bet · H601MJU13 · 2019-04-24 00:00:00 — Jämför reservation 14 (SD), 15 (SD), 16 (KD), 17 (L), 18 (C) och 19 (KD). Kommittémotion 2018/19:1289 av m.fl. (SD) yrkande 2 handlar om att strukturkalkning bör lyftas fram som en åtgärd som underlättar upptag av näringsämnen för att minska läckage från jordbruk. Motionärerna ställer sig positiva till fortsatta försök med strukturkalkning, som kan minska näringsläckaget från vissa typer av jordar. I motion 2018/19:535 av (SD) yrkande 2 anförs att förslag för att förhindra att toalettavfall dumpas i vattnet ska tas fram. Kommunerna kan t.ex. anlägga stationer där båtägare kan tömma sitt toalettavfall. På liknande sätt anförs i motion 2018/19:1696 av (M) att regeringen aktivt bör arbeta för att underlätta för båtägare att följa den nya toatömningslagen. För att lagen inte ska bli tandlös och tömningen rent praktiskt ska fungera är det enligt motionären viktigt att infrastrukturen med tömningsanläggningar etableras på ett tillräckligt sätt. Kommittémotion 2018/19:1289 av m.fl. (SD) yrkande 3 handlar om pilotprojekt i syfte att minska övergödning och syrebrist. Motionärerna yrkar på att utreda möjligheten till åtgärder till sjöss för att åtgärda effekterna av övergödningen. Enligt motionärerna kan det t.ex. röra sig om syresättning eller bortförsel av slam och/eller biomassa. Hur forskningsmedel för området ska fördelas bör avgöras av ett råd med starkt vetenskaplig förankring. Enligt partimotion 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 32 är miljösituationen i hav och vattendrag kritisk på grund av utsläpp, övergödning och exploatering. Enligt motionärerna måste utsläppen i hav och vattendrag minska, bl.a. genom en minskad användning av handelsgödsel. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 34 förordas fortsatt utveckling av hållbara gödnings-metoder, bl.a. via insatser som Greppa näringen. Avgiftssystem för kväve- och fosforföreningar Kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 47 handlar om att stärka och effektivisera det regionala samarbetet för att motverka övergödning av . Motionärerna förordar införandet av utsläppshandel i som gör det dyrare att förorena, och som styr så att åtgärder genomförs där de är mest effektiva. Enligt motionärerna bör regeringen ta initiativ till detta i Helcom och inom ramen för det regionala EU-samarbetet. På motsvarande sätt framhålls i kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 18 ekonomiska styrmedel som ett användbart instrument i miljöpolitiken. Motionärerna förespråkar att ett system för överlåtelsebara utsläppsrätter för kväve och fosfor bör prövas för . behandling och kompletterande uppgifter Enligt publikation Rekommendationer för gödsling och kalkning 2019 är strukturkalkning ett sätt att förbättra och stabilisera markstrukturen på lerjordar, vilket förbättrar jordens näringshållande och vattenhållande förmåga och gör att jorden blir mer lättbearbetad. Kalkningen kan också minska fosforförlusterna från fältet. Strukturkalkning fungerar bara på lerjordar med god dränering. Om det även finns behov av att höja pH-värdet i jorden bör jorden kalkas upp till önskat pH innan strukturkalkningen. Det är möjligt att strukturkalka även om det inte finns behov av att höja pH. Det finns då en liten risk att växtnäringsämnen kan bli mindre tillgängliga direkt efter strukturkalkning på grund av det höjda pH-värdet i marken. Kalkgivan bör därför anpassas efter förhållandena på fältet. Enligt saknas det emellertid tillräckligt med försöksunderlag för att bestämma vilken kalkgiva som är optimal med hänsyn till lerhalt och strukturkalkningens samtliga effekter. Det är därför möjligt att få ekonomiska bidrag från t.ex. för försöksverksamhet. Det finns även finansiering via LOVA-bidrag från länsstyrelserna samt andra finansiärer. SLU har sammanställt erfarenheter från olika fältförsök i publikationen Praktiska råd nr 23 2015 inom ramen för det större projektet näringen. gäller utsläppsförbud för toalettavfall från fritidsbåtar