bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslog regeringen en satsning på avgiftsfri gynekologisk cellprovsscreening. Landstingen skulle kompenseras med för detta (prop. 2017/18:1, bet. 2017/18:1, rskr. 2017/18:121). I budgetpropositionen föreslog regeringen att landstingen skulle tillföras för samma ändamål (prop. 2018/19:1, bet. 2018/19:SoU1, rskr. 2018/19:111). Nationell arbetsgrupp för diabetes ersätter nationellt programråd för diabetes De nationella programråden vid Kommuner och Landsting (SKL) har tidigare fungerat som ett komplement till kunskapsstrukturerna på regional nivå. Deras uppgift har varit att bl. – ta fram mål och indikatorer för vårdens kvalitet – identifiera och sprida framgångsfaktorer – ta fram och revidera kunskapsunderlag såsom nationella vårdprogram, standardiserade vårdplaner och riktlinjer – följa upp och analysera kunskapsutvecklingen och variationer i vårdpraxis. Det tidigare nationella programrådet för diabetes har tagit fram studier, framgångsfaktorer och nationella kunskapsstöd som ska bidra till en jämlik vård för patienter med diabetes. Programrådet har identifierat framgångsfaktorer hos landsting och vårdenheter med särskilt goda resultat för diabetesvården. Som tidigare nämnts i betänkandet har regionerna med stöd av SKL etablerat ett nytt gemensamt system för kunskapsstyrning med 23 nationella programområden. De tidigare programråden ingår numera som nationella arbetsgrupper i nationella programområden (NPO). Exempelvis ingår det tidigare programrådet för diabetes numera som en nationell arbetsgrupp i programområdet för endokrina sjukdomar. Se s. 59 i detta betänkande. Nationella riktlinjer för diabetes nationella riktlinjer för diabetesvård innehåller rekommendationer om riktad screening, prevention och levnadsvanor, glukoskontroll, hjärt-kärlsjukdomar, omvårdnad, diabeteskomplikationer samt diabetes och graviditet. Riktlinjerna vänder sig till beslutsfattare och profession inom området. genomförde en översyn av riktlinjerna 2017. Översynen har lett till nya och uppdaterade rekommendationer om glukossänkande läkemedelsbehandling vid typ 2-diabetes samt om viktminskande kirurgi vid fetma. I frågor om läkemedelsbehandling samverkar med , som parallellt tar fram behandlingsrekommendationer inom samma område. Nationell strategi för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar Regeringens satsning för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar pågick –2017. Tillsammans med företrädare för professions- och patientorganisationer, landsting och berörda myndigheter togs det fram en nationell strategi för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar. hade regeringens uppdrag att genomföra insatser för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar. slutredovisade det uppdraget i rapporten för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar – slutrapport (2018). I rapporten nämns att erfarenheterna av arbetet med uppdraget är goda och att det har varit bra att lyfta en eftersatt patientgrupp och lämpligt att fokusera på patientcentrerad vård, kunskapsbaserad vård, prevention och tidig uppmärksamhet. Som en del i ovan nämnda uppdrag beviljade () i statsbidrag för att översätta och sprida () material om matvanors betydelse för cancerprevention i med syftet att höja kunskapsnivån kring kostens betydelse hos personal inom hälso- och sjukvården. beviljades DRF statsbidrag om för att fortsätta arbetet med kunskapsspridning om cancerprevention, utveckling av samarbeten med myndigheter, organisationer och patientföreningar, vidareutveckling av informationsmaterial samt framtagande av behandlingsriktlinjer för nutrition vid sekundärprevention . är en yrkesförening för dietister. Föreningen arbetar med syftet att bl.a. utveckla nutritionsbehandling inom såväl sluten som öppen vård samt inom nya diagnosområden och att utveckla och delta i det förebyggande hälsoarbetet i samhället och sjukvården när det gäller hälsosamma matvanor