bet · H601MJU4 · 2019-02-07 00:00:00 — Enligt partimotion 2018/19:392 av m.fl. (V) yrkande 6 bör anta ett etappmål för att minska de konsumtionsrelaterade utsläppen av växthusgaser. vill, i likhet med en mängd miljöorganisationer och aktörer, införa ett kompletterande mål och konkreta åtgärder för att de konsumtionsrelaterade utsläppen ska minska. Motionärerna skriver att det också har framförts av Miljömålsberedningens experter och sakkunniga samt av Klimatmålsinitiativet, en bred sammanslutning av 21 olika aktörer. anser att de konsumtionsrelaterade utsläppen ska inordnas i det klimatpolitiska ramverket genom en kompletterande målstyrning för att stärka förutsättningar att nå miljökvalitetsmålen, och generationsmålet i synnerhet. I partimotion 2018/19:2733 av m.fl. (MP) yrkande 14 föreslås att ett kompletterande mål antas för den klimatpåverkan som bidrar till i andra länder genom utsläpp från varor, resor och tjänster – dvs. Motionärerna anför att vår konsumtion, både som samhälle och som individer, orsakar större utsläpp i andra länder än i . Enligt samma motion yrkande 15 bör regeringen initiera ett arbete som tar fram förslag på åtgärder för att uppnå ett kompletterande konsumtionsmål för den klimatpåverkan som bidrar till genom utsläpp från varor, resor och tjänster. I motion 2018/19:746 av m.fl. (S) anförs behovet av konsumtionsbaserade klimatmål. Motionärerna skriver att svenskarnas konsumtionsbaserade utsläpp handlar om ca , vilket är nästan dubbelt så högt per capita som produktionsbaserade utsläpp. Enligt motionärerna måste utsläppen troligen minska till 1–, om vi ska klara 1,5-gradersmålet. Enligt motionärerna räcker det således inte att utsläpp inom riket minskar, utan vi måste också minska dem som uppstår på grund av det vi konsumerar. Motionärerna anser att utsläppen måste mätas och mål sättas upp för att uppnå detta. Vidare behöver samtal föras kring hur vi kan komplettera dagens mål med någon form av konsumtionsbaserat mål inom ramen för det klimatpolitiska ramverket. I partimotion 2018/19:2733 av m.fl. (MP) yrkande 7 efterfrågas att regeringen genomför en översyn och anpassning av relevanta mål inom alla sektorer, såsom de transportpolitiska målen, så att de bidrar till att uppnå de klimatmål som har beslutats av riksdag. Motionärerna framhåller att förutom lagstiftningen behöver även andra regelverk anpassas till det klimatpolitiska ramverket och klimatlagen. Ett sådant område är enligt motionärerna t.ex. de transportpolitiska målen, som i vissa avseenden kan utgöra ett onödigt och oönskat hinder mot att uppnå sektorns klimatmål. I samma motion yrkande 12 efterfrågas att regeringen tar fram ytterligare sektorsmål med tydligt utpekat ansvar om genomförande, utöver det nuvarande för transportsektorn, t.ex. för sektorer som bostad och jordbruk, samt etappmål för hur snabbt utsläppen ska minska. Enligt motionärerna är det angeläget att anta utsläppsmål för alla sektorer i samhället, som en del av det klimatpolitiska ramverket. Enligt kommittémotion 2018/19:2820 av m.fl. (SD) yrkande 16 bör sektorsvisa mål inte användas inom klimatpolitiken. liksom och anser att klimatmål bör formuleras i termer av det miljöproblem vi vill lösa och inte i termer av de medel vi har för att lösa det. Av den anledningen bör enligt motionärerna avveckla alla sektorsvisa mål inom klimatpolitiken. Motionärerna anser att mål om andel förnybar energi, energieffektivisering och en koldioxidfri fordonsflotta bör överges. Enligt kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 10 ska alla fordon som staten, landstingen, regionerna och kommunerna köper in eller leasar vara miljöbilar . Motionärerna anser också att det är oerhört angeläget att en ny nationell definition av miljöbil kommer på plats. I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 1 anförs att ett sista datum bör införas för försäljning av fossila drivmedel 2030. mål är att