bet · H601KU32 · 2019-06-12 00:00:00 — Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet , m.m. Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Vidare föreslår utskottet att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet. Motionsyrkandena rör frågor om genomförande av EU-bestämmelser, e-samråd om EU-arbetet, konsekvensanalyser om den personliga integriteten och om utsläpp av växthusgaser, lättläst svenska i och märkning av propositioner med berört utskott. Skrivelse 2018/19:103 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet . Sju yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet Konsekvensanalyser om den personliga integriteten Konsekvensanalyser om utsläpp av växthusgaser Märkning av propositioner med berört utskott Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Tabell Andelen anställda kvinnor (i varje grupp) vid kommittéväsendet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet lägger skrivelse 2018/19:103 till handlingarna. 2018/19:1843 av (M). 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkande 27. Konsekvensanalyser om den personliga integriteten 2018/19:896 av (M) och 2018/19:2588 av m.fl. (L) yrkande 13. Konsekvensanalyser om utsläpp av växthusgaser 2018/19:2733 av m.fl. (MP) yrkande 10. 2018/19:2253 av Per Lodenius (C). Märkning av propositioner med berört utskott 2018/19:369 av (SD) yrkande 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (SD), (C), (V), (SD), (S), Skånberg (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M), (S) och (M). I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2018/19:103 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet . Enligt 9 kap. 9 § riksdagsordningen ska regeringen i en skrivelse till redovisa verksamheten inom de kommittéer som har tillsatts på grund av regeringens beslut. Det har inte väckts någon motion med anledning av skrivelsen. I betänkandet behandlas även sju motionsyrkanden från allmänna motionstiden /19 om lagstiftningsprocessen. Motionsyrkandena rör frågor om genomförande av EU-bestämmelser, e-samråd om EU-arbetet, konsekvensanalyser om den personliga integriteten och om utsläpp av växthusgaser, lättläst svenska i och märkning av propositioner med berört utskott. Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2018/19:103 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet till handlingarna. Regeringen redogör i skrivelse 2018/19:103 för verksamheten i de kommittéer som har tillsatts efter beslut av regeringen. I kommittéberättelsen redovisas alla tillfälliga organ som har tillsatts på grund av regeringens beslut. Det gäller såväl traditionella kommittéer med uppgift att utreda en viss fråga som andra tillfälliga organ som har fått en bokstavsbeteckning. Sistnämnda organ är samtliga organ inom . Kommittéberättelsen innehåller uppgifter om kommittéernas sammansättning, redogörelser för kommittéernas arbete berättelsen avser samt uppgifter om kostnaderna för kommittéarbetet och fördelningen mellan kvinnor och män i kommittéerna. Kommittéberättelsen innehåller även sak- och personregister. Uppgifterna avser 2018. tillsattes 68 kommittéer, vilket är 3 färre än (skr. 2018/19:103 s. 14 och skr. 2017/18:103 s. 15). avslutades 72 kommittéer; motsvarande siffra var 80. De totala utgifterna för kommittéerna var ca (skr. 2018/19:103 s. 268). I summan ingår utgifter för konsultationer, vilka uppgår till ca . När det gäller fördelningen mellan kvinnor och män i kommittéerna framgår det att statistiken endast omfattar dem som under det redovisade året varit förordnade i en pågående kommitté (s. 12). Syftet är att redovisningen ska kunna jämföras med den årliga sammanställning av statistik i statliga myndigheters styrelser som lämnas till i andra sammanhang. Inom gruppen ordförande m.m. är andelen kvinnor och män , vilket innebär en minskning av andelen kvinnor jämfört med föregående år (s. 270). Inom gruppen ledamöter är andelen kvinnor och andelen män , vilket innebär en ökning av andelen kvinnor jämfört med föregående år. När det gäller gruppen sakkunniga m.m. är andelen kvinnor och andelen män , vilket är i princip oförändrat jämfört med föregående år. Samma gäller inom gruppen sekreterare och övriga där andelen kvinnor är och andelen män . Av kommittéberättelsen framgår att en uppföljning av kommittéernas ålderssammansättning genomfördes (s. 12). Uppföljningen visar att andelen unga i kommittéerna är lägre än andelen unga i befolkningen. Av totalt 714 ledamöter är 12 (eller ) . Befolkningsandelen för samma grupp är . Medelåldern i kommittéerna är . För att uppmärksamma frågan togs det fram ett elektroniskt faktablad om ungas representation i kommittéväsendet och tillgängliggjordes