och övriga levnadsvanor, t.ex. fysisk aktivitet. () är världsledande inom forskningsområdet cancerprevention med fokus på kost, vikt och fysisk aktivitet. Organisationen arbetar med att ta fram evidensbaserade råd och rekommendationer för cancerprevention för att sprida kunskap inom området till befolkningen och till hälso- och sjukvårdspersonal. nationella för måltider inom vård, skola och omsorg verkar bl.a. för att stödja arbetet med sjukhusens måltider. uppdrog regeringen till att genom centrumet verka för en fortsatt utveckling av de offentliga måltiderna i linje med vad som anges i livsmedelsstrategin (N/2017/02351/SUN). Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Uppdrag att stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor för att förebygga kroniska sjukdomar beslutade regeringen att ge i uppdrag att i samverkan med professionens organisationer stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor i hälso- och sjukvården (S2017/07515/FS). Uppdraget ska ske i samråd med SKL i de delar som rör genomförandet av förebyggande insatser i relevanta överenskommelser. I uppdraget ingår även att fördela medel till professionens organisationer för insatser som ska stödja genomförandet av de nationella riktlinjerna. Uppdraget ska redovisas till . Delredovisningar ska lämnas , 2020 och 2021. De nationella vårdprogrammen inom cancervården bygger på medicinsk kunskap och ger rekommendationer om utredning, behandling, omvårdnad, rehabilitering och uppföljning av patienter (). Det nationella vårdprogrammet för cancerrehabilitering uppdaterades . Av det uppdaterade vårdprogrammet framgår att alla patienter med cancer bör erbjudas cancerrehabilitering under hela vårdprocessen. redovisade ett regeringsuppdrag (S2018/03081/SF [delvis]) att i samverkan med RCC (regionala cancercentrum) analysera och lämna förslag på hur myndigheten kan bidra till förbättrade möjligheter till återgång i arbete för personer i cancerbehandling. Av sammanfattningen framgår att generella önskemål från de enskilda som lämnades vid en workshop var mer information och bättre framförhållning och att ska vara mer tillgänglig för den enskilde och för arbetsgivaren samt att dessa två aktörer ska samverka med hälso- och sjukvården om hur planen ser ut så att inte olika planer krockar och fördröjer rehabiliteringsprocessen. konstaterar att mycket av den information som efterfrågats på workshopen finns , men på olika platser, och att myndighetens roll är att samordna andra aktörer och säkra att de tar ansvar. Myndigheten kan inte erbjuda insatser eller åtgärder. Regeringen lämnade en lagrådsremiss, Ny lag om koordineringsinsatser för vissa sjukskrivna patienter (se ds 2018:5). I remissen finns ett förslag till en ny lag med skyldighet för landstingen att erbjuda koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter som har ett särskilt behov av individuellt stöd för att kunna återgå till eller inträda i arbetslivet. Insatser ska ges inom hälso- och sjukvårdsverksamheten och bestå av personligt stöd, intern samordning och samverkan med andra aktörer. Koordineringsinsatserna ska bara ges om patienten samtycker till det och så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. En proposition är aviserad till . besvarade socialminister (S) en interpellation om en förstärkt nationell cancerstrategi (ip. 2018/19:31). Ministern anförde bl.a. följande när det gäller rehabilitering: Acko Ankarberg har frågat mig på vilket sätt jag och regeringen arbetar med beslut om att fullfölja arbetet med cancerstrategin, RCC och barncancervården? Jag är glad att Acko Ankarberg specifikt tar upp frågan om rehabilitering. Jag tror att detta är ett av de områden där vi har som mest att göra. Cancerstrategin är , och har det hänt väldigt mycket just på rehabiliteringsområdet. Många fler lever med kronisk cancer på ett sätt som man kanske inte riktigt förutsåg eller tänkte på då. Rehabilitering är ett område - för att peka ut ett sådant - där jag