bet · H601UU14 · 2019-05-29 00:00:00 — Utöver de yrkanden som behandlats tidigare i detta betänkande finns i betänkandet även motionsyrkanden som är föremål för en förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsberedning –2022 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att dessa yrkanden inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottet föreslår att skrivelse 2018/19:90 och redogörelse /19:NR1 läggs till handlingarna. Det nordiska samarbetet m.m., punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkandena 19 och 20 samt 2018/19:3066 av m.fl. (SD) yrkandena 1–13. har arbetat och ska fortsätta arbeta för att effektivisera, stärka och modernisera det nordiska samarbetet. Den nordiska välfärdsmodellen bygger på gemensamma värderingar om demokrati, mänskliga rättigheter, öppenhet och inkludering, tolerans, tillit och jämlikhet. Målet ska vara att det nordiska samarbetet i än högre grad ska bli ett användbart politiskt instrument för de nordiska regeringarna. De baltiska länderna ska, när det är möjligt och när de så önskar, inkluderas i det nordiska samarbetet. ska arbeta för att synliggöra den gemensamma och omfattande verksamhet som bedrivs inom ramen för . Även på det säkerhetspolitiska området ska fortsätta verka för ett fördjupat nordiskt samarbete. Det bilaterala samarbetet mellan de nordiska och baltiska länderna samt ländernas multilaterala samarbete i EU och FN ska ytterligare stärkas. ska vara en ledande aktör i och prioritera frågor som rör , inklusive och . Vi ska stärka samarbetet och alliansbyggandet genom bl.a. ökad och breddad diplomatisk närvaro i regionen. Samarbetet ska bygga på ett bredare nordisk-baltiskt nätverk inom politik, handel och säkerhet. I vissa frågor såsom handel och säkerhet bör också och inkluderas i det nordisk-baltiska samarbetet. Det nordiska försvarspolitiska samarbetet inom Nordic Defence Cooperation (Nordefco) fördjupas alltmer och omfattar t.ex. gemensamma övningar, samarbete i internationella insatser och materielsamarbeten. Även bilaterala samarbeten mellan och enskilda länder i har utvidgats. Alliansegeringen tog 2014 initiativ till den gemensamma handlingsplanen för försvarssamarbete med . Resultatet av denna presenterades och innehöll bl.a. förslag på gemensam planering som inte bara gäller i fredstid. Svårigheten i det nordiska försvars- och säkerhetssamarbetet är att de olika länderna har olika säkerhetsarrangemang. och är med i EU, men inte i Nato. är med i både Nato och EU, och är bara medlem av Nato. De olika tillhörigheterna blir gränssättande för hur långt den nordiska integrationen kan gå på försvars- och säkerhetsområdet. Eventuellt upplever och som har säkerhetsgarantier genom sina respektive Natomedlemskap inte det nordiska samarbetet och eventuella säkerhetsgarantier som lika angelägna. bör dock fortsätta att utveckla samarbetet inom Nordefco för att uppnå ytterligare samordningsvinster. I det nordiska försvarssamarbetet bör man även sträva efter att i större utsträckning inkludera de baltiska länderna. En viktig fråga för säkerheten i vårt närområde är att på olika sätt fortsätter att fördjupa samarbetet med Nato och enskilda medlemsländer i organisationen. Det är därför mycket bra att deltar i den (). Det nordiska samarbetet m.m., punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:3066 av m.fl. (SD) yrkandena 1–13 och 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkandena 19 och 20 samt 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkande 14. Intresset i de nordiska länderna för det nordiska samarbetet är skyhögt och visionen för det officiella nordiska samarbetet är tydlig: ska bli världens mest integrerade region. I tider av val till understryks betydelsen av att våra nordiska länder samverkar djupare inte bara utanför utan också inom EU-samarbetet. Det är viktigt att vi talar med