bet · H601FöU7 · 2019-04-05 00:00:00 — Insatser med helikopter eller flygplan är därför viktiga verktyg, framför allt i områden med få vägar och långa köravstånd för räddningstjänsten. Vid större skogsbränder är de flygande resurserna i stället viktiga för att genom vattenfällningar fördröja brandens spridning. Utredningen understryker vikten av att skogsbrandsflyget är väl organiserat i de län där skogsbränder utgör en dimensionerad risk och att ett löpande analysarbete görs för att bedöma brandriskvärden. Utredningen anser att detta arbete med fördel kan samordna mellan flera län som har en likande riskbild regionalt. har på regeringens uppdrag utrett förutsättningarna för att använda sina sjö- och flygräddningshelikoptrar som resurs för skogsbrandssläckning (rapport /04260/SUBT). förordar i utredningen att helikoptersystemet ska utökas med en sjätte bas i inland för att bättre tillgodose Försvarsmaktens behov av ökad yttäckning under huvuddelen av året samt ge bättre förutsättningar att stödja annan statlig räddningstjänst, t.ex. polisen. För att genomföra detta bedömer att det behöver anskaffa tre till fyra helikoptrar och anställa fler besättningar. Den förordade utvecklingen kommer enligt kräva investeringar och utökad bemanning men inte påverka myndighetens huvuduppdrag inom sjö- och flygräddning negativt. I årsredovisningen (publ. MSB1357) sammanfattar MSB de viktigaste lärdomarna från skogsbränderna enligt följande: • Det behövs mer resurser. Det behövs fler som kan arbeta med räddningstjänst och skogsbrandsläckning, vilket kräver rekrytering och utbildning. Det behövs också exempelvis slang, fordon, skogsbrandsdepåer, kapacitet att snabbt återställa utrustning och flygande resurser för skogsbrandsbekämpning. • Det behövs ett systematiskt gemensamt ansvarstagande kring skogsbrandsbekämpning från luften och för ledning av komplexa insatser. • De EU-gemensamma resurserna för skogsbrandsbekämpning behöver förstärkas. • Det behövs en ny säker, gemensam kommunikationslösning som ska användas av aktörer inom allmän ordning, säkerhet, hälsa och försvar och som kan möta behovet av överföring av data såsom film, kartor och bilder. I MSB:s slutredovisning av regeringsuppdraget Ju2018/03972/SSK anges: egna resurser för skogsbrandbekämpning var för små och inte tillräckligt förberedda för att klara bränderna och dess konsekvenser. Betydelsen av ett bättre förberett samarbete för att åstadkomma samordning, inriktning och prioritering ska inte underskattas men kan inte kompensera för behovet av kompetenshöjning och mer resurser. Räddningstjänsterna behöver också fortsätta utveckla taktiken att snabbt påbörja släckning av skogsbränder med mycket resurser. För det krävs samordning och en större tillgång till helikoptrar och flygplan. För att ge en grundläggande god kompetens för skogsbrandsbekämpning, föreslår MSB när det gäller utbildningsinsatser att samtliga behov av utbildningsplatser för grund- och vidareutbildningar tillgodoses , med en stegvis utökning av antalet utbildningsplatser. För det krävs ytterligare sammantaget ca 520 utbildningsplatser . Den stegvisa utökningen sker med ca 100 utbildningsplatser , ytterligare 200 utbildningsplatser och 220 utbildningsplatser . Kostnaderna uppgår till , sammantaget . MSB föreslår också att Grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap, kompletteras med en påbyggnadsutbildning inom skogsbrandsbekämpning, i syfte att stärka den grundläggande kompetensen att genomföra räddningsinsatser vid skogsbrand. Det medför kostnadsökningar om . MSB föreslår också att vidareutbildning inom räddningsledning ses över, där också erfarenheter och slutsatser från bl.a. skogsbrandsbekämpningen ligger som grund. Det bör också genomföras utbildningsinsatser för att stärka personalkapaciteten inom innefattande nationellt utbildningsstöd för exempelvis frivilliga brandmän och skogsbrandvärn. MSB avser att utveckla myndighetens skolor som förstärkningsresurs, och kommer utreda frågan för att avgöra