bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — – Allmän tillgång – Ett kunskapsunderlag för en stärkt försörjning av läkarkompetens i första linjens vård (2018:5) – Från mottagare till medskapare – Ett kunskapsunderlag för en mer personcentrerad hälso- och sjukvård (2018:8) – Bäddat för utveckling – Ett kunskapsunderlag om förutsättningar för utvecklingsprojekt i vården och omsorgen (2018:6). • hos social utvärdering (SBU). Myndigheten informerade bl.a. om arbetet med verksamhetsutveckling genom digitala lösningar inom bl.a. primärvården och arbetet med regeringsuppdraget att föreslå vilka kunskapsluckor som ska prioriteras när det gäller förlossningsskador (S2018/04192/FS). • hos Inspektionen för vård och omsorg (). redogjorde bl.a. för sina prioriterade riskområden –2020, däribland nätbaserade vårdtjänster. informerade bl.a. om myndighetens arbete med nationella riktlinjer och utvärderingar och arbetet för kompetensförsörjningen inom hälso- och sjukvården. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en årlig rapport om konsekvenserna för akutsjukvården vid regionsjukhusen med anledning av den högspecialiserade vårdens koncentration och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller ett motionsyrkande delvis. Vidare avslår motionsyrkanden om hälso- och sjukvårdens organisation och styrning, , primärvårdsreform, fast läkarkontakt och vårdkontakt, högspecialiserad vård, regionala cancercentrum och nationella taxan. Jämför reservation 1 (M), 2 (SD), 3 (V), 4 (KD), 5 (L), 6 (V), 7 (KD), 8 (M, SD), 9 (V), 10 (KD), 11 (L), 12 (M, SD), 13 (L) och 14 (SD, KD) samt särskilt yttrande 1 (C, L). I kommittémotion 2018/19:2787 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att skapa förutsättningar för att styrning av vården ska utgå från patienten. I yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att lagstiftningen ska stimulera och underlätta för landsting, regioner och kommuner att gemensamt resursplanera vård för de mest sjuka. I motion 2018/19:1356 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över finansieringsansvaret för läkares allmäntjänstgöring. I motion 2018/19:2652 av (M) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att se över huvudmannaskapet för länssjukvården och specialistsjukvården. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att se över huvudmannaskapet för primärvården. I motion 2018/19:223 av (SD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att inrätta ett nationellt krishanteringsråd för svensk hälso- och sjukvård. Det nationella krishanteringsrådet ska förslagsvis bestå av den ansvariga ministern och politiska företrädare utsedda av samtliga landsting. Utöver det får bedömning av utredare, och övrig representation i rådet, prövas utifrån behov. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att verkställa framtagandet av en nationell krishanteringsplan för svensk hälso- och sjukvård. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 21 ett tillkännagivande om att inrätta ett snabbspår på akutmottagningen för att förbättra omhändertagandet av äldre patienter. På så sätt förbättras omhändertagandet av de äldre patienterna, och minskas trycket på akutmottagningen. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkande 16. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 22 ett tillkännagivande om att verka för att utveckla akutbils- och hembesöksverksamheten. Ett likalydande förslag finns även i kommittémotion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 34. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 53 ett tillkännagivande om att verka för att staten tar ett tydligare ansvar än för sjukvårdens styrning och finansiering. Ett liknande förslag finns i motion 2018/19:212 av (SD). I motion 2018/19:1480 av (C) föreslås ett tillkännagivande om skarpare krav på samarbete mellan kommun och landsting eller region för individens bästa. I partimotion 2018/19:406 av m.fl. (V) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör utreda de allt större hälsoklyftorna och de stora skillnaderna i tillgång till vård samt återkomma med en nationell plan. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning om vårdkonsumtionen i landstingen för att kunna skapa en mer träffsäker ekonomisk styrning. I yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda näringslivets, försäkringsbolagens och vårdbolagens inflytande på hälso- och sjukvården samt hur hälso- och sjukvårdslagens intentioner kan garanteras och patientsäkerheten behållas. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att kartlägga och utvärdera styrningen av sjukvården utifrån landstingen och komma med rekommendationer till ett styrsystem som svarar mot hälso- och sjukvårdslagens intentioner. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att staten behöver ta över ansvaret för sjukvården. Motionärerna anför att det bör tillsättas en parlamentarisk utredning för att klarlägga och överväga förslag på en ändamålsenlig ansvarsfördelning mellan stat och nuvarande huvudmän. Ett liknande förslag finns i motion 2018/19:1444 av och (båda M). I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 17 ett tillkännagivande om att korta köerna till akuten. I yrkande 48 föreslås ett tillkännagivande om en sammanhållen barn- och ungdomshälsovård. I partimotion 2018/19:2041 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om en ny portalparagraf i hälso- och sjukvårdslagen. Motionärerna anför att den nuvarande portalparagrafen inte lyfter fram individens rätt till sjukvård och ger intryck av ransoneringstänkande. Motionärerna anser att den som bedöms behöva vård ska ha rätt att få tillgång till vård och dessutom ha rätt att själv välja vårdgivare. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om principer för specialdestinerade statsbidrag till landsting och regioner. Motionärerna säger nej till specialdestinerade statsbidrag som enbart handlar om att förstatliga en viss uppgift där vissa landsting inte prioriterat som regeringen anser att de bör. I motion 2018/19:1093 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att införa ett investeringsstöd för byggnation av sjukhus. I motion 2018/19:2141 av m.fl. (S) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att fler diagnoser bör utredas för att få standardiserade vårdförlopp. I kommittémotion 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning om hur verksamheter som har specialistkompetens om kvinnlig könsstympning kan få ett utvidgat ansvar för att kunna fungera som regionala eller nationella . Motionärerna anför att Amelmottagningen vid arbetat metodiskt och effektivt för att sprida kunskap om könsstympning och att verksamheten skulle kunna utvidgas. I kommittémotion 2018/19:404 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur ett nationellt kan upprättas. Motionärerna anför att det behövs mer kunskap om sjukdomen ME/CFS (kroniskt trötthetssyndrom) inom hälso- och sjukvården (och ). I kommittémotion 2018/19:2689 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 5 ett tillkännagivande om att följa upp arbetet med införandet av ett nationellt för vård av dopningsskador. Primärvårdsreform, fast läkarkontakt och vårdkontakt I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) föreslås i yrkande 65 ett tillkännagivande om att se över möjligheten att ge fler patienter en fast läkarkontakt. I yrkande 64 föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att genomföra en nationell primärvårdsreform. Motionärerna anför att översynen ska ha som målsättning att alla patienter ska ha möjlighet att välja en fast läkarkontakt och att samordningen kring patienten ska göras av ett vårdteam. I kommittémotion 2018/19:2910 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om en nationell primärvårdsreform. Motionärerna anför att den nära vården med primärvården som bas bör byggas ut. I motion 2018/19:1575 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att kontinuitet ska vara en grundläggande parameter i hälso- och sjukvård nationellt. Motionären anför bl.a. att det bästa för en patient är att ha en fast läkarkontakt. I kommittémotion 2018/19:2787 av m.fl. (M) föreslås i yrkande 7 ett tillkännagivande om att genomföra en nationell primärvårdsreform med fast vårdkontakt och samordning av vårdteam. I yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att införa en samlad nationell definition av primärvårdens uppdrag. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att införa ett samordningsansvar i den nära vården för att ge patienter en fast vårdkontakt. I kommittémotion 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) föreslås i yrkande 12 ett tillkännagivande om att verka för ett införande av patientansvarig läkare. I motion 2018/19:2254 av (C) föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om att utreda en ny öppenvårdsreform som ger äldre hjälp vid lättare psykisk ohälsa. I kommittémotion 2018/19:2230 av m.fl. (V) föreslås i yrkande 4 ett tillkännagivande om att regeringen bör verka på en nationell nivå och i samverkan med lämplig myndighet för att ytterligare förstärka primärvården i dess uppdrag att behandla patienter med psykisk sjukdom. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 10 ett tillkännagivande om en förstärkt och intensifierad alkoholberoende- och missbruksvård inom primärvården. I partimotion 2018/19:2041 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att nästa steg i att utveckla den nära vården bör vara en fastläkarreform. I yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att införa en rätt till patientvald vårdkontakt. I motion 2018/19:2141 av m.fl. (S) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att sjukvården måste utvecklas mot att mer vård kan bedrivas i primärvården och att specialistvårdvalen på sjukhusen bör ses över. I motion 2018/19:1148 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att undersöka möjligheterna att verka för fler psykologer i primärvården. I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) föreslås i yrkande 73 ett tillkännagivande om ökad koncentration av högspecialiserad vård. I kommittémotion 2018/19:2787 av m.fl. (M) föreslås i yrkande 12 ett tillkännagivande om att införa en gemensam samlad definition av högspecialiserad vård och dess uppdrag. I yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att öka den nationella styrningen av samt ytterligare koncentrera den högspecialiserade vården. I partimotion 2018/19:2041 av m.fl. (L) föreslås i yrkande 8 ett tillkännagivande om att särskilt högspecialiserad vård bör koncentreras i europeiska specialistcentrum. Inom områden där patientunderlaget är litet, exempelvis vid sällsynta diagnoser eller där dyrbar teknisk utrustning krävs, bör den högspecialiserade vården struktureras i europeiska specialistcentrum. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om regionala cancercentrum (RCC). Motionärerna anför att satsningen på RCC bör fortsätta. I motion 2018/19:1502 av (M) föreslås ett tillkännagivande om behovet av en översyn av lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. Motionären anför att det bör vara tillåtet för fysioterapeuter som har avtal med ett landsting att gå ned och låta en annan fysioterapeut vikariera i ens ställe för att börja studera för att lära sig ett nytt yrke. Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, är en målinriktad ram-lag som lägger ansvaret på landsting och landstingsfria kommuner att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom eller kommunen. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården (3 kap. 1 §). Hälso- och sjukvården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård (5 kap. 1 §). Den som vänder sig till hälso- och sjukvården ska när det är lämpligt ges upplysningar om metoder för att förebygga sjukdom eller skada. Enligt 5 kap. 2 § HSL ska det där det bedrivs hälso- och sjukvård finnas den personal, de lokaler och den utrustning som behövs för att god vård ska kunna ges. Hälso- och sjukvården ska också arbeta för att förebygga ohälsa (3 kap. 2 §). ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen (7 kap. 2a §). Om det är motiverat av kvalitets- eller effektivitetsskäl får vården koncentreras geografiskt. En vårdgaranti enligt 9 kap. 1 § HSL ska innehålla en försäkran bl.a. om att den enskilde får en medicinsk bedömning av läkare eller, , annan legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal (2 kap. 3 §). Varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom (8 kap. 1 §). HSL ger huvudmannen utrymme att utforma vården efter lokala och regionala behov och förutsättningar. Enligt 6 kap. 1 § patientlagen (2014:821) ska patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet tillgodoses. Olika insatser för patienten ska samordnas på ett ändamålsenligt sätt. En fast vårdkontakt ska utses för patienten om han eller hon begär det, eller om det är nödvändigt för att tillgodose hans eller hennes behov av trygghet, kontinuitet, samordning och säkerhet (6 kap. 2 §). Vidare ska patienten få möjlighet att välja en fast läkarkontakt inom primärvården (6 kap. 3 §). Patienten ska, om det inte är uppenbart obehövligt, ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd (2 kap. 2 §). Med nationell högspecialiserad vård avses enligt HSL offentligt finansierad hälso- och sjukvård som behöver koncentreras till en eller flera enheter men inte till varje sjukvårdsregion för att kvaliteten, patientsäkerheten och kunskapsutvecklingen ska kunna upprätthållas och ett effektivt användande av hälso- och sjukvårdens resurser ska kunna uppnås (2 kap. 7 § HSL). Genom förordningen (2019:7) om statsbidrag för verksamhet i regionala cancercentrum, som trädde i kraft får statsbidrag, i mån av tillgång på medel, lämnas för verksamhet som bedrivs av flera landsting i samverkan i ett regionalt cancercentrum. I regleringsbrevet för anslaget 1:6 har regeringen beslutat att ska disponeras av för det ändamålet. I lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi, förkortad LOF, finns bestämmelser om vissa ersättningar till fysioterapeuter i privat verksamhet i primärvården