bet · H701FiU15 · 2019-11-12 00:00:00 — Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Utskottet föreslår att antar regeringens förslag som innebär att ändringsdirektiv till det fjärde penningtvättsdirektivet – det s.k. femte penningtvättsdirektivet – genomförs i svensk rätt. Direktivet syftar till att förbättra det nuvarande ramverket i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism, särskilt med tanke på den ökade användningen av nya tekniska tjänster och risker kopplade till virtuella valutor. Förslagen i propositionen medför ändringar i ett flertal lagar på finansmarknadsområdet. Utskottet anser att regeringen bör undersöka möjligheterna att införa ytterligare sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna om verkligt huvudmannaskap enligt registerlagen och återkomma till i den frågan. Bland lagförslagen återfinns förslag till ändringar i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (härefter penning-tvättslagen). Denna lag är också föremål för ändringsförslag i regeringens proposition 2018/19:158 En ny reglering för tjänstepensionsföretag, som behandlas av finansutskottet i betänkande 2019/20:FiU12 och som ska besluta om . För att uppnå en lagteknisk samordning av förslagen föreslår utskottet en ändring i 1 kap. 2 § penningtvättslagen. Utskottets förslag, som är av redaktionell karaktär, framgår av bilaga 3. Lagändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft . Proposition 2018/19:150 Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet, 2. lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 3. lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 4. lag om ändring i lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, 5. lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 6. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 7. lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster, 8. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043), 9. lag om ändring i lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 10. lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 11. lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter, 12. lag om ändring i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism med den ändringen att 1 kap. 2 § ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3, 13. lag om ändring i lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän, 14. lag om ändring i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution. Därmed bifaller proposition 2018/19:150 punkterna 1–14. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (SD), (S), (C), (V), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), i (M), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I proposition 2018/19:150 Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism föreslår regeringen hur ändringsdirektiv till det fjärde penningtvättsdirektivet[1] (härefter femte penningtvättsdirektivet) ska genom-föras i svensk rätt. Medlemsstaterna ska införliva direktivet i nationell lagstiftning . Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter. Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen. I avsnitt 3 i propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. antog Europeiska kommissionen ett paket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Paketet utgör startpunkten för ytterligare förbättringar i verk-ställandet och genomförandet av befintlig lagstiftning och för eventuella framtida lagstiftningsmässiga och institutionella reformer. Statssekreterare överlade med utskottet om kommissionens paket för bekämpning av penningtvätt. I sammanhanget lämnade statssekreteraren även viss information mot bakgrund av finansutskottets initiativ 2018/19:FiU42 En utredning om åtgärder för att stärka arbetet mot penningtvätt som beslutades av . I propositionen föreslår regeringen hur det femte penningtvättsdirektivet ska genomföras i svensk rätt. Direktivet är en del av en åtgärdsplan för att stärka kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism som kommissionen antagit efter avslöjandena i Panamadokumenten . Direktivet syftar till att förbättra det unionsrättsliga regelverket särskilt med tanke på den ökade användningen av nya tekniska tjänster och risker kopplade till virtuella valutor. Direktivet reglerar t.ex. virtuella valutor och förbetalda kort, och fler aktörer än tidigare omfattas av begreppet verksamhetsutövare. Finans-underrättelseenheter kommer att få större tillgång till