i svenska vatten. Förbudet gäller alla fritidsbåtar förutom de som är K-märkta. Svenska och utländska fartyg som används för fritidsändamål och som har en bruttodräktighet under omfattas av utsläppsförbudet, enligt 1 kap. 1 § Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg (TSFS 2010:96). Även s.k. fritidsskepp omfattas därmed. Förbudet gäller oavsett ålder på båten med undantag för fritidsbåtar som är K-märkta av Statens maritima och transporthistoriska museer och byggda . Dessa båtar får släppa ut toalettavfall, dock minst en halv nautisk mil från närmaste land. Enligt 2 kap. 1 § föreskrifter om mottagning av avfall från fritidsbåtar (SJÖFS 2001:13) ska mottagningsanordningar för avfall finnas i fritidsbåtshamnar för att tillgodose behovet av avfallslämning från de fritidsbåtar som normalt anlöper hamnen. Enligt Transportstyrelsen har drygt 320 hamnar anordningar för mottagning av toalettavfall från fritidsbåtar. Behovet av att lämna avfall ska styra omfattningen och utformningen av mottagningsanordningarna. Den som använder fritidsbåt ska på ett enkelt sätt kunna lämna ifrån sig sitt avfall. Båtägarna har möjlighet att rapportera till Transportstyrelsen om det saknas möjligheter i en hamn att lämna toalettavfallet. Transportstyrelsen inriktar sin tillsyn på att se till att fritidsbåtshamnarna har tillräckliga mottagningsmöjligheter för att ge båtägarna en reell möjlighet att följa förbudet att släppa ut toalettavfall. Enligt transportstyrelsen består tillsynen främst av granskning av avfallshanteringsplanen och förelägganden om att åtgärda eventuella brister i avfallsmottagandet. Om en hamn inte åtgärdar påtalade brister kan det bli aktuellt med vitesföreläggande. Enligt 11 kap. 4 § Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg (TSFS 2010:96) är det förbjudet för all yrkestrafik att släppa ut toalettavfall inom svenskt sjöterritorium och den svenska ekonomiska zonen. För kryssningsfartyg och andra passagerarfartyg som färjor införs dessutom ett förbud mot utsläpp av toalettavfall på internationellt vatten i för nya fartyg och 2021 för befintliga fartyg. För direktförbindelser med passagerarfärjor mellan och gäller förbudet först fr.o.m. (IMO, bilaga 4 till Marpolkonventionen). Enligt årliga uppföljning av nationella miljömål (Rapport 6804) finns det ett behov av att minska utsläppen av fosfor till och till Egentliga . Tillförseln av fosfor från behöver minska med till och mer än halveras till Egentliga . Det totala minskningsbehovet av fosfor i är emellertid osäkert och ligger inom den statistiska felmarginalen för att målet ska anses vara uppfyllt. Hälften av fosfortillförsel från land till Egentliga kommer från jordbruksmark. Andra stora källor är avloppsvatten via reningsverk och små avlopp. Internbelastning från sediment är också en betydande källa för tillförsel av fosfor till vattenmassan. Regeringen hänvisade i budgetpropositionen (utg.omr. 20) till vattenmyndigheternas senaste bedömning av status för näringsämnen som rapporterades . Enligt regeringen uppskattade vattenmyndigheterna att tillförseln av fosfor till sjöar och vattendrag behöver minska med för att nå god ekologisk status (i , Rapport 2016:19). För att nå god ekologisk status i kustvattnet behöver tillförseln minska med ca fosfor och kväve . Den största enskilda källan för fosfortillförseln är jordbruksmark. Andra stora källor är enskilda avlopp och avlopp via reningsverk. Lokalt är dagvatten, bräddning vid reningsverk och på ledningsnät, utsläpp från industrier, fiskodlingar samt internbelastning i sjöar och kustvatten också betydande källor. Enligt regeringen har beviljats till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA) , varav har gått till projekt för att minska övergödningen. Landsbygdsprogrammet är en annan viktig källa för finansiering av åtgärder. Det rör t.ex. fånggrödor och jordbearbetning i stället för på , anläggning och restaurering av våtmarker och dammar. Landsbygdsprogrammet bidrar också till finansiering av