bet · H601MJU11 · 2019-04-23 00:00:00 — Av det arbete som där redovisades och som efter det har genomförts kan bl.a. följande nämnas. beslutade regeringen om en strategi för arbetet mot antibiotikaresistens. Strategins övergripande målsättning är att bevara möjligheten till effektiv behandling av bakteriella infektioner hos människa och djur. Strategin innehåller också sju specifika mål där regeringen i anslutning till varje mål har identifierat vad som är viktigt att beakta för att uppnå målet. Det sjunde målet handlar om ledarskap inom EU och internationellt samarbete. Målet innebär att ska fortsätta visa ledarskap i arbetet mot antibiotikaresistens och verka för klok och ansvarsfull användning av antibiotika globalt såväl i de multilaterala processerna och arbetet inom EU som i bilaterala kontakter och samarbeten. Det innebär också att globala åtaganden inom Agenda 2030, liksom politik för global utveckling (PGU) ska utgöra centrala ramverk. I anslutning till målet konstateras också bl.a. följande i strategin: Resistensproblematiken är inte kopplad till nationsgränser, utan kan spridas till exempel vid handel med djur. För att komma till rätta med resistensproblematiken inom djurhållningen är det därför nödvändigt att andra medlemsstater inom EU vidtar liknande åtgärder som redan genomförts i . Detta är viktigt ur ett konkurrensperspektiv så att inte de djurhållare som kontinuerligt arbetar för att hålla antibiotikaanvändningen nere missgynnas. måste därför försöka påverka de andra medlemsstaterna att arbeta med strategier som bygger på förbättrad djurhälsa och en mer ansvarsfull användning av antibiotika inom animalieproduktion. Regeringens strategi för arbetet mot antibiotikaresistens gäller . Enligt uppgift från () kommer strategin att revideras, men det finns ingen tidsplan för det arbetet. Enligt budgetpropositionen är alltjämt det land inom EU som har den lägsta försäljningen av antibiotika till livsmedelsproducerande djur. Den totala rapporterade försäljningen av antibiotika till djur ligger på ungefär samma nivå som 2015 (10,). Användningen av antibiotika som är särskilt värdefull inom humanmedicinen har minskat till fördel för en relativt högre användning av mindre resistensdrivande preparat. Av propositionen framgår vidare att och gemensamt ansvarar för en nationell samverkansfunktion för arbetet mot antibiotikaresistens. Som en del i det arbetet har en gemensam tvärsektoriell handlingsplan mot antibiotikaresistens tagits fram för perioden –2020. Handlingsplanen omfattar bl.a. djurhållning, veterinärmedicin, livsmedel och forskning. ligger långt fram på djursidan när det gäller antibiotikaresistens. Den svenska modellen om hållbar djurhållning med låg antibiotikaanvändning sprids utanför gränser, bl.a. i forum som för djurhälsa (OIE), (regelverket inom Commission, CAC, vilket är ett internationellt program för livsmedelsstandarder), Food and of the United Nations (FAO), och arbetsgrupper. Likaså driver EU på svenskt initiativ samarbete om minskad användning av antibiotika i djurproduktionen för att motverka antimikrobiell resistens (AMR) i pågående frihandelsförhandlingar med , , , samt och har fått gehör för frågan i de avslutade förhandlingarna med . Vidare omfattas frågan av uppföljningen av EU:s frihandelsavtal med (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23 s. 38). I regleringsbrevet har fått i uppdrag att redovisa hur myndighetens verksamhet har bidragit till att bekämpa antibiotikaresistens. antogs och rådets förordning (EU) 2019/6 av om veterinärmedicinska läkemedel och om upphävande av direktiv /82/EG och och rådets förordning (EU) 2019/4 av om tillverkning, utsläppande på marknaden, användning av foder som innehåller läkemedel, om ändring av och rådets förordning (EG) nr 183/2005 och om upphävande av rådets direktiv /167/EEG. Förordningen ska börja tillämpas . Förordningen