utsläppen från transportsektorns bränslen ska vara nära noll , även för flyget. Motionärerna skriver att vi för att klara detta behöver ett nytt mål om att fasa ut för att sedan helt stoppa försäljningen av fossila bränslen 2030. Nationella strategier för hållbar utveckling I motion 2018/19:1804 av Lawen Redar (S) yrkande 1 föreslås strategier för ekologisk hållbarhet med kraftigt sänkt tillväxt. I samma motion yrkande 2 föreslås strategier för ekonomisk hållbarhet med kraftigt sänkt tillväxt. I samma motion yrkande 3 föreslås strategier för social hållbarhet med kraftigt sänkt tillväxt. Motionären skriver att forskningsprogrammet – Scenarier för hållbart samhällsbyggande har tagit fram fyra scenarier för en hållbar framtid i , vilka alla innebär stora samhällsförändringar. Vidare att utgångspunkterna är att klimatmålen ska uppnås och att svenskarnas konsumtion inte ska ta mer mark i anspråk än vad som finns tillgängligt globalt. Motionären framhåller att det finns många alternativ och lösningar som sätter hållbar utveckling och rättvis fördelning som utgångspunkt för samhällsutvecklingen. Motionären anser att lösningarna inte bara förtjänar, utan kräver, en plats på den politiska dagordningen sett till den snabba globala uppvärmningen och svenskarnas ekologiska fotavtryck. Av den anledningen behöver enligt motionären ett liknande initiativ tas politiskt för att skapa beredskap för en framtid med låg tillväxt, nolltillväxt eller negativ tillväxt och utveckla strategier för ekonomisk, ekologisk och social hållbarhet. Enligt kommittémotion 2018/19:2820 av m.fl. (SD) yrkande 4 bör nationella beredskap för klimatförändringar förstärkas. Detta berör enligt motionärerna allt från livsmedelsförsörjning och infrastruktur till andra aspekter på beredskap inför exempelvis skogsbränder och översvämningar. Motionärerna anför att vi kan vara tämligen säkra på att klimatet kommer att variera och att och andra länder kommer att ställas inför utmaningar till följd av extremväderhändelser, detta oavsett vilken den bakomliggande orsaken är och oavsett hur många miljarder vi väljer att lägga på olika klimatsatsningar. I kommittémotion 2018/19:2820 av m.fl. (SD) yrkande 7 framhålls vikten av att svensk klimatpolitik inte leder till åtgärder som gör att utsläpp av växthusgaser flyttar till andra länder. Enligt motionärerna måste det vara grundläggande för den svenska klimatpolitiken att politiken på området inte leder till att utsläpp i migrerar till andra länder. Enligt kommittémotion 2018/19:2820 av m.fl. (SD) yrkande 13 bör och fokus inom klimatpolitiken riktas mot energiforskning. Att sänka utsläpp av klimatgaser utan att detta är kopplat till nya innovationer som kan stå på egna ben på en konkurrensutsatt marknad är enligt motionärerna kostsamt och påverkar jobb och välfärd i och negativt. Enligt motionärerna måste därför och fokus riktas mot energiforskning där målet är att nya energislag ska bli så billiga att de konkurrerar ut fossila bränslen. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Inriktning för svensk klimatpolitik Inriktningen för den svenska klimatpolitiken bygger på ett svenskt klimatpolitisk ramverk som består av en klimatlag, nya klimatmål och ett klimatpolitiskt råd. Av regeringsförklaringen framgår att klimatomställningen ska genomsyra politiken och att det klimatpolitiska ramverket ligger fast. Vidare ska all relevant lagstiftning ses över och klimatmålen nås. Dessutom ska en kraftfull grön skatteväxling genomföras, skatter höjas på miljöförstörande verksamhet och sänkas på arbete och företagande. Enligt januariavtalet ska gå före på klimat- och miljöområdet och bli världens första fossilfria välfärdsland. Av avtalet framgår också att ekonomiska styrmedel ska användas för att ställa om samhället i miljövänlig riktning; bl.a. ska ett nytt avdrag för grön teknik införas och klimatbonusar och klimatavgifter på personbilar förstärkas och