bet · H701MJU2 · 2019-12-05 00:00:00 — 2017/18:MJU2, rskr. 2017/18:99). I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) anför regeringen att ökade sina insatser vad gäller hyggesfritt skogsbruk. Myndigheten har skapat demonstrations- och försöksområden, testat och demonstrerat hyggesfria metoder i bl.a. branta och erosionskänsliga områden samt utbildat utförare av hyggesfria åtgärder. har även samarbetat med kommuner eftersom hyggesfritt skogsbruk kan vara lämpligt för att upprätthålla rekreationsvärdena i tätortsnära skogar. drev även med variation där hyggesfria metoder ingår. Vidare har inom ramen för skogsprogrammet fått i uppdrag att utveckla rådgivning för ett hållbart skogsbruk (N2019/00843/SK). Regeringen gav 2018 i uppdrag att genomföra en landsomfattande inventering av nyckelbiotoper (N2018/03141/SK m.fl.). I uppdraget ingick att applicera utvecklad och förbättrad metodik för att identifiera och avgränsa nyckelbiotoper i nordvästra och att uppdatera den nyckelbiotopsinventering som genomförts i övriga delar av landet. I beslutet angavs att nyckelbiotopsinventeringen syftade till att identifiera, avgränsa samt registrera nyckelbiotoper i hela landet. Nyckelbiotopsinventeringen skulle enligt regeringens beslut genomföras –2027. Uppdraget skulle slutredovisas . I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) föreslog regeringen att anslaget 1:1 skulle tillföras för nyckelbiotopsinventeringen. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2017/18:MJU2, rskr. 2017/18:99). I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) uppger regeringen att har tillämpat och utvärderat den utvecklade metoden för nyckelbiotopsinventering i nordvästra . Vidare anges att har registrerat ca nyckelbiotoper huvudsakligen på små- och mellanskogsbrukets marker. Till detta kommer ca registrerade biotoper på storskogsbruket som inventerats i egen regi. Vid behandlingen av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) beslutade att avveckla satsningen på inventering av nyckelbiotoper, varför anslaget 1:1 minskades med (bet. 2018/19:MJU2, rskr. 2018/19:113). Av budgetpropositionen framgår att regeringen beslutade att ge i uppdrag att avveckla den utökade nyckelbiotopsinventeringen (N2019/02259/SMF). Beslutet togs enligt regeringen mot bakgrund av den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, (januariavtalet). 1:2 Insatser för skogsbruket Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:2 Insatser för skogsbruket. Anslaget får användas för utgifter för stöd till vissa åtgärder inom skogsbruket och finansierar natur- och kulturmiljövårdsåtgärder inom skogsbruket och åtgärder för att anlägga och vårda ädellövskog. Anslaget får användas för att täcka utgifter för biotopskydd och naturvårdsavtal. Anslaget får även användas för utgifter för att upprätta renbruksplaner och till att medfinansiera skogsträdsförädling. Vidare får anslaget användas för vissa administrationskostnader hos . Regeringen anser att anslaget bör tillföras –2022 för ersättningar för att värna äganderätt till skog. Regeringen anser även att anslaget bör tillföras och för fortsatt arbete med det nationella skogsprogrammet. I hanteringen av vissa bidrag och ersättningar till skogsägare och för att skapa goda förutsättningar för fleråriga naturvårdsprojekt samt för ett effektivt genomförande av det nationella skogsprogrammet behöver ekonomiska åtaganden kunna ingås som medför utgifter . Regeringen föreslår därför att bemyndigar regeringen att för anslaget 1:2 Insatser för skogsbruket besluta om bidrag som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2021–2023. I kommittémotion 2019/20:3331 av m.fl. (M) yrkande 1 i denna del och yrkande 3 förslås en ökning av anslaget med . Ökningen ska användas för att kontinuerligt följa upp behovet av fortsatt skydd och för att säkerställa att det finns tillräckligt med medel både för att sköta redan skyddad skog och för redan ingångna avtal