bet · H601TU4 · 2019-02-22 00:00:00 — m.fl. (C) framhåller i kommittémotion 2018/19:2427 att i avvaktan på att fibernätet byggs ut kan trådlös infrastruktur vara en kostnadseffektiv lösning för att nå ut till alla bostäder och verksamhetsställen i de mer glesbefolkade områdena. En väl utbyggd infrastruktur för mobiltelefoni och bredband är enligt motionärerna en förutsättning för att människor ska kunna bo kvar i Landsbygdssverige och driva företag eller ta del av olika sociala aktiviteter. Motionärernas uppfattning är att ett kommersiellt tillgängliggörande av 700 MHz-bandet är en viktig del för att erbjuda bättre bredbandstäckning i hela landet. För att förbättra mobil-täckningen i de områden där den är bristfällig anser motionärerna i yrkande 26 att 700 MHz-bandet bör auktioneras ut som blåljusmyndigheternas funktion och tillgång till bandbredd måste tillgodoses. m.fl. (KD) påtalar i kommittémotion 2018/19:2734 att en pålitlig och snabb internetuppkoppling är en förutsättning för att kunna driva näringsverksamhet men även för att klara av vardagslivet i övrigt. saknar stora delar av landet tillgång till bredband, och utbyggnadstakten skiljer sig stort mellan regionerna. För att i ett kortare perspektiv kraftigt öka tillgången till bredband med hög överföringskapacitet behöver frekvensutrymmet för mobila lösningar utökas. Motionärerna vill därför i yrkande 75 att det s.k. 700 MHz-bandet med fullgod bredbands-täckning auktioneras ut för att användas för elektroniska kommunikationer även i de mer glesbefolkade områdena. Utskottet kan inledningsvis konstatera att () genomförde en auktion av stora delar av spektrumet i 700 MHz-bandet. Auktionen omfattade sju tillstånd för användning av radiosändare i 700 MHz-bandet. Totalt omfattades , fördelat på två tillstånd på vardera (2 × ) och ett tillstånd på (2 × ) i den del av frekvensbandet som erbjuder både upp- och nedlänk samt fyra tillstånd på vardera i nedlänksdelen. I det tilldelningsbeslut som PTS fattade efter auktionen fick och Net 4 tillstånden. Myndigheten framhåller att 700 MHz-bandet är lämpligt för att uppnå god yttäckning och för att förstärka de mobila bredbandsnäten och ge mer kapacitet och högre överföringshastigheter. Tillstånden är teknik- och tjänsteneutrala, vilket gör att tillståndshavare kan välja vilken teknik och vilka tjänster som ska användas i bandet. Ett av tillstånden är förenat med ett täckningskrav som ska bidra till bättre täckning för tal- och datatjänster (minst /s) där konsumenter befinner sig. , som vann tillståndet med täckningskrav, ska använda för att bygga ut täckningen i områden som PTS pekat ut. Utskottet ser positivt på detta. Utskottet kan konstatera att vissa delar av 700 MHz-bandet undantogs från den auktion som genomfördes av PTS . Det är viktigt att regeringen återkommer kring vad man nu avser att göra med de delar av 700 MHz-bandet som undantagits. Utskottet noterar också i sammanhanget att PTS kommer att analysera den framtida användningen av de delar av 700 MHz-bandet som ingick i auktionen för nedlänksdelen men som inte såldes. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet med tillfredsställelse att auktionen av stora delar av spektrumet i 700 MHz-bandet nu har genomförts och välkomnar att frekvenserna nu kan användas för att skapa bättre täckning och kapacitet för mobilt bredband, inte minst i glesbygden. Utskottet anser att de motionsyrkanden som har behandlats här därmed har tillgodosetts. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:2427 (C) yrkande 26 och 2018/19:2734 (KD) yrkande 75. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om avvecklingen av kopparnätet. Utskottet pekar på de informationsinsatser som görs av berörda parter och på PTS uppföljningsarbete när det gäller olika tekniska ersättningslösningar. Jämför reservation 14 (SD, C, L). påbörjade ett långsiktigt arbete med att i olika delar av landet ersätta den traditionella fasta telefonin via kopparnätet med modernare trådlös teknik eller fiber, en process som föranleddes av den tekniska utvecklingen liksom ökade kostnader för underhåll av den gamla infrastrukturen. och framåt genomförs löpande systematiska förändringar i Telias kopparnät som ska avvecklas för att övergå till fiber och mobilt bredband, en omställning som benämner Framtidens nät. Övergången från det kopparbaserade telefonnätet till andra lösningar berör ca 10 000 kunder halvårsvis. Mot bakgrund av regeringens nya bredbandsstrategi uppmärksammar (M) i motion 2018/19:413 situationen för de hushåll som fortfarande har telefoni och uppkoppling genom ADSL-teknik. Det faktum att monterar ned det gamla kopparnätverket medför enligt motionären att allt fler hushåll blir utan ADSL och därmed tillgång till bredband. Motionären ser med oro på utvecklingen och hänvisar till de klagomål som inkommit till PTS som rör omställningen till en ny och framtidssäkrad infrastruktur. Motionären understryker därför vikten av att kopparnätet i regel finns kvar till dess att likvärdigt bredband och telefoni kan erbjudas i området. I kommittémotion 2018/19:2427 påminner m.fl. (C) om att nedmonteringen av Telias kopparnät fortsätter, vilket får konsekvenser för telefoni och bredbandstjänster i landet. Åtgärden slår hårdast mot landsbygden där alternativen till en fast förbindelse, t.ex. ett fibernät eller mobilt nät med hög överföringshastighet, inte är tillgängliga. För att förhindra att människor lämnas utan fungerande kommunikationer anser motionärerna i yrkande 32 att den aktör som ansvarar för kopparnätet inte ska få avveckla det innan en fullgod ersättning för telefoni och bredbandstjänster till en rimlig kostnad finns på plats. I kommittémotion 2018/19:2782 redogör m.fl. (SD) för det pågående arbetet med att avveckla det traditionella telefonnätet till förmån för fiberlösningar eller mobil teknik. Att klippa det fasta kopparnätet leder enligt motionärerna emellertid alltför ofta till överbelastningar i både det fasta och det mobila nätet. Detta ökar naturligtvis frustrationen hos konsumenterna som betalat för en väl fungerande internetuppkoppling. För att förhindra att konsumenterna lämnas utan telefoni eller uppkoppling anser motionärerna i yrkande 6 att ansvariga aktörer inte ska tillåtas avbryta en fast förbindelse om det inte finns ett fullgott alternativ på plats. Utskottet vill inledningsvis påminna om att möjligheten till en anslutning till ett allmänt kommunikationsnät för telefoni eller grundläggande internetåtkomst omfattas av den s.k. samhällsomfattande tjänsten, vilket framgår av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). Vad den samhällsomfattande tjänsten närmare innebär regleras i lagens kapitel 5. Utskottet understryker att anslutningsmöjligheten därmed är att betrakta som en rättighet som en operatör inte utan vidare kan avbryta. De operatörer som äger nätinfrastruktur får dock göra förändringar i dem så länge de följer avtalsvillkoren för abonnemanget. PTS informerar på sin webbplats berörda konsumenter om att delar av det gamla, fasta telefonnätet, som till stora delar ägs av , kommer att ersättas med fiber eller mobil teknik. Det innebär att företaget i vissa områden exempelvis ersätter vanlig fast telefoni med lösningar via mobilnätet, och bredband via telejacket (ADSL) med fiber eller mobilt bredband. I vissa områden kan det också vara så att konsumenten behöver vända sig till en annan operatör än för att få bredband eller telefoni eftersom Telias förändringar även påverkar operatörer som hyr in sig i företagets nät. överlämnade ett dokument till PTS som beskriver arbetsprocessen. Utskottet noterar att även informerar om de pågående förändringarna på sin webbplats. I ett svar på en skriftlig fråga (2017/18:689) påpekade statsrådet att de allra flesta i de områden där har avvecklat kopparnätet har haft möjlighet att få tillgång till telefoni och bredband via trådlösa lösningar, eller genom fiberuppkoppling där sådan finns. Ministern framhöll att om något fast hushåll