rådgivning inom Greppa näringen samt annan kompetensutveckling för att stimulera till ökad kunskap om verkningsfulla åtgärder som kan vidtas på den enskilda gården och därmed bidra till minskad övergödning. Projektet näringen drivs i samarbete mellan , , länsstyrelserna samt ett stort antal företag i lantbruksbranschen. Ytterst ansvarar för projektet som finansieras med hjälp av det svenska landsbygdsprogrammet och återförda miljöskatter. har runt satsats på projektet, varav merparten använts för enskild rådgivning runt om i länen. Med hjälp av olika nyckeltal får lantbrukaren en bra uppfattning om hur olika åtgärder kan leda till ökat utnyttjande av gårdens resurser och därmed bidra till både sänkta kostnader, ökad lönsamhet och mindre förluster av växtnäringsämnen till miljön. På djurgårdar samverkar utfodrings- och växtodlingsrådgivare för att ta ett helhetsgrepp. Regeringen hänvisar även i budgetpropositionen till Utredningen om hållbara vattentjänster som tillsattes för att öka takten med att åtgärda enskilda avlopp. lämnade utredaren betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34) med förslag som kan öka åtgärdstakten för enskilda avlopp. Betänkandet har remitterats, och förslagen bereds i . Regeringen har även tillsatt en utredning som ska föreslå hur övergödningen effektivt kan minskas genom att stärka drivkrafterna för lokalt åtgärdsarbete. Utredaren ska föreslå nya eller förstärkta styrmedel som leder till ökad användning av kostnadseffektiva åtgärder. Utredningen ska redovisas . Regeringen har även lämnat två uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten (HaV) om övergödning (regleringsbrev ). HaV ska samverka med berörda myndigheter, bl.a. och de länsstyrelser som är vattenmyndigheter, och andra aktörer och intresseorganisationer för ett ökat lokalt åtgärdsarbete mot övergödning. En redovisning av arbetet och erfarenheter samt förslag till möjliga fortsatta arbetsformer som stärker ett kostnadseffektivt åtgärdsarbete ska tas fram i dialog med samverkande parter och redovisas . HaV ska även i samarbete med och andra berörda aktörer identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att nå god ekologisk status i fråga om näringsämnen i ett antal pilotområden i utvalda län. Myndigheten ska redovisa förslag till hur åtgärdsplaneringen kan stärkas och vilka incitament som krävs för att de åtgärder som behövs mot övergödning ska komma till stånd. Uppdraget ska slutredovisas . Enligt vattenmyndigheternas åtgärdsprogram –2021 ska Havs- och vattenmyndigheten utveckla vägledning, rådgivning och information om hur åtgärder kan genomföras i syfte att minska internbelastningen och halterna av näringsämnen i vattenförekomster med internbelastning, där det behövs, för att bidra till att miljökvalitetsnormerna för vatten följs. Myndigheten ska också verka för en långsiktig etablering av näringsreducerande åtgärder direkt i sjöar och kustvatten och uppföljning av åtgärdernas effektivitet. Enligt HaV behövs en bättre kartläggning av omfattningen av internbelastningen både på regional och på nationell nivå. HaV fördelade sammanlagt till 11 projekt som –2020 förväntas bidra till ökad kunskap om internbelastningens omfattning i insjöar och kustvatten, fosforflöden i kust och hav, näringsupptag genom odling av blå fånggrödor och återföring av näringsämnen från sjöbottnar och våtmarker. Avgiftssystem för kväve- och fosforföreningar fick i regleringsbrevet 2007 i uppdrag att ta fram förslag till modeller för avgiftssystem som kan bidra till att på ett kostnadseffektivt sätt minska övergödningen i och . Enligt uppdraget skulle möjligheten analyseras att låta ett avgiftssystem innefatta handel med utsläppsrätter för fosfor och kväve. I propositionen En sammanhållen svensk havspolitik bedömde regeringen att det var viktigt att det arbete som hade inlett med att utveckla ett avgiftssystem för utsläpp av fosfor- och kväveföreningar skulle fortsätta (prop. 2008/09:170). Som redovisades i betänkande 2011/12:MJU9 föreslog en