i . En ny kartläggning av ålderssammansättningen i kommittéväsendet planeras äga rum . I skrivelsen hänvisas till granskning av kommittéväsendet (bet. 2017/18:KU10). I granskningen uppmärksammade utskottet att redovisningen av utredningarnas sammansättning i kommittéberättelserna varierade, att det ibland saknades titlar på de som medverkade och att redovisningen varierade mellan departementen. Utskottet framhöll att det ligger ett värde i att redovisningen är enhetlig och transparent och att regeringen borde överväga vilka principer som i denna del ska gälla för redovisningen . Av skrivelsen framgår att den anpassning som efterfrågat har genomförts när det gäller de kommittéer som tillsattes (s. 10). I förarbetena till diskrimineringslagen (2008:567) diskuterades bl.a. frågan om när ett arbete kan betraktas som kvinnodominerat. Av förarbetena framgår att en måttstock för när det kan anses råda underrepresentation är om arbetsgivaren har av ett kön i den aktuella typen av arbete (prop. 2007/08:95 s. 503 och 540). har använt denna måttstock vid tidigare granskningar av regeringens utnämningsmakt och jämställdhet bland utnämnda myndighetschefer och chefer vid utlands-myndigheter (bet. 2009/10:KU10 s. 129 och bet. 2011/12:KU10 s. 97). Tabell Andelen anställda kvinnor (i varje grupp) vid kommittéväsendet Källa: genomgång av skrivelse 103 för respektive /04 /19. Siffrorna baseras på den nya mätmetoden. Sedan kommittéberättelsen 2013 redovisas könsfördelningen i kommittéerna enligt en ny mätmetod. Den statistik som tas fram omfattar endast dem som under det redovisade året har varit förordnade i en pågående kommitté. Enligt den mätmetod som användes tidigare inkluderades även de som hade varit förordnade i en kommitté som fortfarande var pågående (skr. 2012/13:103). Utskottet konstaterade i sitt betänkande att de olika mätmetoderna inte leder till några väsentliga skillnader i redovisningen av könsfördelningen i kommittéerna (bet. 2012/13:KU23 s. 6). Utskottet har tillfört uppgifterna från årets kommittéberättelse till sin genomgång av andelen kvinnor i var och en av de fyra grupper som redovisats i regeringens kommittéberättelser . Genomgången redovisas i tabellen ovan och baseras –2011 på den tidigare mätmetoden och –2018 på den nya mätmetoden. Som framgår av tabellen har kvinnor i gruppen ordförande m.m. ofta varit underrepresenterade . har denna grupp varit praktiskt taget jämnt könsfördelad, men sjönk andelen kvinnor till . I gruppen sekreterare och övriga har andelen män ökat till , så gruppen anses enligt diskrimineringslagen inte längre vara underrepresenterad. –2016 var män underrepresenterade i gruppen sekreterare och övriga. noterade att det rådde en jämn könsfördelning i tre av fyra kategorier anställda vid kommittéväsendet (bet. 2016/17:KU24 s. 8). Vidare noterade utskottet att andelen kvinnor var i majoritet i gruppen sekreterare och övriga. Utskottet framhöll att det är viktigt att eftersträva en jämn könsfördelning inom alla grupper. Vidare välkomnade utskottet regeringens översyn av kriterierna för redovisningen i kommittéberättelsen och kommittéregistret som hade gjorts med anledning av utskottets påpekanden i granskningar om samordnare inom olika politikområden och om det parlamentariska inslaget i kommittéväsendet (bet. 2015/16:KU10 och bet. 2016/17:KU10). Utskottet såg positivt på de vidtagna åtgärderna, bl.a. att det hade tagits med uppgifter i kommittéberättelsen om parlamentariska referensgrupper och annat parlamentariskt samråd. Utskottet konstaterade att det rådde en jämn könsfördelning i tre av fyra yrkeskategorier anställda vid kommittéväsendet (bet. 2018/19:KU39 s. 9). Det gällde däremot inte gruppen sekreterare och övriga även om utskottet noterade att andelen män hade ökat . Utskottet framhöll att det är viktigt att eftersträva en jämn könsfördelning inom alla grupper. Vidare välkomnade utskottet att regeringen hade inlett ett arbete med att anpassa redovisningen av titlar på dem som medverkar i kommittéväsendet med anledning av utskottets granskning av kommittéväsendet (bet. 2017/18:KU10). Med beaktande av det anförda föreslog utskottet att regeringens skrivelse skulle läggas till handlingarna. I denna del finns i betänkandet ett särskilt yttrande (SD). vill inledningsvis framhålla att kommittéberättelsen ger värdefull information om kommittéernas sammansättning och verksamhet. Utskottet noterar att det råder en förhållandevis jämn könsfördelning i tre av fyra yrkeskategorier anställda vid kommittéväsendet. Vidare noterar utskottet att andelen kvinnor är i majoritet i gruppen sekreterare och övriga. Det är enligt utskottets mening viktigt att eftersträva en jämn könsfördelning inom alla grupper. Utskottet välkomnar den anpassning av redovisningen av utredningarnas sammansättning som har genomförts i kommittéberättelsen med anledning av utskottets påpekande i granskningen av kommittéväsendet (bet. 2017/18:KU10). Med beaktande av det anförda föreslår utskottet att regeringens skrivelse läggs till handlingarna. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om genomförande av EU-bestämmelser. I motion 2018/19:1843 av (M) begärs ett tillkännagivande om överimplementering av EU-lagstiftning. Motionären menar att bör införa en huvudregel om att nationella krav inte ska gå över minimireglerna i EU-lagstiftningen. Av artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) framgår att när och rådet gemensamt, eller rådet eller kommissionen utövar unionens befogenheter ska de anta bl.a. förordningar och direktiv. En förordning ska ha allmän giltighet och ska till alla delar vara bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Ett direktiv ska i fråga om det resultat som ska uppnås vara bindande för varje medlemsstat till vilken det är riktat, men ska överlåta åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt. Även om utgångspunkten är att förordningar inte ska genomföras nationellt förekommer det att förordningar ställer krav på att medlemsstaterna anpassar den nationella rättsordningen, t.ex. inför effektiva sanktioner, om förordningens regler inte efterföljs i landet, eller omvänt, att nationella bestämmelser som står i strid med förordningen upphävs. Direktiv måste däremot regelmässigt omsättas nationellt, och det är medlemsstaten som väljer hur direktivet ska genomföras för att uppnå det eftersträvade resultatet. För att medborgare och företag ska kunna tillgodogöra sig vad direktivet syftar till måste det dock genomföras genom bindande regler. Ett direktiv måste analyseras utifrån vilken rättslig grund det är fattat på, dess syfte och allmänna uppbyggnad. Direktiven kan innehålla bestämmelser som syftar till att uppnå olika sorters detaljeringsgrad (ramdirektiv eller sektorsdirektiv) och olika sorters harmoniseringsgrad (minimiharmoniserings- eller fullharmoniseringsbestämmelser). Ett fullharmoniseringsdirektiv syftar till en fullständig harmonisering av det rättsområde som direktivet omfattar. Den nationella lagstiftningen får inte på detta område avvika åt något håll från det rättsläge som ska uppnås genom direktivet, såvida det inte finns stöd för det i själva direktivet. Medlemsstaterna får nationellt reglera sådant som inte omfattas av direktivets tillämpningsområde, under förutsättning att det nationella regelverket står i överensstämmelse med övrig EU-rätt. Av ett minimiharmoniserings- eller minimidirektiv framgår den minsta gemensamma nämnare som samtliga medlemsstater måste uppfylla inom det område som harmoniseras i direktivet. Medlemsstaterna har möjlighet att gå längre än vad som följer av direktivet, dvs. införa strängare regler som ger en högre skyddsnivå eller är mer förmånliga, så länge den nationella lagstiftningen är förenlig med i övrigt. Ett direktiv kan innehålla både fullharmoniserings- och minimi-harmoniseringsbestämmelser. Av Statsrådsberedningens cirkulär 14 Riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter (kansliet för samordning av EU-frågor, ) framgår att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen. Vidare sägs att en konsekvensutredning bör upprättas i ett så tidigt skede som möjligt och redovisas i beredningsunderlaget i samband med att nya förslag eller ändringar i unionsrätten läggs fram. En vägledning för hur dessa konsekvensutredningar kan göras ges i statssekreterarskrivelsen från om riktlinjer för arbetet med konsekvensutredningar i . Om kommissionen har gjort en konsekvensutredning kan den tjäna som underlag. I cirkuläret betonas även vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav (s.k. gold-plating, se nedan) görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som ur unionsrättslig synvinkel. och () har genomfört ett gemensamt projekt om gold-plating. Det engelska ordet för att förgylla (gold-plate) används som ett begrepp för situationer där det nationella genomförandet av unionslagstiftning går utöver vad en rättsakt kräver, utan att för den skull ge upphov till fördragsbrott. Begreppet analyseras i rapporten med titeln gold-plating – ett bättre genomförande av EU-lagstiftning (Atthoff och , 2012). Det är enligt rapporten svårt att sakligt diskutera olika genomförandealternativ och analysera gold-plating eftersom det är ovisst vad som avses med begreppet. Rapportförfattarnas slutsats är därför att en definition av begreppet som är allmängiltig och användbar för borde beslutas på