bet · H601MJU18 · 2019-06-04 00:00:00 — Kommissionen är sammansatt av tre ledamöter från vardera parten (landet), varav en ledamot från en statlig myndighet med ansvar för vattenfrågor och en ledamot från en kommun som ligger inom överenskommelsens tillämpningsområde. Varje ledamot har en eller flera suppleanter. Ordförandeskapet växlar kalenderårsvis mellan parterna. Vardera parten kan också utse sakkunniga att biträda kommissionen (artikel 9). I förordningen (2010:1098) om gränsälvsöverenskommelsen med anges vilka svenska myndigheter som ska ha vissa utpekade uppgifter som beskrivs i överenskommelsen. Havs- och vattenmyndigheten är t.ex. svensk bevakningsmyndighet i vissa ärenden vid finsk tillståndsgivande domstol eller myndighet (4 § jämförd med artikel 17 i överenskommelsen). Av gränsälvskommissionens årsberättelse framgår att kommissionen på olika sätt har samverkat med bl.a. svenska myndigheter. Det kan här bl.a. nämnas att Finsk-svenska gränsälvskommissionens, Miljö- och och Jord- och skogsbruksdepartementets årsmöte hölls i . Ett annat samarbetsmöte arrangerades i Ylläs Äkäslompolo by . anordnades också ett dialogmöte inom vattenråd för kommuner. Sekretariatet deltog i mötet där områdets vattenvårdsåtgärder var på agendan. deltog kommissionens sekreterare i mötet med miljöskyddsmyndigheten från i om delgeneral- och detaljplaner för gruva i . Vidare deltog kommissionens sekreterare och en ledamot vid syn inom gruvområde i som hölls av /mark och miljödomstolen . Av årsberättelsen framgår också att kommissionen beslutade om ett antal yttranden, bl.a. om miljötillstånd för , om vattenvård inom Torneälvs vattendistrikt, om 2019 års fiskekvot i och om delvis återkallelse av tillstånd för gruvverksamhet i . har tagit fram en vägledning om strategisk miljöbedömning, dvs. för processen att identifiera, beskriva och bedöma miljöeffekter vid arbete med och beslut om planer och program. har också utarbetat en vägledning om specifik miljöbedömning och om processen att identifiera, beskriva och bedöma miljöeffekter vid planering av och beslut om verksamheter och åtgärder. Vägledningarna innehåller ett antal avsnitt som bl.a. handlar om syftet med miljöbedömningar, om miljöeffekter, om kriterier för betydande miljöpåverkan och om miljökonsekvensbeskrivningar. Utöver det har tagit fram en vägledning om kumulativa – samverkande – effekter, vilka är viktiga att beskriva och analysera i samband med miljöbedömningar. Vägledningarna riktar sig till de aktörer som berörs av miljöbedömningar enligt 6 kap. . Vägledningarna är helt webbaserade och har enligt upplysningar från tagits fram stegvis och utvecklats successivt för att snabbt kunna möta det stora behov av stöd som uppstått i och med den nya lagstiftning om miljöbedömningar som trädde i kraft . har därför haft samråd i flera olika sammanhang, i olika specifika frågor och i olika skeden. Tidigt i processen hade verket också en referensgrupp som bestod av representanter från länsstyrelserna, miljöprövningsdelegationerna och kommunerna samt separata möten med för att diskutera avgränsningar, prioriteringar och sedan även innehåll. föreläste i många sammanhang. Man anordnade även flera webbaserade seminarier som var öppna för alla och där det var möjligt att ställa frågor. Även synpunkter och frågor som uppkommit har legat till grund för hur har utvecklat vägledningen och myndighetens bedömning av behovet av stöd i olika delar. publicerade också nya korta videoföreläsningar som bl.a. handlar om syftet med miljöbedömningar, miljöeffekter och beslut om betydande miljöpåverkan vid specifik miljöbedömning. I regeringens skrivelse beskrivs och framhålls det uppdrag och det ansvar som varje region, genom länsstyrelserna, och kommun har för att genomföra miljöpolitiken. Utskottet noterar att länsstyrelserna också ansvarar för det regionala uppföljningsarbetet, för miljötillsynen inom länet och för att ge tillsynsvägledning till de kommunala miljömyndigheterna. Av skrivelsen framgår också att alla länsstyrelser samverkar genom såväl Regional utveckling och samverkan i miljömålssystemet (RUS) som regionala samverkansnätverk. Enligt utskottets mening skapar detta goda förutsättningar för kvalitet och likvärdighet i kommunernas miljöarbete samt i uppföljningen och tillsynen av detta arbete. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2018/19:557 (L) avslås. Ändring av artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Miljö- och jordbruksutskottet har vid tidigare behandling av ett yrkande om ändring av artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) uttalat att den inre marknaden med fri rörlighet för bl.a. varor är en grundbult i EU-samarbetet. Utskottet uttalade att det inte ska finnas några hinder på den inre marknaden och att varor ska behandlas lika, oberoende av vilket EU-land de kommer ifrån, och att detta innebär att utrymmet för nationella särregler är begränsat. Utskottet saknar skäl att nu göra någon annan bedömning. Det som medlemsland kan göra är att, genom det förfarande som beskrivs i artikel 114 och med förhoppningar om en utveckling i samma riktning på EU-nivå, försöka gå före med nationell lagstiftning som ställer högre miljökrav än vad som följer av det EU-rättsliga regelverket. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motion 2018/19:2726 (KD) yrkande 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet noterar att en naturvärdesinventering alltid ska innehålla uppgifter om vilken metod och vilka bedömningsgrunder som har använts vid inventeringen. Utskottet ser positivt på att SIS har utarbetat en standard för naturvärdesinventeringar som har rönt stort intresse och fått stor användning i . Utskottet avser dock inte att ta initiativ till en reglering som innebär att endast denna metod för naturvärdesinventeringar får användas utan anser att tillämpningen av metoden även i fortsättningen bör bygga på frivillighet. Utskottet anser därför att motion 2018/19:2753 (MP) bör avslås. Av redovisningen ovan framgår att svenska myndigheter i olika sammanhang samverkar med den Finsk-svenska gränsälvskommissionen och att kommissionen yttrar sig i olika miljötillståndsärenden. Mot denna bakgrund konstaterar utskottet att gränsälvskommissionens kompetens och erfarenhet tillvaratas av svenska myndigheter, och utskottet föreslår därför att motion 2018/19:2907 (C) avslås. När det gäller frågan om vägledning för miljöbedömning kan utskottet konstatera att vägledningar för miljöbedömning har tagits fram och utvecklats i samråd med bl.a. en referensgrupp bestående av vissa myndigheter och kommuner. Vägledningarna har också vidareutvecklats med anledning av synpunkter och frågor som framkommit vid föreläsningar och seminarier som varit öppna för alla. Mot denna bakgrund anser utskottet att vägledningarna har förankrats väl med de aktörer som berörs av miljöbedömningar enligt 6 kap. , och utskottet avstyrker därför motion 2018/19:2382 (C) yrkande 3. Utskottet anser att bör lägga regeringens skrivelse 2017/18:265 Miljömålen – med sikte till handlingarna. Hållbar utveckling och miljömål m.m., punkt 1 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2018/19:1946 av och (båda C) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 24. Globalt arbetar alla länder utifrån FN:s 17 hållbarhetsmål. I har vi ett system med nationella miljömål. Miljömålssystemet tar emellertid sikte på 2020, och det finns behov av att bestämma hur det svenska hållbarhetsarbetet därefter ska stärkas och utvecklas. vill därför att det görs en bred översyn och uppdatering av miljömålssystemet och att det anpassas till FN:s hållbarhetsmål och ett bredare arbete för hållbar utveckling. Med nya hållbarhetsmål kan vi, utan att sänka ambitionsnivån, arbeta för att förstärka och effektivisera miljöarbetet och integrera det med hållbarhetsarbetet både nationellt och internationellt. För att vara långsiktiga bör system för uppföljning och de nya målen tas fram och beslutas med brett stöd i . Kommunernas rådighet över styrmedel, punkt 2 (C, KD) av (C), (KD) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 59 och 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 3. Miljöutmaningarna ser väldigt olika ut lokalt och regionalt. kommuner har olika förutsättningar, och det är viktigt att statliga initiativ, styrmedel och skatter inte missgynnar någon del av landet. Kommuner och regioner som vill använda ekonomiska styrmedel ska kunna göra det. Rådigheten över fler styrmedel bör därför överföras till nivå och på så sätt möjliggöra för kommuner att själva genomföra åtgärder som bäst passar deras geografiska förutsättningar. Underlätta för vissa kommunala