bet · H601KU31 · 2019-04-12 00:00:00 — arbete med lokala samverkansöverenskommelser och medborgarlöften m.m. bör enligt utskottet kompletteras med att kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet får en tydligare reglering i lag. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2017/18:213). Av regeringens skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder framgår att ärendet bereds inom . Under det förra gjorde efter förslag från utskottet ett tillkännagivande till regeringen om kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet. Det finns därför enligt utskottet inte anledning att nu föreslå ytterligare tillkännagivanden om lokalt brottsförebyggande arbete. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. Den kommunala självstyrelsen, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 1. Den kommunala självstyrelsen är en central och viktig princip som har urholkats genom medlemskap i unionen. Detta sker genom tvingande lagstiftning som varken kommunernas, regionernas eller politiker kan påverka. Tydliga exempel på EU:s överstatlighet finns bl.a. i kommunallagens bestämmelser om valbarhet och rösträtt. Genom Lissabonfördraget är kommuner och regioner tvingade att låta personer som saknar svenskt medborgarskap få rösta och ställa upp i val. Vår uppfattning är att sådana rättigheter ska vara förbehållna personer med svenskt medborgarskap. Kommunerna bör också återfå den makt som tagits ifrån dem genom lagstiftning som tvingar kommunerna att ta emot ett stort antal flyktingar och ensamkommande. Genom sådan lagstiftning binder staten kommunerna vid långsiktiga ekonomiska och sociala åtaganden som får stora negativa konsekvenser. Regeringen bör återkomma till med konkreta förslag på hur den kommunala självstyrelsen kan stärkas. Undantag från lokaliseringsprincipen för bredbandsutbyggnad, punkt 2 (M, KD) av (M), Skånberg (KD), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2288 av och (båda M), 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 77, 2018/19:2900 av m.fl. (M) yrkande 33 och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 56, 2018/19:658 av (M) yrkande 1 och 2018/19:658 av (M) yrkande 2. På flera platser i landet har det uppmärksammats att kommunallagens lokaliseringsprincip sätter käppar i hjulet för de kommunala stadsnät som vill erbjuda fiberlösningar till de som bor på andra sidan av en kommungräns. Lokaliseringsprincipen hämmar stadsnätens utveckling och i förlängningen även bredbandsutbyggnaden på landsbygden. För att uppnå statens bredbandsmål och underlätta för alla att få tillgång till bredband måste nödvändiga justeringar göras i lagstiftningen. Vi menar, i likhet med , att ett undantag från lokaliseringsprincipen bör införas för att möjliggöra utbyggnad av bredband över kommungränserna. Regeringen bör skyndsamt återkomma till med ett lagförslag som tillgodoser det anförda. Antalet ledamöter och ersättare i fullmäktige, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 6. I kommunallagen finns bestämmelser som reglerar antalet ledamöter och ersättare i fullmäktige. Reglerna, som bl.a. anger det minsta tillåtna antalet ledamöter i fullmäktige, är inte tillräckligt flexibla. Vi menar därför att dessa regler bör ses över. Utgångspunkten för översynen bör vara att öka kommunernas och regionernas handlingsutrymme i detta avseende som en god medborgerlig förankring garanteras. Partistöd och politiska tjänster, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 13. Det kommunala partistödet får enligt kommunallagen inte utformas så att det otillbörligt gynnar eller missgynnar ett parti. Vid fördelningen av partistödet ska hänsyn tas till stöd i form av tillhandahållande av fria lokaler och annan kostnadsfri service som kommunen eller lämnar. Det är emellertid inte nödvändigt att sätta ett exakt pris på denna typ av stöd. Vi menar att utgångspunkten måste vara att partistödet ska fördelas så rättvist som möjligt. Om ett parti har tillgång till kommunalrådstjänster, politiska sekreterare och kontorslokaler bör det partiets stöd minskas i förhållande till partistödet till partier som inte har sådana förmåner. Reglerna om partistöd bör därför utformas så att det inte heller i praktiken är möjligt att gynna eller missgynna något parti. Politiska tjänster skulle t.ex. kunna fördelas mer rättvist genom en striktare koppling till antalet mandat. Den nuvarande ordningen omfattas inte av några formkrav på hur stödet ska redovisas. För att underlätta redovisningen såväl för de politiska partierna som för fullmäktige och allmänheten bör en standardiserad mall utformas. Minoritetsskydd, punkt 10 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motion 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 8 i denna del. Reglerna om extra val till fullmäktige bör ändras så att extra val ska hållas om minst hälften av de närvarande ledamöterna röstar för det. Det är en rimlig utgångspunkt att den styrande politiska ledningen har ett ansvar för att samtala och förhandla med de övriga partierna så att den i vart fall tolereras av majoriteten. Regeringen bör även säkerställa att det finns ett mycket starkt minoritetsskydd för interpellationer. Det skulle