fördjupad analys. konstaterade i sin rapportering av regeringsuppdraget (dnr M2010/1908/Na) att det inte var enkelt att infoga avgiftssystemet inom gällande konstitutionella, EU-rättsliga och miljörättsliga ramar. ansåg i stället att ett första rimligt steg var att sätta utsläppstak för större avloppsreningsverk. Regeringen gav då ytterligare ett uppdrag om styrmedel för rening i kommunala reningsverk i verkets regleringsbrev för . skulle utreda och föreslå lämpliga styrmedel för hur reningen i kommunala avloppsreningsverk kunde förbättras. redovisade uppdraget i rapporten för ökad rening från kommunala reningsverk – För genomförande av aktionsplanen för och samt miljökvalitetsnormer för kväve och fosfor (rapport 6521) . Enligt betänkande 2014/15:MJU4 bedömde regeringen vid tillfället att det fanns svårigheter, bl.a. av juridisk karaktär, att genomföra förslaget. I betänkandet anfördes att tillåtna utsläpp av kväve och fosfor reglerades i en tillståndsprövning enligt regler, vilket var svårt att förena med ett avgiftssystem för dessa utsläpp. Med hänsyn till att det fanns andra mer kostnadseffektiva sätt att minska utsläppen av kväve och fosfor ansåg regeringen att det inte fanns skäl att arbeta vidare med förslaget. Utskottet noterar att bl.a. och sammanställer information om strukturkalkning och under vilka förhållanden som strukturkalkning kan fungera som ett sätt att minska fosforförlusterna från jordbruksmark. Enligt saknas det emellertid tillräckligt med försöksunderlag för att bestämma vilken kalkgiva som är optimal med hänsyn till lerhalt och strukturkalkningens samtliga effekter. Det är därför möjligt att få ekonomiska bidrag från t.ex. för försöksverksamhet. Det finns även finansiering via LOVA-bidrag från länsstyrelserna samt andra finansiärer. Utskottet anser därmed att motion 2018/19:1289 (SD) yrkande 2 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att föreskrifter om mottagning av avfall från fritidsbåtar föreskriver att mottagningsanordningar för avfall ska finnas i fritidsbåtshamnar för att tillgodose behovet av avfallslämning från de fritidsbåtar som normalt anlöper hamnen. Utskottet välkomnar att antalet hamnar med anordningar för mottagning av toalettavfall från fritidsbåtar ökar och att det finns mottagningsanläggningar i 320 hamnar. Utskottet välkomnar även att båtägare har möjlighet att rapportera till Transportstyrelsen om det saknas möjligheter i en hamn att lämna toalettavfall och att Transportstyrelsen inriktar sin tillsyn på att se till att fritidsbåtshamnarna har tillräckliga mottagningsmöjligheter för att ge båtägarna en reell möjlighet att följa förbudet att släppa ut toalettavfall. Utskottet anser därmed att motion 2018/19:535 (SD) yrkande 2 och 2018/19:1696 (M) kan lämnas utan åtgärd. Utskottet välkomnar att regeringen satsar medel till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA) och åtgärder via landsbygdsprogrammet. Utskottet välkomnar även det arbete som bedrivs inom projektet näringen samt annan kompetensutveckling för att stimulera till ökad kunskap om verkningsfulla åtgärder för minskad övergödning. Utskottet delar bedömningen från regeringen att utsläppen av närsalter behöver minska ytterligare och välkomnar bl.a. vattenmyndigheternas åtgärdsprogram. Regeringen har även tillsatt ett antal utredningar som bl.a. ska föreslå hur övergödningen effektivt kan minskas genom att stärka drivkrafterna för lokalt åtgärdsarbete och ta fram kostnadseffektiva åtgärder för att nå god ekologisk status i fråga om näringsämnen i ett antal pilotområden i utvalda län. Utskottet noterar även att det enligt Havs- och vattenmyndigheten behövs en bättre kartläggning av omfattningen av internbelastningen både på regional och på nationell nivå. Utskottet välkomnar att myndigheten fördelat forskningsmedel till sammanlagt 11 projekt under 2018-2020 som gäller forskning om internbelastning. Projekten förväntas bidra till ökad kunskap om bland annat internbelastningens omfattning i insjöar och