av källskatten att innehavet i det utdelande bolaget för utdelningen uppgår till ett minsta belopp om eller motsvarande summa i någon annan valuta. Ändringarna innebär även att utdelning från vissa investeringsfonder omfattas av artikel 10 om utdelning. Vad gäller bestämmelsen i artikel 9 om korresponderande justering av inkomst när inkomsten i den andra staten har korrigerats med stöd av regler om internprissättning förtydligas förutsättningarna för en sådan justering. Bestämmelsen innebär att om en avtalsslutande stat justerar inkomsten för en person med hemvist i den staten och inkomsten även har beskattats i den andra avtalsslutande staten hos en person med hemvist i den staten och som är i intressegemenskap med personen i den förstnämnda staten, är den sistnämnda staten skyldig att göra en vederbörlig s.k. korresponderande justering bara om den anser att justeringen i den andra staten är berättigad såväl i princip som i fråga om beloppet. Ändringarna innefattar vidare bestämmelser om begränsning av förmåner i fråga om s.k. offshoreinkomster. Bestämmelserna är avsedda att förhindra att avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres, huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag som bedriver näringsverksamhet i en avtalsslutande stat i egentlig mening, utan av bolag vars inkomster så gott som uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Bolagen är formellt bildade enligt en stats lagstiftning, men registreras i allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas ofta av särskilda regler. Majoriteten av medlemsstaterna i är liksom inte beredda att medge bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom skatteavtal. Avtalets regler för informationsutbyte uppdateras till gällande internationell standard. Till följd av det projekt som med stöd av G20-länderna har genomfört för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster införs även nya minimistandarder på skatteavtalsområdet. I avtalets ingress förtydligas att avtalet inte syftar till att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt genom skatteundandragande eller skatteflykt. Vidare utvidgas möjligheten att begära ömsesidig överenskommelse. Den nya bestämmelsen – som motsvarar artikel 25 punkt 1 i modellavtal – innebär att den som anser att åtgärder har vidtagits som medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot bestämmelserna i skatteavtalet kan lägga fram saken för den behöriga myndigheten i någon av de avtalsslutande staterna. Enligt nuvarande avtal ska saken i dessa fall läggas i fram i den stat där personen har hemvist eller, under vissa förutsättningar, i den stat där personen var medborgare. Slutligen införs en bestämmelse som ger möjlighet för en avtalsslutande stat att neka avtalsförmåner i fall där det huvudsakliga syftet med en transaktion eller ett arrangemang var just att få förmånen. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I propositionen föreslår regeringen även att förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan och ska upphöra att gälla. Eftersom tiden för att sätta förordningen ur kraft enligt regeringens förslag inte är tillräcklig tar utskottet initiativ till att förlänga tiden så att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av i stället för vid utgången av . Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag om ändring i avtalet mellan och och om att förordningen om dubbelbeskattningsavtal mellan och ska upphöra att gälla. Eftersom den tid som regeringen föreslår inte räcker till för att sätta förordningen ur kraft föreslår utskottet på eget initiativ att förlänger tiden så att förordningen ska upphöra att gälla vid utgången av i stället för vid utgången av . Utskottet tillstyrker propositionen i övrigt. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2018/19:11 Ändring i skatteavtalet mellan och och upphävande av förordning: 1.Riksdagen godkänner protokollet undertecknat om ändring i avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan och . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om upphävande av förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan och .