eller företag trots allt skulle stå utan tillgång till telefoni eller bredband, exempelvis som en följd av kopparnätets nedläggning, kan man vända sig till PTS. Statsrådet tillade också att regeringen i regleringsbrevet hade uppdragit åt PTS att undersöka tillgången till ersättningslösningar för telefoni och bredband för de hushåll och företag som berörs av kopparnätets nedläggning samt vilka informationsinsatser som genomförs. Uppdraget ska redovisas . Det råder stor enighet om att det i första hand är marknaden som ska erbjuda telefoni och bredband till konsumenterna. Utskottet påminner dock om att det för ett fåtal hushåll kan uppstå en situation där marknaden inte räcker till. I vissa fall kan PTS därför gå in och säkra telefoni genom upphandling. Utskottet konstaterar att det handlar om undantagsfall och att det är mycket få hushåll som inte kan få telefoni genom någon av de vanliga operatörerna. har PTS upphandlat telefoni till ett tiotal hushåll i landet. Vid sidan av det fasta telefonnätet erbjuder marknadsaktörerna flera alternativa tekniska lösningar för bredband och telefoni. Dessa marknads-erbjudanden finns tillgängliga även i mer glest befolkade områden, vilket utskottet finner uppmuntrande. PTS understryker att man som konsument har ett eget ansvar att säkerställa sitt behov av bredband och telefoni. Man kan därför behöva kontakta flera leverantörer, och kanske också utvärdera olika lösningar. För de allra flesta finns minst tre leverantörer att välja bland enligt myndigheten. Utskottet noterar avslutningsvis att PTS i sitt regleringsbrev på nytt fått ett uppdrag att följa upp och redovisa tillgången till ersättnings-lösningar för telefoni och bredband för hushåll och företag som berörs av den pågående avvecklingen av kopparnätet samt vilka informationsinsatser som genomförs. Uppdraget ska redovisas till . Utskottet är införstått med att det ibland är nödvändigt att byta ut gammal teknik mot nya lösningar men betonar i detta sammanhang vikten av att det görs på ett sätt som minimerar den olägenhet som kan drabba den enskilde. Utskottet ser därför positivt på de informationsinsatser som görs av berörda parter och på PTS uppföljningsarbete när det gäller olika ersättningslösningar. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:413 (M), 2018/19:2427 (C) yrkande 32 och 2018/19:2782 (SD) yrkande 6. Vissa skyldigheter för mobiloperatörer Utskottets förslag i korthet avslår en motion om mobiloperatörers skyldigheter att bistå i samband med brottsutredningar. Utskottet framhåller att frågan delvis redan är reglerad och i övrigt föremål för förhandling mellan berörda parter. Jämför reservation 15 (SD). (SD) yrkar i motion 2018/19:303 på att det i mobiloperatörernas sändnings- och frekvenstillstånd införs en skyldighet att samarbeta med rättsvårdande myndigheter i samband med brottsutredningar. Motionären anför som skäl att det ofta är svårt för de rättsvårdande myndigheterna att få hjälp med tvångsmedel som exempelvis avlyssning av samtal och datatrafik vid misstanke om brott eller i samband med brottsutredningar. Motionären påpekar att det dessutom är förenat med mycket höga kostnader att få ut dessa uppgifter från mobiloperatörerna, vilket sammantaget kan medföra att informationen inte begärs ut även om den kan vara avgörande för utredningsarbetet. En reglering av en sådan skyldighet inklusive ersättnings-nivån är därför motiverad anser motionären. Utskottet vill inledningsvis hänvisa till vad som framgår av lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. I lagen anges de befogenheter och begränsningar som gäller för , och på området. Telekomoperatörernas skyldigheter i fråga om att bereda de rättsvårdande myndigheterna tillgång till trafikuppgifter, hemlig övervakning eller avlyssning av elektronisk kommunikation samt tekniskt bistånd med sådan avlyssning fastställs i 6 kap. lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Det kan handla om uppgifter som gäller misstanke om brott som en åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet behöver för brottsbekämpning. Utskottet understryker att den nuvarande regleringen av lagring av uppgifter för brottsbekämpande ändamål också innehåller bestämmelser om ersättning för kostnader som uppkommer när sådana uppgifter lämnas ut till en brottsbekämpande myndighet (6 kap. 16 e § LEK). Den nuvarande modellen för kostnadsfördelning mellan det allmänna och operatörerna innebär att operatörerna står för kostnaderna för anpassning, drift och underhåll. De brottsbekämpande myndigheterna å sin sida betalar en ersättning till operatörerna vid varje utlämnande av uppgifter. Denna ersättning ska vara kostnadsbaserad, och hur stor den är framgår av PTS föreskrifter. När det däremot gäller utlämnande av uppgifter som operatörerna har sparat för andra ändamål än det som de måste enligt regelverket finns inte någon motsvarande reglering av vilken ersättning som ska betalas. Ersättningsnivåerna avgörs därför i förhandlingar mellan de brottsbekämpande myndigheterna och de berörda operatörerna, vilket medfört att ersättningsnivåerna kan variera mellan olika operatörer. Utskottet noterar i sammanhanget det svar som branschorganisationen och telekomföretagen gav i en intervju i med anledning av polisens kritik av mobiloperatörernas höga avgifter för telefonavlyssning och för att få ut historiska data som samtalslistor. Enligt branschorganisationen är medlemsföretagen villiga att bistå polisen, men eftersom det handlar om resurskrävande åtgärder måste mobiloperatörerna få kostnadstäckning för det arbete som krävs. It- och telekomföretagen underströk att operatörerna är bolag som bedriver verksamhet på en marknad där det råder hård konkurrens och att marknadsaktörer normalt tar betalt av myndigheter för sina tjänster, däribland polisen. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att frågan om den ersättning som rättsvårdande myndigheter ska betala för att få tillgång till vissa uppgifter från operatörerna endast är delvis reglerad och i övrigt föremål för förhandling mellan berörda parter. Utskottet finner inte anledning att ta något initiativ i frågan och avstyrker därför motion 2018/19:303 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att införa portabilitet för e-postadresser. Utskottet hänvisar till vad som gäller för skyddet av domännamn och till det faktum att det finns alternativ som inte är knutna till specifika tjänsteleverantörer. I motion 2018/19:2729 påminner (MP) om att många i dagens samhälle är helt beroende av internet för att kommunicera. En ofta viktig förutsättning för att kunna utnyttja internetbaserade tjänster är att man har tillgång till ett e-postkonto. Det kan ibland vara svårt att veta vilka myndigheter, företag m.m. som har tillgång till den privata e-postadressen, och vid ett byte av internetleverantör riskerar den enskilde att missa meddelanden om avsändaren bara har tillgång till det tidigare e-postkontot. Om man av detta skäl väljer att avstå från att byta tjänsteleverantör kan det enligt motionären skapa inlåsningseffekter. Men hänvisning till de möjligheter som finns inom telefonin att behålla numret vid byte av operatör finner motionären det önskvärt att åtgärder vidtas för att göra det enklare för internetanvändare att byta tjänsteleverantör men få behålla den ursprungliga e‑postadressen. Utskottet kan inledningsvis konstatera att till skillnad mot telefonnummer som tilldelas operatören av () ur den nationella telefoninummerplanen, är det s.k. domännamnet i en e-postadress registrerat, och därmed skyddat, av den som ska tillhandahålla en e-posttjänst för sina användare, exempelvis en internetleverantör. i (IIS) sköter registreringen av domännamn i och ansvarar för vissa toppdomäner som .se under PTS tillsyn. Utskottet vill i sammanhanget också poängtera att domännamnet är en viktig identitetsmarkör på nätet för exempelvis företag, organisationer, föreningar, klubbar eller privatpersoner. Utskottet vill dock också