kustvatten, fosforflöden i kust och hav, näringsupptag genom odling av blå fånggrödor och återföring av näringsämnen från sjöbottnar och våtmarker. Utskottet välkomnar ett bättre forskningsunderlag för att klarlägga den relativa betydelsen av internbelastningen i sjöar och hav. Utskottet förordar emellertid åtgärder för att minska utsläppen från landbaserade källor, dels i avvaktan på ett tillräckligt kunskapsunderlag, dels för att långsiktigt kunna åtgärda övergödningen av omgivande hav och kustområden. Främst med hänsyn till pågående arbete anser utskottet därmed att motionerna 2018/19:1289 (SD) yrkande 3, 2018/19:2255 (L) yrkande 32 samt 2018/19:2736 (KD) yrkande 34 kan lämnas utan åtgärd. Avgiftssystem för kväve- och fosforföreningar Utskottet har tidigare behandlat frågan om att införa olika avgiftssystem eller utsläppshandel i för kväve- och fosforföreningar som gör det dyrare att släppa ut övergödande ämnen. Utskottet ansåg vid tillfället att det fanns svårigheter, bl.a. av juridisk karaktär, att genomföra förslagen. Utskottet menade att utsläppen av kväve och fosfor ofta regleras via en tillståndsprövning enligt regler, vilket är svårförenligt med ett avgiftssystem för dessa utsläpp. Utskottet hänvisade även till att konstaterat att det inte var enkelt att infoga avgiftssystemet inom gällande konstitutionella, EU-rättsliga och miljörättsliga ramar. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning och anser därmed att motion 2018/19:2426 (C) yrkande 47 samt 2018/19:2726 (KD) yrkande 18 kan avstyrkas. Internationellt samarbete i havsfrågor Utskottets förslag i korthet bifaller motionsyrkanden om att bör driva på för att öka det internationella samarbetet för att motverka övergödning, giftiga utsläpp och nedskräpning i hav, sjöar och vattendrag samt prioritera samarbetet i havsmiljökonventionerna Ospar och Helcom. avslår ett motionsyrkande om ökade resurser till Östersjösamarbetet. Jämför reservation 20 (SD). I motion 2018/19:698 av (S) yrkas på att miljöarbetet i och kring behöver förbättras. Enligt motionären ska bidra till ett stärkt ledarskap i Helcom för att genomföra aktionsplanen för (Baltic Sea Action Plan, BSAP) och regeringen måste se till att arbetet med att rädda intensifieras. På liknande sätt påtalas i kommittémotion 2018/19:1289 av m.fl. (SD) yrkande 4 värdet av att ytterligare bredda och fördjupa det regionala samarbetet inom Helcom. Enligt motionärerna har flera svåra ekonomiska prioriteringar att göra, varför regionalt samarbete framstår som naturligt, bl.a. via ökade resurser till arbetet inom Helcom. Även i kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 17 påtalas behovet av samarbete mellan kuststater. Enligt motionärerna är det nödvändigt med ett nära samarbete mellan kuststaterna för att hantera miljöutmaningar. I motionen anförs även att kuststaterna solidariskt bör finansiera kostnadseffektiva miljöåtgärder som gynnar gemensamma miljö, samt att bör involveras i detta arbete. I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 115 betonas vikten av att driva på det internationella samarbetet för att motverka övergödning, giftiga utsläpp och nedskräpning. Enligt motionärerna behövs ett samarbete med grannländer och inom EU för att rädda . I kommittémotion 2018/19:2885 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att ska vara pådrivande i internationella samarbeten för havsmiljöfrågor samt lägga särskilt fokus på arbetet med att minska mängden marint skräp. Enligt motionärerna behöver åtgärder vidtas nationellt, på EU-nivå och internationellt. Motionärerna påpekar att mycket av det skräpet flyter i land i på grund av vårt geografiska läge och långa kustlinje, och regeringen bör därför vara pådrivande för att kostnaderna för det skräpet fördelas mer rättvist inom EU och internationellt. Enligt yrkande 9, samma motion, bör driva på utvecklingen inom konventionerna Helcom och Ospar för att skydda den miljön i och Nordostatlanten. Enligt motionärerna är det en förutsättning för att få bukt med