uppgifter, och samarbetet mellan tillsynsmyndigheter ska förbättras. Direktivet innehåller även skärpta åtgärder som ska vidtas när en kund är etablerad i ett s.k. högrisktredjeland. Vidare ska skyddet för s.k. visselblåsare stärkas. Vissa delar i direktivet omfattas redan av svensk lag. De lagförslag som läggs fram i propositionen berör i huvudsak följande: – Fler kategorier av företag och aktörer ska anses vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagstiftningen. Även den krets som verksamhets-utövare ska lämna uppgifter till utökas. – Skärpta åtgärder för kundkännedom ska vidtas i förhållande till kunder i högrisktredjeländer. Utrymmet för att vidta förenklade åtgärder för kundkännedom vid transaktioner med virtuella valutor ska begränsas. – Skyddet mot repressalier vid rapportering av misstänkt penningtvätt stärks framför allt vad gäller rätten till skadestånd. – ska i större utsträckning samarbeta och utbyta information med utländska tillsynsmyndigheter. Lagändringarna i propositionen föreslås i huvudsak träda i kraft . Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag som innebär att ändringsdirektiv till det fjärde penningtvättsdirektivet genomförs i svensk rätt. Förslagen medför ändringar i ett flertal lagar på finansmarknadsområdet. Utskottet anser att regeringen bör undersöka möjligheterna att införa ytterligare sanktioner vid överträdelser av registerlagen och återkomma till i den frågan. Bland lagförslagen återfinns förslag till ändringar i penning-tvättslagen. Denna lag är också föremål för ändringsförslag i regeringens proposition 2018/19:158 En ny reglering för tjänste-pensionsföretag, som behandlas av finansutskottet i betänkande 2019/20:FiU12 och som ska besluta om . För att uppnå en lagteknisk samordning av förslagen föreslår utskottet en ändring i 1 kap. 2 § penningtvättslagen. Utskottets lagförslag finns i bilaga 3. Lagändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft . Regeringen föreslår att fysiska och juridiska personer som driver yrkesmässig verksamhet som består i förvaltning av eller handel med virtuell valuta ska ansöka om registrering hos och anses som verksamhets-utövare enligt penningtvättslagen. Därmed kommer de att underkastas den tillsyn och de krav på bl.a. kontroll av personer i ledande position som följer av lagen (1996:1006) om valutaväxling. Vidare föreslås att fysiska och juridiska personer som driver yrkesmässig verksamhet som avser förmedling, förvaring eller handel med konstverk ska vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen om det kan antas att det i verksamheten eller i en del av verksamheten genomförs eller kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som kan antas ha samband, som innebär att ett utbetalt eller mottaget belopp uppgår till motsvarande eller mer. Listan över vilka som ska omfattas av tillsyn utökas alltså och framgår av penningtvättslagens 1 kap. 2 §. Enligt penningtvättslagen ska en verksamhetsutövare vidta åtgärder för kundkännedom. Om kundkännedom inte uppnås får en affärsförbindelse inte etableras, och i vissa fall krävs att etablerade affärsförbindelser avslutas. Av detta följer att verksamhetsutövare inte kan tillhandahålla anonyma konton, motböcker eller värdefack. I penningtvättslagen finns ett förbud mot att tillhandahålla anonyma konton eller motböcker. Regeringen föreslår att lagen kompletteras med ett uttryckligt förbud mot att tillhandahålla anonyma värdefack (2 kap. 6 § penningtvättslagen). Penningtvättslagen är teknikneutral och utesluter inte att en verksamhets-utövare vid identifiering och kontroll av en kund använder sig av t.ex. elektronisk identifiering. Regeringen föreslår att det i penningtvättslagen uttryckligen ska framgå att de medel för identifikation som nämns i femte penningtvättsdirektivet kan användas för att kontrollera kundkännedom (3 kap. 7 § penningtvättslagen). Verksamhetsutövare har ett stort ansvar att utreda sina kunder och deras ekonomiska intressen och åtaganden. De har en skyldighet att utreda en kunds verkliga huvudman eller huvudmän, och utredningen ska omfatta åtminstone en sökning i registret över verkliga huvudmän. Verksamhetsutövare kan göra denna sökning på egen hand. Det bör därför inte ställas krav på att verksamhetsutövaren ska kunna visa upp ett särskilt bevis eller registerutdrag över att en kontroll har gjorts. I stället ska verksamhetsutövaren kunna visa att kravet har uppfyllts. Regeringen vill att dessa skyldigheter ska framgå av penningtvättslagen (3 kap. 8 §). Åtgärder för kundkännedom ska vidtas inte bara gentemot nya kunder utan även gentemot befintliga kunder , det kan t.ex. handla om en rättslig skyldighet att kontrollera en kund under löpande kalenderår enligt någon speciallag på området. Detta ska framgå av 3 kap. 13 § penningtvättslagen. Direktivet skärper kraven på övervakning som verksamhetsutövare ska utöva avseende kunder i högrisktredjeländer. Kontrollen, som beskrivs i 3 kap. 17 § penningtvättslagen, ska avse pågående affärsförbindelser och enstaka transaktioner och omfatta inhämtande av – ytterligare information om kunden och den verkliga huvudmannen – ytterligare information om affärsförbindelsens eller den enstaka transaktionens syfte och art – information om kundens och den verkliga huvudmannens ekonomiska situation samt om varifrån kundens eller den verkliga huvudmannens ekonomiska medel kommer – godkännande från en behörig beslutsfattare att etablera eller upprätthålla en affärsförbindelse. Enligt det femte penningtvättsdirektivet ska de ovan angivna åtgärderna för kundkännedom alltid vidtas vid affärsförbindelser eller enstaka transaktioner med en kund i ett högrisktredjeland. Avsikten är att bestämmelserna ska tillämpas från kund till kund, inte från land till land. Om skärpta åtgärder för kundkännedom inte leder till nödvändig kännedom, får en betalning inte genomföras. Bestämmelsen om skärpta åtgärder för kundkännedom vid korrespondentförbindelser ska gälla när en förbindelse som innefattar en betalning etableras (3 kap. 18 § penningtvättslagen). Tröskelvärdena i bestämmelsen om elektroniska pengar sänks. Förenklade åtgärder för kundkännedom ska få tillämpas endast om en betalnings-transaktion som initieras via internet eller genom något annat medel för distanskommunikation avser ett belopp som uppgår till motsvarande högst . Det högsta belopp som får lagras på instrumentet sänks . Dessutom sänks den månatliga gränsen för betalningstransaktioner med instrumentet . Beloppsgränsen för när åtgärder för kundkännedom ska vidtas vid kontantinlösen eller kontantuttag sänks (3 kap. 31 § penningtvättslagen). Enligt regeringens mening bör det också i fortsättningen vara möjligt att använda anonyma betalningsinstrument. Regeringen föreslår en bestämmelse i penningtvättslagen om att kreditinstitut och finansiella institut ska få ta emot betalning med ett anonymt betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES endast om instrumentet uppfyller de krav som ställs för motsvarande instrument som getts ut inom EES (3 kap. 32 § penningtvättslagen). Rapportering och skydd mot repressalier Finanspolissektionen vid är finansunderrättelseenhet vid tillämpning av regelverket kring penningtvätt och finansiering av terrorism. På begäran av Finanspolissektionen ska t.ex. verksamhetsutövare utan dröjsmål lämna alla uppgifter som behövs för en utredning om penningtvätt eller finansiering av terrorism. Uppgiftsskyldigheten i förhållande till Finanspolis-sektionen gäller direkt. Regeringen föreslår att även Säkerhetspolisen ska omfattas av uppgiftsskyldigheten och kunna begära uppgifter från t.ex. verksamhetsutövare om det behövs för att utreda finansiering av terrorism (4 kap. 6 § penningtvättslagen). Bestämmelsen om rapporteringssystem ska – utöver anställda och uppdragstagare – omfatta andra som på liknande grund deltar i verksamheten. En verksamhetsutövare ska vara skyldig att ha de rutiner och vidta de åtgärder som behövs för att skydda dem som omfattas av bestämmelsen från hot, hämnd eller fientliga åtgärder till följd av att de gjort en anmälan om misstänkta överträdelser av bestämmelserna i penningtvättslagen eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Verksamhetsutövare ska förbjudas att utsätta dessa personer för repressalier på grund av en sådan anmälan (6 kap. 4 § penningtvättslagen). Regeringen föreslår att formuleringen om förbud mot repressalier i penningtvättslagen ska förtydligas på så sätt att förbudet även omfattar åtgärder som kan betraktas som hämnd. Detta ska uttryckligen anges i 6 kap. 4 a § penningtvättslagen. Regeringen föreslår ett nytt kapitel i penningtvättslagen som reglerar rätten till skadestånd i penningtvättsmål (6 a kap. penningtvättslagen). En verksamhets-utövare som bryter mot förbuden mot repressalier ska betala ersättning för den skada som uppkommer. Skadeståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Ersättning som avser en förlust som uppkommit efter det att anställningen upphört får bestämmas till högst det belopp som anges i anställnings-skyddslagen. Om det är skäligt får skadeståndet sättas ned eller helt falla bort (6 a kap. 1 § penningtvättslagen). Om den som anser sig ha blivit utsatt för repressalier visar omständigheter som ger anledning att anta att han eller hon har blivit utsatt för repressalier, är det verksamhetsutövaren som ska visa att repressalier inte har förekommit (6 a kap. 2 § penningtvättslagen). Mål som gäller en anställd eller någon som fullgör praktik hos verksamhets-utövaren eller som utför arbete som inhyrd eller inlånad arbetskraft, ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (arbetstvistlagen). Mål som gäller någon annan person ska prövas av allmän domstol och handläggas enligt bestämmelser om rättegången i tvistemål där förlikning om saken är tillåten (6 a kap. 3 § penningtvättslagen). I mål som gäller en anställd eller någon som hos verksamhetsutövaren fullgör praktik eller utför arbete som inhyrd eller inlånad arbetskraft, ska bestämmelserna i medbestämmandelagen tillämpas när det gäller den tid inom vilken förhandling ska begäras eller talan väckas, och förlorad talerätt på grund av preskription (6 a kap. 4 § penningtvättslagen). Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider avsevärd skada eller betydande men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ett mål om skadestånd enligt penning-tvättslagen. I ett mål om skadestånd gäller sekretess för uppgifter om en enskilds affärs- och driftsförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs (36 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Mål om skadestånd enligt penningtvättslagen är av samma karaktär som mål om tillämpningen av diskrimineringslagen (2008:567) och lag (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden (visselblåsarlagen). Den nya sekretessbestämmelsen bör därför placeras i 36 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen. Med det femte penningtvättsdirektivet införs detaljerade bestämmelser om samarbetet mellan myndigheter som har tillsyn över kreditinstitut och finansiella institut och andra myndigheter som omfattas av tystnadsplikt. Medlemsstaterna ska se till att behöriga myndigheter som utövar tillsyn över kreditinstitut och finansiella institut vid tillämpningen av det direktivet i största möjliga utsträckning samarbetar med varandra. Tystnadsplikten får inte utgöra hinder för utbyte av information. En svensk myndighets möjlighet att lämna ut sekretessbelagda uppgifter till en utländsk myndighet regleras i 8 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Utgångspunkten är att de svenska tillsynsmyndigheterna samarbetar och utbyter information med sina utländska motsvarigheter i den mån sekretess eller andra bestämmelser inte hindrar det. En prövning av om en uppgift omfattas av sekretess ska alltid göras i det enskilda fallet. För att genomföra det femte penningtvättsdirektivet ska en skyldighet för att samarbeta och utbyta information införas i de rörelse-lagar på finansmarknadsområdet som inte redan innehåller en sådan skyldighet, t.ex. föreslås att lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter få en ny 19 a § där detta framgår. När det gäller utbyte av information mellan tillsynsmyndigheter i finns det en samordningsfunktion placerad inom . Samordningsfunktionen leds av en stab på fyra personer. I samordningsfunktionen är 17 organisationer med ansvar för arbetet mot penningtvätt representerade. Samordningsfunktionen ska publicera nationella riskbedömningar . Regeringen föreslår att lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän (härefter registerlagen) ska förtydligas i fråga om truster. Skyldigheterna att dokumentera, tillhandahålla och registrera uppgifter över verkliga huvudmän ska gälla såväl fysiska som juridiska personer som driver verksamhet som avser förvaltning av en trust. Eftersom en trust inte är en juridisk person enligt svensk rätt saknar den rättskapacitet, och en trust har därför inga skyldigheter enligt registerlagen. Skyldigheterna gäller i stället den som förvaltar trusten. För att registerlagen ska omfatta också den som har en ställning som är likvärdig med en förvaltare i en juridisk konstruktion som liknar en trust ska lagen omformuleras (2 kap. 7 § registerlagen). Vidare ska tillämpningsområdet för registerlagen utvidgas så att det framgår att registerlagen ska vara tillämplig på utländska fysiska personer som driver verksamhet i som avser förvaltning av en trust (1 kap. 2 § registerlagen). Uppgifterna ska anmälas till registret över verkliga huvudmän senast från det att förvaltarens uppdrag inleds (2 kap. 3 och 7 §§ registerlagen). Registerlagen innehåller inte någon skyldighet för verkliga huvudmän i en juridisk person att tillhandahålla de uppgifter som behövs för att den juridiska personen ska kunna inhämta och förfoga över uppgifter om sitt verkliga huvudmannaskap. För att genomföra det femte penningtvätts-direktivet bör det dock införas en sådan skyldighet. Uppgiftsskyldigheten ska kompletteras med en möjlighet för den juridiska personen att vända sig till för att begära att den verkliga huvudmannen i den juridiska personen ska föreläggas att tillhandahålla de aktuella uppgifterna, och vara skyldig att betala vite om detta inte görs (2 kap. 2 § och 3 kap. 7 § registerlagen). Om ett föreläggande att rätta en uppgift eller lämna korrekt information inte följs ska få besluta att uppgiften inte ska registreras eller att uppgiften ska tas bort från registret över verkliga huvudmän, samt förelägga den juridiska personen eller den som förvaltar en trust att lämna in en ny anmälan. beslut ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol (3 kap. 9–10 §§ registerlagen). Femte penningtvättsdirektivet ska vara genomfört i medlemsstaterna och de nationella bestämmelser som genomför direktivet ska tillämpas fr.o.m. samma tidpunkt. Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i kraft . Reglerna om verkliga huvudmän i truster och om begränsningar för kreditinstitut och finansiella institut att ta emot betalning med ett anonymt betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES i vissa fall ska dock tillämpas fr.o.m. respektive . Lagändringarna i 3 kap. 32 § penningtvättslagen föreslås därför träda i kraft först . Regeringen gör bedömningen att endast ett begränsat antal företag kommer att omfattas av de nya kategorierna av verksamhetsutövare. Den administrativa bördan för dessa verksamhetsutövare kommer att öka markant. Den administrativa bördan för nuvarande verksamhetsutövare ökar i begränsad utsträckning. Förslagen har inga offentligfinansiella effekter. De eventuella merkostnader som förslagen kan medföra för myndigheter och domstolar ska hanteras inom befintliga ramar. Förslaget till ökat skydd mot repressalier bedöms kunna bidra till förbättringar av den sunda konkurrensen mellan företagen, eftersom det kan antas att konkurrensskadliga missförhållanden avslöjas i något högre grad. Det innebär även i förlängningen att anställningstryggheten ökar, framför allt för arbetstagare som inte omfattas av anställningsskyddslagen. Inom finanssektorn borde nya regler om utbyte och spridning av information påtagligt förbättra samarbetet bland tillsynsmyndigheter på området bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och stärka europeiska bankmyndighetens roll när det gäller att säkerställa att unionens regler följs och förbättra samarbetet i frågor med koppling till bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Utskottet anser att bör anta regeringens lagförslag som innebär att ändringsdirektiv till det fjärde penningtvättsdirektivet genomförs i svensk rätt. Förslagen medför ändringar i ett flertal lagar på finansmarknads-området. Vad gäller frågan om sanktioner mot juridiska eller fysiska personer som inte uppfyller vissa krav på uppgifter om verkligt huvudmannaskap enligt registerlagen, noterar utskottet att regeringen inte föreslår några andra möjligheter för än den nuvarande ordningen att utdöma vite. Det förekommer att juridiska personer används endast som verktyg för att begå ekonomisk brottslighet, och i de fallen saknas normalt sett avsikt att betala ett eventuellt vite. Utskottet instämmer därför i kritik att vite kan vara en otillräcklig sanktionsåtgärd för att komma till rätta med problemet. Utskottet anser att regeringen bör undersöka möjligheterna att införa ytterligare sanktioner vid överträdelser av registerlagen och återkomma till i denna fråga. För att uppnå en lagteknisk samordning med förslagen till ändringar i penningtvättslagen i regeringens proposition 2018/19:158 En ny reglering för tjänstepensionsföretag föreslår utskottet en ändring i 1 kap. 2 § penning-tvättslagen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2018/19:150 Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).