om veterinärmedicinska läkemedel innehåller, liksom det nu gällande direktivet, ett förbud mot att använda antibiotika i tillväxtfrämjande syfte (artikel 107.2). Några viktiga nyheter i förordningen är att antibiotika inte får användas rutinmässigt och inte heller för att kompensera för dålig hygien, bristfällig djurhållning eller bristande vård eller för att kompensera för dålig jordbruksdrift (artikel 107.1). Den nya förordningen innebär också ett förbud mot användning av antibiotika i förebyggande syfte till grupper av djur, och användning av antibiotika i förebyggande syfte till ett enskilt djur får endast ske i vissa undantagsfall och på vissa villkor (artikel 107.3). Tillsammans med krav på medlemsstaterna att redovisa siffror för försäljning och användning av antibiotika till djur (artikel 57) förväntas de nya reglerna bidra till en fortsatt minskning av den veterinärmedicinska antibiotikaanvändningen i EU (jfr regeringens pressmeddelande i frågan ). För att säkerställa att målen med förordningen om veterinärmedicinska läkemedel verkligen uppnås i hela unionen framhålls i dess ingress (skäl 85–88) bl.a. vikten av att medlemsstaterna har system för att kontrollera att bestämmelserna följs och att kommissionen bör få utföra revisioner för att kontrollera hur de nationella kontrollsystemen fungerar. Det framhålls också att det är nödvändigt att medlemsstaterna inrättar lämpliga sanktionssystem för överträdelser av förordningen. Av artikel 123 följer därför att regelefterlevnaden bl.a. hos de som äger och håller livsmedelsproducerande djur ska bli föremål för regelbundna kontroller. Kommissionens befogenhet att göra revisioner av medlemsstaternas kontrollsystem och systemens lämplighet regleras i artikel 124. Den nya förordningen om veterinärmedicinska läkemedel innehåller inget förbud mot veterinär försäljning av antibiotika i vinstgivande syfte. Av miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2017/18:MJU24 En ny djurskyddslag framgår följande i denna fråga (s. 87): När det gäller frågan om avansförbud har enligt uppgift från i förhandlingarna om förslaget till ny förordning om veterinärmedicinska läkemedel […] föreslagit ett förbud mot veterinär försäljning av antibiotika i vinstgivande syfte. Vissa medlemsstater har ett liknande system som , medan flertalet menar att deras veterinärer är beroende av att kunna sälja läkemedel. I får man som veterinär endast tillhandahålla s.k. jourdos och då ta betalt för de merkostnader det innebär att hålla läkemedlet i lager (svinn m.m.). Förslaget har inte fått tillräckligt stöd under förhandlingarna. har även verkat för en möjlighet för medlemsstaterna att anta mer långtgående nationella regler om antibiotikaanvändning, och bedömer att kommer att kunna bibehålla sitt avansförbud. () har upplyst om att veterinärer i inte får bedriva detaljhandel med läkemedel och att kommer att kunna behålla dessa regler med stöd av artikel 103.1 i förordningen om veterinärmedicinska läkemedel. I och med den nya förordningen om veterinärmedicinska läkemedel inrättas det en kommitté inom (, ). Enligt artikel 141 ska kommittén bl.a. utarbeta läkemedelsmyndighetens vetenskapliga yttranden i frågor som rör utvärdering och användning av veterinärmedicinska läkemedel samt ge vetenskapliga råd om användningen av antimikrobiella medel (vilket inkluderar antibiotika) och medel mot parasiter på djur för att begränsa förekomsten av resistens inom unionen till ett minimum och uppdatera den rådgivningen vid behov. Kommittén ska inom ramen för samarbetet med för djurhälsa (OIE) avge vetenskapliga yttranden om utvärdering av vissa veterinärmedicinska läkemedel som uteslutande är avsedda att saluföras utanför unionen. träffades det s.k. januariavtalet mellan Socialdemokraterna, . Avtalet är en överenskommelse om politikens inriktning på flera områden. Enligt avtalet (p. 25) ska arbeta