bet · H701AU4 · 2019-12-12 00:00:00 — Utskottet anser att det inte finns skäl att rikta krav till regeringen på ytterligare förändringar på området, och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning och översyn av uppdrag Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen ska göra en översyn av uppdrag så att återgår till sitt grunduppdrag när det gäller personer med fysiska och intellektuella funktionsnedsättningar och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden som handlar om bl.a. flexjobb och insatser för personer i behov av teckentolk. Utskottet hänvisar bl.a. till genomförda förändringar på området. Jämför reservation 12 (M) och 13 (SD) samt särskilt yttrande 12 (KD) och 13 (L). anser i kommittémotion 2019/20:3190 av m.fl. att det dels bör göras en översyn av verksamhet när det gäller personer med intellektuell funktionsnedsättning, dels bör utredas om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget (yrkande 11). anser i kommittémotion 2019/20:819 av m.fl. att man bör se över möjligheten att införa någon form av flexjobb för den som har väsentligt eller permanent nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom (yrkande 22). I samma motion anser partiet att Arbetsförmedlingen använder sig av för att få bort nyanlända ur arbetslöshetsstatistiken. vill att återgår till kärnuppdraget att hitta arbetstillfällen åt personer med dokumenterad funktionsnedsättning (yrkande 23). Vidare anför i samma motion att möjligheterna att underlätta för personer i behov av teckentolk att komma in på arbetsmarknaden bör undersökas (yrkande 24). Partiet förespråkar också flexiblare insatser för att personer i behov av teckentolk ska få eller kunna behålla ett arbete (yrkande 25). I motion 2019/20:2777 anser (SD) att möjligheten till offentligfinansierade tolkar i arbetslivet bör utredas. I kommittémotion 2019/20:2742 av m.fl. framhåller Liberalerna att arbetet är en viktig del av livet och vuxenidentiteten och att ett arbete bidrar till förankring, livskvalitet och tillhörighet. Partiet anser att det finns skäl att samla ansvaret för att slussa ut unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden, inklusive ansvaret för aktivitetsersättningen, hos Arbetsförmedlingen (yrkande 16). Vidare menar att de arbetsmarknadspolitiska stöden för personer med funktionsnedsättning bör bli färre men mer flexibla (yrkande 17). Liberalerna anser därtill att tydligt ska vara till för dem som på grund av funktionsnedsättning står långt ifrån arbetsmarknaden (yrkande 18). (M) anför i motion 2019/20:1714 att det är viktigt att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden för människor med funktionsnedsättningar och att bl.a. se över situationen med lönebidragsanställningar för företag som inte har kollektivavtal. Utskottet vill inledningsvis framhålla det självklara i att alla människor ska ha möjlighet att utvecklas och stärkas i arbetslivet. Det är viktigt för den enskilde att ha ett jobb och känna delaktighet i hela samhällslivet, och det är viktigt för att motverka bristen på arbetskraft att allas förmåga att arbeta tas till vara. Utskottet kan dock konstatera att alltför många personer med funktionsnedsättning står utan sysselsättning. Enligt () undersökning om situationen på arbetsmarknaden för personer 16–med funktionsnedsättning är arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden betydligt lägre bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga än bland personer utan funktionsnedsättning. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga uppvisar enligt SCB:s undersökning också en högre arbetslöshet än befolkningen i övrigt. Utskottet konstaterar att gruppen personer med funktionsnedsättning således generellt har en mer utsatt ställning på arbetsmarknaden än personer utan funktionsnedsättning. Det är centralt att arbetsmarknadspolitiken har ett starkt fokus på att möjliggöra delaktighet i arbetslivet på lika villkor. Det kan röra sig om både anpassning av arbetsplatsen och ekonomiskt stöd till en arbetsgivare som anställer en person med funktionsnedsättning. För personer med funktionsnedsättning kan t.ex. subventionerade anställningar, eller lönestöd, som riktas till denna grupp spela stor roll för att möjliggöra inträde på arbetsmarknaden. Utskottet noterar att regeringen under den förra mandatperioden genomförde en rad satsningar för att stärka möjligheterna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Som exempel tillfördes medel till för att utöka omfattningen av de skyddade anställningarna. Vidare trädde förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i kraft . Förordningen har inneburit att regelverket för insatserna har förtydligats