t.ex. kunna krävas att fem sjättedelar av fullmäktiges ledamöter röstar emot att en interpellation ska få ställas för att så ska bli fallet. Styrelsens ställning i förhållande till övriga nämnder, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 11. Genom den nya kommunallagen har fullmäktige fått möjlighet att bestämma att styrelsen får fatta beslut om särskilt angivna förhållanden som rör andra nämnders verksamhet. Vi menar att de nya bestämmelserna om styrelsens ställning har medfört ett otydligt ansvarsutkrävande. Vi vill också framhålla att nämnderna i flertalet fall har bättre kunskap inom sina respektive ansvarsområden än styrelsen, som har ett mer övergripande ansvar. De nya reglerna riskerar därför att leda till dåligt underbyggda beslut. Mot denna bakgrund anser vi att en lagändring bör göras som innebär en återgång till tidigare lagstiftning när det gäller styrelsens ställning i förhållande till övriga nämnder. Förtroendevaldas rätt till insyn, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 12. I en kommun fattas många beslut med stöd av delegation. Med ett delegationsbeslut bör det enligt vår mening alltid följa en återrapporteringsplikt till nämndens ledamöter, och det bör finnas regler som säkerställer förbättrad tydlighet. Det finns flera skäl till detta. Ett sådant skäl är att flera kommuner har valt att delegera politiskt känsliga beslut till ordförande, presidium eller tjänstemän som man har varit väldigt sparsam med att redogöra för ärendets hantering i nämnden. En ledamot av en nämnd kan då vara ovetande om vilka beslut som har fattats. I vissa fall kan beslutet dessutom vara fattat med stöd av ett otydligt delegationsbeslut. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Kommunala folkomröstningar, punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2018/19:89 av (SD). Kraven för att väcka ett ärende om att hålla en folkomröstning är för högt ställda. Enligt vår mening bör gränsen sänkas för hur stor andel av kommuninvånarna som behöver underteckna ett folkinitiativ för att få till stånd en folkomröstning. Dessutom bör möjligheten att införa en ordning med elektronisk namninsamling utredas. Namninsamlingen skulle t.ex. kunna ske med hjälp av en teknisk plattform som tillhandahålls av kommunen och där medborgarna legitimerar sig med bank-id. Ekonomisk förvaltning, punkt 16 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 2. Kommunallagens krav på en ekonomi i balans behöver förtydligas. Det är enligt vår mening helt grundläggande att de gemensamma kommunala och regionala resurserna i första hand går till kärnverksamheten. Kommunens skattebetalare ska inte behöva förvandlas till ofrivilliga riskkapitalister genom att politiker investerar pengar i osäkra ekonomiska projekt som riskerar att bli förlustaffärer. Det finns flera exempel på kommuner som har investerat pengar i verksamheter som ur ett ekonomiskt perspektiv är alltför riskfyllda. Om kommuner eller regioner vill göra investeringar i verksamheter som ligger utanför kärnverksamheten bör utgångspunkten vara att det inte ska leda till någon ekonomisk förlust för kommunens eller regionens invånare. Det bör därför finnas tydligare krav på kommunerna och färre möjligheter att göra undantag från balanskravet. Revision, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2018/19:445 av och (båda SD) yrkande 5 och 2018/19:598 av (M). Vissa kommuner har genom att låta oppositionen i fullmäktige utse lekmannarevisorer bidragit till bättre ekonomisk öppenhet och transparens. På detta vis undviker man risken att majoriteten utser revisorer från de egna politiska leden. En annan möjlighet är att oppositionen ges rätten att tillsätta majoriteten av revisorerna. Vi anser att det bör utredas vilken ordning som är den bästa och hur revisionen kan säkerställa och stärka oppositionens granskande roll och bli en garanti för att de partier som inte sitter i det politiska styret ges en ökad insyn i den löpande ekonomin. Lokalt brottsförebyggande arbete, punkt 20 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 12. Den grova brottsligheten och ungdomsbrottsligheten breder ut sig och skapar otrygghet i hela landet och särskilt i vissa utsatta områden. Grunden i att bekämpa grov brottslighet är en väl fungerande polis och en stärkt rättskedja. Det bästa sättet att skapa trygghet och säkerhet är emellertid att genom ett förebyggande arbete bekämpa brott redan innan de har begåtts. Jag vill att kommunerna ska ta ett större ansvar för det brottsförebyggande arbetet genom att involvera fler aktörer, såsom ordningsvakter och fastighetsägare. Kommunerna bör även ha ett brottsförebyggande perspektiv i arbetet med detaljplaner och öka användningen av s.k. BID-samarbeten som är en internationellt etablerad metod för samverkan mellan privat och offentlig sektor. En annan åtgärd som bör vidtas är att se över möjligheterna att träffa överenskommelser mellan staten och ett antal kommuner där man går in långsiktigt med åtgärder i utsatta områden. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Lokalt brottsförebyggande arbete, punkt 20 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 4. Det brottsförebyggande arbetet behöver långsiktighet och förankring i den lokala miljön där arbetet bedrivs. Därför har kommunerna och andra lokala aktörer en nyckelroll i det brottsförebyggande arbetet. Jag anser att lagen behöver förtydligas så att kommunerna får en uttalad uppgift att arbeta brottsförebyggande inom ramen för sina ansvarsområden. finns det bestämmelser i socialtjänstlagen som belyser ansvaret för stöd till brottsoffer, och kommunerna har också ett särskilt ansvar för unga. Däremot finns det skilda uppfattningar inom kommunsektorn om hur långt kommunernas ansvar sträcker sig för de brottsförebyggande insatserna i stort. För att skapa och upprätthålla tryggheten lokalt måste det finnas en samverkan där både kommun och polis deltar. arbete med lokala samverkansöverenskommelser och medborgarlöften m.m. bör kompletteras med att kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet får en tydligare reglering i lag. Jag anser att frågan är så viktig att det på nytt bör göras ett tillkännagivande till regeringen. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 2018/19:89 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändra kommunallagen för att underlätta folkinitiativ och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:125 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återta den kommunala självstyrelsen och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om verksamhet och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om oppositionens inflytande och insyn i den ekonomiska förvaltningen och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om insyn i kommunala och regionala bolag och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tomma stolar och politiska vildar och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om antalet ledamöter och ersättare i fullmäktige och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en rättvisare fördelning av partistöd och politiska tjänster och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka minoritetsskyddet och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommunala och regionala misstroendeförklaringar och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommunala folkomröstningar och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om styrelsernas och nämndernas ansvarsfördelning och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om förtroendevaldas rätt till insyn och tillkännager detta för regeringen. 13.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om redovisning av partistöd och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:341 av (SD): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att harmonisera kommunfullmäktigesammanträden till och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:445 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla partier med representation i en folkvald församling också bör ges närvarorätt i dess nämnder, utskott och styrelser och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att partitillsatta positioner i primär- och sekundärkommuner bör bli partimandat och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att harmonisera kommunfullmäktigesammanträden till och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att revisorer som granskar politiker inte ska tillsättas av politiker och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:463 av (L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en omfattande kommunsammanslagning och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:514 av och (båda L): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda och sedermera införa medborgerlig förslagsrätt till kommun- och och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta bort möjligheten till medborgarförslag i kommunallagen i samband med införandet av medborgerlig förslagsrätt och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:598 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av förstärkt revision i landets kommuner och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:658 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att införa ett generellt undantag för lokaliseringsprincipen då det gäller bredbandsutbyggnad och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp effekten och samhällsnyttan av ett eventuellt införande av ett generellt undantag för lokaliseringsprincipen då det gäller bredbandsutbyggnad och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1005 av Boriana (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att avskaffa länsstyrelserna och överföra deras uppgifter till lokala och regionala organ respektive andra statliga myndigheter och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att göra till försöksregion för avskaffandet av länsstyrelserna och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2288 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att justera kommunallagen för att skapa gynnsammare förutsättningar för fiberutbyggnad och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2425 av m.fl. (C): 21.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta för nya former av kommunala samarbeten för att förbättra invånarnas service och tillkännager detta för regeringen. 28.