bet · H601SoU13 · 2019-03-18 00:00:00 — Utskottet vill i sammanhanget även lyfta fram NKA:s arbete med att samla in, strukturera och sprida kunskap samt stimulera utvecklingsarbete i kommunerna. Utskottet anser inte att det är nödvändigt för att ta några initiativ med anledning av motionerna 2018/19:857 (SD) yrkande 17, 2018/19:2039 (L) yrkande 12 och 2018/19:2989 (KD) yrkande 87. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att mäta effekterna av införande av digital teknik i äldreomsorgen och om behovet av bredband på äldrecentrum och demensboenden. Jämför reservation 28 (M). I kommittémotion 2018/19:2794 av m.fl. (M) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att mäta effekterna av införande av digital teknik inom äldreomsorgen. I motion 2018/19:775 av (M) yrkande 2 föreslår motionären ett tillkännagivande om behovet av bredband med hög kapacitet på äldrecentrum, demensboenden och mötesplatser för äldre. Det är enligt motionären viktigt att äldre vid olika äldreboenden har tillgång till nätverk med hög kapacitet så att de kan öka sin delaktighet i samhället och undvika socialt utanförskap. Bredband med hög kapacitet kan också förenkla kontakterna med den medicinska vården för många äldre. Bakgrund och pågående arbete Staten ingick en överenskommelse med SKL om Vision e-hälsa 2025. Syftet är bl.a. att skapa nödvändiga förutsättningar för verksamheter inom hälso- och sjukvård och socialtjänst att använda den digitala utvecklingens möjligheter i såväl det vardagliga som i det långsiktiga förbättrings- och utvecklingsarbetet. kom regeringen och SKL överens om en handlingsplan för perioden –2019 för samverkan när Vision e-hälsa 2025 genomförs (S2017/00379/FS). Handlingsplanen syftar till att säkerställa att de insatser som regeringen beslutar om på bästa sätt tas om hand, genom ökad samverkan mellan staten, kommunerna och landstingen. gav regeringen i uppdrag att inrätta ett särskilt samordningskansli för samverkan inom e-hälsofrågorna (S2017/00838/FS, ändringsbeslut ). Av regleringsbrev (S2018/06066/RS, delvis) framgår att myndigheten ska koordinera samordningskansliet och vara ett stöd för drift och utveckling av den nationella styr- och samverkansorganisationen. Vidare ska myndigheten fokusera verksamheten på genomförande av den vision för e-hälsoarbetet som regeringen och Kommuner och Landsting enats om (dnr S2016/01874/FS). Myndigheten ska vidare inom ramen för uppdraget ta fram en rapport om övergripande förhållanden när det gäller digitaliseringen inom hälso- och sjukvård och . Båda uppdragen ska redovisas till regeringen () . har i uppdrag att följa upp kommunernas utvecklingsarbete med e-hälsa och trygghetslarm (S2014/1397/FST). I uppföljning konstateras att utvecklingen av e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna är ojämn. Det finns skillnader både mellan kommuner och mellan olika verksamhetsområden. Det är framför allt inom äldreomsorgen som kommunerna har dragit nytta av tekniken och där går det att se en snabbare utveckling än inom andra verksamhetsområden (E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2018 – Redovisning av en uppföljning av utvecklingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna). ska enligt regleringsbrevet fortsätta att genomföra uppdraget att följa upp kommunernas arbete med e-hälsa och trygghetslarm i kommunerna (S2018/06066/RS, delvis). Uppdraget ska redovisas . Framtidens äldreomsorg – en nationell kvalitetsplan I regeringens skrivelse 2017/18:280 Framtidens äldreomsorg – en nationell kvalitetsplan redogjorde regeringen bl.a. för sin syn på äldreomsorgen och vilka områden som bör prioriteras under kommande mandatperiod. I skrivelsen bedömde regeringen bl.a. att ökad användning av välfärdsteknik är nödvändigt för att bibehålla god kvalitet i vård och omsorg. Användandet av välfärdsteknik bidrar till måluppfyllelsen genom att äldre ges ökade möjligheter att vara delaktiga och ha inflytande i samhällslivet. Ökad användning av välfärdsteknik kan också skapa mervärde för äldre, så att de med välfärdsteknik och e-hälsa så långt som möjligt kan leva oberoende och självständigt. Regeringen framförde även att den nya tekniken har satt ljus på olika etiska frågeställningar som uppkommit: hur ska kvinnor och män med helt eller delvis nedsatt beslutsförmåga få möjlighet att ta del av de fördelar som digital teknik erbjuder, och hur ska kvinnor och män som har svårt att uttrycka