och fått ett tydligare fokus på alla individers möjlighet att utveckla sin arbetsförmåga. Vidare har lönetaket för subventionerade anställningar med lönebidrag höjts successivt. Utskottet noterar att regeringen har fortsatt på det spåret genom sitt beslut om att höja taket från till fr.o.m. . Regeringen har därefter beslutat att ytterligare höja taket för lönebidrag och offentligt skyddat arbete från . Höjningen till är enligt regeringen det sista steget av en harmonisering av taken i lönebidrag, introduktionsjobb, extratjänster och nystartsjobb. Utskottet välkomnar den här typen av tydligt riktade insatser för att inkludera fler personer på arbetsmarknaden och ge dem möjlighet till arbete utifrån sina förutsättningar. Som utskottet redogjort för ovan i avsnittet om Arbetsförmedlingen ska ansvaret för funktionshindersfrågor inom arbetsmarknadspolitiken även i fortsättningen ligga på Arbetsförmedlingen. Det är centralt att värna detta uppdrag, och utskottet välkomnar att regeringen avser att i regleringsbrevet ge myndigheten i uppdrag att redovisa hur den säkerställer nödvändig kompetens för att ge fungerande stöd till personer med funktionsnedsättning. Utskottet kommer att följa denna fråga noga. Med anledning av yrkande om s.k. flexjobb vill utskottet hänvisa till den utredning som regeringen tillsatte under förra mandatperioden med uppdrag att se över om det behövs flexiblare insatser för att förbättra möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att komma i arbete eller behålla ett arbete. Utredningens bedömning i betänkandet Flexibel rehabilitering (SOU 2018:21) är att inga förändringar i regelverket behövs eftersom regelverket redan tillåter flexibla insatser. Utskottets uppfattning avviker inte från vad som framkommer i utredningen i denna del. Utskottet vill understryka att funktionshinderspolitiken är tvärsektoriell och att stöd och insatser för tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning aktualiseras inom många olika politikområden. Utskottet vill i detta sammanhang lyfta fram det arbete som för funktionshinderspolitiken bedrivit och som presenterats i betänkandet Styrkraft i funktionshinderspolitiken (SOU 2019:23). Betänkandet har remissbehandlats och bereds utredningens förslag inom . När det särskilt gäller yrkandena om personer i behov av teckentolk kan utskottet inte annat än instämma i att det är viktiga frågor för arbetsmarknadspolitiken att beakta. Utskottet för sin del förutsätter att regeringen kommer att fortsätta sitt målinriktade arbete med att förstärka insatserna för dem som står långt ifrån arbetsmarknaden. Alla som kan jobba ska ges möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma det uppdrag som regeringen gett Myndigheten för delaktighet (MFD) att informera om tolktjänst i arbetslivet (S2016/02162/FST, S2018/03798/FST). Uppdraget löper över perioden –2020 och har till syfte att öka delaktigheten i arbetslivet för personer med dövhet, dövblindhet eller nedsatt hörsel genom att informera arbetsgivare samt andra berörda aktörer om ansvar och insatser för att tillhandhålla tolk och andra stöd. I uppdraget ingår även att informera om teknik och tjänster, främja utveckling och innovation samt redovisa goda exempel. Parallellt med detta uppdrag har fått ett uppdrag att administrera och fördela medel till ökade möjligheter till tolktjänst i arbetslivet (S2016/02162/FST, S2018/03797/FST). Flera av motionsyrkandena i detta avsnitt, bl.a. från och Liberalerna, avser Samhall AB:s roll för att förbättra förutsättningarna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Utskottet vill framhålla att sedan starten har spelat en viktig roll för många människor med olika typer av funktionsnedsättning och för den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Som tas upp i motionerna är det enligt utskottet angeläget att värna och utveckla verksamheten. Utskottet ställer sig bakom Liberalernas förslag om att tydligt ska vara till för dem som på grund av funktionsnedsättning står långt ifrån arbetsmarknaden. Utskottet anser mot denna bakgrund att regeringen ska göra en översyn av uppdrag så att återgår till sitt grunduppdrag när det gäller personer med fysiska och intellektuella funktionsnedsättningar. Det som utskottet nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottets ställningstagande när det gäller översyn av uppdrag innebär bifall till motion 2019/20:2742 yrkande 18 och delvis bifall till motion 2019/20:3190 yrkande 11 i denna del och motion 2019/20:819 yrkande 23. Utskottet konstaterar sammantaget att regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Utskottet sätter sin tillit till att regeringen kommer att fortsätta föra en politik som stärker möjligheterna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Övriga motionsyrkanden avstyrks på den grunden. Särskilt om insatser för utsatta EU-medborgare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. uppdraget till den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare och Arbetsförmedlingens arbete inriktat på denna grupp. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande regelverk för den fria rörligheten för EU/EES-medborgare. Jämför reservation 14 (V). framför i partimotion 2019/20:2578 av m.fl. kritik mot den förda politiken i fråga om utsatta EU-medborgare. Partiet anser att regeringen bör prioritera arbetsmarknadspolitiska insatser inom politiken för utsatta EU-medborgare och ge den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare i uppdrag att arbeta med arbetsmarknadspolitiska insatser och att samverka med Arbetsförmedlingen (yrkande 15). Enligt partiet bör det säkerställas att handläggare vid Arbetsförmedlingen har den kunskap som krävs för att bemöta utsatta EU-medborgare så att rättighetsperspektivet genomsyrar Arbetsförmedlingens uppdrag (yrkande 16). anser också att regeringen bör förtydliga Arbetsförmedlingens ansvar för gruppen utsatta EU-medborgare och skyldigheter att ge stöd genom långsiktiga insatser (yrkande 17). Vidare anser partiet att regeringen bör se över möjligheten att införa en rätt till ersättning under insatser riktade mot utsatta EU-medborgare (yrkande 18). Partiet anser också att regeringen ska verka för att det inom Europeiska socialfonden plus (ESF+) blir möjligt att använda medlen till att kombinera olika insatser och arbeta transnationellt utifrån ett helhetsperspektiv samt att det ska bli möjligt att använda medlen till arbetsmarknadsinsatser för utsatta EU-medborgare (yrkande 24). Utskottet vill inledningsvis markera att situationen för utsatta EU-medborgare är djupt bekymrande. Det är en komplex och angelägen fråga och handlar om personer som ofta lever i stor social och ekonomisk utsatthet. Huvudspåret enligt utskottet är att den fria rörligheten för EU/EES-medborgare ska värnas. I det ligger att det till den fria rörligheten hör ett regelverk som är viktigt att förhålla sig till. Till skillnad från , som ger uttryck för att det vilar ett ansvar på att ge utsatta EU-medborgare ett långsiktigt socialt skydd, menar utskottet att det främsta ansvaret för dessa personers välfärd vilar på deras hemländer. Syftet med den fria rörligheten har aldrig varit att människor och utan möjlighet till egen försörjning ska kunna uppehålla sig i andra EU-länder. Varje medlemsland i EU har att se till att dess medborgare får ett rimligt socialt skydd. Den situation som råder för utsatta EU-medborgare är enligt utskottet en fråga som måste angripas brett och med en palett av olika åtgärder. Det handlar bl.a. om ökad samverkan inom EU, samarbetsavtal för förbättrade levnadsvillkor i hemländerna samt olika insatser i . Enligt utskottet finns lösningen i de utsatta EU-medborgarnas hemländer, där förändringar måste till på strukturell nivå. Utskottet kan konstatera att en rad åtgärder inriktade på gruppen utsatta EU-medborgare har vidtagits i . För att samordna arbetet med utsatta EU/EES-medborgare som vistas tillfälligt i tillsatte regeringen en nationell samordnare med uppdrag att stödja det arbete som utförs av bl.a. myndigheter, kommuner och organisationer som möter utsatta EU-medborgare som vistas tillfälligt i (dir. 2015:9). Uppdraget redovisades , och samordnarens uppdrag tog därmed slut. Samordnaren framhöll att behovet av samverkan kvarstår och att det är angeläget att samarbetsformer mellan det offentliga och civila samhället utvecklas. Samordnaren rekommenderade bl.a. att länsstyrelserna skulle ges ett uppdrag att regionalt samordna arbetet med utsatta EU-medborgare och att i skulle ges ett mer övergripande uppdrag. Regeringen gav i i uppdrag att –2017 utveckla samverkan och samordna det arbete som bedrivs när det gäller medborgare inom EU/EES som vistas tillfälligt i utan uppehållsrätt (S2016/02578/FST). tillsatte en samordnare för uppdraget, och lanserades webbplatsen . Webbplatsen är en gemensam plattform mellan flera myndigheter och representanter för Kommuner och Regioner och innehåller information om relevant lagstiftning och om rättigheter för och stöd till EU-medborgare som befinner sig i . Arbetsförmedlingen är en av de myndigheter som finns med som samverkande aktör. Uppdraget till i att driva den nationella samordningen har därefter förlängts . Uppdraget omfattar nu även ett ansvar att främja och underlätta samverkan på lokal nivå mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer genom att upprätta kontaktnät och genom att ge information och rådgivning. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . har också undertecknat samarbetsavtal med såväl som på områdena jämställdhet, barnrätt och social välfärd. Samarbetsavtalen syftar till att utbyta erfarenheter och goda exempel mellan länderna och underlätta samarbete mellan frivilligorganisationer i respektive land. Enligt regeringen har avtalen lett till ett gott samtalsklimat, stärkt relationer med länderna och fungerat som en plattform för samtal om utsatta EU-medborgare. När det gäller förslaget till förordning om Europeiska socialfonden plus (ESF+) vill utskottet hänvisa till den överläggning med regeringen som hölls om förslaget (prot. 2018/19:13). Ett enigt utskott ställde sig bakom regeringens ståndpunkt som bl.a. lyfte vikten av att främja lika möjligheter och icke-diskriminering, särskilt för minoritetsgrupper, och att stöd för att minska materiell fattigdom bör riktas till de minst utvecklade regionerna i EU. Utskottet välkomnar sammantaget det viktiga arbete som pågår för att förbättra situationen för utsatta EU-medborgare och ser inte skäl att begära att regeringen vidtar åtgärder i enlighet med förslag. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. begränsning av tiden med arbetslöshetsersättning, införande av en 100-dagarsregel och taket i arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående förändringsarbete. Jämför reservation 15 (M) och 16 (SD) samt särskilt yttrande 14 (V), 15 (KD) och 16 (L). påpekar i kommittémotion 2019/20:3190 av m.fl. att en hög arbetslöshetsersättning förlänger arbetslöshetsperioderna eftersom det leder till att människor skjuter upp sitt jobbsökande eller ställer högre krav för att acceptera ett nytt jobb. Partiet anser att det är viktigt att taknivåer och avtrappning tydligt uppmuntrar till att söka och skaffa jobb. Partiet menar att arbetslöshetsförsäkringen bör förändras för att bli en effektiv omställningsförsäkring (yrkande 2). vill i kommittémotion 2019/20:811 av m.fl. att den s.k. 100-dagarsregeln återinförs, dvs. att det ska vara möjligt att begränsa sitt geografiska sökområde (yrkande 8). och (båda S) anser i motion 2019/20:1402 att regeringen bör få i uppdrag att se över möjligheten att höja taket för arbetslöshetsförsäkringen. Även (S) betonar i motion 2019/20:2138 vikten av högre ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen och föreslår att en indexeringsmodell baserad på konsumentprisjusteringar utreds. m.fl. (S) efterfrågar i motion 2019/20:2272 en översyn av hur karenstiden i arbetslöshetsförsäkringen fungerar. (M) föreslår i motion 2019/20:2172 att man ser över möjligheterna för arbetslöshetskassorna att erbjuda sina medlemmar insatser som kan bidra till att förhindra att de blir arbetslösa. (M) vill i motion 2019/20:2960 att regeringen ser över möjligheterna att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. och (båda C) föreslår i motion 2019/20:407 att regelverket förtydligas så att egenanställda får rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen vid deltidsarbetslöshet på samma sätt som andra anställda (yrkande 2). (C) anser i motion 2019/20:197 att snedvridningarna i arbetslöshetsförsäkringen för företagare och blivande företagare bör ses över (yrkande 2). (MP) föreslår i motion 2019/20:2451 att arbetslöshetsförsäkringen görs obligatorisk. Arbetslöshetsförsäkringen har enligt utskottet en central roll i arbetsmarknadspolitiken. Ett väl fungerade ersättningssystem genom arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet är viktigt för att ge ekonomisk trygghet till den som förlorar sitt arbete och för att stimulera omställning på arbetsmarknaden. Som utskottet konstaterat tidigare, senast i betänkande 2018/19:AU6, finns det utmaningar för arbetsmarknadspolitiken när det gäller att utforma en arbetslöshetsförsäkring som är anpassad för dagens arbetsmarknad. Regeringen bedrev under förra mandatperioden ett aktivt förändringsarbete på området. Som exempel höjde regeringen både taket i den inkomstrelaterade ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen och grundbeloppet. Regeringen förbättrade vidare möjligheten till ersättning för deltidsarbetslösa och sänkte karensvillkoret inom arbetslöshetsförsäkringen . Det har också skett förändringar när det gäller regleringen av förtroendeuppdrag i arbetslöshetsförsäkringen så att den som åtar sig ett förtroendeuppdrag kan förutse hur det påverkar rätten till ersättning. som dessa förändringar har genomförts kan utskottet se att det fortfarande finns mer att göra. Alldeles för många har inte tillgång till det viktiga skydd som arbetslöshetsförsäkringen innebär, antingen om det beror på att fler arbetslösa