förenklas. I artikel 191.2 i EUF-fördraget (fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) föreskrivs att unionens politik ska bygga på principen att förorenaren bör betala, och på denna grund föreskrivs i EU ETS en övergång mot full auktionering. Principen att förorenaren ska betala framgår även av 2 kap. 3 § : Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd ska utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I samma syfte ska vid yrkesmässig verksamhet användas bästa möjliga teknik. Dessa försiktighetsmått ska vidtas så snart det finns skäl att anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I betänkande 2017/18:MJU22 Klimatpolitik konstaterade utskottet att principen om att förorenaren bör betala redan fastställts i såväl europeisk som svensk rätt. Frågor om att förorenaren ska betala och grön skatteväxling har tidigare även behandlats av skatteutskottet. I betänkande 2017/18:SkU10 Punktskatter redogjorde skatteutskottet för att regeringen hade uttalat att man skulle verka för att regelverket på energi-, miljöskatte- och statsstödsområdena ses över för att möjliggöra effektiva ekonomiska styrmedel för att sänka utsläppen och klara klimatutmaningen. Utskottet noterade att viktiga steg redan hade tagits och lagstiftning på framför allt miljö-, klimat- och energiområdet hade förhandlats och höll på att förhandlas för att ställa om till ett mer hållbart samhälle. Nationellt klimatbidrag (NDC) Länderna som deltog på klimatmötet i åtog sig inte att höja sina ambitioner för minskning av koldioxidutsläppen, utan tidigare utsatta ambitioner står fast. Däremot lyfte bl.a. det polska ordförandeskapet i Talanoa Call for Action fram exempel på hur ambitionen kan öka och uppmanade till ökad ambition i det globala klimatarbetet. Av den nordiska gemensamma klimatdeklarationen från framgår att de nordiska länderna ska öka sina nationella klimatbidrag under . När det gäller frågan om huruvida bör presenterna ett nationellt klimatbidrag (NDC, nationally determined contributions) som går längre än det EU-gemensamma bidraget noterade utskottet i betänkande 2017/18:MJU22 Klimatpolitik följande. EU:s medlemsstater har genom demokratiska beslut enats om att det bindande målet om att växthusgasutsläppen ska ha minskat med jämfört med nivåer ska vara unionens och medlemsstaternas bidrag inom ramen för . I betänkande 2017/18:MJU20 Effektivare sanktioner i livsmedelskedjan framhålls att ett strategiskt arbete med klimat- och energifrågor pågår på lokal och regional nivå, men att det behövs mer resurser för att genomföra konkreta åtgärder som minskar klimatpåverkan. Kommuner och Landsting (SKL) beskriver i rapporten – så klart! att det finns en stark politisk vilja på lokal och regional nivå att fortsätta bidra till minskad klimatpåverkan, utifrån egna förutsättningar. De flesta kommuner, landsting och regioner har satt upp egna mål för minskade utsläpp från territoriet eller den egna organisationen. Flera deltar i samarbeten och nätverk i frågan både lokalt, regionalt, nationellt och internationellt, t.ex. i EU:s borgmästaravtal. är förutsättningarna för klimatarbetet väldigt olika beroende på geografi, befolkning, näringsstruktur etc. Det gäller exempelvis användningen av bil och andra färdmedel för en hållbar mobilitet i storstäder och på landsbygd. Kommuner, landsting och regioner behöver enligt SKL utveckla lokala och regionala klimat- och energistrategier och egna mål utifrån de nationella målen för perioden och framåt 2030–2045. Strategierna bör utformas från egna förutsättningar och kopplas till översiktlig planering och annan övergripande styrning ur ett kommunledningsperspektiv och även beakta konsumtionens klimatpåverkan och behovet av klimatanpassning. Det behövs enligt SKL ett utrymme för den lokala och regionala politiken. SKL ansvarar för att tillgängliggöra lokal energi- och utsläppsstatistik. Enligt SKL finns det dock svårigheter i detta arbete, t.ex. när det gäller statistiksekretess och att energi- och utsläppsstatistiken inte redovisas på samma sätt. För att införa en nationell plattform skulle det enligt SKL krävas metod- och datautveckling samt stöd för kommunernas arbete. Det svenska klimatramverkets genomförande Klimatlagen (2017:720) trädde i kraft . Den första klimatredovisningen redovisades som en bilaga till årets budgetproposition (prop. 2018/19:1 utg.omr. Syftet med klimatredovisningen är att integrera alla politikområden. Enligt Miljö- och medför det klimatpolitiska ramverket starkare krav på andra politikområden att förhålla sig till klimatmålen. Enligt statsråd svar på skriftlig fråga 2017/18:1618 av (V) arbetar regeringen aktivt med att integrera klimat och miljö i de politikområden och utgiftsområden där drivkrafterna och lösningarna till miljöproblemen finns. interna processer och styrningen av myndigheter ska fortsätta utvecklas för ett mer integrerat miljö- och klimatarbete i hela regeringens politik. 26 utvalda myndigheter har instruktionsenliga uppdrag att verka för att miljömålen ska nås. I detta ingår klimatmålen och etappmålen till 2030. startade sin verksamhet . Det är ett oberoende, tvärvetenskapligt expertorgan med uppgift att bistå regeringen med en oberoende utvärdering av hur regeringens samlade politik är förenlig med klimatmålen. har bl.a. i uppgift att utvärdera om inriktningen inom olika relevanta politikområden bidrar till eller motverkar möjligheten att nå klimatmålen. Rådet ska också belysa effekter av beslutade och föreslagna styrmedel från ett brett samhällsperspektiv, identifiera politikområden där ytterligare åtgärder behövs, analysera hur målen kan nås på ett kostnadseffektivt sätt samt granska och bedöma kvaliteten på de underlag och modeller som regeringen bygger sin politik på. Rådet ska även bidra till en ökad diskussion i samhället om klimatpolitiken. I betänkande 2017/18:MJU22 Klimatpolitik framhöll utskottet särskilt det i samband med uttalandet om att klimatpolitiken är ställd under noggrann avvägning och analys. Den första utvärderingen från det ska publiceras . Översyn av , skogsvårdslagen m.m. Klimatlagen (2017:720) trädde i kraft . I förarbetena (prop. 2016/17:146) anförde regeringen att en klimatlag stärker förutsättningarna för ett effektivt arbete. Dessutom tydliggörs regeringens ansvar gentemot samhällsmedborgarna genom att delar av regeringens klimatpolitiska arbete regleras i lag. har också åtaganden enligt om klimatförändring. Dessa skyldigheter får anses inbegripa en skyldighet för det allmänna att agera för att se till att klimatsystemet inte förändras på ett skadligt sätt och att skydda samhällsmedborgarna mot potentiella effekter till följd av skadliga förändringar av klimatsystemet. Enligt Miljö- och ger det klimatpolitiska ramverket genom klimatlagen starkare krav på andra politikområden att förhålla sig till klimatmålen. Av januariavtalet framgår att regeringen åtagit sig att tillsätta en utredning där all relevant lagstiftning ses över så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag. I betänkande 2017/18:MJU19 Övergripande miljöfrågor konstaterade utskottet att klimatfrågan – liksom många andra miljöfrågor – inte särskilt pekas ut i . Emellertid har ansvaret för klimatet och klimatpolitiken nu kommit till uttryck i svensk lag genom antagandet av klimatlagen. Utredningen om en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen. Betänkandet bereds nu i . Som en del av det svenska klimatpolitiska ramverket beslutade om ett långsiktigt klimatmål som innebär att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Dessutom beslutade att växthusgasutsläppen i i ESR-sektorn (Effort Sharing Regulation), dvs. växthusgasutsläppen utanför EU:s handelssystem för utsläppsrätter (EU ETS) bör vara lägre än utsläppen och bör vara lägre än utsläppen . Kompletterande åtgärder får användas för att nå en viss del av klimatmålen till 2030 och 2040 samt det långsiktiga klimatmålet till 2045. Till 2030 och 2040 får av utsläppsminskningarna ske genom kompletterande åtgärder. I betänkande 2017/18:MJU22 Klimatpolitik framhöll utskottet i fråga om de nationella klimatmålen att nuvarande fastställda mål har bred förankring i , vilket är en förutsättning för att klimatpolitiken ska vara långsiktig och stabil. Det långsiktiga målet om nettonollutsläpp beslutades av så sent som . Utskottet påminner nu som då om att målet överensstämmer med Miljömålsberedningens förslag, och utskottet ser ingen anledning att justera detta etappmål. Med bestämdhet vidhåller utskottet även sin tidigare uppfattning att en verkningsfull klimatpolitik kräver tydliga etappmål. I fråga om etappmålet om en 40-procentig utsläppsminskning till 2020 jämfört med i ESR-sektorn (Effort Sharing Regulation), dvs. växthusgasutsläppen utanför EU:s handelssystem för utsläppsrätter (EU ETS) påminde utskottet om att regeringens ambition redan är att målet fullt ut ska nås med nationella åtgärder. Miljömålsberedningen (M 2010:04) tillsattes av regeringen (dir. 2010:74) med uppdrag att lämna förslag till regeringen om hur miljökvalitetsmålen och generationsmålet kan nås. Beredningens övergripande uppdrag är att utveckla strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder inom områden som har prioriterats regeringen. Beredningen har fått flera tilläggsdirektiv i enlighet med regeringens prioriteringar. Senast beslutade regeringen (dir. 2018:44) om att Miljömålsberedningen ska ta fram förslag till en strategi för att förstärka bevarandet och ett hållbart nyttjande av hav och resurser (dir. 2018:44). Uppdraget ska redovisas . Det övergripande uppdraget gäller . Konsumtionsbaserade utsläpp omfattar utsläpp som tar hänsyn till klimatpåverkan som svensk konsumtion orsakar i och andra länder. Dessa utsläpp beräknas modellbaserat, vilket ger stor osäkerhet när det gäller utsläpp i andra länder. Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att utveckla mätmetoderna för konsumtionsbaserade utsläpp och komplettera med fler mått med fokus på de områden där det finns potential att minska utsläppen. Uppdraget ska redovisas . I det svenska klimatpolitiska ramverket ingår inte något mål för konsumtionsbaserade utsläpp. Enligt uppgift från Miljö- och pågår det inte något arbete inom med att ta fram ett konsumtionsbaserat mål; däremot arbetar man med frågan om vilka åtgärder som kan vidtas för att minska konsumtionsbaserade utsläpp. Av januariavtalet framgår att Miljömålsberedningen kommer att få i uppdrag att bereda frågan om mål för konsumtionsbaserade utsläpp. I betänkande 2015/16:MJU20 Klimat- och energimålen – Kontrollstation 2015 m.m. såg utskottet liksom Miljömålsberedningen svårigheter med att sätta ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar konsumtionsbaserade utsläpp eftersom endast äger begränsad rådighet över åtgärder och styrmedel som påverkar dessa utsläpp och eftersom det fortfarande finns stora felkällor i beräkningarna av utsläppen från konsumtionsperspektivet. Utskottet noterade också att Miljömålsberedningen inte ansåg att ett sådant mål bör ingå i det långsiktiga utsläppsmålet. I det svenska klimatpolitiska ramverket ingår ett sektorsmål för transporter. Målet är att växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU:s handelssystem EU ETS) ska minska med jämfört med . De anläggningar (sektorer) som omfattas av EU ETS ingår tillsammans med motsvarande anläggningar i andra medlemsstater i den övergripande målsättningen för EU ETS om att uppnå utsläppsminskningar på jämfört med , enligt det nya EU ETS-direktivet för handelsperioden –2030. I proposition 2016/17:146 Ett klimatpolitiskt ramverk för instämde regeringen i Miljömålsberedningens bedömning när det gäller klimatpolitikens komplexitet och den fundamentala vikten av att samtliga politikområden tar ett samlat och integrerat ansvar. Vidare konstaterade regeringen att flera remissinstanser delade Miljömålsberedningens syn att sektorsmål minskar flexibiliteten i hur etappmålen ska nås, vilket riskerar att minska kostnadseffektiviteten, som andra remissinstanser bedömde att fördelarna med ett sektorsmål för transporter övervägde nackdelarna då det behövs för bl.a. planering av infrastruktur och bebyggelse. Utskottet framhöll i samband med ställningstagandet i betänkande 2016/17:MJU24 Ett klimatpolitiskt ramverk för om etappmål för transportsektorn att sektorsmål kan tydliggöra ambitioner och utgångspunkter för sektorns aktörer. Regeringen anförde i proposition 2017/18:163 Nationell strategi för klimatanpassning att man bör analysera ytterligare behov av mål eller förtydliganden av regeringens mål för klimatanpassning för olika politikområden och sektorer, liksom identifierade sårbarheter. Statliga myndigheters inköp av personbilar och lätta lastbilar ska enligt förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor vara miljöbilar. fick Transportstyrelsen i uppdrag från regeringen att se över förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor och lämna förslag till lämpliga ändringar. Uppdraget redovisades till . Enligt bereds ärendet inom . Enligt regeringsförklaringen ska inga nya bensin- och dieseldrivna bilar få säljas efter 2030. Av januariavtalet framgår att en utredning i denna fråga ska tillsättas och att ny lagstiftning ska beslutas . På europeisk nivå ingår flyg mellan destinationer inom EES i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS), medan flyg till andra destinationer är undantagna. Genom det s.k. stop the clock-undantaget har den geografiska omfattningen begränsats till flygningar inom EEA, först –2016 och därefter förlängt till att gälla även 2017–2023. gav regeringen i uppdrag åt att främja hållbara biobränslen för flyg. I uppdraget ingår att ska verka för att inrikesflyget ställer om till fossilfria drivmedel och för att även internationell bunkring vid svenska flygplatser så långt det är möjligt sker med förnybara drivmedel. För detta ändamål ska utlysa medel för att stödja forskning och utveckling av hållbara biobränslen för flyg samt inrätta ett innovationskluster som samlar hela värdekedjan och som tar fram en gemensam behovsanalys för att klara omställningen till fossilfrihet inom flyget. Slutredovisning av uppdraget och redovisning av hur medlen har använts ska lämnas till . Nationella strategier för hållbar utveckling Den förra regeringen presenterade en handlingsplan för Agenda 2030 åren 2018–2020. I den beskrivs ett antal centrala åtgärder för hållbar utveckling som förväntas att ge resultat och effekter . Agenda 2030 är en agenda för förändring mot ett hållbart samhälle. ska vara ledande i genomförandet av agendan. Genomförandet innebär en successiv omställning av som en modern och hållbar välfärdsstat, på hemmaplan och som en del av det globala systemet. ska vara en internationell förebild när det gäller ekonomisk, social och miljömässig hållbarhet, med en samstämmig politik som tar hänsyn till fattiga människors perspektiv och mänskliga rättigheter. KTH:s forskningsprogram Bortom BNP-tillväxt – Scenarier för hållbart samhällsbyggande publicerade sin slutrapport. Rapporten är framtagen i en forskningsmiljö finansierad av Formas. Enligt forskarna i rapporten behövs många olika bilder av hållbara framtider. Scenarierna fungerar på så sätt som ett verktyg för diskussion och analys för att planera för hållbar samhällsbyggnad bortom . Enligt uppgift pågår inget arbete på Miljö- och med anledning av rapporten. I proposition 2017/18:163 Nationell strategi för klimatanpassning redovisade regeringen en klimatanpassningsstrategi. Syftet med strategin är att långsiktigt stärka klimatanpassningsarbetet och den nationella samordningen av detta arbete och att möta internationella åligganden.