sin mening kunna ge samtycke till insatser i form av välfärdsteknik? I detta sammanhang har på regeringens uppdrag tagit fram ett metodstöd för hur beslutsfattare och personal inom verksamheter inom ska kunna erbjuda insatser i form av välfärdsteknik till kvinnor och män med helt eller delvis nedsatt beslutsförmåga med respekt för den enskildes integritet. Metodstödet finns publicerat på . Skrivelsen behandlades av utskottet . beslutade att lägga skrivelsen till handlingarna (bet. 2018/19:SoU6, rskr. 2018/19:51). Utredningen om välfärdsteknik i äldreomsorgen Regeringen tillsatte en utredning för att undersöka hur välfärdsteknik bättre kan tas till vara inom äldreomsorgen (dir. 2018:82). Utredaren ska enligt direktivet bl.a. identifiera och analysera både förutsättningar och hinder som finns för att använda välfärdsteknik inom äldreomsorgen. Utredaren ska även analysera och identifiera rättsliga hinder och lämna författningsförslag i syfte att underlätta användningen av välfärdsteknik. Uppdraget ska redovisas till . Främja ökat användande av välfärdsteknik I regleringsbrevet fick Myndigheten för delaktighet (MFD) ett regeringsuppdrag om digitala trygghets- och servicetjänster och teknik inom socialtjänst och hemsjukvård i syfte att öka förutsättningarna för införande av e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna (S2015/08135/RS, delvis). Arbetet resulterade bl.a. i utbildningar för kommuner, ett digitalt ledningssystem för att kvalitetssäkra trygghetslarmsprocessen, vägledning om kommuners informationssäkerhetsansvar samt en webbplats som samlar kunskapsunderlag från berörda myndigheter (Digitala tjänster i kommunerna, 2017). I rapporten för digitala trygghetstjänster (2017) visar MFD att kommunerna har behov av stöd i digitaliseringen av verksamheter. Myndigheten lyfter fram behov på flera områden, som t.ex. stöd vid upphandling, tekniska lösningar och infrastrukturella förutsättningar. Vidare upplever många kommuner att det är svårt att hitta rätt instans för att få hjälp med de frågor som den egna kommunen har. gav regeringen därför i uppdrag att utforma och tillgängliggöra ett nationellt stöd till kommunerna i att införa och använda digital teknik i verksamheter inom social omsorg och inom hälso- och sjukvård (S2018/02375/FST, delvis). Det nationella stödet ska inte ersätta andra aktörers arbete på området, utan vara vägledande för kommunerna i deras eget arbete med digitalisering inom och hälso- och sjukvård. delredovisades uppdraget till . I rapporten pekar ut ett antal områden som påverkar digitaliseringens utvecklingstakt inom och den kommunala hälso- och sjukvården. Bland annat prioriteras inte digitaliseringen inom den högsta förvaltningsledningen, kompetens saknas inom området och bristande kunskap om andra kommuners arbeten leder till dubbelarbete. Verksamhetsutveckling med stöd av digitalisering är komplex och kräver rätt förutsättningar, tid och resurser för en hållbar utveckling. Mot denna bakgrund kommer att inrikta det fortsatta arbetet på att skapa ett nationellt stöd som ska beröra följande områden: • Ledningens prioritering av digitalisering • Samverkan mellan och regional hälso- och sjukvård för individens bästa • Digitalisering av socialtjänst och hälso- och sjukvård är en del av kommunens totala digitalisering • Samordning av information och stöd • Former för kompetensstöd och informationsdelning • Ekonomiska förutsättningar. uppdrag ska slutredovisas . Statsbidrag för investering i välfärdsteknik I vårändringsbudgeten föreslog regeringen ett riktat statsbidrag till kommunerna om för att investera i välfärdsteknik (prop. 2017/18:99, bet. 2017/18:FiU21, rskr. 2017/18:435). Enligt regeringens bedömning behöver investeringstakten i välfärdsteknik öka, både i syfte att ge fler ökad möjlighet till att vara mer självständiga och mer delaktiga och för att förbättra arbetsmiljön för de personer som arbetar inom välfärden. Syftet med stimulansmedlen är att göra det möjligt för kommunerna att öka investeringstakten för välfärdsteknik i verksamheter inom hälso- och sjukvård, social omsorg (omsorgen om personer med funktionsnedsättning och äldreomsorgen) samt hjälpmedelsområdet. ska redovisa uppdraget (S2018/03799/FST, delvis). Ett motionsyrkande om att mäta effekterna av införande av digital teknik inom äldreomsorgen behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU14 Äldrefrågor (s. 30 f.). Motionsyrkandet avstyrktes och biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2017/18:190). Det pågår en rad aktiviteter inom e-hälsoområdet, inte minst arbetet inom ramen för Vision e-hälsa 2025 och pågående uppdrag inom området. Regeringen har gjort bedömningen att en ökad användning av välfärdsteknik är nödvändig för att bibehålla god kvalitet i vård och omsorg. Välfärdsteknik ger även äldre ökade möjligheter att vara delaktiga och ha inflytande i samhällslivet samt leva oberoende och självständigt. Utskottet noterar vidare att utredningen om välfärdsteknik i äldreomsorgen ska redovisa sitt uppdrag . Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte är nödvändigt för att ta några initiativ med anledning av motionerna 2018/19:775 (M) yrkande 2 och 2018/19:2794 (M) yrkande 8. Motionsyrkandena bör avslås. Äldres rättigheter, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:1455 av och (båda M) samt 2018/19:833 av m.fl. (S). Vi anser att det behövs en ny lag som ger vård- och omsorgsbehövande äldre en starkare ställning. Begreppet ”skälig levnadsnivå”, som inte är gott nog, ska fasas ut och ersättas av ”goda levnadsvillkor”. Det är hög tid att de rättigheter som anses självklara för andra grupper i samhället även blir självklara för omsorgsbehövande äldre. Vi vill därför att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram ett förslag på hur en ny rättighetslag för äldreomsorgen kan se ut. Utredningen ska omfatta alla frågor som berör äldres rättigheter inom äldreomsorgen. Äldres hälso- och sjukvård, punkt 2 (SD, C) av (C), (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2254 av (C) yrkande 1 och 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 7 och 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 9. För att nyttja samhällets gemensamma resurser på bästa sätt föreslår vi ett äldrehälsovårdsprogram med förebyggande arbete för äldre. Ett systematiskt förebyggande arbete gagnar både den enskilda individen i form av ökad livskvalitet och hälsa och kan ge stora samhällsvinster. Vi anser att regeringen därför bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram konkreta åtgärder för hur svensk äldrehälsovård kan stärkas. Äldres hälso- och sjukvård, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2018/19:2254 av (C) yrkande 1 och 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 7. Liberalernas politik för årsrika syftar till att de friska åren ska bli fler och att självständigheten och egenmakten för dem som behöver stöd ska öka. För att tillgodose behoven av hälso- och sjukvård behöver primärvården utvecklas och satsa mer på att förebygga ohälsa hos äldre personer och ansvara för rehabilitering efter stroke, olycksfall m.m. Jag anser också att kommunerna, primärvården och sjukhusen bör ha en gemensam organisation och finansiering av äldresjukvården. Detta har visat sig vara bättre för vårdtagare och personal, som det kostar mindre. Det är också den organisation som har föreslagits av utredningen vård (SOU 2016:2). Jag anser att det även bör vara en av utgångspunkterna för framtida sjukvårdsreformer. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Maxtaxan inom äldreomsorgen, punkt 3 (SD, C) av (C), (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2860 av m.fl. (C) yrkande 16 och 2018/19:1719 av (M) och 2018/19:2664 av (S). Många pensionärer har inte tillräckligt med pengar över för mat när räkningar, hyran och andra utgifter är betalda. Det finns ett förbehållsbelopp som innebär att alla ålderspensionärer ska ha en viss summa kvar att leva på när alla kostnader för vård och omsorg m.m. är betalda. Maxtaxan ska sedan finnas för att garantera att det finns ett tak på utgifterna. Utöver detta finns flera utgifter som inte ingår i maxtaxan och förbehållsbeloppet, och det varierar mellan kommunerna vilka kostnader de har för vissa nödvändiga trygghetssystem för den äldre. Vi anser därför att det behövs en översyn av äldres kostnader och ersättningar. Nivåer och vad som ingår i försörjningsstödet, existensminimum och förbehållsbelopp behöver ses över. Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som anförs ovan. Kvalitet och tillsyn, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2794 av m.fl. (M) yrkandena 1, 4 och 7 samt 2018/19:1497 av och (båda M) yrkandena 1–3 och 2018/19:1516 av och (båda M). Vi anser att det är viktigt att förbättra äldreomsorgens samlade kvalitet. Vi har därför lämnat förslag om att fastställa ett begränsat antal nationella kvalitetskrav för äldreomsorgens verksamheter som ska spegla en samlad bedömning av äldreomsorgens kvalitet. För att säkerställa att äldre oavsett bostadsort ges bästa möjliga äldreboende och hemtjänst vill vi även införa ett kvalitetskontrakt i äldreomsorgen. Kvalitetskontrakt ska vara obligatoriska och ska tecknas mellan huvudmän och berörd kommun för den utförare/enhet som inte når de fastställda kvalitetskraven. Kvalitetskontrakten ska innehålla krav på åtgärder som forskning och beprövad erfarenhet har visat kan möta de nationella kvalitetskraven. Finansiering av dessa nödvändiga åtgärder ska delas mellan stat och berörd huvudman. Vidare har vi föreslagit sanktioner mot bristande verksamheter i äldreomsorgen samt att regeringen ska ge lämplig myndighet i uppdrag att sammanställa, analysera och sprida goda exempel på äldreboenden med hög kvalitet. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Kvalitet och tillsyn, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1497 av och (båda M) yrkande 1 och 2018/19:2794 av m.fl. (M) yrkandena 1, 4 och 7 samt 2018/19:1497 av och (båda M) yrkandena 2 och 3 samt 2018/19:1516 av och (båda M). Vi anser att det är viktigt att förbättra äldreomsorgens samlade kvalitet. Rätten till och kvaliteten på omsorg ska inte skilja sig åt eller vara beroende av vilken kommun man bor i. Eftersom dagens regelverk inte klarar av att rätta till dessa skillnader bör statliga kvalitetsgränser för omsorgen införas, vilka bör stadga en miniminivå på kvalitet, tillgänglighet och tillgodosedda omsorgsbehov som alla kommuner minst måste nå upp till. Vi anser även att det dels bör fastställas ett begränsat antal nationella kvalitetskrav för äldreomsorgens verksamheter som ska spegla en samlad bedömning av äldreomsorgens kvalitet, dels bör införas obligatoriska kvalitetskontrakt i äldreomsorgen. Vidare anser vi att det bör införas sanktioner mot bristande verksamheter i äldreomsorgen samt att regeringen ska ge lämplig myndighet i uppdrag att sammanställa, analysera och sprida goda exempel på äldreboenden med hög kvalitet. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Tillståndsplikt för verksamhet inom vård och omsorg, punkt 5 (M, SD, KD) av Acko Ankarberg (KD), (M), (M), (M), (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2913 av m.fl. (KD) yrkande 18 och 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkandena 31 och 32 samt 2018/19:2436 av (C) yrkandena 1 och 4. Inom såväl privat som offentlig välfärd finns det verksamheter som håller för låg kvalitet. Vi ser det som helt nödvändigt med höga och tydliga kvalitetskrav på samtliga aktörer inom välfärden, såväl offentliga som privata utförare. För att säkra långsiktighet och kvalitet oavsett utövare menar vi att det bör råda en generell tillståndsplikt för att få bedriva hälso- och sjukvård, omsorg och verksamhet inom socialtjänst och LSS. Generell tillståndsplikt med fungerande tillståndsgivning av är avgörande för konkurrensneutralitet. Alla aktörer måste i möjligaste mån ges lika förutsättningar för att valfrihetssystemet ska fungera. Trots tillkännagivanden från (bet. 2015/6:FiU26 och bet. 2016/17:SoU11) har regeringen inte vidtagit några åtgärder för att återkomma till med förslag om generell tillståndsplikt, dvs. utöka tillståndsplikten även till offentliga utövare. Regeringen har avfärdat tillkännagivandet med motiveringen att de bedömer att en tillståndsplikt inte behövs för kommunalt driven verksamhet. Därmed trotsar regeringen beslut. Vi anser därför att återigen bör ge regeringen till känna att de bör återkomma med förslag som innebär att samma tillståndsplikt som gäller för enskilda för att yrkesmässigt bedriva verksamhet inom välfärden även ska gälla för verksamhet driven i offentlig regi. Vidare har beslutat att tillståndsprövningen ska vara avgiftsbelagd. Vi instämmer i detta men är däremot kraftigt kritiska till den höga nivån på avgiften som regeringen har fastställt. Vi menar att avgiften är orimligt hög med tanke på att ett flertal av de privata aktörerna är mindre företag med begränsade intäkter. Risken är att de mindre aktörerna slås ut från marknaden, vilket i förlängningen skulle vara negativt för valfriheten. Vi föreslår därför att regeringen ska införa en rimlig kostnad för tillståndsprövning hos . Kunskap och kompetens, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkandena 20–22 och 