om skydd av skog. I kommittémotion 2019/20:2638 av m.fl. (SD) i denna del föreslås att anslaget ökas med . Motionärerna anför att de säger nej till att finansiera ytterligare nyckelbiotopsinventeringar samt nya reservat, till dess att en ordentlig utvärdering av skyddade områden genomförts och den för skogsägarna osäkra situationen i fråga om nyckelbiotoper klarats ut. huvuduppgift bör vara att ge stöd till aktivt skogsbruk, med såväl ökad lönsamhet och ökad miljönytta som likvärdiga mål. Anslaget bör fokuseras på detta. En del av anslaget bör användas till stöd via till skogsägare för åtgärder kopplade till artskydd. I anslaget är även medräknat stöd för åtgärder för att lindra effekterna av de senaste årens barkborreangrepp med . m.fl. (V) föreslår i partimotion 2019/20:2693 i denna del att anslaget ökas med . Motionärerna anför att biotopskydd och naturvårdsavtal på skogsmark utvecklar och bevarar naturvärden eller sociala värden i mindre områden och möjliggör ersättning till markägare. Anslaget bör ökas för att täcka utgifter för fler naturvårdsavtal och biotopskydd. Vid behandlingen av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) beslutade att minska anslaget 1:2 med som en följd av att inventeringen av nyckelbiotoper inom anslaget 1:1 avvecklades (bet. 2018/19:MJU2, rskr. 2018/19:113). I vårändringsbudgeten (prop. 2018/19:99) föreslog regeringen att anslaget 1:2 skulle tillföras . Regeringen hänvisade till det som angetts ovan om beslut om budgeten och anförde att den ser positivt på att områdesskydd används för att kompensera markägare med nyckelbiotopsrika brukningsenheter. Enligt regeringen borde därför anslaget ökas med . beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2018/19:FiU21, rskr. 2018/19:288). Av budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) framgår att skyddade skogsmark genom biotopskydd och skogsmark genom naturvårdsavtal. Länsstyrelserna skyddade ca produktiv skogsmark som naturreservat. har totalt skyddat produktiv skogsmark genom biotopskydd och naturvårdsavtal . I budgetpropositionen anförs vidare att betydande resurser för ersättning till markägare för skyddsvärd skog sköts till . Enligt regeringens bedömning behöver ytterligare resurser tillföras för att det ska gå att uppnå del av etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden som omfattar formellt skydd av skogsmark med höga naturvärden och i behov av formellt skydd nedan gränsen för fjällnära skog. När det gäller nyckelbiotoper se även under anslaget 1:1 . Vidare kan noteras att regeringen i budgetpropositionen anger att inriktningen på skogspolitiken ligger fast och att den svenska skogspolitiken bygger på de jämställda målen om produktion och miljö. En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Regeringen anför vidare att äganderätten till skog behöver stärkas och värnas. Det finns ett behov av att öka förtroendet mellan skogsägare, myndigheter och andra berörda aktörer samt att öka legitimiteten och förutsebarheten hos den förda skogs- och naturvårdspolitiken. Inskränkningar i äganderätten till mark måste vara förenliga med proportionalitetsprincipen. Markägare ska få ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning som de har rätt till. Regeringen tillsatte en utredning för att stärka äganderätten till skogen och lämna förslag på nya flexibla skydds- och ersättningsformer (dir. 2019:46). Utredningen ska också ge förslag på hur internationella åtaganden om biologisk mångfald kan förenas med en växande cirkulär bioekonomi. Syftet med utredningen är att värna och stärka den privata äganderätten till skogen genom att stärka rättssäkerheten för markägare och företag, och säkerställa att markägare får ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Syftet är också att belysa eventuella målkonflikter och att nyttja synergier mellan internationella och relevanta nationella åtaganden om biologisk mångfald och en växande cirkulär