bet · H601MJU12 · 2019-04-12 00:00:00 — Om den grillade fläskfilén sedan säljs färdigförpackad får butiken ange ett nytt bästföredatum. Det datumet baseras då på butikens bedömning om hållbarhet. Livsmedel som är märkta med sista förbrukningsdag får däremot inte användas som råvara eller ingrediens efter att detta datum är passerat. När det gäller en likvärdig livsmedelskontroll har regeringen gett i uppdrag att utveckla stödet till den offentliga livsmedelskontrollen i landet genom kompetenshöjande åtgärder och stödjande verktyg vid genomförande av den offentliga livsmedelskontrollen. Av en delredovisning av uppdraget framgår att bl.a. avser att jobba vidare med att skapa system för likvärdighet. För mer information om åtgärder för en likvärdig och ändamålsenlig livsmedelskontroll se avsnittet Livsmedelskontroll. Regler om tillsatser finns i förordning (EG) nr 1333/2008 om livsmedelstillsatser. Tillsatser måste godkännas av kommissionen innan de får användas i livsmedel. Det gäller för alla livsmedel såväl i som i hela EU. För att en tillsats ska bli godkänd får den inte innebära en risk för människors hälsa. Användningen av en tillsats får inte heller vilseleda konsumenten. Dessutom måste den anses nödvändig i livsmedlet och av värde för konsumenten. Ett godkännande av en tillsats gäller aldrig all mat, utan varje tillsats godkänns för att användas i ett visst livsmedel eller i en viss grupp av livsmedel. Det betyder att den som vill använda en ny tillsats i maten, eller en godkänd tillsats i en ny livsmedelsgrupp, måste ansöka om godkännande hos kommissionen. För att en tillsats ska godkännas måste Efsa bedöma om livsmedelstillsatsen kan innebära en risk för människors hälsa. Efsas bedömning baseras på ett underlag som skickas in av den som producerar tillsatsen eller någon som vill börja använda tillsatsen. Ansökan ska även innehålla en beskrivning av varför tillsatsen behövs, hur den ska användas och uppgifter som gör det möjligt att bedöma om tillsatsen är skadlig eller inte. Baserat på underlaget är det sedan Efsa som bestämmer vilken nivå av ämnet som är säkert – det s.k. acceptabla dagliga intaget (). är den högsta mängd man kan få i sig under hela livet utan risk för hälsoeffekter. När tillsatser bedöms diskuterar Efsa även om det finns en hälsorisk när flera olika tillsatser används . Detta kallas kombinationseffekter (eller ibland cocktaileffekter). Enligt information från är både de och Efsa väl medvetna om att kombinationseffekter i enstaka fall kan förekomma, och de arbetar aktivt för att öka kunskapen inom detta område. Kombinationseffekter är alltid svåra att bedöma; det gäller inte bara för tillsatser utan även för exempelvis kemiska ämnen eller föroreningar i miljön. När tillsatserna utvärderas tar man hänsyn till möjliga kombinationseffekter så långt det är möjligt. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) redovisas att och påbörjade ett samarbete i syfte att öka kunskapen om kombinationseffekter. Där studeras hur flera ämnen från maten tillsammans kan mätas i blodet och hur dessa ämnen tillsammans, i stället för varje ämne för sig, kan bidra till möjliga hälsorisker. Utskottet konstaterar att regelverket för märkning av livsmedel med datum för minsta hållbarhet är harmoniserat. Detta gäller även för märkning av ägg. Utskottet välkomnar att branschen tar initiativ till egna kompletterande märkningar som kan uppmärksamma konsumenterna på att livsmedel även kan konsumeras efter bästföredatum och att arbetar med konsumentkampanjer i frågan. Vidare noterar utskottet att en handlingsplan för att minska matsvinnet har tagits fram och att datummärkning, hållbarhetstid och kylkedja lyfts fram som ett område att arbeta vidare med tillsammans med branschen. Med hänvisning till detta påbörjade arbete anser utskottet att motionerna 2018/19:1292 (SD) yrkande 8 och 2018/19:2891 (M) yrkandena 7 och 8 kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller infrysning och förädling