satsningar, punkt 3 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 60. För är det tydligt att den nationella politiken bör skapa förutsättningar genom kunskapsspridning, anpassning av nationella regelverk och utveckling av tekniska standarder, men den bör decentralisera ansvar och befogenheter. Kommuner som vill ska ha möjlighet att satsa på spjutspetsprojekt, införa hårdare energikrav eller testa nya tekniker. Kommuner och regioner som vill använda t.ex. trängselskatter, miljöavgifter eller andra lokala miljö- eller trafikregler ska kunna göra det. Det ska vara tillåtet att utforma regler och avgifter efter miljöprestanda och att råda över eventuella intäkter som dessa ger. Förbättrade tillståndsprocesser, punkt 4 (S, V, MP) av (MP), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2018/19:164 av m.fl. (SD) yrkande 15, 2018/19:1067 av och (båda S), 2018/19:1702 av (M), 2018/19:1946 av och (båda C) yrkande 3, 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 106. har riktat flera tillkännagivanden till regeringen som alla rör tillståndsprocesser och handläggningstider, och med anledning av dessa tillkännagivanden pågår det ett antal arbeten inom . Regeringen har dessutom gett i uppdrag till länsstyrelserna och att bidra med statistik avseende miljöprövning och till att sammanställa, analysera och presentera den statistik som övriga myndigheter bidragit med. Därutöver antog regeringens förslag till ändringar i och ett antal sektorslagars bestämmelser om miljöbedömningar. Syftet med dessa förändringar är bl.a. att effektivisera och förenkla tillståndsprocesserna och att en miljöbedömning av verksamheter och åtgärder endast ska krävas i den utsträckning det är miljömässigt motiverat. De nu beskrivna lagändringarna trädde i kraft . Mot denna bakgrund anser vi att det saknas skäl att vidta några ytterligare åtgärder med anledning av det som anförs i de nu framställda motionsyrkandena. Koncentrera prövningen av djurhållande verksamhet, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 15. Prövningen av djurhållande verksamhet bör koncentreras till färre miljöprövningsdelegationer. Detta ska syfta till en mer enhetlig rättstillämpning, till att underlätta för specialisering av miljösakkunniga och till att effektivisera prövningen. Kravet på samrådsförfarande för anmälningspliktig verksamhet, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 16. Regeringen bör ta initiativ till att ta bort kravet på samrådsförfarande för anmälningspliktig verksamhet eftersom sådan verksamhet betraktas som mindre miljöpåfrestande. Kravet på samrådsförfarande innebär extra kostnader för den enskilde, och det tar att genomföra verksamhetsförändringar. Äganderättsutredning m.m., punkt 7 (M, SD, KD) av (M), (M), (M), (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2018/19:1328 av och (båda M) yrkande 2, 2018/19:1333 av (M) yrkande 1, 2018/19:2260 av (C) och 2018/19:2562 av och (båda C) yrkande 1. Många markägare och företagare inom de gröna näringarna ger i växande omfattning uttryck för oro över att äganderätten håller på att urholkas. Det kan handla om allt från biotopskydd eller andra begränsningar av nyttjanderätten till att bedömningar av tjänstemän på ansvariga myndigheter uppfattas som orimliga och obalanserade. För att belysa situationen och föreslå lämpliga förändringar vill vi att regeringen tillsätter en äganderättsutredning. Utredningen bör undersöka statusen för äganderätten i , med särskilt fokus på de gröna näringarna. Stärkt äganderätt inom jordbruket, punkt 8 (M, SD, KD) av (M), (M), (M), (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2896 av m.fl. (M) yrkande 6. Grundläggande för all lantbruksproduktion är äganderätten. Historiskt sett har svenska lantbrukare haft goda möjligheter att driva och utveckla sin verksamhet, men äganderätten och rätten att bruka den mark man äger riskerar nu att urholkas. Vi vill att de svenska lantbrukarnas konkurrensförutsättningar ska stärkas, och därför är det viktigt att värna äganderätten. Kompensation vid inskränkningar i äganderätten, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2562 av och (båda C) yrkande 2. Den som genom expropriation eller liknande förfarande tvingas avstå sin egendom eller brukandet av den måste vara tillförsäkrad full ersättning för förlusten. Ersättning