en tydlig stämma när vi är överens om vad som bör sortera under nationellt självbestämmande när det gäller hur vi sköter saker och ting i , såsom skogsbruket, välfärden eller andra frågor där vår historia, våra värderingar och våra samhällssystem lagt grunden för vårt sätt att vara. Vi behöver koordinera ny lagstiftning och göra det såväl i förhållande till EU-direktiv som i relation till varandra för att undvika nya onödiga gränshinder inom . På vårt norra halvklot bildar de nordiska länderna en familj med djupa relationer och gemensamma referensramar. är i storleksordningen världens tolfte största ekonomi. Våra grannländer är några av våra viktigaste handelspartner, och vi deras. Vi har utformat en nordisk modell, delar språkförståelse och gemensamma kulturyttringar och en gränsöverskridande arbetsmarknad. vilar på gemensamma värderingar kring välfärdsstat och sociala skyddsnät. vilar på en rik och mångfasetterad historia och ett gemensamt kulturarv, men delar också en gränsöverskridande arbetsmarknad och ett ideellt idéutbyte. betraktar , i fallande ordning, som en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med det vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet och sammanhållningen inom en rad samhällsområden. Vi säger ja till nordisk integration och nej till EU:s federalism. Ett reformerat EU där medlemsstaternas självständighet stärks ska följas av ett djupare samarbete mellan de nordiska länderna: kulturellt, säkerhetspolitiskt, socialt och ekonomiskt. Vi lämnar inte bara något destruktivt bakom oss; vi utvecklar ett annat, mer konstruktivt samarbete på beprövad grund och med nordisk nytta i fokus. sak är vår. De nordiska statsministrarnas vision om att ska vara världens mest integrerade region är en mycket positiv ansats, men den kräver aktiv handling och konkreta insatser. Det är väsentligt att uppmärksamma såväl säkerhetsaspekter avseende infrastruktur som teknikens nya möjligheter. När det gäller ordförandeskap i , Östersjöstaternas råd och och motsvarande parlamentariska organ ser vi såväl nordisk som nordisk-baltisk nytta. En nära dialog mellan regering och opposition och samarbetsministern och de parlamentariska delegationerna i är grundläggande för fullgoda samarbeten. ser väldigt positivt på roll i, och samarbeten med, omvärlden, inte minst det nordisk-baltiska samarbetet, särskilt i av oro och instabilitet i . Samarbetet mellan de nordiska länderna och kan utvecklas på både regeringsnivå och parlamentarisk nivå i alla formella och informella format vi har. vill utreda förutsättningarna att tillsammans med de baltiska staterna ser över möjligheterna att upprätta ett gemensamt cyberförsvar. planerade EU-utträde sätter ljuset på andra former av samarbete än inom ramen för Europeiska unionen och aktualiserar att de svensk-brittiska och nordisk-brittiska relationerna kan behöva hitta nya, fler och starkare former. Tillsammans har vi en lång historia av utbyte med , omfattande handel och mycket gamla historiska relationer till stora delar av det förenade brittiska kungariket. Att nordisk-brittiskt samarbete är av stor vikt underströk också premiärminister under sitt tal till , då hon gästade rådets huvudsession i . Betydelsen av att ska fortsätta ha goda relationer med lyste som en röd tråd under Mays besök. En starkare och mer samordnad nordisk röst i EU är allt viktigare, då alltmer makt koncentrerats till unionen på bekostnad av de självständiga nationalstaterna. Eftersom de nordiska länderna delar såväl samhällssystem som värderingar och landsgränser har vi mycket att vinna på att samordna och att koordinera oss såväl i arbetet inom EU som efter beslut i EU, t.ex. vid tillämpning av direktiv. Ett gemensamt nordiskt lagråd skulle också gagna samverkan, lagstiftningsprocessen och ett proaktivt gränshinderlösande. är ett starkt varumärke i världen och ses både som