på vilket sätt och till vilka kostnader. När det gäller behov av en förstärkt nationell förmåga avseende brandbekämpning från luften föreslår MSB en utveckling i tre steg med början . • Det första steget som MSB redan har påbörjat innebär att MSB upphandlar helikopterkapacitet. • Det andra steget innebär att MSB som tjänst upphandlar skopande mindre flygplan. • Det tredje steget innebär att säkrar tillgång till större skopande flygplan antingen som upphandlad tjänst eller med egna flygplan. De flygande resurserna bör tillhandahållas kostnadsfritt för kommunerna, som nationella förstärkningsresurser. För steg 1–3 finns ingen färdig finansiering. MSB menar att alla de tre utvecklingsstegen ska vara en del av civilskyddsmekanismen och då till del finansieras av EU inom ramen för rescEU. Vidare skriver MSB: Det finns i ett 40-tal privata helikopterföretag som har tillstånd från Transportstyrelsen att utföra brandbekämpning från luften med tunnor. Förutsättningarna för räddningstjänsterna att använda helikoptrar skiljer sig i olika delar av landet. Generellt är tillgången på helikoptrar större i de norra delarna av . Det skiljer också mellan räddningstjänsterna vilka förberedelser som man vidtagit tillsammans med helikopterföretagen. Svenska privata helikoptrar var en stor och betydande del av den brandbekämpning som gjordes från luften . har redovisat och MSB har betalat ut ersättningar på nästan . Effekten av de privata helikoptrarna hade emellertid kunnat vara ännu större om planering och förberedelser hade genomförts mer systematiskt. MSB anger även i rapporten att man anser att Försvarsmakten ska ha förmåga att delta i skogsbrandsläckning med helikoptrar. Försvarsmakten gjorde betydande insatser med bl.a. helikopter och myndigheten stöder den kommunala räddningstjänsten när den har förmåga och resurser tillgängliga. konstateras att Försvarsmaktens tunnor för vattentransport är slitna och att myndigheten inte har något uppdrag från regeringen att tillsammans med civila aktörer utbilda och öva förmåga samt ha beredskap för att släcka skogsbränder. MSB anser att både Försvarsmakten och är viktiga vid skogsbrandsbekämpning från luften och att de tillsammans med de kommunala räddningstjänsterna samt övriga statliga aktörer bör delta i förberedelserna . Slutligen lyfts det fram att den tekniska utvecklingen avseende skogsbrandsbekämpning från luften möjliggör användning av t.ex. drönare för skogsbrandsbevakning och släckning. I samband med skogsbränderna fick internationell hjälp genom EU:s civilskyddsmekanism. Mekanismen bygger på solidaritet och delat ansvar mellan medlemsstaterna och syftar till att stärka unionens förmåga att hantera kriser och nödsituationer. EU:s medlemsstater har beslutat om tillägg till mekanismen för att, enligt Europeiska kommissionen, ytterligare stärka mekanismens möjlighet att stötta, koordinera och komplettera medlemsstaternas arbete att motverka, förbereda sig för och hantera katastrofer inom och utanför EU. Det beslutade förslaget innebär bl.a. att mekanismen får en egen operativ kapacitet, rescEU, som kan assistera medlemsstaterna när de nationella kapaciteterna inte räcker till för att förbättra både det förebyggande arbetet och hanteringen av kriser och katastrofer. Det är positivt att räddningstjänsterna har förbättrat sin förmåga att hantera skogsbränder jämfört med hanteringen av branden i . krävs ytterligare arbete för att säkerställa att är tillräckligt väl utrustat för att kunna hantera framtida skogsbränder eller andra stora händelser på ett så effektivt sätt som möjligt, t.ex. genom en utvecklad förmåga att bekämpa bränder från luften. Det är därför viktigt att se över och utveckla de resurser och system som finns tillgängliga för att stärka kapaciteten. Utskottet välkomnar de genomförda utredningarna samt berörda myndigheters arbete med att dra lärdom från skogsbränderna och för att utveckla verksamheten för att bättre kunna hantera framtida skogsbränder. Utskottet välkomnar även de åtgärder som vidtagits, bl.a. att MSB upphandlat helikopterkapacitet för skogsbrandsläckning, inklusive tillhandahållande av bränsle, och kommer att följa arbetet med att genomföra den beslutade utvecklingen av civilskyddsmekanismen. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att den rådande försvarspolitiska inriktningen innebär att Försvarsmaktens stöd till det civila samhället inte ska vara dimensionerande för Försvarsmakten. De presenterade utredningarna och berörda myndigheters arbete med att omhänderta lärdomar från händelserna bör sammantaget leda till åtgärder som gör att är bättre rustat för kommande stora skogsbränder och andra stora och komplicerade händelser, bl.a. genom bättre resursinventeringar och översyn av gällande avtal. Utredningarnas förslag och myndigheternas arbete kan även sägas vara i enlighet med motionärernas inten-tioner. Utskottet ser därför inte skäl till att föreslå några ytterligare åtgärder . Säker installation av braskaminer Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om säker installation av braskaminer. Kopparklint (M) konstaterar i motion 2018/19:1664 att brand i braskaminer och andra eldstäder är den enskilt vanligaste orsaken till brand i svenska villor. Felaktig eldning och inmontering av braskaminerna är de orsaker som oftast leder till bränder orsakade av kaminer. Enligt motionären har det även blivit svårare att veta vilka kaminer som är säkra att installera till följd av ökad import av kaminer från utlandet. Det ställs heller inga juridiska krav på tidigare erfarenhet eller kunskap om installation av eldstäder och kaminer på de installatörer som ska installera kaminen. Således kan en outbildad hantverkare installera en importerad kamin utan att veta att kaminen och dess installation utgör en brandrisk. Motionären anser att man bör undersöka möjligheten att införa en certifiering av installatörer som säkerställer att de har en grundläggande kompetens och kunskap om installation av eldstäder och kaminer. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 6) anger regeringen att antalet omkomna i bränder i är omkring 100 personer . av dödsbränderna sker i bostäder, och den vanligaste kända orsaken till bränderna är rökning. MSB arbetar tillsammans med myndigheter, kommuner och andra organisationer för att uppnå visionen i den nationella strategin för att stärka brandskyddet: Ingen i ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand. Kommunernas olycks- och brandförebyggande verksamhet har också stor betydelse för människors säkerhet och trygghet. MSB stöder löpande den verksamheten och har bl.a. sammanställt statistik och gjort analyser inom området för att kommunerna på ett bättre sätt ska kunna inrikta sin brandförebyggande verksamhet. MSB har inom den nationella informationssatsningen Aktiv mot brand genomfört flera seminarier för att öka kunskapen om lämpliga arbetssätt för att bättre kunna förebygga bränder i bostäder. Dessutom har MSB tillsammans med utarbetat en vägledning om räddningstjänsternas roll i bygglovsprocessen, vilken tydliggör hur brandskyddsfrågor ska hanteras när en byggnad uppförs eller byggs om. För att öka kunskapen om bränder i bostadsmiljö finansierar MSB även olika forskningsprojekt. I MSB:s årsredovisning (publ. MSB1357) framkommer att MSB har genomfört fem tillsynsbesök för att följa upp länsstyrelsernas arbete med lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, förkortad LSO, och därmed identifierat vissa brister och förbättringsområden inom det förebyggande området. MSB:s slutsatser är att länsstyrelserna på ett tydligare sätt behöver verka för att komma till rätta med de brister som noterats i kommunernas tillsyn av enskildas brandskydd samt rörande uppfyllnad av fristerna för brandskyddskontroll av eldstäder och imkanaler. MSB har enligt årsredovisningen tydliggjort för berörda länsstyrelser vilka utvecklingsbehov som finns i den statliga tillsynen över kommunernas brandförebyggande arbete. Kommunernas arbete med tillsyn och