miljöproblemen, i såväl hav och luft som på land. behandling och kompletterande uppgifter Helsingforskonventionen är en regional miljökonvention för , inklusive . Konventionen gäller för hela avrinningsområde, och alla kuststater är parter till konventionen inklusive och EU. (Helcom) är det styrande organet för konventionen och består bl.a. av ett flertal arbetsgrupper med representation från alla medlemsländer. Arbetsgrupperna behandlar bl.a. frågor om utsläpp av närsalter och farliga ämnen, sjöfartsfrågor och biologisk mångfald. Ospar är en motsvarande regional konvention med syfte att skydda miljön i Nordostatlanten, där , och delar av ingår. Konventionen kom till på grundval av de ursprungliga Oslo- och Pariskonventionerna och har undertecknats av alla kuststater samt , och EU. leder och administrerar det gemensamma arbetet inom konventionen, och har ett sekretariat i . Länderna inom Helcom har kommit överens om en gemensam handlingsplan för miljö, Baltic Sea Action Plan (BSAP). Beslutet om handlingsplanen fattades av Östersjöstaternas ansvariga ministrar på Helcoms ministermöte i . Målet med planen är att ska uppnå god ekologisk status 2021. Vid ministermötet i fastställde länderna detta mål. Länderna lovade även att ta fram nationella åtgärdsprogram inom fyra prioriterade områden nämligen övergödning, farliga ämnen, biologisk mångfald och sjöfartens miljöproblem. Planen omfattar ca 150 åtgärder fördelat mellan de fyra områdena. Den svenska åtgärdsplanen presenterades i regeringens skrivelse 2009/10:213 Åtgärder för ett levande hav, där regeringen även hänvisar till förslag till nationell åtgärdsplan (rapport 5985). EU har även antagit ett ramdirektiv om en marin strategi (2008/56/EG), ofta kallat havsmiljödirektivet. Målet är att uppnå eller upprätthålla en god miljöstatus i hav . I är Havs- och vattenmyndigheten enligt havsmiljöförordningen (2010:1341) ansvarig för arbetet med direktivet. Enligt havsmiljödirektivet ska varje EU-land • bedöma miljöstatus i sina havsområden • definiera vad god miljöstatus är • fastställa miljökvalitetsnormer och indikatorer • ta fram program för övervakning av havsmiljön • och om det behövs åtgärdsprogram för att nå eller upprätthålla god miljöstatus. Alla dessa delar ingår i strategi för och för perioden –2023. God miljöstatus bedöms i de flesta fall inte kunna nås till 2020. De belastningar som påverkar svenska havsområden mest bedöms vara tillförsel av näringsämnen (kväve och fosfor), tillförsel av farliga ämnen, fysisk störning av bottnar och fiske. har Helcom även fått en koordinerande roll i EU-ländernas arbete med havsmiljödirektivet runt . Deltagarna i olika arbetsgrupper inom Helcom kommer från HaV och andra myndigheter. Direktivet efterlyser regional samstämmighet mellan länder inom en havsregion. Enligt HaV har de regionala havsmiljökonventionerna Helcom och Ospar fått en förstärkt roll att ta fram jämförbara metoder för bedömning av såväl mänskliga aktiviteter som havsmiljöns status. Regeringen hänvisar i budgetpropositionen till att Ospar färdigställde sin s.k. Intermediate Assessment 2017 som är Osparkonventionens statusbedömning för Nordostatlanten och att Helcom färdigställt statusbedömningen för (Holas II). Båda dessa bedömningar utgör enligt regeringen underlag för den nationella statusbedömningen i enlighet med havsmiljödirektivet. Enligt budgetpropositionen är internationella samarbeten viktiga för att minska tillförseln av kväve och fosfor till havet. Enligt regeringen arbetar därför bl.a. inom Helcom för skydd av miljö. Vid Helcoms ministermöte beslutades enligt regeringen att en strategi för återcirkulering av näringsämnen ska tas med syfte att minska tillförseln av näringsämnen till havet. Helcoms ministermöte beslutade även att aktionsplanen för ska uppdateras . Planen ska också innehålla nödvändiga åtgärder för att uppnå målet om att ska vara opåverkad av övergödning. Regeringen påtalar även i budgetpropositionen problemet med förekomst och tillförsel av marint skräp.