bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — Vidare har den som har tillkommit genom en behandling som avses i 4 § andra stycket, och som har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter som antecknats i den särskilda journalen och som avser andra personer som har tillkommit med könsceller från samma donator (7 kap. 7 a §). Slutligen framgår att om någon har anledning att anta att han eller hon har tillkommit genom en behandling som avses i 4 § andra stycket, är socialnämnden skyldig att på begäran hjälpa honom eller henne att ta reda på om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal (7 kap. 7 b §). Bakgrund och pågående arbete Uppdrag om ökad kunskap i frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet Regeringen gav Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd i uppdrag att ta fram och sprida ett kunskapsstöd som ger vägledning till de myndigheter som kan komma att hantera frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet (Ju2018/03399/L2). I uppdraget ingår också att överväga om det finns behov av särskild information avsedd för myndigheternas kontakter med enskilda. Vidare framgår att uppdraget ska utföras med bistånd av relevanta aktörer, såsom , och ett urval av socialtjänster. Uppdraget ska redovisas till regeringen (med kopia till ) . Nationellt kunskapsstöd om assisterad befruktning med donerade könsceller publicerade 2016 kunskapsstödet Assisterad befruktning med donerade könsceller – Nationellt kunskapsstöd. Kunskapsstödet är ett komplement till allmänna råd om den särskilda prövning som ska göras av dem som ansöker om donationsbehandling och syftar till att vägleda hälso- och sjukvården i utredningen och bedömningen. Vidare framgår att kunskapsstödet ger förutsättningar för likvärdighet i den särskilda prövningen, oavsett var i landet den görs, och i bedömningen av sökandes möjlighet och förmåga att fungera som föräldrar under barnets hela uppväxt. Skriften tar upp hur vården kan ge föräldrarna information och stöd i att berätta för barnet om dess genetiska ursprung. Temat samtal med barn om deras genetiska ursprung på vänder sig till den som blivit förälder med hjälp av donationsbehandling och till den som vill veta mer om sitt ursprung. Här finns också information till den som i sitt arbete möter familjer som bildats med hjälp av donationsbehandling. Kunskapsguiden finns närmare beskriven i avsnittet Specifika kunskaps- och kompetensfrågor. Folder om samtal med barn om deras genetiska ursprung publicerade 2018 foldern Dags att prata – Samtal med barn om deras genetiska ursprung. Enligt foldern har ett barn som blivit till med hjälp av ägg- eller spermiedonation rätt att få veta det, och det är förälderns ansvar att berätta detta för barnet. I foldern finns hänvisning till mer information på . Foldern riktar sig till föräldrar och är tänkt att spridas på barnavårdscentraler. I rapporten befruktning – etiska aspekter (Smer rapport 2013:1) uttalar sig (Smer) i ett antal frågor. I frågan om surrogatmoderskap (s. 21 f.) anser en majoritet av Smers rådsmedlemmar att altruistiskt surrogatmoderskap – under särskilda förutsättningar – kan utgöra en etiskt godtagbar metod inom assisterad befruktning. Samtliga rådsmedlemmar i anser att kommersiellt surrogatmoderskap inte är en etiskt godtagbar metod. Smer publicerade kommentaren Handel med ägg, njurar och kommersiella surrogatmoderskap (Smer kommenterar 2014:1). Av kommentaren framgår att Smer är emot handel med könsceller liksom kommersiella surrogatmoderskap. Certifieringssystem för kommersiella kliniker som tillhandahåller IVF (in vitro-fertilisering, dvs. provrörsbefruktning) med donerade ägg, njurtransplantationer eller surrogatmoderskap är enligt Smer problematiska eftersom de uppmuntrar kommersiella och ibland illegala verksamheter och undergräver den altruistiska principen. Ett motionsyrkande om en donators rätt till anonymitet behandlades i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2014/15:SoU7). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:87). Liknande yrkanden behandlades därefter förenklat i socialutskottets betänkanden Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2015/16:SoU7, bet. 2016/17:SoU10 och bet. 2017/18:SoU9). Ett motionsyrkande om assisterad befruktning behandlades i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2017/18:SoU9). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). Motionsyrkanden om donerade könsceller, ytterligare förlängning av frysförvaringstid, surrogatmoderskap, surrogatmoderskap utomlands, riktad information till blivande föräldrar samt den rättsliga tryggheten för barn som tillkommit genom surrogatarrangemang utomlands behandlades senast i socialutskottets betänkande Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap (bet. 2017/18:SoU20). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:368). Ett antal motionsyrkanden tar upp frågan om assisterad befruktning. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ i denna fråga, och därför bör motionerna 2018/19:322 (MP), 2018/19:2297 (MP) yrkande 8 och 2018/19:2989 (KD) yrkande 108 avslås. Utskottet konstaterar vidare att motionsyrkanden om donerade könsceller och ytterligare förlängning av frysförvaringstid senast behandlades i socialutskottets betänkande Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap (bet. 2017/18:SoU20). Motionsyrkandena avstyrktes och biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut. I frågan om donerade könsceller uttalade utskottet att det delar regeringens bedömning att det vid donation av befruktade ägg bör krävas att båda personerna i paret, eller – om det befruktade ägget blivit över efter en ensamstående kvinnas behandling – kvinnan, är förälder till minst ett barn trots att ett sådant krav inte ställs vid donation av könsceller. Utskottet ansåg liksom regeringen att det är angeläget att, så långt det är möjligt, undvika situationen att andra personer får barn med de ägg som har befruktats för ett visst pars eller en viss ensamstående kvinnas behandling som paret förblir barnlöst eller den ensamstående kvinnan förblir barnlös. Utskottet noterade vidare att det enligt krävs att det är utrett att kvinnan har ett medicinskt hinder som medför att hon inte kan befruktas genom insemination för att offentligt finansierad befruktning utanför kroppen ska vara aktuell. Utskottet påminde därtill om föreskrifter och allmänna råd på området (SOSFS 2009:32). I frågan om ytterligare förlängning av frysförvaringstid uttalade utskottet att det delar regeringens bedömning att det med en förlängd frysförvaringstid inte finns anledning att också utöka utrymmet för att medge ytterligare förlängning av frysningstiden genom att för detta endast kräva särskilda skäl, i stället för synnerliga skäl. Utskottet finner inte anledning att nu göra någon annan bedömning i dessa frågor. Motionerna 2018/19:2591 (L) yrkande 5 och 2018/19:2989 (KD) yrkandena 109 och 110 bör därför avslås. På området surrogatmoderskap konstaterar utskottet att surrogatmoderskap aktualiserar flera komplicerade etiska och juridiska frågeställningar och intresseavvägningar bl.a. i förhållande till den födande kvinnan och barnet. Utskottet noterar att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har i uppdrag att ta fram och sprida ett kunskapsstöd som ger vägledning till de myndigheter som kan komma att hantera frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet. Utskottet anser inte att det finns skäl att föreslå någon åtgärd från i denna fråga, och därför bör motionerna 2018/19:372 (V) yrkandena 1–3, 2018/19:2268 (M), 2018/19:2297 (MP) yrkande 9, 2018/19:2591 (L) yrkandena 1 och 3, 2018/19:2828 (M) yrkande 1 och 2018/19:2989 (KD) yrkande 112 avslås. En motion tar upp frågan om en donators rätt till anonymitet. Inte heller på detta område anser utskottet att bör ta något initiativ. Motion 2018/19:1199 (M) bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om abort. Jämför reservation 91 (KD) och 92 (L). I motion 2018/19:2479 av och (båda SD) föreslås ett tillkännagivande om ändrad praxis vid sena aborter. Mot bakgrund av att barn som förlösts kunnat räddas till livet är det enligt motionärerna svårt att dra någon annan slutsats än att det görs sena aborter av fullt livsdugliga , där en del av fostren mellan hade kunnat överleva utanför livmodern om de hade fått vård. Motionärerna vill se en praxis där det bör finnas två veckors marginal från det tidigast överlevande födda barnet och den senast godkända tidpunkten för abort i de fall det inte rör sig om allvarliga fosterskador. Om graviditeten efter denna tidpunkt behöver avbrytas på grund av att mammans liv eller hälsa hotas ska man i möjligaste mån rädda livet på både barn och moder, såsom är praxis vid avbrytande av graviditet efter vecka 22. I motion 2018/19:1482 av och (båda C) föreslås ett tillkännagivande om att registrering av personuppgifter vid abort inte ska vara obligatorisk. Motionärerna anser att abortregistret är bra för att utveckla och förbättra abortvården, men registreringen av personuppgifter vid abort ska inte vara obligatorisk. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 114 föreslås ett tillkännagivande om att säkerställa upprätthållandet av gränsen för sena aborter. Trots att lagstiftningen tar fasta på fostrets möjlighet att överleva vittnar vårdpersonal om att det ändå förekommer att aborter görs i ett så sent skede att lagen riskerar att överträdas eller t.o.m. överträds. Motionärerna ser inte att det finns anledning att ändra lagstiftningen eftersom Rättsliga rådet varit tydligt i hur lagen ska tillämpas. Om detta skulle komma att ändras anser motionärerna dock att lagstiftningen bör ses över i syfte att upprätthålla det som är lagens mening: att aborter inte beviljas så sent i graviditeten att fostret kan antas ha möjlighet att överleva. I motion 2018/19:458 av Skånberg och (båda KD) föreslås ett tillkännagivande om en praxisändring så att inga aborter utförs efter graviditetsvecka 18. För att säkerställa att inga aborter utförs nära bör regeringen enligt motionärerna i regleringsbrev eller förordning säkerställa att inga aborter utförs efter graviditetsvecka 18. Denna praxisändring kan ske utan att nu gällande abortlagstiftning ändras, och praxisändringen bör ske . I partimotion 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om svensk abortlagstiftning och genomförandet av aborter inom svensk hälso- och sjukvård. Motionärerna anför att jämställdheten är satt under press. vunna segrar ifrågasätts, och det läggs bl.a. förslag om att begränsa aborträtten. Vidare anför motionärerna att kvinnan har rätt att bestämma över sin kropp och att den svenska abortlagen vilar på denna princip. I motion 2018/19:1088 av (S) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om aborter vid fosterskada efter graviditetsvecka 22. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att se över abortlagstiftningen och angränsande lagstiftning för att möjliggöra aborter vid allvarlig fosterskada efter dagens abortgräns. Vid en jämförelse mellan och andra europeiska länder finns det i små möjligheter till abort vid allvarliga fosterskador , 23 och 24, och motionärerna anser att detta behöver ses över. Av abortlagen (1974:595) framgår att om en kvinna begär att hennes havandeskap ska avbrytas får en abort utföras om åtgärden vidtas före utgången av den 18:e havandeskapsveckan och den inte på grund av sjukdom hos kvinnan kan antas medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa (1 §). Efter utgången av den 18:e havandeskapsveckan får en abort utföras endast om ger kvinnan tillstånd till åtgärden. Ett sådant tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl finns för aborten. Vidare får tillstånd inte lämnas om det finns anledning att anta att fostret är livsdugligt (3 §). Om det kan antas att havandeskapet på grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liv eller hälsa får ge tillstånd till avbrytande av havandeskap efter utgången av 18:e havandeskapsveckan och oavsett hur långt havandeskapet framskridit (6 § första stycket). Av lagen framgår också att om en kvinna har begärt abort eller om det har uppkommit en fråga om avbrytande av havandeskapet enligt 6 § ska hon erbjudas stödsamtal innan åtgärden utförs (2 §). Även efter en abort eller ett avbrytande av havandeskap enligt 6 § ska kvinnan erbjudas stödsamtal (8 §). Bakgrund och pågående arbete (Smer) anordnade 2018 ett etiksamtal om barn med livstecken efter sena aborter. Vid samtalet diskuterades bl.a. att framstegen inom vården när det gäller extremt för tidigt födda barn har väckt frågan om hur man från ett juridiskt, medicinskt och etiskt perspektiv ska se på barn som visar livstecken efter en sen abort. Smer publicerade rapporten efter sen abort (Smer rapport 2019:1). I rapporten föreslår Smer att åtgärder bör vidtas för att minska antalet sena aborter nära gränsen för sen abort. Vidare menar att det kan finnas skäl för regeringen att överväga möjligheten att utreda livsduglighetsbegreppet i abortlagen och om det finns skäl att införa en fast veckogräns för sen abort på samma sätt som i många andra länders abortlagstiftning. För att säkerställa att ett levande inte föds fram vid sen abort används i många länder s.k. feticid, som innebär att man injicerar ett läkemedel till fostret innan aborten inleds som medför att fostrets hjärta stannar. Smer föreslår att regeringen uppdrar åt att utreda de närmare förutsättningarna för att kunna erbjuda feticid i samband med sen abort. är ett av (). Både den öppna och den slutna vården har lagstadgad uppgiftsskyldighet till patientregistret – primärvården undantagen. Detta gäller både privat och offentlig vård. används för att ta fram kunskap om hälsans och vårdutnyttjandets sociala och regionala fördelning. Ett av syftena med patientregistret är också att påvisa att den verksamhet man bedriver håller kvalitet och är säker. beslutade regeringen att ta bort undantaget för aborter i förordningen (2001:707) om patientregister hos . Det innebär att har möjlighet att ta in personnummer och andra personuppgifter i samband med aborter till patientregistret. Uppgiftsskyldigheten till gäller . Motionsyrkanden om abort behandlades senast i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2017/18:SoU9). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). Av abortlagen framgår att en abort efter utgången av den 18:e havandeskapsveckan endast får utföras om ger tillstånd till åtgärden. Ett sådant tillstånd får endast lämnas om det finns synnerliga skäl för aborten, och det får inte lämnas om det finns anledning att anta att fostret är livsdugligt. Utskottet noterar att Smer publicerat en rapport om livstecken efter sen abort. Något skäl för att ta något initiativ med anledning av motionerna finns inte, och motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samvetsfrihet. Jämför reservation 93 (KD). I motion 2018/19:2478 av och (båda SD) föreslås ett tillkännagivande om att införa en lagstadgad rätt till samvetsfrihet för vårdpersonal i enlighet med resolution från vad gäller medverkan till abort och dödshjälp. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 115 föreslås ett tillkännagivande om samvetsfrihet. Om vårdpersonal av samvetsskäl inte förmår medverka vid ett ingrepp i vården, är det enligt motionärerna en situation som ska lösas på arbetsplatsen. Detta kan t.ex. ske genom personalpolicyn där arbetsgivare i regioner och landsting medverkar till att skapa förutsättningar för att anställda med svåra samvetsbetänkligheter inte tvingas att delta vid vissa ingrepp. Motionärerna anför vidare att de inte vill införa någon lagstiftning. för sociala rättigheter vid beslutade i ett klagomål om samvetsvägran (sammanslutningen in Europe [FAFCE] mot , klagomål nr 99/2013, beslut i sak ). Kommittén fastställer enhälligt i klagomålet om samvetsvägran att artikel 11 i den europeiska sociala stadgan inte är tillämplig. Kommittén anser att artikel 11 i stadgan inte ålägger stater en positiv skyldighet att tillgodose rätten till samvetsvägran för vårdpersonal. Kommittén påpekar vidare att artikel 11 i stadgan främst syftar till att garantera tillgång till tillfredsställande hälso- och sjukvård och att detta innebär att den främsta förmånstagaren är kvinnan i fall som rör moderskap. Därför konstaterar kommittén att artikel 11 i stadgan inte i sig ger rätten till samvetsvägran för vårdpersonal i en fördragsslutande stat. Eftersom artikel 11 inte är tillämplig tar kommittén inte ställning till frågan om diskriminering. () beslutade att avsluta ett ärende där en barnmorska anmälde ett landsting för diskriminering. Barnmorskan uppgav i sin anmälan att hon hade sökt men inte fått anställning vid tre kliniker eftersom hon hade meddelat att hon på grund av sin religiösa övertygelse inte kunde utföra aborter. DO ansåg sammantaget att omständigheterna i ärendet inte gav anledning att anta att kvinnan har blivit utsatt för diskriminering som har samband med religion eller annan trosuppfattning (ANM 2014/12, 2014/226 och 2014/227). meddelade dom i mål T 1781‑14 där samma barnmorska begärde skadestånd för kränkning av hennes samvetsfrihet och religionsfrihet samt diskrimineringsersättning av Region . Tingsrätten avslog barnmorskans talan. Domen överklagades till (mål T 3456-15). Hovrätten beslutade att överlämna målet till Arbetsdomstolen som avslog barnmorskans talan (mål nr B 10/16, dom nr 23/17). Barnmorskan har enligt uppgift i medier lämnat in ett klagomål till . Enligt uppgift från har ännu inte formellt kommunicerat något klagomål med den . Motionsyrkanden om samvetsfrihet behandlades i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2015/16:SoU7). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2015/16:220). Liknande yrkanden behandlades därefter förenklat i socialutskottets betänkanden Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2016/17:SoU10 och bet. 2017/18:SoU9). Utskottet anser att det som anförs i motionsyrkandena inte utgör skäl till att föreslå någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utbildning i frågor som rör könsstympning samt övriga frågor om könsstympning och oskuldskontroll. Jämför reservation 94 (V), 95 (M), 96 (SD) och 97 (KD). Utbildning i frågor som rör könsstympning I kommittémotion 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 11 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram riktlinjer för obligatorisk utbildning om könsstympning för personal inom hälso- och sjukvården, skolväsendet, och skolhälsovården. Övriga frågor om könsstympning och oskuldskontroll I partimotion 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 23 föreslås ett tillkännagivande om att stärka skyddet för de som utsätts för oskuldskontroller. Det bör enligt motionärerna vara förbjudet att utföra en sådan kontroll på alla som är , alldeles oavsett om den som ska utsättas för kontrollen inte