av kylvaror noterar utskottet att det enligt är möjligt att göra detta under vissa förutsättningar. Utskottet är därmed inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2018/19:2736 (KD) yrkandena 40 och 41. När det gäller kombinationseffekter av tillsatser noterar utskottet att Efsa vid bedömningen av tillsatser även diskuterar eventuella kombinationseffekter och att både Efsa och arbetar för att öka kunskapen på området. Utskottet anser därmed att motion 2018/19:189 (SD) kan lämnas utan vidare åtgärd. Nya livsmedel och produktionsmöjligheter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en revidering av för nya vattenbruksverksamheter och en uppdatering av livsmedelslagstiftningen för nya livsmedel. Jämför reservation 21 (C) och 22 (KD). Enligt kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 55 bör skrivningarna om nya livsmedel i ses över för att utveckla vattenbrukets konkurrenskraft nationellt och internationellt. Eftersom vattenbruket klassas som miljöfarlig verksamhet måste företagen söka dispens för sin verksamhet och kan bara odla särskilda livsmedel. Först då regelverken i uppdateras möjliggörs odling av nya livsmedel såsom alger och sjöpungar på samma villkor som gäller för musslor, kräftor och fisk. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 37 anförs att det finns ett behov av att uppdatera livsmedelslagstiftningen, exempelvis gränserna för vad som räknas som gröda och vad som räknas som livsmedel. Nya livsmedel, exempelvis alger och insekter, kommer att spela en större roll som proteinkälla . Emellertid är det inte lätt att göra rätt, vare sig för produktion eller för försäljning av sådan ny mat. Här måste gällande lagstiftning uppdateras till dagens förutsättningar. behandling och kompletterande uppgifter I 9 kap. regleras tillståndsprövningen av miljöfarliga verksamheter. Av miljöprövningsförordningen framgår bl.a. att fiskodling under angivna förutsättningar kan betraktas som miljöfarlig verksamhet. I 11 kap. regleras frågor om prövning av vattenverksamhet. Enligt 11 kap. 9 § krävs som huvudregel tillstånd för vattenverksamhet. En ansökan om detta ska prövas av mark- och miljödomstolen (9 b §). Enligt 11 kap. 11 § 2 krävs dock inte tillstånd enligt kapitlet för utförande av anläggningar för odling av fisk, musslor eller kräftdjur. Dessa odlingar omfattas i stället av förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. Enligt 2 kap. 16 § krävs tillstånd av för att sätta ut fisk eller flytta fisk från ett vattenområde till ett annat eller för att anlägga och driva en fiskodling. har tagit fram en strategi, Handlingsplan för utveckling av svenskt vattenbruk – konkretisering av Strategi 2012–2020, med elva mål som syftar till att uppnå ett hållbart, konkurrenskraftigt och produktivt framtida vattenbruk. Ett av målen handlar om utveckling av för nya produktionsformer, bl.a. blå fångstgröda. Inom ramen för livsmedelsstrategin har regeringen säkerställt finansiering för att genomföra handlingsplanen. Regeringen beslutade att skulle avsättas för genomförande av handlingsplanen och att pengarna skulle fördelas och förvaltas av . hade verket betalat ut till olika projekt kopplade till åtgärderna i handlingsplanen. lämnades en halvtidsutvärdering av handlingsplanen i vilken framför att handlingsplanens alla åtgärder har lett till aktiviteter som främjar hållbart vattenbruk. har vattenbruksbranschens utveckling påverkats av många olika faktorer med stor effekt på förutsättningarna för expansion och nyetablering. I betänkande 2017/18:MJU13 Fiskeripolitik anförde utskottet att det svenska vattenbruket har stor utvecklingspotential som bör tas till vara. Utskottet bedömde emellertid att regelverket för vattenbrukstillstånd och därtill själva tillståndsprocessen är behäftade med problem, vilket hämmar möjligheterna till utveckling. Mot denna bakgrund föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att se över de regelverk som reglerar vattenbruk. följde utskottets förslag (bet. 2017/18:MJU13, rskr. 2017/18:182). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2018/19:75). fick i uppdrag att inom ramen för livsmedelsstrategin kartlägga och utreda förutsättningarna för en förenklad prövning av vattenbruksverksamheter (N2018/04401/FJR). Verket ska analysera hur prövningen av vattenbruksverksamheter kan förenklas som miljöskyddet bibehålls och vid behov föreslå ändringar. I arbetet med redovisningen av uppdraget ska hänsyn tas till möjliga nya tekniker som är under utveckling inom vattenbruksområdet. Myndigheten ska i sitt arbete särskilt beakta lösningar som kan vara både produktionsdrivande och miljöfrämjande. Uppdraget ska redovisas . Vid frågestunden anförde miljöminister följande när det gäller ändringar i för att underlätta odling av bl.a. sjöpungar och alger: Den typen av verksamhet som vi pratar om kan vara livsmedelsproducerande men också en del av arbetet mot övergödning. Jag ska börja med det sistnämnda. Det kallas för blå fångstgröda. Man kan odla organismer i havet som tar upp näring och som man kan använda, exempelvis göra energi av det. kommer vi att göra en särskild satsning på just pilotprojekt på blå fångstgrödor. Dessutom kommer myndigheten att få i uppdrag att titta på regelverk. Utvecklingen ligger nämligen före lagen. Och det finns anledning att göra förenklingar. Precis som min kollega, landsbygdsministern, sa finns det också ett livsmedelsperspektiv på frågan. Och inom livsmedelsstrategin finns det fokus på möjligheten att öka odlingen av fisk i . Begreppet livsmedel definieras i artikel 2 i förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. Enligt förordningen avses med livsmedel alla ämnen eller produkter, oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda att eller rimligen kan förväntas förtäras av människor. Begreppet preciseras även ytterligare, och det anges att livsmedel inte inbegriper t.ex. foder och växter före skörd. Nya livsmedel är ett begrepp i livsmedelslagstiftningen för livsmedel och livsmedelsingredienser som inte ätits i någon större utsträckning inom EU före . Sådana livsmedel måste riskvärderas och godkännas av innan de får börja säljas inom EU. Syftet är att skydda folkhälsan genom att kontrollera att livsmedlen är säkra innan de får släppas ut på marknaden. De nya livsmedel som riskvärderats och bedömts vara säkra godkänns, och godkännandet gäller för hela EU. I besluten anges för vilka användningsområden och i vilka doser livsmedlet är godkänt. Nya livsmedel reglerades tidigare av förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser. Den förordningen ersattes av förordning (EU) nr 2015/2283 om nya livsmedel. Syftet med den nya förordningen är att effektivisera godkännandeprocessen som en hög säkerhetsnivå behålls. Den nya förordningen bygger på samma principer som den föregående, men förtydliganden har gjorts och olika administrativa förfaranden har ändrats. Den europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) genomför bl.a. riskvärderingar i stället för medlemsstaterna. Vidare har vissa särskilda bestämmelser införts för s.k. traditionella livsmedel från tredjeländer, och det har reglerats att alla nya livsmedel som godkänts ska finnas i ett EU-gemensamt register. Enligt har flera insektsarter länge funnits på EU:s inre marknad, men inga företag eller myndigheter har kunnat visa i vilken omfattning insekter har sålts eller konsumerats som livsmedel inom EU. Enligt kommissionen är därför alla insektsarter att betrakta som nya livsmedel. Varje enskild insektsart måste således genomgå en riskbedömning och godkännas innan den får släppas ut på marknaden som livsmedel. Enligt har ännu ingen komplett ansökan kommit in till något av EU:s medlemsländer. Insekter får därmed inte marknadsföras eller produceras för livsmedelsändamål inom EU. , liksom de flesta andra EU-länderna, följer kommissionens bedömning att alla insektsarter är att betrakta som nya livsmedel. Det gäller såväl