regeringsnivå för att få genomslag. Vidare bör en minimiprincip införas. Den skulle innebära att miniminivån enligt EU-lagstiftningen ska vara vägledande för regelgivaren vid genomförandet men att om det finns skäl att överskrida denna nivå ska det tydligt beskrivas och effekterna för företag analyseras och redovisas i ett offentligt dokument. Frågor om gold-plating tas också upp i för europapolitiska studiers (Sieps) rapporten 2012:4 Att göra rätt och – Behövs nya metoder för att genomföra EU-rätt i ? (Hettne och Reichel). I rapporten anförs att det naturligtvis kan tänkas finnas goda skäl att nationellt genomföra en rättsakt på ett sådant sätt att genomförandet kan bedömas innebära gold-plating. Tillfogas ska, enligt rapporten, emellertid att företeelsen, även om den är rättsenlig, inte av kommissionen anses vara god genomförandesed, eftersom det kan leda till kostnader som annars hade kunnat undvikas. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utreda förutsättningarna för och lämna förslag till utökade uppgifter för (N2017/04846/FF). I uppdraget ingick att utreda förutsättningarna för att utöka arbete med införlivande av EU-lagstiftning och att lämna förslag på om och hur bör beakta huruvida nya och ändrade regler är utformade med hänsyn till den digitala utvecklingen. Statskontoret redovisade uppdraget i rapporten uppgifter för (rapport 2018:1). Ett av förslagen i rapporten är att rådet bör arbeta mer med EU-lagstiftning och digitalisering. Statskontoret föreslår att arbete med kommissionens konsekvensanalyser utvecklas på två sätt. Rådet bör dels göra fler granskningar av kommissionens konsekvensanalyser, dels även ha ett digitaliseringsperspektiv i granskningarna av svenska konsekvensutredningar. Statskontoret föreslår att det ska bli obligatoriskt för att skicka kommissionens konsekvensanalyser på remiss till på samma sätt som gäller för granskningar av svenska konsekvensanalyser. Statskontoret anser vidare att det saknas förutsättningar för att ge utökade uppgifter vid införlivandet av EU-lagstiftning utöver granskningen av konsekvensanalyser. Förutsättningar saknas också för att ge rådet i uppgift att arbeta med tidigare införlivad EU-lagstiftning. Statskontorets förslag bereds i . behandlade utskottet ett motionsyrkande om att tillsätta en kommission för att granska unionsbestämmelsernas tillämpning (bet. 2013/14:KU26 s. 18 f.). Utskottet framhöll att ska bistå regelgivarna med att granska konsekvensutredningar av förslag till unionsrättsakter som bedöms ha stor påverkan på företag i och lämna råd om vad en svensk konsekvensutredning bör innehålla. Vidare konstaterades att det i Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter pekas på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav (gold-plating) görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som unionsrättslig synvinkel. Därmed avstyrkte utskottet motionsyrkandet. Även behandlade utskottet en motion om tillämpning av EU-bestämmelser (bet. 2015/16:KU17 s. 39 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att det samarbete mellan många länder som unionssamarbetet innebär har medfört vissa svårigheter att upprätthålla kraven på enkelhet och klarhet i de svenska reglerna och att det finns en risk att genomförandet av EU-rättsliga regler leder till en mer omfattande reglering i än nödvändigt. Vidare konstaterade utskottet att det bedrivs ett betydelsefullt arbete inom EU för att förenkla gällande regler och lagstiftning. Utskottet noterade att det framgår av Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen och att det i riktlinjerna även pekas på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som unionsrättslig synvinkel. Utskottet, som inte fann skäl att föreslå något tillkännagivande, avstyrkte motionen. Ett motionsyrkande om gold-plating behandlades av näringsutskottet , och utskottet avstyrkte yrkandet (bet. 2017/18:NU12 s. 56 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet att frågan om gold-plating är ett stående inslag i de utbildningar håller för regelgivare inom myndigheter, departement och kommittéer (s. 79). Vidare noterade utskottet att Statskontoret hade lämnat förslag till regeringen om att ska göra fler granskningar av kommissionens konsekvensanalyser genom att det blir obligatoriskt för att skicka kommissionens konsekvensanalyser på remiss till . Utskottet konstaterade att Statskontorets förslag bereddes i . behandlade ett par motioner om bl.a. överimplementering av EU-lagstiftning i svensk rätt (bet. 2017/18:KU39 s. 15 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet på nytt att det finns en risk att genomförandet av EU-rättsliga regler leder till en mer omfattande