brandskyddskontroll har enligt MSB utvecklats kontinuerligt men det finns fortfarande omotiverat stora skillnader i kommunernas arbetssätt, vilket visar att skyddet i landet som helhet inte är likvärdigt. MSB lyfter fram att ett sätt att tydliggöra den enskildes ansvar för brandskyddet och ge kommunen rimliga möjligheter att bedriva tillsyn över olika brandtekniska installationer är att staten föreskriver hur installationernas funktion ska kontrolleras, med vilka intervall och hur kontrollen ska dokumenteras. MSB skulle kunna ges en sådan föreskriftsrätt genom en ändring i förordningen om skydd mot olyckor. I sak skulle sådana föreskrifter inte innebära kostnadsökningar för den enskilde, men väsentligt ökade möjligheter att bedriva tillsyn av brandskyddsåtgärderna. MSB publicerade 2010 En nationell strategi för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda (dnr 200914343). I strategin anges att allt fler hushåll väljer att installera braskaminer eller liknande sekundära värmekällor. Antalet eldstadsrelaterade bränder har trots detta legat relativt . MSB bedömer dock att det finns anledning att bevaka detta område, då en ökad förekomst av braskaminer i kombination med bristfälliga installationer och bristande kunskap om eldningsteknik kan leda till en ökning av antalet eldstadsrelaterade bränder . MSB konstaterar att bristfälliga eldstadsinstallationer är en vanlig orsak till eldstadsrelaterade bränder i villor och småhus. Dessa elinstallationer har en lång orsakskedja där påverkan bl.a. kan ske vid anskaffning, installation och brandskyddskontroll. MSB anser att insatser behöver göras så att varje del i orsakskedjan påverkas. Bränder kan även uppstå i samband med felaktig eldning, vilket enligt MSB främst beror på kunskapsbrist hos en eller flera aktörer i orsakskedjan. Det är positivt att MSB tagit fram en nationell strategi och vision för att stärka brandskyddet i enlighet med regeringens uppdrag. I likhet med vad som uttryckts i tidigare betänkanden, bl.a. 2017/18:FöU7, anser utskottet att ingen i ska behöva omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand. En ökad samverkan mellan MSB, länsstyrelserna och kommunerna inom det övergripande området skydd mot olyckor är fortfarande viktig, men också med och mellan andra aktörer. Utskottet välkomnar att MSB har identifierat och informerat länsstyrelserna om de utvecklingsbehov som finns i den statliga tillsynen samt att kommunernas arbete med tillsyn och brandskyddskontroll utvecklas kontinuerligt. Utskottet ser inte något behov av att föreslå åtgärder i fråga om certifiering av installatörer. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om torka. m.fl. (S) konstaterar i motion 2018/19:1175 att det förekommer vattenbrist i delar av , bl.a. på och i län. var extremt torr, med svåra konsekvenser för t.ex. jordbruket, och i stora delar av sydöstra är grund- och ytvattennivåerna historiskt låga. Om torkan fortsätter och grundvattenmagasinen inte fylls på finns risk för svårigheter att klara försörjningen av dricksvatten och vatten till lantbruk, industri och turism. Enskilda små kommuner bär kostnaderna för den vattenbrist som i förlängningen påverkar hela landet. Motionärerna understryker vikten av att staten tar ett större ansvar för vattenbristen och inte ser den som ett isolerat problem för en enskild kommun. Vidare anser motionärerna att det bör byggas upp en beredskap, likt den som finns för att hantera översvämningar, för att hantera effekterna av extrem torka. Även den gällande vattenlagstiftningen bör ses över och anpassas till vattenbrist då den är baserad på behovet av markavvattning. Utskottet behandlade i betänkande 2017/18:FöU1 ett motionsyrkande angående möjligheten att bredda anslagsändamålen för att inkludera åtgärder för att hantera vattenbrist och torka. Utskottet konstaterade att anslaget 2:2 med nuvarande anslagsändamål möjliggör ersättning till kommuner för åtgärder med anledning av bl.a. naturolyckor. Vattenbrist och torka å sin sida