uppmärksamma att det finns ett antal kostnadsfria webbaserade e-posttjänster med tillhörande e-postadress (exempelvis Outlook, Gmail och Yahoo) som den enskilde kan utnyttja oavsett vilken internetleverantör han eller hon har. Mot bakgrund av det som anförts ovan finner utskottet ingen anledning att ta något initiativ med anledning av motionen. Utskottet avstyrker därför motion 2018/19:2729 (MP). Postservice i hela landet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om postservicen i hela landet. Utskottet anser att en välfungerande postservice är av central betydelse i samhället, inte minst i glesbygden, och att den samhällsomfattande posttjänsten ska värnas. Utskottet hänvisar främst till det arbete som bedrivs av PTS och andra berörda aktörer i frågan. Jämför reservation 16 (SD), 17 (C, L) och 18 (KD). Målet för postsektorn är att det ska finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet som uppfyller de krav som anges i postlagen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 22, bet. 2014/15:TU1, rskr. 2014/15:86). ska alla postmarknader inom EU vara öppna för konkurrens enligt och rådets direktiv /6/EG om ändring av direktiv /67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster (det tredje postdirektivet). Inget medlemsland får upprätthålla ett lagstadgat monopol på någon del av den nationella postmarknaden. (Postnord) är genom Post- och () beslut om tillståndsvillkor utsedd att vara den postoperatör som tillhandahåller den s.k. samhällsomfattande posttjänsten, dvs. postservice till alla hushåll, företag och organisationer i hela . Den samhällsomfattande posttjänsten säkerställer vissa minimikrav vad gäller garanterad kvalitet och servicenivå. Det framgår av postlagen (2010:1045) att det varje arbetsdag och minst ska göras minst en insamling och minst en utdelning av postförsändelser, utom under omständigheter eller geografiska förhållanden som tillståndsmyndigheten bedömer är skäl för undantag. Vidare anges att expeditions- och inlämningsställena ska ligga så tätt att användarnas behov beaktas. Med expeditions- och inlämningsställen avses i praktiken postombud och företagscenter. Det är PTS som ansvar för uppgifterna i 3 kap. 5 § postlagen som innebär att fortlöpande följa utvecklingen på postområdet samt bevaka att posttjänsterna svarar mot samhällets behov och att en väl fungerande samhällsomfattande posttjänst av god kvalitet finns tillgänglig för alla användare. Uppgiften att bevaka att posttjänsterna svarar mot samhällets behov omfattar samtliga posttjänster, inte bara den samhällsomfattande posttjänsten. I syfte att skapa en reglering som kan bidra till en moderniserad och välfungerande posttjänst beslutade regeringen och om ändringar i såväl postförordningen (2010:1049) som i postlagen. är statens krav att brev ska levereras (tvådagarsbefordran) i stället för som tidigare inom (övernattbefordran). Ett av huvudskälen till att tvådagarsbefordran infördes var att möjliggöra för Postnord att minska såväl kostnader som miljöpåverkan genom att framför allt minska behovet av flygtransporter. trädde nya regler i postlagen i kraft som ger PTS möjlighet att meddela på vilket sätt postförsändelser ska delas ut och även att samla in uppgifter från företag som tillhandahåller posttjänster om deras ekonomi och verksamhet. I partimotion 2018/19:2058 påminner m.fl. (L) att god tillgång till posttjänster alltjämt är av betydelse för att människor ska kunna bo och verka i hela landet. Även om företag är internetbaserade måste de använda posttjänster för att leverera och frakta varor. Motionärerna efterlyser därför i yrkande 8 i denna del att man värnar en väl fungerande posttjänst i . (M) uppmärksammar i motion 2018/19:2166 postutdelningen i glesbygden. Motionären pekar på att de stora förändringar som Postnords utdelningsorganisation genomgår har inneburit konsekvenser för inte minst landsbygdens befolkning. Det innebär konkret att vissa hushåll och företag kan få köra mycket långt för att hämta