en politiskt stabil region, en region med långvarig demokrati och en region som är intressant att bedriva handelsutbyte med och som är intressant att besöka. Den nordiska attraktionskraften och vår långa tradition av diplomati tjänar såväl diplomatiska kontakter som ökad handel då vi inte sällan är förknippade med industri, varor och tjänster av god kvalitet inte minst inom den teknologiska industrin och den digitala utvecklingen. Sammantaget har vi ett flertal styrkor. Det gäller som besöksmål i av ökad kultur- och naturturism där vi kan samverka kring både besöksmål, friluftsliv och åtgärder för skydd av kulturmiljöer. Inom ramen för samarbetet bör vi också se över möjligheterna att öppna ett till stöd för nordiska startup-företag i i likhet med det man öppnade i . Detta skulle stärka det nordiska varumärket på vår egen kontinent men också göra mer synligt utanför gränser. Stora nordiska kultur- och profileringssatsningar som Nordic Cool, eller Nordic Matters som hölls i och nyinvigningen av Nordic Heritage Museum i bör uppmuntras för att sprida intresse och förståelse för nordisk kultur, innovation och design i omvärlden och öka intresset för som besöksmål och handelspartner. Våra möjligheter att marknadsföra resurser som inte går att utlokalisera, såsom kultur- och naturturism, är viktiga pull-faktorer för att stärka framför allt turismen och besöksnäringen i . ser mycket positivt på att främja och stödja forskning inom och inte minst forskningen vid de nordiska forskningsinstitutionerna och betydelsen av det arbete som t.ex. Nordforsk bedriver. Vi ser också behovet av att bibehålla och stärka Nordforsk. Nordforsk bör ges förutsättningar att fortsätta verka som en samlad kraft som för forskare från de nordiska länderna samman för att bedriva högkvalitativa studier. Samtliga våra nordiska länder har framstående forskare inom olika områden, med nobelpristagare sprungna ur flera av våra länder. Det finns en betydelsefull forskningstradition av både grund- och spetskaraktär som man kan bygga vidare det nordiska forskningssamarbetet på. Det bör vara en prioritet att verka för ökad samverkan mellan lärosäten i för att stärka såväl språk- som utbildningsutbyte. Utan ett integrerat språk-, utbildnings- och praktikutbyte tunnas den folkliga förankringen av det nära nordiska utbytet ut. Det nordiska samarbetet bygger på stabila fundament och ett av dessa är de kulturella likheterna. förespråkar ett förstärkt samarbete inom kultur- och utbildningsområdet där vi menar att den nordiska språkförståelsen kan förbättras, en nordisk kulturkanon kan införas som en naturlig utveckling av den litteraturkanon som redan existerar och ett tätare samarbete kring friluftsliv och marknadsföring av som besöksmål kan ske. Den djupaste roten till den svenska kulturens särart ligger i vår historia och i den natur och det klimat där den har vuxit fram. Det nordiska kultursamarbetet utgör hörnstenen i den gemenskap som binder samman de nordiska länderna. Kultursamarbetet återspeglar den grund av gemensamma värderingar som vi i de nordiska länderna står på. Språkförståelsen och möjligheten att kommunicera på de nordiska språken är en nyckelfaktor i det nordiska samarbetet. En hög grad av språkförståelse fungerar som smörjmedel för vår kommunikation och minskar transaktionskostnader inom såväl handel som arbetsmarknadernas integration och det kultur- och utbildningspolitiska samarbetet. Flera av de nordiska språken är nära besläktade och förstås relativt lätt av invånare i andra nordiska länder. Att också uppmanar och uppmuntrar till kommunikation på de nordiska språken under gemensamma sessioner och sammanträden är mycket positivt och bidrar till att stärka språkförståelsen mellan parlamentarikerna. kan vi konstatera att den nordiska språkförståelsen befinner sig i ett skört läge, då den avtar i yngre generationer och