delar av som hela eller bearbetade insekter. Några länder förhåller sig emellertid avvaktande och har inte ingripit i försäljningen av hela insekter, eftersom lagstiftningen inte är helt tydlig. Dessa länder har dock förbjudit användningen av ingredienser som isolerats eller extraherats från insekter, t.ex. proteinisolat, eller insekter från vilka några delar avlägsnats, som ben, vingar eller huvud. När det gäller insekternas lämplighet som livsmedel finns tveksamheter om bl.a. nivån på hygienen inom insektsproduktionen, potentiella allergirisker och vilka tungmetaller eller naturliga toxiska ämnen som insekter kan innehålla. Kommissionen finansierade –2016 ett EU-projekt, Proteinsect, om insekter som en framtida hållbar proteinkälla för foder och livsmedel. Slutsatsen var bl.a. att behöver uppdateras eftersom de endast omfattar traditionella proteinkällor. Vidare publicerade Efsa en riskprofil om riskerna med användning av insekter som foder och livsmedel där bl.a. flera risker med insekter som livsmedel uppmärksammas. Efsa noterade även att ytterligare forskning behövs på området. Riskprofilen ligger till grund för kommissionens bedömningar om insekter som livsmedel. Utskottet har framhållit den utvecklingspotential som finns i det svenska vattenbruket. Utskottet har särskilt uppmärksammat regeringen på behovet av smidigare tillståndsprocesser och välkomnar därför att nu har fått i uppdrag att analysera hur prövningen av vattenbruks-verksamheter kan förenklas som miljöskyddet bibehålls. Utskottet ser fram emot redovisningen av uppdraget och konstaterar att den åtgärd som efterfrågas av motionärerna är tillgodosedd i och med uppdraget till . Motion 2018/19:2425 (C) yrkande 55 lämnas därför utan vidare åtgärd. När det gäller nya livsmedel konstaterar utskottet att syftet med att riskvärdera och förhandspröva nya typer av livsmedel är att se till att de är säkra för konsumtion. Genom den nya förordningen om nya livsmedel som trädde i kraft har godkännandeprocessen för dessa livsmedel effektiviserats. Av den nya förordningen framgår att även hela insekter ska ses som nya livsmedel, vilket har varit föremål för olika tolkningar inom EU. Mot bakgrund av det anförda föreslås ingen åtgärd med anledning av motion 2018/19:2736 (KD) yrkande 37. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regelverket för viltkött, om försäljning av och om att tillgängliggöra vildsvinskött. Jämför reservation 23 (SD), 24 (KD), 25 (M, SD, KD), 26 (M) och 27 (SD). Enligt motion 2018/19:251 av (KD) yrkande 1 bör dagens lagstiftning ses över så att det blir enklare att sälja vildsvinskött. Om det blir lättare för jägare att sälja köttet kommer incitamenten för jakt att öka. Även motion 2018/19:470 av (L) tar upp att svensk lagstiftning ska möjliggöra säker handel med vildsvinskött. Reglerna behöver förenklas, självklart med spårbara trikintester och god livsmedelshantering. m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2018/19:1291 yrkande 24 att regelverket för vilthantering bör förenklas. Enligt yrkande 25 bör reglerna kring försäljning av vildsvinskött förenklas. Den största utmaningen för företagarna inom viltnäringen är det komplicerade regelverk som gäller för att hantera produkten. Reglerna för vilthantering måste förenklas för att få ut viltköttet i handeln. Försäljning av vildsvinskött behöver underlättas genom att man reviderar reglerna för distribution så att jägarna själva kan sälja sitt byte efter godkänd trikinprovtagning, i stället för som då vildsvinet måste ha passerat en vilthanteringsanläggning innan det säljs vidare eller bortskänks. I motion 2018/19:1461 av (M) anförs att det bör bli enklare och mer lönsamt att sälja vildsvinskött i syfte att minska problemen på landsbygden med en alltför stor vildsvinsstam. Även motion 2018/19:1522 av (M) tar upp förenkling av försäljningen av viltkött. Liknande förslag tas upp i motionerna 2018/19:1955 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:2154 