bioekonomi. Utredaren ska dessutom föreslå hur man kan skapa incitament för hållbart skogsbruk och en förbättrad legitimitet för den förda skogs- och miljöpolitiken. Förslagen ska sammantaget främja en växande skogsnäring och hållbar skoglig tillväxt med god och säkerställd tillgång till nationell biomassa från den svenska skogen. I utredningen ingår även att utreda frågan om ersättning för nekat tillstånd till avverkning i fjällnära skog och statens roll i att identifiera och registrera nyckelbiotoper. Utredningen är en del av januariavtalet. Uppdraget ska redovisas . I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) anför regeringen att det nationella skogsprogrammet utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk. Särskilt fokus ska läggas på goda villkor för företagande i skogssektorn. Regeringen anför att den långsiktiga inriktningen för arbetet med det nationella skogsprogrammet lades fast genom strategin för nationella skogsprogram som regeringen fattade beslut om . Med sikte mot 2030 ger visionen och målen för de fem fokusområdena vägledning för det fortsatta arbetet. Regeringen fortsätter arbetet med det nationella skogsprogrammet och fortsätter med finansieringen av programmet 2020–2022. När det gäller granbarkborren, se ovan under anslaget 1:1 . Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:3 . Anslaget får användas för Statens veterinärmedicinska anstalts (SVA) förvaltningsutgifter. Intäkterna för avgiftsbelagd verksamhet får disponeras av SVA. I kommittémotion 2019/20:3331 av m.fl. (M) yrkande 1 i denna del föreslås att anslaget minskas med till följd av att pris- och löneomräkningen reduceras för att finansiera andra prioriterade reformer. 1:4 Bidrag till veterinär fältverksamhet Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:4 Bidrag till veterinär fältverksamhet. Anslaget får användas för utgifter för ersättning för veterinär service. Anslaget får även användas för utgifter för att minska veterinärkostnaderna för företag med avlägset belägen djurhållning avseende livsmedelsproducerande djur. Större delen av verksamheten är avgiftsfinansierad. Intäkterna för avgiftsbelagd verksamhet får disponeras av . Regeringen anser att anslaget bör ökas med 2020 och 2021 samt 2022 för att det statliga åtagandet när det gäller rikstäckande djurhälsovård och djursjukvård, djursjukvård under jourtid samt deltagande i beredskapsorganisation vid utbrott av smittsamma djursjukdomar ska kunna säkerställas. 1:5 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:5 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder. Anslaget får användas för utgifter för förebyggande djurhälsoarbete och djursjukdatasystem, i syfte att begränsa skadeverkningarna av sådana djursjukdomar som bara smittar mellan djur, och sådana som kan smitta både djur och människor. Anslaget får även användas till djurskyddsfrämjande åtgärder. Enligt kommittémotion 2019/20:2638 av m.fl. (SD) i denna del bör anslaget ökas med för att genomföra en översyn av djurparker med anledning av de missförhållanden som uppmärksammats . Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) att det är viktigt att säkerställa en fortsatt hög nivå på djurskyddet i . Enligt regeringen tar näringen med sitt förebyggande djurskyddsarbete ett stort ansvar, och har ett av EU:s starkaste djurskydd. Regeringen anför vidare att ska fortsätta att arbeta för ett stärkt djurskydd i EU och internationellt, t.ex. genom att aktivt delta i EU-plattformen för djurskydd. trädde den nya djurskyddslagen (2018:1192) och den nya djurskyddsförordningen (2019:66) i kraft. Syftet med den nya djurskyddslagen är att säkerställa ett gott djurskydd och att främja en god djurvälfärd och respekt för djur. I den nya lagen har det införts en bestämmelse om att den som håller eller på något annat sätt tar hand om djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov (2 kap. 3 §). Enligt 3 kap. 6 § djurskyddsförordningen gäller