uttryckligen motsätter sig den. I kommittémotion 2018/19:2813 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om behovet av utökad information om samt opinionsbildning och annat förebyggande arbete mot könsstympning och oskuldskontroller av flickor och kvinnor. Som ytterligare ett led i arbetet med att främja mänskliga rättigheter bör förebyggande och stödjande arbete mot könsstympning och oskuldskontroller prioriteras enligt motionärerna. I kommittémotion 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 23 föreslås ett tillkännagivande om att införa hälsointyg till skydd mot könsstympning. Motionärerna anför att hälsointyget, eller skyddsbrevet om man så vill, ska kunna tas med till hemlandet vid resa och tydligt ska visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. Intyget ska också visa att föräldrarna har ansvaret för flickan och således kan dömas enligt svensk lag även om könsstympningen sker i ett annat land än . Av lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor framgår att ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte får utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte (1 §). Den som bryter mot 1 § döms till fängelse i lägst två och högst . Är brottet med hänsyn till omständigheterna mindre grovt, döms till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst fem och högst (2 § första–tredje styckena). Enligt patientsäkerhetslagen (2010:659) ska hälso- och sjukvårdspersonalen utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Vidare ska en patient ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten, och patienten ska visas omtanke och respekt (6 kap. 1 §). Bakgrund och pågående arbete Av regeringsförklaringen framgår att insatser i högre grad ska kunna ges till unga utan föräldrars samtycke vid misstanke om hedersbrott. Vidare framgår att samhället ska agera direkt vid misstanke om att personer kommer att könsstympas eller giftas bort mot sin vilja. Handlingsplan mot könsstympning av flickor och kvinnor Regeringen beslutade om en handlingsplan mot könsstympning av flickor och kvinnor (S2018/03931/JÄM). Syftet med handlingsplanen är att förebygga och motverka könsstympning av flickor och kvinnor samt förbättra stödet till utsatta för att på så sätt bidra till att uppfylla de mål som regeringen fastställt för jämställdhetspolitiken, barnrättspolitiken och ungdomspolitiken samt har anslutit sig till genom Agenda 2030. Genom en nationell handlingsplan som samlar regeringens arbete, både pågående och påbörjat, kan också samverkan och samordning på området stärkas ytterligare. Uppdrag om att förebygga och bekämpa könsstympning av kvinnor och flickor i fick i uppdrag att bidra till att stärka statliga och kommunala verksamheters förmåga att förebygga och bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck, barnäktenskap, tvångsäktenskap samt könsstympning av kvinnor och flickor (hedersvåld m.m.) (S2017/07421/JÄM delvis). I uppdraget ingår bl.a. att driva en stödtelefon för rådgivning till yrkesverksamma i ärenden som rör barn och vuxna som är utsatta eller riskerar att utsättas för hedersvåld m.m. I uppdraget ingick också att redovisa förslag som kan tas in i en nationell handlingsplan mot könsstympning av kvinnor och flickor, vilka redovisades . Uppdraget i sin helhet ska redovisas samlat . Enligt uppgift från har slutredovisningen ännu inte kommit in, och ärendet bereds. Handledningsmaterial, kunskapsstöd och webbutbildning har tagit fram ett handledningsmaterial för samhällskommunikatörer som arbetar med att utbilda nyanlända om det svenska samhället (Om könsstympning av flickor och kvinnor – ett handledningsmaterial), ett kunskapsstöd om vård, behandling och om förebyggande arbete för hälso- och sjukvårdens personal (Kvinnlig könsstympning – ett stöd för hälso- och sjukvårdens arbete) och en webbutbildning med fokus på bemötande för i första hand sjuksköterskor, barnmorskor och läkare. Rapport om öppna jämförelser publicerade rapporten att inkludera uppgifter om våld och könsstympning i öppna jämförelser av hälso- och sjukvården – Slutredovisning av ett regeringsuppdrag: Deluppdrag 2. I rapporten redovisar sin bedömning av möjligheterna att inom ramen för öppna jämförelser av hälso- och sjukvården utveckla och redovisa indikatorer som speglar kvaliteten i hälso- och sjukvårdens insatser för personer som drabbats av våld eller kvinnlig könsstympning. lämnar också förslag på aktiviteter som kan leda till förbättrade förutsättningar. Rapporten vänder sig till beslutsfattare, tjänstemän och verksamhetschefer på olika nivåer, men även till de professioner inom hälso- och sjukvården som träffar patienter som utsatts för våld eller kvinnlig könsstympning. Enligt uppgift från bereds ärendet.