posten, anför motionären som också anser att PTS inte utnyttjat de möjligheter som regelverket erbjuder för att säkerställa en god service. För att det ska vara möjligt att bo och verka i hela landet yrkar därför motionären på att regeringen ska se över möjligheterna att förbättra servicen för postutdelning i glesbygd. Även m.fl. (S) tar i motion 2018/19:2187 upp frågan om postutdelning i mer glest befolkade områden. Motionärerna pekar på de utmaningar som finns i form av långa avstånd för att hämta posten och att alla hushåll dessutom inte har daglig utdelning, något som försvårar möjligheterna att starta och driva företag i glesbygden. Mot denna bakgrund anser motionärerna att samhällets ansvar för en rättvis postservice i hela landet borde säkras och stärkas. I kommittémotion 2018/19:2425 yrkande 14 betonar m.fl. (C) att tillgång till kommersiell och offentlig service i landet är en förutsättning för ett livskraftigt samhälle, och motionärerna anser därför att det bör finnas fungerande post- och betaltjänster runt om i landet. m.fl. (KD) uppmärksammar i kommittémotion 2018/19:2734 de kvalitetsproblem som Postnord brottats med och att företaget inte uppfyllt sitt samhällsuppdrag. De största förlorarna på en osäker brevhantering är boende och företag på landsbygden, och motionärerna efterlyser i yrkande 78 att Postnord gör de strukturella förändringar som behövs för att effektivisera verksamheten och säkra att breven kommer fram . För att komma till rätta med kvalitetsproblemen i utdelningsverksamheten och de konsekvenser som drabbar mottagarna i form av försenad och felutdelad post föreslår motionärerna även i yrkande 79 att regeringen skyndsamt återkommer med förslag på en ny postlag som skärper kraven på bättre service och leverans av post. m.fl. (KD) ser i kommittémotion 2018/19:2735 med oro på situationen för Postnord när det gäller organisation och finansiering på koncernnivå och pekar på att detta även får konsekvenser för den svenska delen av verksamheten. Av denna anledning vill motionärerna i yrkande 10 att regeringen lägger fram en proposition med förslag på en ny postlag. I kommittémotion 2018/19:2782 hänvisar m.fl. (SD) till de kvalitetskrav som det statliga regelverket har fastställt för den samhälls-omfattande posttjänsten i . Motionärerna ser dock med oro på hur utdelningsservicen på framför allt landsbygden har utvecklats till följd av att branschens aktörer har fått vidkänna såväl minskande lönsamhet som sjunkande volymer. Motionärerna betonar att brev och paket måste levereras oavsett var man bor. Det måste vara möjligt att leva och verka i hela landet, och motionärerna vill därför i yrkande 1 att regeringen ska utreda möjligheten att förbättra utdelningsservicen i glesbygden. Motionärerna pekar i sammanhanget också på de kvalitetsproblem som präglat Postnords utdelningsverksamhet , vilket i förlängningen har drabbat postmottagarna. Motionärerna ser ett behov av strukturella förändringar och effektiviseringsåtgärder inom verksamheten för att återställa kvaliteten. Motionerna anser därför i yrkande 2 att regeringen skyndsamt bör ge Postnord i uppdrag att vidta nödvändiga effektiviseringsåtgärder. Vidare påpekar motionärerna att de högt ställda finansiella mål som fastställts för Postnord får negativa konsekvenser för personalens arbetssituation, i synnerhet som brevvolymerna sjunker kraftigt. Till viss del kompenseras detta av en växande paketmarknad, men det övergripande målet i sammanhanget måste vara att säkra en fungerande postgång i hela landet som är förenlig med en sund och välbalanserad ekonomi för Postnord. Motionärerna anser därför i yrkande 3 att regeringen bör återkomma med ett förslag som syftar till att skapa en bättre balans mellan ekonomiska mål och företagets samhälls-uppdrag. I rapporten 2018 (PTS-ER:2018:10) konstaterar PTS att postmarknaden fortsätter att förändras i takt med att allt färre brev skickas som antalet paket ökar. skickades sammanlagt 2,2 miljarder försändelser.