är ofta ett resultat av det förändrade klimatet och en utveckling som sker över . Det brukar därför inte räknas som naturolyckor enligt det ändamål tidigare beslutat för anslaget, hur påfrestande det än är för kommunen att bära huvudansvaret för vattenförsörjning. Utskottet välkomnade dock regeringens förslag att förstärka länsstyrelsernas arbete med förebyggande verksamhet för att skydda dricksvatten, exempelvis genom inrättande av vattenskyddsområden, och genom att säkerställa resurser till den nationella vattenkatastrofgruppen (Vaka) som ger stöd åt kommuner och regioner som drabbats eller kan komma att drabbas av problem med dricksvattenförsörjningen. I regeringsförklaringen angav statsministern att grundvattennivåerna ska säkras och att tillgången till dricksvatten skyddas. Vidare angavs att den civila beredskapen ska rustas för att bättre kunna hantera klimatrelaterade kriser, t.ex. torka. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 20) anges att vädersituationen de senaste tre somrarna har inneburit torka i delar av södra och . Flera nationella myndigheter har samarbetet med Kommuner och Landsting för att utveckla stödet för länsstyrelsers och kommuners arbete med vattenbrist. Samarbete mellan lokala, regionala och nationella myndigheter har enligt regeringen ökat samhällets beredskap inför torka. I budgetpropositionen utgiftsområde 23 framkommer att meteorologiska och hydrologiska instituts () klimatscenarier visar att översvämningar och värmebölja med påföljande risk för torka och brand ökar med klimatförändringarna. Regeringen antog en nationell strategi för klimatanpassning (prop. 2017/18:163, bet. 2017/18:MJU22, rskr. 2017/18:440). Regeringen har även i en extra ändringsbudget (prop. 2017/18:301, bet. 2018/19:FiU8, rskr. 2018/19:8) föreslagit som kan betalas ut till lantbrukare som drabbats av torkan samt föreslagit för att bekosta sänkta avgifter för den offentliga kontroll som gjordes vid slakterier 2018. Regeringen hade i sin förra budgetproposition (prop. 2017/18:1 utg.omr. 6) angett att vidtagandet av förebyggande åtgärder generellt sett är mer samhällsekonomiskt lönsamt i ett längre perspektiv än att finansiera konsekvenser av naturolyckor. MSB:s stöd inom naturolycksområdet har bidragit positivt till det förebyggande arbetet, och de ekonomiska bidrag som myndigheten fördelat till kommuner för förebyggande åtgärder har bidragit till att minska konsekvenserna av klimatförändringar och naturolyckor. Vidare framkommer att regeringen har satsat på anslaget för förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor –2020. Det anges även att MSB fördelade till ett tiotal kommuner för just förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. De åtgärder som beviljades bidrag avsåg främst stabilitetshöjande åtgärder och åtgärder för att förebygga risken för översvämningar. Regeringen understryker vidare vikten av att människors kunskap om hur man förbereder sig för olika kriser och inför höjd beredskap behöver öka eftersom bl.a. det förändrade klimatet leder till att risken tilltar för extrema väderförhållanden och naturolyckor som t.ex. översvämningar. geologiska undersökning (SGU) har fått i uppdrag av regeringen att ta fram förbättrad information på nationell nivå om grundvattenläget samt hur grundvattnet används för att göra det lättare att förutsäga vattenbrist och finna alternativa grundvattentäkter. I uppdraget ingår att möjliggöra för fastighetsägare och kommuner att digitalt rapportera in uppgifter om brunnar till , att komplettera med uppgifter som medför att dessa kan användas i vattenplaneringen samt att utveckla Grundvattennätets databas genom att främja frivillig insamling av uppgifter om grundvattnets kvalitet i dialog med brunnsägare och kommuner. Utskottet välkomnar det pågående arbetet med att utveckla stödet för länsstyrelsers och kommuners hantering av vattenbrist samt ser positivt på att samarbetet mellan lokala, regionala och nationella myndigheter har ökat samhällets beredskap