av (M). m.fl. (KD) anför i kommittémotion 2018/19:2606 yrkande 12 att en översyn bör göras av kravet på att vildsvinskött ska passera en vilthanteringsanläggning. Vildsvinspopulationen måste begränsas genom ökad jakt, men jakten på vildsvin begränsas av att det är svårt att sälja köttet. Vilthanteringsanläggningarna är för få och tar en stor del av en eventuell förtjänst. Det finns möjligheter för jägare att sälja kött från annat klövvilt direkt till konsumenter eller en lokal butik eller restaurang. Kravet på att vildsvinsköttet ska gå via en vilthanteringsanläggning bör därför ses över. Även kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 7 handlar om förenklingar för försäljning av viltkött. Motionärerna föreslår att jägare ska få sälja mindre mängder vildsvinskött direkt till konsument, endast med kravet att det är testat för trikiner på samma sätt som jägare själva gör för egenkonsumtion och att de jägare som säljer kött vidare kan presentera intyg på att köttet testats för trikiner. Vidare bör lokala restauranger och näringsidkare enligt tysk modell ges möjlighet att köpa viltkött direkt från jägare. Detta bör tillåtas förutsatt att köttet är testat där så krävs samt att jägare som i mindre skala önskar sälja direkt till näringsidkare och restauranger är registrerade hos den kommun där vilthanteringen sker för att på så vis möjliggöra förenklade kontroller. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 43 poängteras vikten av ett regelverk som underlättar småskalig beredning och försäljning av kött. Kött från vilt är en högvärdig proteinkälla med mycket låg negativ miljöpåverkan. Det är därför viktigt med ett regelverk som underlättar småskalig beredning och försäljning av kött. Enligt motion 2018/19:676 av (S) bör regeringen verka för att vildsvinskött ska bli mer tillgängligt. Ett liknande yrkande tas upp i motion 2018/19:1070 av m.fl. (S). Motionärerna i kommittémotion 2018/19:1291 av m.fl. (SD) vill öka tillgängligheten för att få fler att äta viltkött. Ökad kunskap om vilt som livsmedel är ett steg i rätt riktning för att kunna marknadsföra viltkött som hälsosam mat. Att äta vilt ska vara en självklarhet och inte som ett exotiskt inslag. Regeringen bör därför inleda arbetet med att förändra attityderna och marknadsföra vilt som en resurs (yrkande 23). I kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 8 framhålls att regeringen bör verka för fler inlämningsställen och vilthanteringsanläggningar. För att det ska vara möjligt att på ett bra sätt få ut mer viltkött till konsumentledet behövs en högre kapacitet för bl.a. trikintestning och slakt. behandling och kompletterande uppgifter I livsmedelsstrategin (prop. 2016/17:104) gör regeringen bedömningen att produktion av vilt och renkött kan bidra till tillväxt i livsmedelskedjan och att möjligheten till avsättning bör underlättas. I samband med behandlingen av propositionen om livsmedelsstrategin tillkännagav för regeringen att reglerna måste förenklas för att underlätta avsättningen av viltkött (bet. 2016/17:MJU23, rskr. 2016/17:338). Vidare framgår av utskottets betänkande att en sådan förenkling bör leda till att möjligheterna att leverera viltkött till privatpersoner, butiker och restauranger underlättas. konstaterades det att regelverket måste utformas så att de viltprodukter som når konsumenten måste hålla lika stor livsmedelssäkerhet oavsett distributionssätt. Utskottet anförde även att det är av stor vikt att konsumenternas förtroende för viltprodukter inte äventyras. Av skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2018/19:75) framgår att tillkännagivandet inte är slutbehandlat. Regeringen anför att är ansvarig myndighet för frågor om säkra livsmedel och central myndighet för den offentliga livsmedelskontrollen i landet. får enligt livsmedelsförordningen (2006:813) meddela de föreskrifter och fatta de beslut som behövs som komplettering till de bestämmelser som tas fram gemensamt inom EU. har därmed