reglering i än nödvändigt (s. 19). Utskottet stod fast vid sin tidigare ståndpunkt att den svenska hållningen i unionssamarbetet innebär att kraven på enkelhet och klarhet hävdas med kraft. Det noterades att det av Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter framgår att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen och att det i riktlinjerna även pekas på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går över unionsdirektivens krav görs såväl ur ett förenklingsperspektiv som ur unionsrättslig synvinkel. Utskottet noterade att Statskontoret lämnat förslag till regeringen om att ska granska kommissionens konsekvensanalyser och att förslaget bereds i . Utskottet såg inte skäl att föreslå något tillkännagivande och avstyrkte motionerna. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om e-samråd om EU-arbetet. m.fl. (L) begär i partimotion 2018/19:2040 yrkande 27 att regeringen ska skapa former för nationella e-samråd om EU-arbetet. Motionärerna anför att möjligheten till delaktighet och insyn i regeringens och myndigheternas EU-arbete bör stärkas och även att digitala e-samråd kan vara aktuella för att främja delaktighet. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda möjligheterna att inom ramen för EU:s nuvarande regelverk och arbetssätt främja insyn, delaktighet och inflytande för aktörer i när det gäller frågor som beslutas inom EU. I uppdraget ingick att redogöra för de möjligheter till insyn, delaktighet och inflytande som finns samt att analysera kunskapsnivån i i frågor om EU och hur denna påverkas av olika samhällsaktörer (dir. 2014:112). Utredningen skulle även föreslå åtgärder inom ramen för existerande strukturer för att öka insyn, delaktighet och inflytande i frågor som beslutas inom EU. överlämnade utredningen, som tog namnet Utredningen om delaktighet i EU, sitt betänkande EU på hemmaplan (SOU 2016:10) till ansvarigt statsråd. I betänkandet pekade utredningen på brister i viktiga delar av det svenska samhället när det gäller kunskaperna om EU-samarbetet och dess vikt för . Utredningen konstaterade bl.a. att det fortfarande finns ett stort behov av att öka kunskapen om EU-relaterade frågor bland lärare, journalister, förtroendevalda inom kommuner och landsting samt unga. Utredningen lade även stor vikt vid förslag om att bredda delaktigheten vid beredning av EU-politiska frågor och att förstärka det offentliga samtalet om EU-samarbetet. I budgetpropositionen framhöll regeringen att den i arbetet för att öka delaktigheten, kunskapen och engagemanget kring EU-relaterade frågor i utgår från betänkandet EU på hemmaplan och att genom anslagsökningen 2018 har flera insatser kunnat göras (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 s. 84). Bland annat genomför för europapolitiska studier (Sieps) en särskild utbildningssatsning för förtroendevalda och anställda inom kommuner och landsting, och tillfördes Linnéuniversitetet medel. erbjuder särskilda EU-utbildningar för journalister. Regeringen framhöll vidare att genom s.k. EU-handslag har regeringen bjudit in relevanta samhällsaktörer att bidra i arbetet för ökad delaktighet i EU. I EU-handslaget åtar sig aktörerna att förbättra sitt eget arbete med frågorna. Många av aktörerna arbetar t.ex. för att öka kunskapen om EU, förbättra sin EU-information eller stärka sina samrådsformer i EU-relaterade frågor. Arbetet inleddes , och sammanlagt har 77 aktörer valt att ingå EU-handslag, däribland arbetsmarknadens parter, studieförbund, ungdomsorganisationer, universitet, regioner och kommuner. Det framgår vidare av budgetpropositionen att en viktig del av regeringens delaktighetsarbete handlar om att erbjuda tydliga former för dialog med olika samhällsaktörer. För att skapa bättre samrådsformer med främst det civila samhällets organisationer men även andra aktörer införde regeringen en arbetsmetod kallad sakråd. Sakråd i EU-relaterade frågor, s.k. EU-sakråd, har anordnats om olika aspekter av EU:s framtida utveckling samt om vissa lagstiftningsfrågor. Även statsministerns EU-råd med företrädare för arbetsmarknadens parter är en del av arbetet med stärkta samrådsformer. Regeringen framhåller även att arbetet med att förtydliga förväntningarna på myndigheterna när det gäller deras roll för att öka delaktigheten i EU fortsatte . Som ett led i arbetet bjöd regeringen in ett fyrtiotal myndighetschefer för en dialog om deras arbete med samråd och information i EU-arbetet. inleddes en utbildningsinsats för myndighetschefer för att tydliggöra myndigheternas roll i EU-arbetet. Utbildningen arrangeras i samverkan mellan . behandlade ett motsvarande motionsyrkande om E-samråd om EU-arbetet (bet. 2017/18:KU39 s. 20 f.).