vidare att en djurpark inte får tas i bruk för offentlig förevisning av djur innan den har godkänts av . Detsamma gäller vid omflyttning av djuren och vid ny-, till- eller ombyggnad av någon betydelse. I föreskrifter (SJVFS 2019:29) om djurhållning i djurparker m.m. anges att den som ansvarar för djurhållningen och för den övergripande skötseln av djuren vid anläggningen ska ha lämplig utbildning eller erfarenhet av aktuella djurslag (1 kap. 8 §). Enligt föreskrifterna ska det också finnas en veterinär som svarar för sjukdomsförebyggande åtgärder, veterinärmedicinsk rådgivning och behandling, journalföring, rådgivning i djurskydds- och smittskyddsfrågor, upprättande av hygienprogram, provtagningar, fodersammansättning och övriga skötselfrågor. Veterinären ska besöka anläggningen regelbundet, dock minst varje kvartal (1 kap. 9 §). Vidare ska en djurparkszoolog finnas på de djurparker som visar vissa typer av djur. Zoologen ska svara för rådgivning om utformning och berikning av miljön, antal och sammansättning av djur i djurutrymmen, avel, djurskyddsfrågor, fodersammansättning och övriga skötselfrågor samt svara för att det förs en uppdaterad djurförteckning. I förordningen ställs även vissa krav på zoologens kompetens liksom att zoologen ska besöka djurparken regelbundet, dock minst en gång (1 kap. 10 §). Det är länsstyrelserna som kontrollerar att djurskyddsbestämmelserna följs. Detta åstadkoms genom både anmälda och oanmälda besök. Enligt och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd ska kontrollen, utom i vissa särskilda fall, genomföras utan förvarning (artikel 3.2). Denna artikel ska enligt 8 kap. 13 § djurskyddsförordningen även tillämpas vid kontroll av icke-livsmedelsproducerande djur. En ny förordning om offentlig kontroll där liknande bestämmelser återfinns ska tillämpas . Slutligen kan noteras att miljö- och jordbruksutskottet har behandlat en liknande motion i betänkande 2018/19:MJU11 Djurskydd. Utskottet anförde då bl.a. följande: När det gäller tillstånd och kontroller av cirkusar och djurparker är länsstyrelserna ansvariga myndigheter för att kontrollera dessa verksamheter. Utskottet noterar att kontroller utförs genom både anmälda och oanmälda besök, och vid upprepade brister i djurhållningen kan länsstyrelserna förbjuda en cirkus att påbörja eller fortsätta sin turné. När det gäller djurparker får sådana inte tas i bruk innan de har godkänts av . Utskottet välkomnar att det i den nya djurskyddslagen har införts ett generellt krav på att djurhållaren eller den som på något annat sätt tar hand om ett djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov. Detta är ett krav som omfattar även cirkusar och djurparker. När det gäller djurparker har i föreskrifter dessutom närmare specificerat att en djurpark måste ha tillgång till veterinär och, om parken visar delfiner, zoolog. Utskottet ansåg med detta att motionen kunde lämnas utan vidare åtgärd. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2018/19:188). 1:6 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:6 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar. Anslaget får användas för utgifter för bekämpande av och beredskap mot smittsamma husdjurssjukdomar varvid ersättning lämnas enligt epizootilagen (1999:657), zoonoslagen (1999:658), lagen (2006:806) om provtagning på djur m.m. eller med stöd av i lagarna meddelade författningar. Anslaget får även användas för statsbidrag till obduktionsverksamhet, för utveckling och genomförande av sjukdomskontroller och för genomförande av EU-lagstiftningen om djurskydd, djurhälsa, foder och livsmedel. Anslaget får även användas för utgifter för nationell medfinansiering av kontrollprogram som enligt EU:s krav är skyldigt att utföra. 1:7 Ersättningar för viltskador m.m. Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:7 Ersättningar för viltskador m.m. Anslaget får användas för utgifter för att förebygga skada av vilt och ersättning för sådan skada. När det gäller förebyggande åtgärder mot skador i fisket orsakade av säl bör anslaget användas som nationell offentlig medfinansiering av åtgärder inom ramen för havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020. I kommittémotion 2019/20:2638 av m.fl. (SD) i denna del anförs att anslaget bör ökas med . Motionärerna anför att flera av viltstammarna, t.ex. rovdjur, vildsvin och hjortdjur, är stora, vilket genererar ett behov av att i första hand förebygga skador. Vidare kan ökade utbetalningar till följd av viltskador förutses. Enligt kommittémotion 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkande 1 i denna del bör anslaget ökas med . Rovdjursangrepp på tamboskap och husdjur kan orsaka stor ekonomisk skada för lantbrukare och leder till stor otrygghet bland många som lever i rovdjurstäta områden. Reglerna behöver ses över när det gäller ersättning till djurägare som får sina djur dödade av rovdjur. (MP) föreslår i motion 2019/20:2859 yrkande 4 att stödet till förebyggande åtgärder och stängsling för att hålla rovdjur borta från boskapen ska ökas. Samhället bör bidra både med förebyggande stödinsatser som stängsling och med ekonomisk ersättning till den som råkar ut för angrepp. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) anges att det uppskattningsvis finns ca 300 000 vildsvin i . För andra arter såsom rådjur och älg bedöms stammarna stabila, medan stammarna för kron- och dovhjort bedöms vara ökande. Detta kan dock variera såväl lokalt som regionalt. Stora fåglar som exempelvis grågås, sångsvan och trana fortsätter att öka och vitkindad gås har ökat markant, vilket regionalt och lokalt orsakar stora skador på lantbrukets grödor. Enligt inventeringsresultat 2019 fanns 300 vargar i , att jämföra med 305, 355 respektive 415 individer 2018, 2017 och 2016. För att stammen ska ha gynnsam bevarandestatus behövs 300 individer och att minst en invandrad finskrysk varg reproducerar sig varje femårsperiod. Järvpopulationen uppskattas till 522 individer, vilket ligger under 600 som är järvens referensvärde för gynnsam bevarandestatus. För lodjur behövs minst 870 individer för gynnsam bevarandestatus, och vid den senaste inventeringen fanns ca 1 220 individer. Antalet familjegrupper av lo har dock minskat. Regeringen anför i budgetpropositionen att arbete utifrån viltstrategin innebär att viltförvaltningen fortsätter att utvecklas. Många viltstammar fortsätter att öka eller kvarstår på en hög nivå. Klövvilt och stora fåglar ger skador på jord- och skogsbruk som lokalt kan bli mycket stora. Även rovdjuren orsakar skador och andra problem för bl.a. rennäringen och tamdjursägare. De stora viltstammarna påverkar även antalet trafikolyckor där vilt är inblandat. De skador som viltet orsakar är ett stort problem, och regeringen ser det som angeläget att fortsätta att arbeta med åtgärder som kan begränsa skadorna. ska aktivt bidra till att förebygga skador och andra problem. Även ett samarbete mellan olika aktörer är viktigt för att finna åtgärder för att begränsa skador som orsakas av vilt. Regeringen anser att de stora rovdjuren ska ha långsiktigt livskraftiga stammar, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomiska hänsyn tas. Enligt budgetpropositionen kan täta och/eller stora viltstammar medföra skador inom såväl skogs- som jordbruk samt orsaka olyckor på vägar och på spårbunden trafik. Ersättning för skador fås från anslaget 1:7 Ersättning för viltskador m.m. Enligt SLU:s viltskadestatistik betalades det ut i stöd till åtgärder som förebygger skador av skyddat vilt och i ersättning för sådana skador. Ersättning för förekomst av rovdjur inom renskötselområdet fås från anslaget 1:22 Främjande av rennäringen m.m. betalades det ut i rovdjursersättning samt till förebyggande åtgärder inom rennäringen. Det är länsstyrelserna som beslutar om ersättning för viltskador. Närmare bestämmelser om användningen av anslaget finns i viltskadeförordningen (2001:724), förordningen (2017:1254) om statligt stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn för viltskador och förebyggande av viltskador samt föreskrifter om bidrag och ersättning för viltskador (NFS 2018:5). Enligt viltskadeförordningen får lämna bidrag till åtgärder för att förebygga viltskador och för att ersätta viltskador på annat än ren, fisk och fiskeredskap. Ersättning för skador får lämnas om det är uppenbart oskäligt att den skadelidande själv ska svara för de kostnader som skadan gett upphov till. Bidrag får lämnas med högst av de stödberättigande kostnaderna. Ersättning för indirekta kostnader som uppstått till följd av viltskador på annat än ren, fisk och fiskeredskap får lämnas med högst av de stödberättigande indirekta kostnaderna (1, 11 och 11a §§). Enligt förordningen om statligt stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn för viltskador och förebyggande av viltskador ges stöd till företag som är verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter för åtgärder för att förebygga viltskador på annat än ren, fisk och fiskeredskap och för ersättning för sådana skador (2 §). Av föreskrifter om bidrag och ersättning för viltskador framgår att länsstyrelserna får använda viltskadeanslaget till att genomföra åtgärder som är avsedda att förebygga viltskador som kan orsakas av fredat vilt samt att ersättning får betalas ut för viltskador som orsakats av fredat vilt. Fredat vilt definieras i föreskrifterna som annat vilt än klövvilt (3 och 4 §§). Enligt 11 § gäller för företag som är verksamma inom primär jordbruksproduktion att bidrag för förebyggande åtgärder endast får ges för investeringar. Ersättning får dock, utöver vad som anges i 11 §, även ges för underhåll av rovdjursavvisande stängsel samt kostnader, inbegripet arbetstid, för förebyggande åtgärder i samband med rovdjursangrepp bl.a. för att flytta djur till mindre skadeutsatta beten, att stalla in djur än planerat och att bevaka djur (13 §). Enligt SLU:s viltskadestatistik går bidrag till åtgärder som syftar till att förebygga skador av rovdjur på tamdjur oftast till uppsättning av rovdjursstängsel kring beteshagar. Bidrag ges oftast endast till materialkostnaden. ges dock bidrag även till en del av arbetskostnaden (Rapport från SLU, Viltskadecenter 2019-1). För mer information om insatser när det gäller klövvilt, se under Förslag till nya anslag, Insatser mot överetablerade viltstammar. Regeringen föreslår att anvisar till anslaget 1:8 . Anslaget används för Statens jordbruksverks () förvaltningsutgifter. Anslaget får även användas för utgifter för och sjukvård och för utgifter för Centrala djurförsöksetiska nämnden. får disponera intäkterna från avgifter inom områdena tillsyn, djur, växt och utsäde. Regeringen anser att anslaget bör minskas med i syfte att effektivisera förvaltningen och kontrollen av EU-stöd. Kostnaden per stödkrona, dvs. myndigheternas kostnader per utbetalad EU-stödkrona, ska minska genom effektivare arbetssätt och en minskad administration. Enligt kommittémotion 2019/20:3331 av m.fl. (M) yrkande 4 bör avsättas för en för de gröna näringarna. bör få i ansvar att samla näringen och berörda myndigheter för att ta fram ett förslag som förenklar kontakterna med myndigheterna och därigenom stärker lönsamheten i de gröna näringarna. Motionärerna anför vidare att anslaget bör minskas med till följd av att pris- och löneomräkningen reduceras för att finansiera andra prioriterade reformer i budgetmotionen. Även i kommittémotion 2019/20:2669 av m.fl. (M) yrkande 13 föreslås en i jordbruket. I kommittémotion 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkande 1 i denna del föreslås att anslaget ökas med . Motionärerna anför att startstödet för unga jordbrukare började ta slut på flera håll i landet . Startstödet är viktigt för att rekrytera nya jordbrukare och anslaget bör därför höjas för att öka nyrekryteringen och därmed stärka försörjningstryggheten.