bemyndigats att ta fram bestämmelser om offentlig livsmedelskontroll av viltkött. När det gäller bestämmelser om försäljning av icke trikinbärande vilt innebär det att enskilda jägare har goda möjligheter att avyttra viltkött direkt till konsument eller detaljhandel. Regeringen uppdrog åt att analysera möjligheten till och lämna förslag på förenklade förfaranden för avsättning av vildsvinskött på marknaden. I uppdraget ingår att göra en bedömning av vilka volymer av vildsvinskött som kan göras tillgängliga på marknaden med de föreslagna åtgärderna samt kostnaderna för dessa åtgärder. Regeringen anför i uppdraget att det är angeläget att se över möjligheten för större mängder vildsvinskött att nå marknaden, utan att livsmedelssäkerheten minskar. Sedan tidigare uppdrag har livsmedelskontrollen utvecklats, vilket skulle kunna komma livsmedelskontroll av vildsvinskött till gagn. Vidare finns exempel på metodik i andra länder, t.ex. i , att dra erfarenhet av. Uppdraget ska redovisas . I ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:1083) om möjligheten för jägare att sälja viltkött direkt till konsumenter anförde landsbygdsminister : Vildsvinsfrågan är mycket komplex till sin karaktär och jag är medveten om de problem vildsvinen orsakar, men också vilken resurs de utgör. Regeringen framhåller i den nationella livsmedelsstrategin att viltkött har en tillväxtpotential som bör tas tillvara. LRF och har gemensamt inkommit med ett förslag till regeringen. Det gläder mig att lantbrukare och jägare tillsammans tar sig an vildsvinsfrågan. Regeringen kommer att titta närmare på förslaget. Som nämner är en säker livsmedelshantering viktigt. Det är också här som vildsvinen, som kan vara bärare av trikiner, skiljer sig från annat vilt. För regeringen är det av största vikt att konsumenters hälsa inte äventyras av livsmedel som kan vara skadliga. Enligt livsmedelslagstiftningen måste kött av vildsvin passera en godkänd vilthanteringsanläggning innan det får säljas vidare till konsument. I ett system där jägare har möjlighet att sälja vildsvinskött direkt till konsument måste samma nivå av livsmedelssäkerhet uppnås. Regeringen arbetar kontinuerligt med vildsvinsfrågan och satsar nu på att ta ett helhetsgrepp kring problematiken och möjligheterna. Därför har vi bjudit in myndigheter och organisationer till ett rundabordssamtal. Syftet är att samla berörda intressenter för att få en bild av problematiken och arbetet som pågår. Mitt och regeringens mål ur livsmedelssynpunkt är att vi ska ha en säker, välfungerande och effektiv hantering av vildsvinskött. Jag fortsätter med stort engagemang att följa utvecklingen i frågan. Regeringen anslår medel för att sänka kostnaderna för den offentliga kontrollen vid alla slakterier och vilthanteringsanläggningar. Delar av dessa medel används för att finansiera kostnader för godkännandeprövning av nya småskaliga slakterier och vilthanteringsanläggningar. Av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) framgår att tilldelades särskilda anslagsmedel om för att sätta ned kontrollavgifterna för slakterier och vilthanteringsanläggningar. Medlen medgav att avgifterna för slakterier och vilthanteringsanläggningar med en planerad slakt under sattes ned till EU:s miniminivå. För slakterier med en planerad slakt över ledde nedsättningen till en avgiftsnivå motsvarande 1,965 av miniminivån. av anslaget är specifikt riktade till mindre slakterier och till vilthanteringsanläggningar. Antalet aktiva små slakterier och vilthanteringsanläggningar minskade något jämfört med . utlyste inom ramen för landsbygdsprogrammet till pilot- och samarbetsprojekt som främjar svenskt vilt som mat. Projektpengarna kunde sökas av organisationer, företag, myndigheter och privatpersoner. Även kommuner och landsting kunde söka medel. Projektet syftade bl.a. till att – korta viltkedjan mellan natur och konsument – utveckla viltprodukter som livsmedel – förbättra kvaliteten genom bättre tillvaratagande