2018/19:1055 av m.fl. (S), 2018/19:1095 av m.fl. (S), 2018/19:1565 av (M) och 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 6. råder brist på yrkesutbildad personal inom ett flertal yrken inom vård och omsorg av äldre personer. Denna brist förväntas öka då den demografiskt betingade efterfrågan på arbetskraft ökar kraftigt. Tillgången till sådan personal måste därför utökas påtagligt. Vi menar att staten och huvudmännen samt privata utförare i samverkan måste vidta långsiktigt hållbara åtgärder för att främja kompetensförsörjningen. Landsting, kommuner och privata utförare bör även ge medarbetare goda förutsättningar att delta i vidare- och specialistutbildning. Den statliga myndigheten har pekat ut dåliga svenskkunskaper hos hemtjänstpersonal som ett ”riskområde” som kan leda till kvalitetsproblem, felaktigt utförd omsorg och vårdskador. Att personalen kan förstå svenska och göra sig förstådd är särskilt viktigt för äldre med demenssjukdomar eller nedsatt hörsel. Även anhöriga måste känna sig trygga med att kommunikationen fungerar. Vi anser därför att personal inom äldreomsorg och hemtjänst ska behärska grundläggande svenska, vilket ska vara ett krav vid nyanställningar. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Kunskap och kompetens, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkandena 20–22, 2018/19:1055 av m.fl. (S), 2018/19:1095 av m.fl. (S) och 2018/19:1565 av (M). Årsrika hbtq-personer möter fortfarande fördomar och diskriminering. De är barn av en generation i vilken många inte vågat komma ut och möter homo-, bi- och transfobi både bland sina jämnåriga och hos vård- och omsorgspersonalen. Årsrika hbtq-personer ska känna sig trygga och välkomna på landets alla äldreboenden, som med fördel bör hbtq-certifieras eller på annat sätt ha personal som genomgått någon form av hbtq-kompetenshöjande utbildning. Det har börjat komma äldreboenden med hbtq-profil och därför bör förekomsten av fler boenden med hbtq-profil uppmuntras som tar till vara den erfarenhet som finns i redan befintliga verksamheter. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Valfrihet inom äldreomsorgens verksamheter, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:361 av (SD) och 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 6 och 2018/19:2913 av m.fl. (KD) yrkande 10. Vi ser positivt på valfrihet och privata vårdformer så länge de privata vårdgivarna lever upp till samtliga ställda kvalitetskrav. Lagen om valfrihet (LOV) möjliggör, i de kommuner där den tillämpas, att den äldre och dennes anhöriga kan välja den utförare av hemtjänst som passar den enskilde. Det är den enskilde och dennes närmsta som vet bäst vilken omsorg som passar och vilka behov och önskningar den äldre har. Vi anser att man oavsett ålder ska kunna påverka den vård och omsorg man är i behov av, vare sig det handlar om val av boende, hemtjänst eller vårdcentral. Lagen om valfrihet stärker äldres självbestämmande, vilket i längden innebär ökad valfrihet för äldre men också att verksamheter som inte är tillräckligt bra väljs bort. Vi menar att LOV innebär nya möjligheter med positiv näringsutveckling kombinerat med bättre service. Valfrihet ska däremot inte baseras på var man valt att bo. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag där samtliga kommuner i måste erbjuda invånarna valfrihet inom äldreomsorgen. Valfrihet inom äldreomsorgens verksamheter, punkt 8 (KD) av Acko Ankarberg (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2913 av m.fl. (KD) yrkande 10 och 2018/19:361 av (SD), 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 6. Såväl patienter som medarbetare främjas av att det finns mångfald och valfrihet i välfärden. Valfrihet ger varje patient möjlighet att välja och välja bort vårdgivare och ger vårdens medarbetare ökade möjligheter att kunna utvecklas, specialisera sig samt få utökat ansvar och bättre löneutveckling. Vem som är huvudman för välfärden är inte det viktigaste, utan det handlar om kvalitet, resultat och patientnöjdhet. Vi föreslår därför att valfrihetssystem (LOV) ska användas i alla kommuner för att upphandla välfärdstjänster. All offentlig verksamhet som inte är myndighetsutövning bör upphandlas i konkurrens. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Äldres inflytande och valfrihet, punkt 9 (M, C, KD, L) av Acko Ankarberg (KD), (M), (M), (C), (M), (KD) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: