bet · H601JuU16 · 2019-04-26 00:00:00 — Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten, efter ett beslut om utvisning enligt lagen, besluta att verkställighet tills vidare inte får ske (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Myndigheten får i ett sådant fall besluta om skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos (anmälningsplikt). Efter ett beslut om utvisning får den beslutande myndigheten även besluta att vissa särskilda bestämmelser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, t.ex. husrannsakan och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Beslut om tvångsmedel i det enskilda fallet fattas av domstol. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett beslut om befogenhet att tillämpa tvångsmedelsbestämmelserna är giltigt i högst . Under vissa förutsättningar får domstol efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt och besluta om fortsatt befogenhet att tillämpa tvångsmedelsbestämmelserna. Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ompröva utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av lagen om särskild utlänningskontroll. Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. Utredaren ska även analysera och ta ställning till vissa ändringar och förtydliganden som Säkerhetspolisen har föreslagit av bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) och utlänningsförordningen (2006:97) som är viktiga för myndighetens arbete med ärenden om utlänningar som har bedömts utgöra ett säkerhetshot. Utredaren ska därutöver bedöma hur kontrollen av personer som ansetts utgöra ett säkerhetshot kan förstärkas, t.ex. genom elektronisk övervakning. Utredaren ska föreslå nödvändiga författningsändringar i de olika regelverken. Uppdraget ska redovisas . Utskottet avstyrkte i betänkande 2017/18:JuU35 ett motionsyrkande om att införa löpande rapporteringsplikt till polisen för personer som på sannolika skäl kan misstänkas planera en terrorresa (s. 60). Utskottet avstyrkte i betänkande 2017/18:JuU14 motioner om obligatorisk prövning av utvisning för vissa brott. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till att det instämde i vad migrationsministern och biträdande justitieministern anfört om att det måste finnas en balans mellan de reaktioner som ett brott ska medföra och brottets allvar (s. 91 f.). Som framgår ovan har en mängd åtgärder vidtagits för att motverka våldsbejakande gruppers verksamhet och för att lagföra personer som kan misstänkas ha gjort sig skyldiga till terroristbrottslighet. Mot bakgrund av detta ser utskottet inte skäl för att ställa sig bakom de yrkanden som efterfrågas i motion 2018/19:276 (SD) om att ska tillsätta en i den händelse att drabbas av ett terrorattentat och motion 2018/19:604 (S) om att stärka polisens befogenheter för att bekämpa autonoma gruppers framfart. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och är inte heller nu berett att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:134 (SD) yrkande 13 om löpande rapporteringsplikt för personer som på sannolika skäl kan misstänkas planera en resa i terrorismsyfte. Utskottets uppfattning är att det måste finnas en balans mellan de reaktioner som ett brott ska medföra och brottets allvar. Det är rimligt att det krävs ett allvarligt brott eller risk för fortsatt brottslighet för att utvisa någon. Som framgått ger även lagen om särskild utlänningskontroll möjlighet att utvisa någon om det är särskilt påkallat med hänsyn till rikets säkerhet eller om det kan befaras att någon kommer att begå eller medverka till terroristbrott. Utskottet vidhåller sin inställning att den nuvarande ordningen är väl avvägd och säkerställer en rimlig proportionalitet mellan brott, påföljd och särskild rättsverkan i form av utvisning. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionerna 2018/19:2880 (M) yrkande 11 och 2018/19:2845 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden om fördjupat samarbete inom , avståndstagande från terrorism och att bör delta aktivt i internationell samverkan såväl som i europeisk samverkan. Jämför reservation 29 (SD), 30 (C), 31 (L) och 32 (SD). I kommittémotion 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om ett fördjupat samarbete inom genom att inrätta en årligt återkommande nordisk konferens kring motverkande av våldsbejakande extremism. I motion 2018/19:1381 av m.fl. (SD) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att tydligt ska ta avstånd från och motverka all internationell terrorism och extremism. I samma motion yrkande 10 anförs att internationell samverkan för att motverka terrorism ska stödjas, och i yrkande 11 anförs att internationell samverkan för att motverka resor i syfte att delta i terrorism eller terrorträning ska stödjas. m.fl. (L) anför i motion 2018/19:2612 yrkande 9 att det är av största vikt att deltar aktivt för att stärka det europeiska samarbetet för att motverka terrorism. I detta har bl.a. Europol en viktig roll. bör delta operativt i dess satsning på att motverka bl.a. värvning till terroristverksamhet. Ett liknande yrkande framförs även i motion 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 34. medverkan i det internationella arbetet mot terrorism deltar aktivt i samarbetet inom EU för att möta hotet från terrorism. Rapporter om genomförandet av för kampen mot terrorism lämnas till medlemsstaternas ministrar vid rådet för rättsliga och inrikes frågor. Även tar del av dessa rapporter. deltar även aktivt inom EU för att utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. tillsatte t.ex. kommissionen en högnivåexpertgrupp med representanter från medlemsstaterna med syftet att ta fram förslag om hur EU:s stöd till medlemsländerna ska kunna utvecklas. inrättade kommissionen, utifrån gruppens förslag, en ny struktur för arbetet. antog EU:s utrikesministrar en regional strategi för , och hotet från IS. När det gäller ersattes strategin av en separat strategi. antog rådet nya slutsatser om att stärka det externa samarbetet mot terrorism, bl.a. genom ökat samarbete med regionala och multilaterala aktörer. Stats- och regeringscheferna antog ett särskilt uttalande om att stärka insatserna för att säkerställa allmänhetens säkerhet, motverka radikalisering och främja tolerans och icke-diskriminering. antogs ett nytt straffrättsligt direktiv om att bekämpa terrorism som skulle vara genomfört av medlemsstaterna senast (och rådets direktiv (EU) 2017/541 av om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut /475/RIF och om ändring av rådets beslut /671/RIF, kallat terrorismdirektivet). har genomfört direktivet, och lagändringarna trädde i kraft (prop. 2017/18:174, bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). EU har även beslutat om ytterligare listningar under EU:s sanktionsregimer för att motverka terrorism, både med föregående FN-beslut och självständigt. Den svenska strategin presenterades, som anförts tidigare, i regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism. I strategin betonas det internationella samarbetets betydelse. Enligt regeringen är terrorism gränsöverskridande och kan därför inte bekämpas isolerat i en stat. Även om säkerheten i och för svenska intressen är det primära intresset för den svenska terrorismbekämpningen måste vi också solidariskt arbeta för att skydda internationell säkerhet och mänskliga fri- och rättigheter globalt. I det internationella arbetet ingår att arbeta i konfliktområden och att samarbeta med andra länder för att bekämpa terrorism. Situationen i omvärlden påverkar hotet mot . De personer som reser till konfliktområden för att ansluta sig till terroristorganisationer kan utgöra ett hot på platsen som de reser till. De kan också utgöra ett hot när de återvänder eller genom att locka fler personer att ansluta sig till organisationerna. Arbete för utveckling, säkerhet och frihet från våld är enligt regeringen därför avgörande för att stoppa utvecklingen med utländska terroriststridande. ska verka aktivt för att både FN och EU ska ta ett större ansvar för att lösa konflikter och ge hjälp åt dem som drabbas. ska också verka för att EU tar ett större ansvar för säkerhet och utveckling, såväl globalt som i EU:s närområde. Vidare har EU och dess medlemsstater en skyldighet att skydda alla människor som är bosatta i, uppehåller sig i eller besöker unionen. antog rådet för rättsliga och inrikes frågor en uppdaterad strategi för EU:s inre säkerhet –2020. I strategin identifieras arbete mot terrorism som en av tre prioriteringar. Strategin uppmärksammar också att EU:s inre säkerhet i ökande grad är beroende av faktorer utanför unionens gränser. Inom unionen pågår även arbete för att EU ska utveckla en bred strategi för utrikes- och säkerhetspolitiken. I strategin anges vissa målsättningar i det internationella arbetet. För det första ska det förebyggande arbetet vara i fokus för internationella arbete mot terrorism. Det är enligt regeringen också angeläget att stärka det nordiska samarbetet i dessa frågor då de nordiska länderna har många likheter i hur våra samhällen är organiserade. etablerades därför ett nordiskt nätverk som ska främja samarbete mellan , , och i syfte att utbyta kunskap och erfarenheter om det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. När det gäller att förhindra terrordåd är målsättningarna att brottsbekämpande myndigheter ska ha goda möjligheter att samarbeta även över nationsgränserna och att den internationella samverkan som finns på området ska fortsätta att stärkas. Myndigheter i olika stater måste kunna samarbeta på ett ändamålsenligt sätt. Svenska myndigheter deltar i flera internationella samarbetsorgan och samarbetar också med brottsbekämpande myndigheter och organ inom EU. När det slutligen gäller att försvåra terrordåd är målsättningen enligt strategin att standarden för att upprätthålla skydd för individer och minska samhällets sårbarhet för terroristattentat ska vara likvärdiga i EU:s medlemsstater. lämnade regeringen en proposition om nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater till (prop. 2016/17:139, bet. 2016/17:JuU27, rskr. 2016/17:273). Av propositionens huvudsakliga innehåll framgår bl.a. följande. Den ökade rörligheten över gränserna och behovet av skydd mot terroristattentat och annan grov brottslighet ställer allt större krav på samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter i olika stater. Regeringen föreslår därför att det internationella polissamarbetet utökas genom att bestämmelserna om operativt polissamarbete i två EU-beslut, Prümrådsbeslutet och Atlasrådsbeslutet, genomförs i svensk rätt. Den svenska polisen ska få samarbeta med utländska myndigheter enligt Prümrådsbeslutet genom att ta emot hjälp dels inom ramen för gemensamma insatser, dels vid större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor. Vidare ska polisen få samarbeta med utländska myndigheter enligt Atlasrådsbeslutet genom att ta emot hjälp från utländska särskilda insatsgrupper. Både vid gemensamma insatser enligt Prümrådsbeslutet och vid operationer med särskilda insatsgrupper enligt Atlasrådsbeslutet ska utländska tjänstemän kunna få polisiära befogenheter i . I betänkande 2017/18:JuU35 behandlade utskottet ett antal yrkanden bl.a. med begäran om tillkännagivanden om vikten av det internationella samarbetet mot terrorism och att ska delta aktivt i detta arbete. Utskottet konstaterade att bl.a. genom FN och EU på olika sätt deltar i en omfattande internationell samverkan. Utskottet avstyrkte mot denna bakgrund motionsyrkandena (s. 55 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:390). Vid utskottets beredning av regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism (bet. 2015/16:JuU7) betonade utskottet att de internationella samarbetena mot terrorism måste ha hög prioritet. Utskottet delade dock inte regeringens uppfattning att det förebyggande arbetet ska vara i fokus för internationella arbete mot terrorism och att det arbetet ska bedrivas inom ramen för FN, utan menade att fokus i första hand borde vara att säkerställa ett bra och fungerande samarbete inom EU. Det var enligt utskottet viktigt att deltar aktivt för att stärka det europeiska samarbetet för att förebygga, förhindra och lagföra terrorism. Vidare ansåg utskottet att arbetet på EU-nivå när det gäller frågor om radikalisering och deltagande i terroristverksamhet behöver fördjupas. Samarbetet inom Europol, som inrättats för att förbättra polissamverkan mellan EU:s medlemsländer i syfte att bekämpa bl.a. terrorism, bör förbättras. Utskottet föreslog därför att skulle göra ett tillkännagivande till regeringen om inriktningen av det internationella samarbetet i enlighet med det som anförts ovan. När det gäller möjlighet till internationell samverkan kunde utskottet konstatera att regeringen enligt strategin har som uttalad målsättning att myndigheter ska ha goda förutsättningar att samarbeta över nationsgränserna och att den internationella samverkan som finns på området även i fortsättningen ska stärkas. Det saknades enligt utskottet anledning till sådana tillkännagivanden om internationell samverkan som föreslogs i vissa motionsyrkanden. lade skrivelsen till handlingarna (rskr. 2015/16:86). Utskottet delar den uppfattning som förs fram i de aktuella motionerna att det internationella samarbetet mot terrorism är viktigt och att bör delta aktivt i detta arbete. Detta är också en viktig del av den svenska strategin mot terrorism. Som utskottet tidigare konstaterat deltar också bl.a. inom FN och EU på olika sätt i en omfattande internationell samverkan mot terrorism. I strategin lyfts även det nordiska samarbetet fram. Utskottet vidhåller därför sin tidigare uppfattning att det inte finns anledning för att göra några sådana tillkännagivanden som motionärerna efterfrågar. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:134 (SD) yrkande 23, 2018/19:1381 (SD) yrkandena 9–11, 2018/19:2612 (L) yrkande 9 och 2018/19:2861 (C) yrkande 34. Paramilitär lagstiftning, punkt 2 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 6. Vi anser att det finns behov av en bättre lagstiftning för att förhindra träning hos utländska paramilitära grupper. Den som genomgår träning utomlands vars syfte är att underminera det svenska samhället bör också kunna straffas för detta. Regeringen bör återkomma med ett lagförslag som tillgodoser det nu anförda. Översyn av bestämmelsen om landsförräderi, punkt 3 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 7 och 2018/19:422 av (KD) yrkande 2 och 2018/19:528 av (L). För den händelse att svenska soldater åkt för att delta i en internationell koalition mot IS kan en situation uppstå där svenska medborgare på IS sida strider mot svenska soldater i den internationella koalitionen. Vår uppfattning är att de personer som strider med IS mot svenska soldater gör sig skyldiga till landsförräderi. Vi vill därför att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur svenska medborgare som direkt eller indirekt slåss mot svenska soldater, i eller utomlands, ska kunna dömas för landsförräderi. Olovlig kårverksamhet, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2612 av m.fl. (L) yrkande 6. Som en av flera åtgärder för att göra det lättare att lagföra organisering av terrorverksamhet på svensk mark bör en översyn göras av bestämmelsen om olovlig kårverksamhet. Bestämmelsen är gammal och straffskalan är låg. En analys bör göras av behovet att modernisera lagstiftningen. Krafttag för att motverka terrorism, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 28. Radikalisering och terrorism är ett hot mot vårt öppna samhälle och vårt sätt att leva. Den terrorrelaterade verksamheten i domineras enligt Säkerhetspolisen av aktörer som är motiverade av våldsfrämjande islamistisk extremism, men även andra extremistiska organisationer inom vitmaktmiljön och den autonoma vänstermiljön kan utgöra ett hot. Personer som mördar av politiska skäl eller i religionens namn ska bekämpas. Kraftfulla åtgärder ska vidtas för att motverka terrorism. Som ett exempel på åtgärder för att motverka terrorism kan följande nämnas. Vid terrordåd skulle polisen ha god hjälp av en nationell polisreserv. Vidare bör ytterligare åtgärder vidtas när det gäller kriminalisering; t.ex. bör kriminaliseringen av stödjande av terrorism inkludera att skicka pengar eller vapen, att hjälpa till med finansiellt stöd eller att hjälpa terrorgrupper med att ta fram propaganda eller med andra administrativa göromål. Hanteringen av ansökningar om demonstrationstillstånd bör förändras. Det finns en bestämmelse i ordningslagen som gör det möjligt att neka tillstånd till demonstrationer när man vet att det under tidigare demonstrationer förekommit våldsamheter. Denna möjlighet har inte utnyttjats tillräckligt ofta. Regeringen bör vidta åtgärder och komma med förslag som tillgodoser det jag nu anfört. Skärpt straff för terroristbrott, punkt 7 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 17. framstår straffnivåerna för vissa brott inom terrorismområdet, dvs. de straffnivåer som straffskalorna omfattar, som orimligt låga. Straffskalorna kan inte sägas spegla brottens allvar. Dessutom skulle förändrade straffnivåer även öka förutsättningarna att använda hemliga tvångsmedel och därmed förbättra förutsättningarna att klara upp brotten. Vi anser att straffen bör skärpas väsentligt för exempelvis följande brott inom terrorismområdet: offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering till terroristbrott, utbildning till terroristbrott, finansiering av terroristbrott och resor i terrorismsyfte. När det gäller dessa brott bör spannet för straffnivåerna omfatta fängelse till fängelse i stället för, som , fängelse till fängelse . Vi vill även se en höjning av straffnivåerna för grova brott. Är brotten grova bör det dömas till fängelse i lägst och högst , i stället för fängelse i lägst och högst som gäller . Detta skulle också innebära ett närmande till straffnivåerna i motsvarande lagstiftning i andra jämförbara länder. Regeringen bör därför återkomma till med förslag för att skärpa straffen för bl.a. offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering till terroristbrott, utbildning till terroristbrott, finansiering av terroristbrott och resor i terrorismsyfte. Skärpt straff för terroristbrott, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 17 och 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser att straffskalorna bör höjas för alla delar som rör terroristbrott, t.ex. att ta emot utbildning i fråga om bl.a. terroristbrott eller att resa eller påbörja en resa till ett annat land än det land där personen är medborgare om avsikten är att begå eller förbereda eller att ge eller ta emot utbildning i fråga om bl.a. terroristbrott. Straffskalorna för både normalgrad och grovt brott bör höjas kraftigt, både minimistraff och maxstraff. Normalgraden bör kunna ge fängelse, och grovt brott bör kunna inkludera livstids fängelse, framför allt vad gäller finansiering av en person eller en sammanslutning av personer som t.ex. begår terroristbrott. Vi menar att det är rimligt eftersom den som planerar, sköter logistik och finansiering av terrorism i princip kan bära lika stort eller ibland större ansvar än den som faktiskt utför terroristbrottet. Vi anser även att undantaget för ringa fall bör tas bort. Vi vill också att all finansiering med terrorismsyfte ska vara straffbar, både vad gäller finansiering av en resa och finansiering av en person/sammanslutning av personer. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser det vi nu anfört. Särskild straffskala för grova brott som rör finansiering av terrorism, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2612 av m.fl. (L) yrkande 5. Straffbestämmelsen för finansiering av terrorismresa behöver skärpas. Enligt gällande lag gäller för finansiering av en resa samma straffskala som för själva resan, dvs. fängelse i högst . Detta förbiser dock att kriminaliseringen av resan riktar sig mot en enskild persons resa, medan finansieringen däremot kan syfta till att möjliggöra resor för fler personer. När det handlar om finansiering i större skala eller systematisk form av terrorismresor behöver straffskalan ligga betydligt högre. Det är därför rimligt att även resefinansieringsbrottet har en särskild straffskala för grova brott på fängelse i lägst och högst . Detta gör att straffskalan för grova fall av finansiering av terrorismresor harmoniseras med straffskalan för andra grova fall av finansiering av terroristverksamhet. Regeringen bör återkomma med ett förslag om en särskild straffskala för grova brott som rör finansiering av terrorismresor. Kriminalisering av deltagande i eller samröre med terroristorganisationer, punkt 9 (M, C, KD, L) av (KD), (M), (M), (L), (KD), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2612 av m.fl. (L) yrkande 3, 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 29 i denna del och 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 4. De som deltar i terroristorganisationer medverkar till att underlätta och sprida terrorism. Deltagande i terroristorganisationers verksamhet bör därför kriminaliseras. Sådant deltagande kan vara att hjälpa till med olika stödfunktioner för en terroristorganisation. Det kan handla om att bistå med materielvård, transporter och underhåll, matlagning eller någonting annat liknande. Som framkommit ovan har regeringen, efter det att Lagrådet avstyrkte förslaget om kriminalisering av deltagande i terroristorganisation, uppgett att man inte kommer att gå vidare med förslaget. Det är olyckligt att regeringen inte kunnat ta fram ett förslag som uppfyller regeringsformens krav. Det är därför viktigt att regeringen nu skyndsamt arbetar fram ett nytt lagförslag som tillgodoser det anförda. Kriminalisering av deltagande i eller samröre med terroristorganisationer, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2018/19:2454 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2018/19:2612 av m.fl. (L) yrkande 3, 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 29 i denna del och 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 2.