särskilt svenskans ställning i går tillbaka. Vi ser det som principiellt viktigt att understryka de nordiska språkens unicitet och okränkbara värde och vill verka för ökade insatser för att förstärka och förbättra den nordiska språkförståelsen redan från tidig skolålder. Inom är skandinaviskan etablerad som officiellt arbetsspråk. ser betydelsen av att bibehålla den ställning som skandinaviska har som det primära arbetsspråket inom . Att bibehålla ett gemensamt arbetsspråk underlättar och ger många fördelar för ett litet språkområde globalt. välkomnar beslutet att betrakta även finländskan och isländskan som officiella nordiska språk inom det nordiska samarbetet och direktivet om att förenkla arbetsgången och tillgången med hänsyn till de finska och isländska språken utifrån ett demokratiskt perspektiv. Det är viktigt att de länder som inte ingår i den skandinaviska språkgemenskapen ändå ska kunna delta i samarbetet på samma villkor som de skandinavisktalande länderna och kunna verka på lika villkor som parlamentariker från de skandinaviska länderna. I skolan ska vi verka för att bredda utbudet av nordiska studier och ha undervisning i nordisk kultur, historia och språk. Inom ramen för utbildningsutbytet bör man se över omfattningen av studiebesök till nordiska instanser. Det officiella nordiska samarbetet inklusive och bör vara lika självklart och känt som . Att bredda möjligheten till elevutbyten mellan skolor och lärosäten inom för att stärka språkförståelsen, men också öka kunskapen om kultur och samhälle, bör vara prioriterat. ska vara något återkommande i skolan som man naturligt kan känna en stark samhörighet med. För över sedan beslutade den borgerliga danska regeringen med stöd av att ta fram förslag på verk som kunde anses som en särskilt värdefull del av det danska kulturarvet och tillsammans utgöra en dansk kulturkanon. De områden som berördes var arkitektur, bildkonst, design och konsthantverk, film, litteratur, konstmusik, populärmusik, scenkonst och barnkultur. Det primära syftet med kulturkanonen var att den skulle fungera som en introduktion till det danska kulturarvet och stimulera till tankar och debatt kring konst- och kulturfrågor. Trots de starka känslor som initialt omgav projektet har den färdiga kulturkanonen blivit väl mottagen i stora delar av det danska samhället. I samband med beslutet om den danska kulturkanonen föreslog också den dåvarande danska undervisningsministern att en gemensam nordisk litteraturkanon skulle tas fram. Alla fem nordiska regeringar ställde sig bakom satsningen, och finansieringen skedde via . Den nordiska litteraturkanonen presenterades 2008 och bidrog till ett ökat intresse kring den nordiska kulturen. menar att de argument som framförde 2005 är giltiga än och att borde följa upp satsningen på den nordiska litteraturkanonen genom att med inspiration från den danska modellen ta fram en ny, bred nordisk kulturkanon som även innefattar områden som arkitektur, bildkonst, musik, scenkonst, film och barnkultur. Den nuvarande strategin för det nordiska samarbetet kring kulturella frågor har flera positiva inslag, men den behöver förbättras. Djurskyddet inom de nordiska länderna har långa anor och en djup folklig förankring. För många invånare i är det goda djurskyddet en så viktig fråga att den betraktas som en del av den nationella och regionala kulturen och identiteten. De nordiska länderna står sig väl vid en internationell jämförelse, men förbättringspotentialen är fortfarande stor, och på vissa områden har halkat efter. Enligt bl.a. rapporten djurskydd från Förbundet är det tveksamt om de nordiska länderna kan sägas vara bäst i världen eller ens i när det gäller djurskydd. I viktiga avseenden överträffar ännu , men inom flera viktiga områden överträffas också av andra europeiska länder. menar att de nordiska länderna borde enas om en gemensam