och den öppna hälso- och sjukvården i övrigt och om patientavgifter i de fallen. I 10 § LOF sägs att när en fysioterapeut är helt eller delvis förhindrad att bedriva sin verksamhet på grund av sjukdom, semester, ledighet för vård av barn, förestående ålderspensionering, vidareutbildning eller forskning inom yrkesområdet, politiskt eller fackligt uppdrag eller annat liknande skäl får en annan legitimerad fysioterapeut vikariera under frånvaron. Den ekonomiska ersättningen till fysioterapeuten fastställs i förordningen (1994:1120) om ersättning för fysioterapi. Bakgrund och pågående arbete Medel till en primärvårdsreform, till regionala cancercentrum och till en nationell strategi med standardiserade vårdförlopp I samband med behandlingen av budgetpropositionen föreslog utskottet att anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård skulle tillföras sammanlagt 1 mer än regeringen hade föreslagit . skulle ytterligare nivåhöjningar ske med 1 till primärvården och för att fullfölja arbetet inom RCC och för att genomföra en ny uppdaterad nationell cancerstrategi. Utskottet uttalade därutöver bl.a. följande. Utskottet anser att en nationell primärvårdsreform behöver genomföras. […] Genom den nationella primärvårdsreformen ska alla patienter ha möjlighet att välja en s.k. fast läkare. Utskottet ökar som anförts ovan anslaget med 1 2019 och 3 åren därefter för att möjliggöra särskilt angelägna insatser i hälso- och sjukvården. De medel som avsätts ska möjliggöra en allmän kvalitetshöjning och stärka hälso- och sjukvården i bred bemärkelse så att landstingen kan möta utmaningar bl.a. i form av demografi, digitalisering och kompetensförsörjning. Medlen ska fördelas proportionellt till landstingen utifrån befolkningsmängd, dvs. lika i kronor per invånare. […] När ett nationellt utformat uppdrag för primärvården är på plats bör en del av kommande resurstillskott villkoras utifrån hur väl respektive landsting och region uppfyller de fastställda kriterierna för den nationella primärvårdsreformen. Inom RCC i samverkan pågår ett arbete med att förkorta väntetiden till behandling genom införande av ett nationellt system med standardiserade vårdförlopp. […] Med den nationella cancerstrategin som förebild vill utskottet att det dessutom genomförs en satsning på en nationell strategi med standardiserade vårdförlopp för ytterligare folksjukdomar. Utskottet anser därför att en översyn bör göras av om det är möjligt att omforma RCC och dess uppdrag till att omfatta även annan vård än behandling av cancersjukdomar. De sjukdomsgrupper som bör kunna omfattas är diabetes, hjärt- och kärlsjukdomar, psykiska sjukdomar, reumatiska sjukdomar samt astma och kol. För att fasa in den nationella strategin till att avse fler standardiserade vårdförlopp föreslår utskottet att avsätts 2019, 2020 och 2021. följde utskottet (2018/19:SoU1 s. 35–38, rskr. 2018/19:111). Av regeringsförklaringen framgår att en bred primärvårdsreform ska genomföras och att det ska bli mer attraktivt för läkare att arbeta i primärvården samt att nya investeringar ska göras i cancervården. Vidare framgår att rätten till fast läkarkontakt ska säkras. Överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om 73 punkter Av överenskommelsen framgår att en primärvårdsreform ska införas och rätten till fast läkarkontakt säkras. Det ska bli attraktivt för läkare att arbeta i primärvården, och därigenom ökar tillgängligheten och valfriheten. Det ska bli enklare att bedriva vård på landsbygden. Ett större arbete genomförs av utifrån vad som redan utretts och vad som kräver ytterligare utredningar. Syftet är att alla reformer ska vara genomförda . Vidare ska cancervården stärkas. En ny vårdform där patienter snabbt får hjälp vid lättare psykisk ohälsa ska utredas. Utredningen utveckling för en god och nära vård (S 2017:01) En nationell samordnare har haft regeringens uppdrag att göra en analys av hur hälso- och sjukvården kan använda professionernas resurser på ett mer ända-målsenligt och effektivt sätt (dir. 2013:104). Uppdraget slutredovisades i slutbetänkandet Effektiv vård (SOU 2016:2). tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdraget att utifrån förslagen i betänkandet Effektiv vård stödja landstingen, berörda myndigheter och organisationer i arbetet med att samordnat utveckla en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård med fokus på primärvården (dir. 2017:24). Utredaren ska göra en bred analys av följande förslag: – en förändring av grundläggande styrande principer för vårdens organisering – att ge sluten vård på annan plats än en vårdinrättning – ett nationellt utformat uppdrag för primärvården – ett tydligare akutuppdrag för primärvården – en professionsneutral vårdgaranti och en ändrad tidsfrist för en medicinsk bedömning – en resursöverföring från sjukhusvård till primärvård. Utredningen har tagit namnet Samordnad utveckling för god och nära vård (S 2017:01). I enlighet med tilläggsdirektiv (dir. 2017:97) ska utredningen också – analysera ändamålsenligheten med uppdelningen i öppen vård och sluten vård i relation till utredningens övriga förslag samt redogöra för vilka konsekvenser en förändring respektive borttagning av dessa begrepp skulle kunna få – utreda och lämna förslag på hur samverkan mellan primärvården och den kommunala hälso- och sjukvården och omsorgen kan underlättas och hur gränssnittet mellan dessa verksamheter bör se ut. presenterade utredningen sitt första delbetänkande God och nära vård – En gemensam färdplan och målbild (SOU 2017:53). I delbetänkandet presenteras en färdplan för omstruktureringen av hälso- och sjukvården som sträcker sig . Med delbetänkandet som grund lämnade regeringen en proposition till (2017/18:83 Styrande principer inom hälso- och sjukvården och en förstärkt vårdgaranti) som ett första steg i omstruktureringen av hälso- och sjukvården där primärvården ska bli den tydliga basen och första linjen i hälso- och sjukvården. ställde sig bakom regeringens förslag till ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) som innebär att landstingen ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen. Om det är motiverat av kvalitets- eller effektivitetsskäl ska vården få koncentreras geografiskt. Vidare förstärks vårdgarantin inom primärvården. Från att ha varit formulerad som att den enskilde ska få besöka läkare blir det i stället så att den enskilde inom ska garanteras en medicinsk bedömning av läkare eller annan legitimerad sjukvårdspersonal. Lagändringarna trädde i kraft . lämnade utredningen sitt andra delbetänkande God och nära vård – En primärvårdsreform (SOU 2018:39). Av sammanfattningen (s. 17 f.) framgår att utredningen bl.a. föreslår att den gemensamma färdplanen och målbilden fördjupas och att primärvårdens uppdrag i hälso- och sjukvården moderniseras. Vidare läggs förslag som syftar till att tydliggöra primärvårdens uppdrag och skapa förutsättningar för en stark och likvärdig primärvård i hela . Utredningen föreslår även ett förtydligande av patientens möjlighet att få tillgång till och välja en fast läkarkontakt i primärvården hos den utförare i Vårdval primärvård som patienten valt. Utredningen framhåller att kontinuitet i relationen mellan patienten och vårdens medarbetare mellan olika professioner och olika vårdkontakter är central för såväl vårdens kvalitet och patientens upplevelse som medarbetarnas arbetsmiljö och effektiviteten i hälso- och sjukvården. I fråga om begreppet Vårdval primärvård anger utredningen (s. 19) bl.a. följande. Utredningen ser behov av att tydliggöra särställningen hos det av vårdval i primärvården som utgår från generalistkompetensen hos bl.a. specialister i allmänmedicin och distriktsköterskor, och fungerar som navet i den primärvård som bedrivs med som huvudman. Det bör benämnas Vårdval primärvård. ska organisera Vårdval primärvård så att utförare ensam eller i samverkan med andra särskilt tillhandahåller de kompetenser och hälso- och sjukvårdstjänster som krävs för att primärvårdens grunduppdrag ska fullgöras. Det andra delbetänkandet bereds inom . Genom tilläggsdirektiv utvidgades utredningens uppdrag till att – undersöka hur förutsättningarna för att samordna vårdinsatser för patienter och brukare i alla åldrar med omfattande och komplexa vårdbehov kan förbättras – se över befintlig lagstiftning när det gäller krav på vårdplaner och överväga en författningsreglering som ställer krav på patientkontrakt i form av en övergripande vårdplan för patientens samtliga vårdinsatser oavsett aktör eller huvudman – klargöra hur patientkontraktet bör förhålla sig till samordnad individuell plan, s.k. SIP – utreda och föreslå hur läkare och fysioterapeuter som får ersättning enligt lagen om läkarvårdsersättning respektive lagen om ersättning för fysioterapi ska kunna integreras i den ordinarie primärvården och dess vårdvalssystem samt i övrig öppenvård, i samklang med de övriga förändringar som sker inom hälso- och sjukvården. Uppdraget ska slutredovisas , och en delredovisning ska lämnas . Av regeringsförklaringen framgår att systemet med patientkontrakt ska utvecklas. Överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om 73 punkter Av överenskommelsen framgår att systemet med patientkontrakt ska utvecklas så att den som är sjuk vet vem han eller hon ska ringa och hur planen för hans eller hennes vård ser ut. Vidare framgår att kvalitetskraven i all sjukvård ska stärkas.