tror att vi behöver ägna särskilt mycket tid och där det kanske kommer att synas extra mycket att vi gör ett omtag. Svar på skriftlig fråga besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om screening för livmoderhalscancer (fr. 2017/18:101). Ministern anförde följande i sitt svar: (M) har frågat mig vilka överväganden som gjorts när det gäller screening för livmoderhalscancer och att kvinnor som har fyllt inte ska inkluderas i avgiftsbefrielsen. Satsningen innebär att gynekologisk cellprovtagning ska bli avgiftsfri utifrån rekommendationer om hur screeningprogram för livmoderhalscancer ska utformas. De aktuella rekommendationerna publicerades och innebär förändringar med nya intervaller för provtagning, delvis nya analysmetoder samt även en höjning av den övre åldersgränsen från nuvarande till . rekommendationer är evidensbaserade och grundar sig i en kartläggning av vilka intervaller och metoder som ger hälsovinster. Myndigheten anser att det inte finns evidens för ett generellt screeningprogram för livmoderhalscancer med en högre övre åldersgräns än den nu föreslagna . följer kunskapsutvecklingen och har i uppdrag att vid behov se över sina rekommendationer. Skulle det framkomma evidens som talar för ändringar av screeningprogrammet får regeringen ta ställning till det då. Regeringen har alltså inte gjort någon bedömning om hur screeningprogram för livmoderhalscancer ska se ut eller vilken övre åldersgräns som ska gälla, utan kopplar satsningen om avgiftsfri gynekologisk cellprovtagning till evidensbaserade rekommendationer. Ett motionsyrkande om att reglera den prioriteringsplattform som antogs av 1997 i hälso- och sjukvårdslagen behandlades i utskottets betänkande 2017/18:SoU9 Hälso- och sjukvårdsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). När det gäller motioner om vård och behandling av olika sjukdomar, har utskottet tidigare hänvisat till de riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården som fastställdes . Utskottet har inte ställt sig bakom motionsyrkanden om att satsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller om att vården av patienter med dessa sjukdomar bör organiseras på ett särskilt sätt, och har följt utskottet (jfr bl.a. bet. 2014/15:SoU7, prot. 2014/15:87). Utskottet behandlade motionsyrkanden om att ta bort den övre åldersgränsen för screening för bröstcancer med mammografi i betänkande 2015/16:SoU17 Avgiftsfrihet för viss screening inom hälso- och sjukvården. följde utskottet (rskr. 2015/16:259). Ett motionsyrkande om att ta bort den övre åldersgränsen för screening för livmoderhalscancer behandlades av utskottet i betänkande 2013/14:SoU8 om mer patientperspektiv i vården – är nationella riktlinjer en metod? följde utskottet (rskr. 2013/14:156). Motionsyrkanden om förtydliganden om hälso- och sjukvårdens ansvar för behandlings- och rehabiliteringsplanering och samverkan med arbetsgivare, och behandlades av utskottet i betänkande 2016/17:SoU5 En ny hälso- och sjukvårdslag. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2016/17:141). Utskottet behandlade motionsyrkanden om nationella riktlinjer, om nationell satsning på sund kost till cancerpatienter, om att påbörja ett arbete för att öka den allmänna förståelsen för sambandet mellan kost och cancercellers tillväxt och om att skapa ett centrum för att utveckla den cancerpreventiva kosten i betänkande 2017/18:SoU9 Hälso- och sjukvårdsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). har ställt sig bakom regeringens riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Utskottet noterar att beslutet innebär att tre principer ska ligga till grund för prioriteringar inom vården: människovärdesprincipen, behovs- och solidaritetsprincipen samt kostnadseffektivitetsprincipen. Dessa principer utgör en etisk plattform som är styrande för hälso- och sjukvården. Utskottet noterar vidare att frågan om hur plattformens rangordning ska tolkas har diskuterats bl.a. inför revideringen av Nationell modell för öppna prioriteringar inom hälso- och sjukvård och vid den senaste nationella prioriteringskonferensen samt att Smers sekretariat fått i uppdrag att ta fram fördjupade underlag om bl.a. prioriteringsetik. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:2041 (L) yrkande 17, och motionen bör avslås. När det gäller motionsyrkanden om att ta fram nationella riktlinjer för fler sjukdomstillstånd och behandlingar kan utskottet konstatera att har i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för sjukdomar och tillstånd som drabbar många människor och kräver mycket resurser. Myndigheten gör utvärderingar inom de områden som omfattas av riktlinjerna. Utskottet anser inte att det finns anledning att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna 2018/19:39 (SD) yrkande 1, 2018/19:469 (L) yrkande 1, 2018/19:561 (L), 2018/19:855 (SD) yrkande 54, 2018/19:1341 (M), 2018/19:1470 (C), 2018/19:1576 (M), 2018/19:2131 (S) och 2018/19:2227 (V) yrkande 10. Motionerna bör avslås. Ett antal motionsyrkanden tar upp frågan om åldersgränser vid screening. Utskottet noterar att ansvarar för ett antal nationella screeningprogram och ger rekommendationer om nationell screening utifrån screeningprogram och befolkningsgrupp. I ett frågesvar (fr. 2017/18:101) redogör dåvarande socialminister för det arbetet och anför att regeringen inte gör någon bedömning om bl.a. vilken övre åldersgräns som ska gälla för ett visst screeningprogram. Ministern hänvisar i detta sammanhang till evidensbaserade rekommendationer. Utskottet, som ansluter sig till ministerns bedömning, anser inte att det som anförs i motionerna 2018/19:711 (S), 2018/19:855 (SD) yrkande 33, 2018/19:1149 (S) yrkande 1, 2018/19:1454 (M), 2018/19:1863 (M), 2018/19:2039 (L) yrkande 4, 2018/19:2139 (S) och 2018/19:2703 (C) yrkandena 1 och 2 ger skäl för något initiativ från . Motionerna bör avslås. Även motionerna 2018/19:1716 (M) och 2018/19:1717 (M) bör avslås. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motioner om insatser mot olika sjukdomar. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning, nämligen att utskottet inte ställer sig bakom motionskrav om att satsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller att vården av patienter med dessa sjukdomar bör organiseras på ett särskilt sätt. Att bedöma sådana frågor är enligt utskottet i första hand sjukvårdshuvudmännens ansvar. nationella riktlinjer spelar också en viktig roll i arbetet med prioriteringar i vården. Motionerna 2018/19:537 (SD), 2018/19:1100 (S) yrkande 3, 2018/19:1146 (S), 2018/19:1574 (M) yrkande 3 och 2018/19:2265 (C) bör avslås. Utskottet noterar de erfarenheter som redovisats av i slutrapporten (2018) i samband med den nationella strategin för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar. Utskottet noterar vidare att det tidigare programrådet för diabetes numera fungerar som en nationell arbetsgrupp i det nationella programområdet för endokrina sjukdomar och att gjorde en översyn av de nationella riktlinjerna för diabetes. Något tillkännagivande med anledning av motion 2018/19:2790 (M) är inte nödvändigt. Motionen bör avslås. Arbetet med att främja en god hälsa genom att förbättra människors möjligheter till bra levnadsvanor är viktigt. Utskottet ser positivt på uppdrag att stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor i hälso- och sjukvården. I uppdraget ingår även att fördela medel till professionens organisationer för insatser som ska stödja genomförandet av riktlinjerna. Utskottet noterar vidare fortsatta uppdrag att verka för en utveckling av måltiderna inom vården liksom det arbete med utveckling av nutritionsbehandling som bedrivs i övrigt. Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna 2018/19:428 (SD) yrkandena 1–5 och 2018/19:2798 (SD) yrkande 3 ger skäl för ett initiativ från . Motionerna bör avslås. När det gäller frågor om rehabilitering noterar utskottet den aviserade propositionen med förslag till lag om koordineringsinsatser för vissa sjukskrivna patienter. Vidare noterar utskottet att det nationella vårdprogrammet för cancerrehabilitering uppdaterats. Motionerna 2018/19:406 (V) yrkande 10, 2018/19:428 (SD) yrkande 6 och 2018/19:1504 (M) yrkandena 1 och 2 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en handlingsplan för sällsynta diagnoser och organisationsstöd. Jämför reservation 62 (C, L). Handlingsplan för sällsynta diagnoser I motion 2018/19:1232 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om nationell samordning av behandling och utredning av personer med s.k. sällsynta diagnoser och en nationell handlingsplan eller nationella riktlinjer för att öka det nordiska samarbetet. I partimotion 2018/19:2041 av m.fl. (L) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om en nationell plan för sällsynta diagnoser. Motionärerna anför att det förutom de centrum för sällsynta diagnoser (CSD) som finns vid universitetssjukhusen också behövs en tydligare nationell styrning för att den enskilde ska få den diagnostik, behandling och habilitering han eller hon behöver. I motion 2018/19:706 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att utarbeta en nationell handlingsplan för sällsynta diagnoser. Ett liknande förslag finns i motion 2018/19:2309 av och (båda MP) yrkande 1. I motion 2018/19:2309 av och (båda MP) föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om organisationsstöd. Motionärerna anför att bör kunna tillgodoräkna sig sina drygt 60 lokala och regionala diagnosföreningar på motsvarande sätt som andra förbund. Regeringen bör enligt motionärerna återkomma med ett förslag till regelverk för hur en organisation av det slag som utgör, inklusive deras rikstäckande medlemsföreningar, ska kunna söka organisationsstöd. Av 3 § förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer framgår de villkor som ska vara uppfyllda för att en handikapporganisation ska beviljas bidrag. verka för förändringar inom ett flertal samhällsområden av betydelse för personer med funktionshinder vara partipolitiskt och religiöst obunden ha en riksomfattande organisation med ett lokalt eller regionalt förankrat föreningsliv i minst tio län ha bedrivit verksamhet under minst två år ha minst 500 medlemmar. Av 4 § framgår vidare att statsbidrag får lämnas även till handikapp-organisationer som inte uppfyller de villkor som anges i 3 § 4–6 om det finns synnerliga skäl. Av förordningsmotiven till 4 § framgår följande: Vid synnerliga skäl finns möjlighet att få sedvanligt statsbidrag trots att alla bidragskrav inte är uppfyllda. Denna möjlighet bör användas med stor försiktighet för att inte urholka de krav som ställs i förordningen. Ett exempel är en organisation som representerar en grupp människor som, på grund av speciella omständigheter, har ett mycket stort behov av en egen organisation och där en sammanslagning med en annan organisation objektivt sett inte är möjlig. […] Ingen tidsgräns bör finnas för hur länge en organisation kan få bidrag av synnerliga skäl. En prövning bör dock ske i dessa fall. Bakgrund och pågående arbete En diagnos är sällsynt om den förekommer hos färre än 100 personer per en miljon invånare och leder till funktionsnedsättning (). är ett nationellt för sällsynta diagnoser med uppgiften att samla, utveckla och sprida kunskap om sällsynta diagnoser och deras konsekvenser. är också en mötesplats för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättningar, deras familjer och professionella. Nationella Funktionen Sällsynta Diagnoser (NFSD) inrättades på regeringens uppdrag av för att samordna, koordinera och sprida information inom området sällsynta diagnoser. NFSD bedriver sin verksamhet inom . Sedan upprättat den nationella funktionen och utvärderat funktionens inledande arbete lämnade styrelsen i en rapport underlag till en nationell strategi för sällsynta sjukdomar. redovisade ytterligare ett regeringsuppdrag i en rapport, Nationella funktionen för sällsynta diagnoser – Förslag på framtida förvaltning, erfarenheter och resultat. Målsättningen med uppdraget var att bidra till en långsiktigt hållbar struktur för frågor som rör samhällets insatser för personer med sällsynta diagnoser (S2014/7686/FST). I rapporten lämnas bl.a. förslag på hur NFSD:s verksamhet bör organiseras efter 2017. träffade regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överenskommelse om barnhälsovård m.m. En del i överenskommelsen avser området sällsynta diagnoser. skulle SKL förbereda för att den nationella samordningen av sällsynta sjukdomar inrättades inom ramen för programområdesstrukturen (se s. 58–59 i detta betänkande). I samordningen skulle det ingå att utveckla aktuella och relevanta kunskapsunderlag med tillhörande system för uppföljning. I uppdraget ingick också att analysera förutsättningarna för SKL att tillhandahålla kunskapsdatabasen för sällsynta diagnoser inom ramen för programområdesstrukturen. Den nationella samordningen skulle öka förutsättningarna för en sammanhållen vårdkedja i vård som rör sällsynta diagnoser. Uppdraget för NFSD avslutades i och med utgång. diagnoser (CSD) finns vid sex av universitetssjukhusen och har ansvar för samverkan och samordning av medicinska, pedagogiska, sociala och andra insatser på regional nivå. Vid centrumen finns expertteam för olika diagnoser och diagnosgrupper. har landsting och regioner arbetat med att stärka det gemensamma arbetet för patienter med sällsynta diagnoser (). Detta innebär att huvudmännen tar över en del av det ovan nämnda samordnande uppdraget som NFDS haft. beslutade att fördela statsbidrag till bl.a. (). Utskottet behandlade ett motionsyrkande om behovet av att ändra organisationsbidragens utformning och tillämpning i betänkande 2013/14:SoU1 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet, och följde utskottet (rskr. 2013/14:125 och 126). Motionsyrkanden om behovet av en handlingsplan för sällsynta diagnoser behandlades i utskottets betänkande 2014/15:SoU7 Hälso- och sjukvårdsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:87). När det gäller motionsyrkandena om en handlingsplan för sällsynta diagnoser konstaterar utskottet att en nationell samordning för området sällsynta diagnoser finns inom ramen för regionernas gemensamma system för kunskapsstyrning. Detta bör öka förutsättningarna för en sammanhållen vårdkedja i vård som rör sällsynta diagnoser. Vidare kan det arbete framhållas som bedrivs vid universitetssjukhusens centrum för sällsynta diagnoser med ansvar för samverkan och samordning av olika insatser på regional nivå. Något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:706 (S), 2018/19:1232 (M), 2018/19:2041 (L) yrkande 13 och 2018/19:2309 (MP) yrkande 1 är inte nödvändigt varför motionerna bör avslås. Utskottet vill framhålla att det är viktigt att handikapporganisationerna ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Utskottet är emellertid inte berett att föreslå något initiativ från med anledning av motion 2018/19:2309 (MP) yrkande 2. Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förlossnings- och mödravård och kvinnors hälsa. Jämför reservation 63 (SD). I motion 2018/19:1566 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen om vem som bär ansvaret för att hänvisa till en förlossningsklinik. Motionärerna anser att man bör se över om de regioner och landsting som inte bereder plats på förlossningen för de kvinnor som bor där ska tvingas betala någon form av vite. I motion 2018/19:2157 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om enhetlig vård och enhetligt stöd för kvinnor med foglossningsproblematik. I motion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) föreslås i yrkande 30 ett tillkännagivande om att utreda hur insatserna för att minska gravidas bruk av skadliga ämnen kan intensifieras och utvecklas. I yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en nationell plan för att säkerställa likvärdiga insatser landet över för välmående .