internationellt för minskad antibiotikaanvändning globalt. En utredning ska tillsättas . Av redovisningen ovan framgår att på olika sätt och i skilda forum bedriver ett fortlöpande och engagerat arbete i antibiotikafrågor, såväl nationellt som inom EU och på global nivå. Utskottet välkomnar i detta sammanhang den nya förordningen om veterinärmedicinska läkemedel och bestämmelserna om att antibiotika aldrig får användas rutinmässigt och förbudet mot att i förebyggande syfte behandla grupper av djur med antibiotika. Utskottet ser också positivt på att det i och med den nya förordningen inrättas en vetenskaplig kommitté vid , . I samband med förhandlingarna om förordningen har drivit på för att det inom hela EU ska vara förbjudet med försäljning av antibiotika i vinstgivande syfte. linje har dessvärre inte fått tillräckligt stöd, men medlemsstaterna kan dock behålla eller införa ett avansförbud på nationell nivå. Mot bakgrund av det som anförts anser utskottet att motionerna 2018/19:1253 (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1875 (M) och 2018/19:2736 (KD) yrkandena 44 i denna del och 47–51 kan lämnas utan åtgärd. Offentlig kontroll och regelefterlevnad Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om behörighetskrav för djurskyddskontrollanter, om rätt för att utföra revision av djurskyddskontrollen och om kontroll av regelefterlevnaden vid bl.a. djurtransporter. Jämför reservation 10 (SD), 11 (C), 12 (C) och 13 (KD) samt särskilt yttrande 2 (V). I kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 30 påtalas att kompetensen hos de myndigheter och kontrollanter som utför djurskyddskontroller behöver säkerställas. Motionärerna menar också att de som arbetar med djurskyddstillsyn i största möjliga mån ska ha egen erfarenhet av djurhållning. Detsamma framhålls i kommittémotion 2018/19:1290 av m.fl. (SD) yrkande 9. Enligt kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 47 i denna del framhålls behovet av att se över och stärka rättssäkerheten och tillämpningen av djurskyddslagens regler liksom behovet av att säkerställa att tillämpningen är likvärdig. Motionärerna anför bl.a. att ska bemyndigas att utföra revision av länsstyrelsernas arbete med djurskyddskontroller. Enligt kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 46 måste regeringen verka för att EU ska arbeta för bättre kontroller av transporter av levande djur. Motionärerna anför att reglerna för transporter av levande djur inom EU inte efterlevs av alla medlemsstater. Kontrollerna av hur medlemsstaterna följer regelverket bör enligt motionärerna därför förbättras eftersom alla skärpningar av reglerna blir tandlösa om efterlevnaden inte säkerställs. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 44 i denna del framhålls vikten av att förbudet inom EU om rutinmässig kupering av grisars svansar upprätthålls i praktiken. behandling och kompletterande uppgifter Enligt 8 kap. 1 § djurskyddslagen (2018:1192) utövar länsstyrelserna och de andra myndigheter som regeringen bestämmer (kontrollmyndigheterna) offentlig kontroll av efterlevnaden av djurskyddslagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna. Av 8 kap. 2 § samma lag framgår att kontrollmyndigheterna, utöver vad som framgår av de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, ska ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Enligt 8 kap. 6 § får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om bl.a. offentlig kontroll. I 8 kap. 16 § djurskyddsförordningen bemyndigas att meddela sådana föreskrifter. I förarbetena till den nya djurskyddslagen (prop. 2017/18:147 s. 195) anförde regeringen att det inte är lämpligt att i föreskrifter ställa upp tvingande krav på vissa kvalifikationer för djurskyddskontrollanter. Regeringen framhöll att den typen av reglering inte finns för myndighetsanställda som utför tillsyn eller kontroll på andra områden. Vidare anfördes att det i tvärtom är relativt ovanligt med sådan behörighetsreglering, och regleringen förbehålls sektorer där särskilt höga kompetenskrav behöver ställas, t.ex. för yrken inom hälso- och sjukvården. Regeringen anförde vidare att det hos och övriga kontrollmyndigheter bedrivs ett kontinuerligt arbete för att på andra sätt säkerställa att kontrollpersonalen har lämplig kompetens. Regeringen bedömde därför att det inte borde införas något bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kontrollpersonalens kompetens. Likvärdig och effektiv djurskyddskontroll I förarbetena till den nya djurskyddslagen (prop. 2017/18:147 s. 190) anförde regeringen att det är mycket viktigt att djurskyddskontrollen är likvärdig och effektiv i hela landet, vilket också var syftet med den omorganisation av verksamheten som genomfördes . Ansvaret för den operativa kontrollen överfördes då från kommunerna till länsstyrelserna. Statskontoret utvärderade, på uppdrag av regeringen, omorganisationen 2011 och konstaterade i sin rapport att kontrollen utvecklats positivt, bl.a. genom att likvärdigheten och samordningen hade ökat (Djurskyddskontrollens utveckling, Statskontoret 2011:23). Statskontoret bedömde dock att det fanns utrymme för ytterligare effektiviseringar och föreslog bl.a. att styrningen, uppföljningen och utvärderingen av kontrollen skulle öka. , och länsstyrelserna samverkar i ett gemensamt råd, dvs. rådet för djurskyddskontroll. Rådet har till uppgift att verka för att djurskyddskontrollen utvecklas i syfte att bli mer rättssäker, likvärdig och effektiv (8 kap. 11 § djurskyddsförordningen). Av budgetpropositionen framgår att de resurser som länsstyrelserna totalt lägger på djurskyddskontroller och annan djurskyddsverksamhet ökade . Förutsättningarna för att bedriva kontrollverksamhet och effektiviteteten i kontrollarbetet skiljer sig fortfarande åt mellan olika delar av landet. Ytterligare arbete för att minska skillnaderna inleddes , bl.a. genom ökat erfarenhetsutbyte mellan länen. fortsatte rådet för djurskyddskontroll att verka för en mer rättssäker och likvärdig kontroll. Rådet fokuserade även på att underlätta för djurägare att göra rätt, ett förebyggande arbete som kompletterar djurskyddskontrollen. Inom ramen för regeringens livsmedelsstrategi har fått i uppdrag av regeringen att –2020 vidta åtgärder för att stödja kompetensutvecklingen och utvecklingen av digitala verktyg som underlättar genomförandet av inspektioner och övrigt kontrollarbete och som bidrar till att öka kvaliteten, likvärdigheten och effektiviteten i djurskyddskontrollen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23 s. 27 och 34). Enligt regleringsbrev ska verket redovisa vilka metoder som använts i tillsynen över djurhälsopersonalen, omfattningen av tillsynen, viktigare iakttagelser i tillsynen och vilka eventuella skillnader som finns inom landet. Uppdraget ska redovisas till () och i tillämpliga delar innehålla en jämförelse med de närmast föregående två åren. När det gäller frågan om att bör få rätt att utföra revision av länsstyrelserna framgår det av 8 kap. 10 § djurskyddsförordningen att ska samordna övriga kontrollmyndigheters verksamhet och ge stöd, vägledning och råd till dem. Enligt bestämmelsen ska till redovisa statistik och en analys av hur djurskyddskontrollen och myndigheternas övriga djurskyddsarbete fungerar (nationell djurskyddsrapport). Redovisningen ska inkludera jämförelser . ska enligt samma bestämmelse även analysera och ge en bild av djurskyddsläget utifrån det djurskyddsarbete som utförts. Enligt 8 kap. 16 § djurskyddsförordningen får meddela föreskrifter om skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till om den kontrollverksamhet som bedrivs. Av artikel 4.6 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (förordningen om offentlig kontroll) framgår att de behöriga kontrollmyndigheterna ska utföra interna revisioner eller låta utföra externa revisioner och med beaktande av resultaten ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de uppfyller målen i förordningen. Dessa revisioner ska bli föremål för oberoende granskning och genomföras på ett sätt som tillåter insyn. Enligt 14 a § förordningen (2009:1464) med instruktion för får myndigheten på begäran av en länsstyrelse utföra sådana revisioner av länsstyrelsernas kontrollverksamhet som avses i artikel 4.6 i ovannämnda kontrollförordning. En bestämmelse som motsvarar artikel 4.6 finns i artikel 6 i den nya kontrollförordning som beskrivs nedan. En av huvuduppgifter är att kontrollera att medlemsstaterna fullgör sina EU-rättsliga åtaganden. Vid överträdelser kan kommissionen väcka talan mot en medlemsstat i . En ny kontrollförordning har antagits och ska börja tillämpas fr.o.m. (och rådets förordning (EU) 2017/625 av ). Kontrollförordningen reglerar bl.a. hur den offentliga kontrollen i medlemsstaterna ska organiseras, finansieras och genomföras. Målet med förordningen är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll. Den nya kontrollförordningen ska tillämpas vid offentlig kontroll som utförs för att säkerställa att unionslagstiftningen inom en rad olika sakområden – bl.a. djurhälsokrav och djurskyddskrav – följs, oavsett om de närmare tillämpningsbestämmelserna har fastställts på unionsnivå eller i medlemsstaternas nationella lagstiftning. I artikel 9 i den nya kontrollförordningen regleras hur den offentliga kontrollen ska bedrivas. Där framgår bl.a. att de behöriga myndigheterna regelbundet och med lämplig frekvens ska utföra riskbaserad offentlig kontroll av alla aktörer. Kontrollen ska bl.a. beakta identifierade risker som är förbundna med djur och varor, aktörernas tidigare resultat vid offentlig kontroll och tillförlitligheten i aktörernas egenkontroll. Kontrollen ska som huvudregel genomföras utan förvarning. Motsvarande bestämmelser finns i den nu gällande kontrollförordningen. I promemorian En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning (Ds 2018:41) föreslås ändringar som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till förordningen. Promemorian har remitterats och ett författningsförslag kommer att presenteras . Bestämmelser om transport av djur finns i rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 (djurtransportförordningen). beslutade om en resolution om skärpta regler för djurtransporter (resolution om genomförandet av rådets förordning (EG) nr 1/2005 om skydd av djur under transport inom och utanför EU (2018/2110()). Enligt resolutionen, som ska behandlas av kommissionen, ska bl.a. transporttiderna minska och straffen skärpas för brott mot regelverket om djurtransporter. I resolutionen rekommenderas också att det i början av nästa mandatperiod inrättas en undersökningskommitté om djurvälfärden vid transporter inom och utanför EU. Kommittén bör på lämpligt sätt undersöka rapporterad vanvård av transporterade djur och bristande efterlevnad av befintliga EU-regler. I artikel 21 i den nya kontrollförordningen anges vad den offentliga kontrollen ska omfatta för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna om djurskydd när djur transporteras. Offentlig kontroll ska bl.a. ske vid långa transporter för att verifiera att det finns giltigt tillstånd för transportörer, giltigt intyg om godkännande för transportmedel och giltiga kompetensbevis för förare. Bestämmelser om åtgärder vid bristande efterlevnad finns i artikel 138. De behöriga myndigheterna kan vid bristande efterlevnad bl.a. återkalla godkännande av transportmedel, transportörens tillstånd och förarens kompetensbevis. Enligt artikel 139 ska medlemsstaterna också ha regler för sanktioner. Bestämmelser om straff och sanktioner för överträdelser av bl.a. vissa bestämmelser i djurtransportförordningen finns i 10 kap. djurskyddslagen. Utskottet anser att det är av grundläggande betydelse att djurskyddskontrollen är både rättssäker och effektiv. När det gäller frågan om att djurskyddskontrollanterna ska ha yrkeserfarenhet av djurhållning konstaterar utskottet att uppdraget som djurskyddskontrollant även kräver andra färdigheter än kunskap om djur, bl.a. sådan kunskap om författningarna som styr myndighetens agerande mot enskilda. Denna kunskap är nödvändig för att upprätthålla rättssäkerheten. Utskottet konstaterar också att det finns ett krav om att kontrollmyndigheten ska ha tillgång till djurskyddsutbildad personal för att verksamheten ska kunna skötas tillfredsställande. Behörighetsreglering finns bara inom vissa områden där särskilt höga krav måste ställas, såsom yrken inom hälso- och sjukvården. Sammantaget finner utskottet inte skäl att förorda en behörighetsreglering för djurskyddskontrollanter utan avstyrker motionerna 2018/19:1287 (SD) yrkande 30 och 2018/19:1290 (SD) yrkande 9. När det gäller frågan om att ska få utföra revision av länsstyrelsernas arbete med djurskyddskontroll noterar utskottet att har till uppgift att samordna länsstyrelsernas verksamhet och att verket får meddela föreskrifter om skyldighet för kontrollmyndigheterna att lämna uppgifter om hur kontrollen bedrivs. har enligt sin instruktion också rätt att på en länsstyrelses begäran utföra revisioner av kontrollverksamhet. Mot bakgrund av det anförda och det arbete som pågår med att öka kvaliteten, likvärdigheten och effektiviteten inom djurskyddskontrollen är utskottet inte berett att tillmötesgå begäran i motion 2018/19:2425 (C) yrkande 47 i denna del. När det gäller frågan om regelefterlevnad vill utskottet framhålla att utgångspunkten naturligtvis är att gällande regler måste följas. På EU-nivå är det därför en av kommissionens främsta uppgifter att kontrollera att det beslutade EU-rättsliga regelverket efterlevs i medlemsstaterna. Av redovisningen ovan framgår att det har antagits en ny kontrollförordning vars mål är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll inom en rad sakområden, bl.a. djurhälsokrav och djurskydd. Utskottets bedömning är att förordningen kommer att bidra till en bättre och mer likvärdig kontroll inom hela unionen. I fråga om transporter av levande djur välkomnar utskottet meddelade resolution om djurtransporter. I resolutionen har parlamentet framhållit att transporttiderna måste minska och straffen skärpas för brott mot regelverket om djurtransporter. Parlamentet rekommenderar också att det inrättas en kommitté som ska ha till uppdrag att undersöka djurvälfärden vid transporter inom och utom EU och att rapportera bristande efterlevnad av befintliga EU-regler. Utskottet ser fram emot kommissionens fortsatta arbete med frågan. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2018/19:2425 (C) yrkande 46 och 2018/19:2736 (KD) yrkande 44 i denna del kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beslutsprocessen för djurförbud, om statens skadeståndsansvar vid beslut om djurförbud och om när beslut om djurförbud får verkställas. Jämför reservation 14 (SD) och 15 (C). Kommittémotion 2018/19:1290 av m.fl. (SD) yrkande 10 handlar om kostnadsansvar och rättssäkerhet. Motionärerna anför bl.a. att det bör utredas om det ska vara domstol, inte tillsynsmyndigheten, som beslutar om djurförbud. De anför också att staten, för det fall ett beslut om djurförbud upphävs, bör ta ansvar för den skada och de kostnader som kan ha uppkommit med anledning av beslutet. Det allmännas skadeståndsansvar vid fel eller försummelse i myndighetsutövningen är enligt motionärerna inte tillräckligt. I motion 2018/19:1838 av (M) efterfrågas ökad rättssäkerhet vid beslut om djurförbud. Enligt motionären bör lagstiftningen ses över så att beslut om djurförbud inte annat än i undantagsfall får verkställas innan det har fastställts av domstol.