har en svag anknytning till arbetsmarknaden och inte har kunnat arbeta tillräckligt mycket för att kunna få ersättning, eller om försäkringen inte är utformad för att möta dagens arbetsliv där fler går in i och ut ur arbete. Det är tydligt att vi har en situation där arbetslöshetsförsäkringen inte är fullt ut anpassad till förhållandena på dagens arbetsmarknad med en mängd olika anställnings- och uppdragsformer. Som utskottet tidigare framhållit kan en väg framåt vara en arbetslöshetsförsäkring som grundas på inkomstuppgifter i stället för arbetsvillkor. En sådan ordning skulle kunna öka förutsebarheten i de enskildas försäkringsskydd och skapa förutsättningar för träffsäkra kvalifikationsvillkor. Den inriktningen slås också fast i direktiven för den pågående Utredningen om en ny arbetslöshetsförsäkring (A 2018:01). Enligt de direktiv som beslutades av regeringen (dir. 2018:8) ska utredningen bl.a. analysera och lämna förslag till hur en arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster kan utformas. Utredaren ska även analysera och lämna förslag till hur villkoren i arbetslöshetsförsäkringen kan utformas så att fler kvalificerar sig för arbetslöshetsersättning. Av direktiven framgår även att det bör övervägas hur omställningsprincipen kan förstärkas. Utredaren ska analysera om förändringar bör göras av hur länge och med vilken storlek arbetslöshetsersättning bör lämnas. Ytterligare en del av utredningens uppdrag är att analysera och eventuellt lämna förslag om att återinföra 100-dagarsregeln. Behovet av en arbetslöshetsförsäkring som är anpassad för dagens arbetsmarknad är också en fråga som finns med i den sakpolitiska överenskommelse som Socialdemokraterna, träffade om politikens inriktning på flera områden. När det gäller arbetslöshetsförsäkringen anges att denna ska reformeras i linje med en flexicuritymodell och öppnas för fler som arbetat. Det slås också fast att arbetslöshetsförsäkringen ska baseras på inkomster och trappas ned samt fasas ut i takt med arbetslöshetens längd. fattade regeringen beslut om tilläggsdirektiv och gav Utredningen om en ny arbetslöshetsförsäkring i uppdrag att särskilt analysera och föreslå hur arbetslöshetsersättningen kan trappas ned tydligt i takt med arbetslöshetens längd (dir. 2019:34). Utskottet följer utredningens arbete med stort intresse och ser fram emot att ta del av utredningens överväganden och förslag. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag i sin helhet . Utskottet kan sammantaget konstatera att det pågår ett omfattande utredningsarbete när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet anser att detta bör avvaktas och att det inte finns skäl att rikta krav på ytterligare förändringar på området. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden i detta avsnitt. Fler vägar till jobb, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 23 och 2019/20:245 av och (båda C) yrkande 2, 2019/20:2799 av Gulan Avci m.fl. (L), 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 6, 2019/20:3114 av (M), 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 16 och 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 5. anser att sänkta trösklar för att starta och driva företag är viktigt för att skapa fler och bredare vägar till jobb och för att förbättra möjligheterna till omställning. Vi vill därför se en rad förändringar för att fler företag ska kunna starta och växa i , och vi anser att det regeringen gör inte är tillräckligt. För många kan t.ex. egenanställning vara ett bra alternativ och också fungera som en bro in i företagande. Brist på information pekas dock ofta ut som en anledning till att fler inte utnyttjar möjligheten att bli egenanställda. Det finns särskilt behov av att informera om vad det innebär att kombinera egenanställning med ersättning från arbetslöshetsförsäkringen så att osäkerhet om vad som gäller inte gör att arbetssökande avstår från denna möjlighet. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag så att fler vågar prova på att starta företag eller bli egenanställda i enlighet med vad som utvecklas i vår motion. Fler vägar till jobb (L) Fler vägar till jobb, punkt 1 (L) av Gulan Avci (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2799 av Gulan Avci m.fl. (L) och 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 5 och 2019/20:245 av och (båda C) yrkande 2, 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 6, 2019/20:3114 av (M), 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 23 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 16. Inom ramen för januariavtalet arbetar Liberalerna för att fler ska få sitt första arbete genom en rad insatser för att sänka trösklarna.