målsättning att vara världens ledande region i frågor som gäller djurskydd och djurens välbefinnande. Ett problem är att det fortfarande finns stora skillnader när det gäller djurskyddslagstiftningen och uppföljningen av denna mellan de nordiska länderna. Det bidrar till att skapa ekonomiska incitament för ett bristande djurskydd, då ett nordiskt land genom en svagare djurskyddslagstiftning kan skaffa sig konkurrensfördelar gentemot de övriga nordiska länderna. Reglerna kring slakt och kastrering, pälsdjursuppfödning m.m. är andra områden där våra nordiska länder skiljer sig åt och där länderna kunde vinna mycket på att ta ett gemensamt grepp kring dessa frågor. Även reglerna och formerna för uppföljningen av djurskyddslagstiftningen skiljer sig åt mellan länderna. vill motverka alltför stora skillnader mellan de nordiska länderna och menar därför att inom ramen för det nordiska samarbetet bör arbeta för att de nordiska länderna i högre utsträckning än harmoniserar djurskyddslagstiftningen och regelverket för uppföljande kontroller så att bristande djurskydd inte ska kunna utgöra en konkurrensfördel inom . utvecklas alltmer mot en gemensam marknad för varor, tjänster och kapital. Men i mångt och mycket är regelverken fortfarande utformade utifrån att medborgare och företag rör sig inom ett och samma nordiska land. Arbetet med att avlägsna onödiga gränshinder är ett högt prioriterat mål i det nordiska samarbetet, och undanröjs ett antal omotiverade gränshinder mellan länderna. ser en generell problematik i att man alltför ofta tvingas undanröja gränshinder retroaktivt. Vi vill därför etablera ett nordiskt lagråd som på förhand kan skanna kommande lagstiftning i våra respektive länder för att i ett tidigt skede upptäcka och undanröja nya gränshinder. Ett nordiskt lagråd ökar möjligheterna att i ett tidigt stadium motverka gränshinder innan de hunnit skapas och etableras. ser positivt på att under den gångna mandatperioden har lyckats få bort 14 gränshinder, men vi tycker inte att regeringen ska lägga målet för undanröjda gränshinder vid 8–12 gränshinder . Regeringen bör ha en högre ambition. Det nordiska lagrådet ska parallellt med arbetet att motverka nya gränshinder också verka för att stödja lagrådet i dess arbete med att undanröja existerande gränshinder. Goda exempel på när man lyckats lösa regionala gränshinder med samverkan över nationsgränserna bör lyftas fram och uppmuntras i gränsområden där rörligheten mellan våra länder är stor. Undanröjandet av hinder som hämmar gränsöverskridande sysselsättning, tillväxt, utbildning och besöksnäring är mycket positivt. är det från vår utgångspunkt centralt att balansera denna ambition mot den nationella kontrollen, det nationella självbestämmandet och subsidiaritetsprincipen. Därutöver är det, för att avlägsnandet av gränshinder ska fungera, nödvändigt att de nordiska länderna känner tillit till varandra och att de yttre gränskontrollerna gentemot och världen fungerar tillfredsställande. I detta avseende har brustit genom en oansvarig migrationspolitik i förhållande till våra grannländer, vilket påverkat tillit och tålamod. Vi har sett hur Islamiska staten (IS) rekryterat medlemmar, inte minst i , och diskussionen kring hur dessa individer med barn antingen ska hållas kvar där de stridit eller få återvända till efter de terrorhandlingar de begått, är en politisk fråga högt upp på dagordningen i våra länder. Vi har sett hur personer i nordiska länder radikaliseras och väljer att stödja terrorism, antingen genom aktiviteter inom och eller genom att resa utanför gränser. har verkat för ett ökat samarbete i denna fråga mellan de nordiska länderna. Med ett nästintill besegrat IS har problemet med terrorresor till avtagit. I stället har vi sett en ökande våg av terrorister som återvänder till . Det är viktigt att varje land tar sitt eget ansvar och genomför nödvändiga lagändringar för att stoppa terrorism och terrorresor. Här har ett stort ansvar då vi genom öppna gränser och bristande id-kontroller jämte en omfattande immigration saknat förmåga att upprätthålla kontroll och trygghet, vilket har lett till att frågan om gränskontroller mellan de nordiska länderna aktualiserats. Målet måste vara fungerande yttre gränskontroller i EU och en gemensam nordisk yttre gränskontroll, så att passfrihet och smidig rörlighet inom kan återupprättas, men på kort sikt kommer gränskontroller tyvärr ändå krävas. Vi efterfrågar ett fördjupat samarbete och en dialog mellan våra nordiska länder för att göra arbetet så effektivt som möjligt. Detta är viktigt ur flera perspektiv, dels för att inte ytterligare bidra till att destabilisera framför allt och och för att avhjälpa det mänskliga lidande som pågår, dels för att värna säkerheten i , förhindra ytterligare radikalisering och för att minska risken för terrorbrott i och övriga . vill, i likhet med vad som fördes fram i Stoltenbergrapporten , öka det nordiska samarbetet inom försvars- och säkerhetsområdet. Vi ser uppenbara förtjänster i att de nordiska länderna tar ett gemensamt ansvar för regionens säkerhet, i likhet med vad som länge planerades under era. Nordefco-samarbetet som lanserades 2009 har varit en viktig byggsten i det nordiska försvars- och säkerhetssamarbetet och har ännu utvecklingspotential. Vi välkomnar att det skett en nära samverkan i försvars- och säkerhetsfrågor mellan de nordiska och baltiska länderna . Men vi anser att initiativförmåga ytterligare kan skärpas och utökad samordning intensifieras. bör även understryka vikten av fortsatt goda och utvecklade relationer och samarbetsavtal med . välkomnar att arbetet med det nordiska försvarssamarbetet har fortskridit, förstärkts och fördjupats . Vi ser särskilt positivt på det fortsatta och fördjupade försvarssamarbete som utvecklats mellan och och vill i förlängningen se ett försvarsförbund mellan länderna. Det utbyte som sker via studiebesök och gemensamma övningar bör ha hög prioritet i det svensk-finska försvarssamarbetet både i nutid och för framtiden. Genom den nordiska solidaritetsförklaringen har de nordiska länderna gemensamt uttalat att i det fall ett nordiskt land skulle drabbas av en kris eller ett angrepp, kommer övriga länder att bistå med relevanta medel. Denna solidaritetsförklaring är dock allmänt hållen och säger inte mycket om hur länderna konkret avser att reagera och hjälpa varandra i händelse av att ett enskilt land hamnar i trångmål, exempelvis vid ett yttre angrepp eller otillbörlig press. anser med hänvisning till solidaritetsförklaringen och arbetet inom Nordefco att det nu är dags att ta försvarssamarbetet till nästa nivå. Undertecknandet av Vision 2025 är ett sådant steg. Vi anser att fler steg kan tas med övriga nordiska länder i syfte att skapa förutsättningar för ett nordiskt försvarssamarbete som långsiktigt också omfattar ömsesidiga försvarsgarantier. En sådan försvarsgaranti skulle inte nödvändigtvis behöva inkludera samtliga nordiska länder i ett inledande skede utan kan påbörjas genom att ett par nordiska länder, t.ex. och , går före. Det nordiska samarbetet m.m., punkt 1 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkandena 19 och 20 samt 2018/19:2903 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2018/19:3066 av m.fl. (SD) yrkandena 1–13. är för ett närmare och fördjupat nordiskt samarbete. har mycket gemensamt med de andra nordiska länderna och har genom nått långt i harmoniseringen av bl.a. utbildning och arbetsmarknad. Vi ser att det kan ske på en mängd olika områden där gemensamma intressen finns. De nordiska länderna samarbetar kontinuerligt, inte minst genom och , men också inom ramen för andra internationella organisationer och samarbetsforum. Tillsammans kan vi agera mer kraftfullt.