för torka. Det är viktigt att arbetet fortsätter med att förstärka den civila beredskapen för att hantera klimatrelaterade kriser och med att kartlägga grundvattenläget och användandet av grundvattnet. Utskottet ser även positivt på att regeringen har antagit en nationell strategi för klimatanpassning. Utskottet ser inte skäl att utöver regeringens och berörda myndigheters arbete inom området vidta ytterligare åtgärder. Översvämningar och skred i och Vänernområdet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om översvämningar och skred i och Vänernområdet. Jämför reservation 31 (SD). I motion 2018/19:766 lyfter m.fl. (SD) fram de stora risker för jordskred som finns vid . Ett större skred kan inträffa när som helst och kan komma att medföra stora problem i området. Regeringen mottog 2012 en redovisning av ett uppdrag som () genomfört. Motionärerna anser därför att arbetet med att jordsäkra älven kunde och borde ha börjat . Det kommer att medföra stora kostnader att jordsäkra men genom att påbörja bygget av nya slussar kan man uppnå samordningsvinster och utnyttja sprängsten från slussbyggen till att jordsäkra älven. Motionärerna föreslår att regeringen omgående vidtar åtgärder för att påbörja en jordskredssäkring av (yrkande 26). I motion 2018/19:2969 av och (båda SD) anför motionärerna att är ett av mest skredutsatta områden. Flera stora skred har förekommit, och SGI bedömer att det finns en fortsatt hög risk för skred. Motionärerna anser att det är av stor vikt att SGI:s arbete med löpande riskbedömningar och kartläggningar kan fortsätta och att åtgärder vidtas för att långsiktigt säkra mot skred. och (båda M) anför i motion 2018/19:924 att hotet från ständigt varierande vattennivåer alltid är närvarande i . För att vid behov kunna avvattna är det av central betydelse att flödet i kan öka. Motionärerna menar att det saknas både beslut och en sammanhållen strategi samt organisation där samtliga berörda kommuner har ett ansvar att bidra till ett samarbete. Motionärerna föreslår att riskerna vid höga vattennivåer i och höga vattenflöden i ses över och att möjliga former för samordning av nödvändiga åtgärder för klimatanpassning utreds. Vidare anför motionärerna i motion 2018/19:929 att dalgången kring är mest skredfrekventa dalgång och det som den är inne i en stor exploateringsperiod. SGI:s älv-utredning och övriga tillgängliga utredningar visar på de klimatpåverkande faktorerna för en ökad skredrisk. SIG bedömer i sin utredning att det är möjligt och rimligt att kunna vidta åtgärder så att tappningen i älven kan öka som skredriskerna minskas. Motionärerna anser att skredrisksäkrande åtgärder bör vidtas omgående i och att regeringen skyndsamt bör se över möjligheten att skapa en långsiktigt hållbar modell för de åtgärder som krävs för att förbättra skredsäkerheten i området. (M) anför i motion 2018/19:2566 att det kan medföra stor miljöpåverkan och stora kostnader om svämmar över. Motionären anser att en satsning liknande den som gjorts för att klargöra översvämningsrisker bör genomföras för och . Motionären yrkar därför på att möjligheten till en nationellt samordnad översyn om vattenreglering och översvämningsrisker samt skredriskerna längs ses över. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 20) anges att en delegation för har inrättats vid SGI. Delegationen består av ledamöter från kommuner, regioner och statliga myndigheter och har som huvudsaklig uppgift att samverka för att ta fram en plan för skredsäkring längs . SGI fördelar också medel för delfinansiering av skredsäkringsåtgärder (anslaget 1:10 Klimatanpassning). Regeringen anger vidare att MSB bl.a. har gjort översvämningskarteringar för att visa vilka områden som hotas av översvämning när vattenflödena uppnår en viss nivå. Vidare har översiktliga undersökningar av marken för att fastställa dess stabilitet genomförts i 27 kommuner och påbörjats i ytterligare 23 kommuner. Även förstudier för sådana stabilitetskarteringar har genomförts i 30 kommuner.