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur funktioner, ansvar och finansiering för ett antal statliga uppgifter som beslutas av statliga myndigheter och statens regionala organ kan föras över till motsvarande regions folkvalda parlament, och detta tillkännager för regeringen. 29.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att nya regioners gränser ska tillkomma på initiativ av de direkt berörda i de områden där nya regioner ska komma till stånd, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:2435 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en kraftfull regionalisering och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2596 av m.fl. (L): 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommunernas brottsförebyggande ansvar och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2734 av m.fl. (KD): 77.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en förändring av kommunallagens lokaliseringsprincip för kommunala stadsnät och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C): 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om brottsförebyggande arbete i kommunerna och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2900 av m.fl. (M): 33.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra nödvändiga justeringar i kommunallagen för att möjliggöra för bredbandsutbyggnad över kommungränser där så är lämpligt och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2901 av m.fl. (M): 56.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra nödvändiga justeringar i kommunallagen för att möjliggöra för bredbandsutbyggnad över kommungränser där så är lämpligt och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2982 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla partier med representation i en folkvald församling också bör ges representation i dess nämnder, utskott och styrelser och tillkännager detta för regeringen. Kommunala och regionala frågor På flera platser i har det uppmärksammats att kommunallagens lokaliseringsprincip sätter käppar i hjulet för de kommunala stadsnät som vill erbjuda fiberlösningar till dem som bor på andra sidan en kommungräns. och kommuner är exempel på detta. Kommuner och kommunala bolag får enligt lag bedriva verksamhet bara i den egna kommunen enligt lokaliseringsprincipen. Det är i grunden oftast en bra princip. Men om kommuner vill och tillåter kommunala bolag att bygga ut fiber över en kommungräns bör inte vi lagstiftare försvåra eftersom fiberutbyggnad är en prioriterad fråga för samhället, inte minst för landsbygden och i glest befolkade områden i främst norra . Vi moderater anser att lokaliseringsprincipen inte ska stå i vägen för att bygga bredband över en kommungräns i de fall det är den samhällsekonomiskt bästa lösningen. För att underlätta för alla att få tillgång till bredband vill vi göra nödvändiga justeringar i kommunallagen. Denna uppfattning delas av ansvarig myndighet, , som menar att kommunala stadsnät bör ges möjlighet att bygga ut fibernät i gränsområden i en annan kommun som saknar tillgång till fiber och att ett undantag från lokaliseringsprincipen därför bör införas just för sådan utbyggnad. konstaterar också att kommunerna har en nyckelroll för bredbandsutbyggnaden i . De utredningar och analyser som har genomfört har bland annat resulterat i följande slutsatser. Det finns skäl att införa ett undantag från lokaliseringsprincipen för att möjliggöra för stadsnät att bygga ut fibernät i outbyggda områden i en angränsande kommun, som ligger i nära geografisk anslutning till nätverksamheten i den egna kommunen. Syftet med ett sådant undantag är att fånga upp hushåll och företag i områden där utbyggnaden inte är lönsam för andra nätägare men på grund av närheten till stadsnätet på andra sidan gränsen är intressant för det stadsnätet. Post- och förslag bereds inom . Fibertillgången skiljer sig i hög grad mellan olika län, mellan olika kommuner och inte minst mellan tätort och glesbygd samt mellan flerfamiljshus och enfamiljshus. Den återstående utbyggnaden kan därmed förväntas vara dyrare än den utbyggnad som genomförts och i regel vara svår att genomföra på marknadsmässig grund. Detta styrks av bland annat i rapporten i världsklass? - Regeringens insatser för att uppfylla det bredbandspolitiska målet. Där gör man iakttagelsen att är ett av de länder i världen där hushåll och företag har störst tillgång till internet via bredband men att det finns stora skillnader mellan stad och landsbygd. Därför bör vi underlätta på alla sätt vi kan för att få utbyggnaden av bredband att fortsätta. Frågan om lokaliseringsprincipen och ett eventuellt behov av undantag för att underlätta utbyggnaden av fiberinfrastruktur berördes också av Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin i betänkandet Bredband för in . Utredningen anser att utbyggnaden av bredbandsinfrastruktur med hög överföringshastighet behöver stimuleras om regeringens bredbandsmål ska nås. Om det målet är vi dessutom överens. Det skulle enligt utredningen kunna gynna utbyggnaden om ett undantag från lokaliseringsprincipen infördes. Vi är överens med regeringen om målen och vikten av en snabb, säker och total utbyggnad av bredband i hela landet.