ska också vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnader på sådant sätt att pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten försvåras eller skada uppkommer. Kompensationsmodellerna för brukandebegränsningar av mark som inskränker brukande- eller äganderätten behöver utredas för att begränsa ekonomiska förluster för markägaren och skydda dennes tilltro till säkerheten i att utveckla och driva sin verksamhet. Ansökan om och prövning av tillstånd för vindkraftverk, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:169 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2018/19:2067 av (M). Vindkraftverken är ett hot mot många djurarter, såsom rovfåglar och fladdermöss, som riskerar att dödas av bladens rotation. Vid ansökningsförfarandet för uppförande av nya vindkraftverk menar ornitologer att de får för lite tid på sig för den kartering som ska göras, vilket leder till ett undermåligt underlag. menar därför att det är rimligt att kräva att en inventering och kartering av djurlivet ska vara gjord redan när exploatören ansöker om att få uppföra nya vindkraftverk. Vindkraft i fjällmiljöer, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2603 av och (båda SD). Allt fler vindkraftsparker byggs i miljöer med höga natur- och kulturvärden. Detta påverkar områdena negativt på många olika plan, bl.a. genom att utvecklingsmöjligheterna och attraktionskraften minskar. När det gäller fjällområdena finns ytterligare aspekter att ta hänsyn till, t.ex. att samernas renbetesmarker störs och att turismen riskerar att minska. Vindkraften som elkraftkälla är opålitlig, och de störningar den medför gör den inte motiverad på något plan. Med anledning av ovanstående är det av stor vikt att se över hur utbyggnaden av vindkraft i miljöer med höga natur- och kulturvärden kan motverkas. Tillsynsavgifter för gruvverksamhet, punkt 13 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 14. Gruvnäringen betalar avgifter för att finansiera tillståndsprocesser och tillsyn. Flera myndigheter har vid upprepade tillfällen konstaterat att avgifterna inte ger full kostnadstäckning för statens utgifter vid prövning och tillsyn. beslutade regeringen därför att höja tillsynsavgifterna för att de i större utsträckning ska täcka statens utgifter. En höjning av avgiften för tillsyn, oavsett storlek, slår dock mycket hårdare mot en liten verksamhet än mot en stor och reflekterar inte alltid de faktiska kostnader som tillsynen innebär. Tillsynsavgifterna för gruvverksamhet bör därför vara differentierade, ta hänsyn till gruvverksamhetens omfattning och i större utsträckning reflektera statens faktiska kostnader. Ekonomisk säkerhet för gruvverksamhet, punkt 14 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 15. presenterade SGU och ett förslag på en strategi för hanteringen av gruvavfall. Enligt strategin bör det finnas en tydligare koppling mellan gruvors avfallsplan och den ekonomiska säkerhet som gruvor måste ställa för en eventuell sanering. Den ekonomiska säkerheten bör utvärderas regelbundet och stå i rimlig proportion till den risk som verksamheten utgör. Verksamheter inom gruvindustrin med goda förebyggande åtgärder och god avfallshantering ska exempelvis få möjlighet att minska sin ekonomiska säkerhet och vice versa. Klassificering av jordbruket, punkt 15 (M, SD, KD) av (M), (M), (M), (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 32 och 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2018/19:2073 av (M) och 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 40. klassas något så naturligt som jordbruk som miljöfarlig verksamhet och likställs därmed med gruvtäkter och annan tung industri. Det är inte enbart en fråga om terminologi; i och med att verksamheten klassas som miljöfarlig finns det en risk för att myndigheternas inställning till verksamheten påverkas negativt. Vi anser att jordbruk i stället ska klassas som miljöpåverkande verksamhet, vilket skulle förenkla handläggningen av miljötillstånd och anmälan av animalieproduktion. Regeringen bör enligt vår mening ta initiativ till en sådan förändring. Miljöorganisationers talerätt i jakt- och viltvårdsfrågor, punkt 16 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2018/19:1291 av m.fl. (SD) yrkande 21. Vi står bakom Århuskonventionen. ser vi en risk att demokratiskt fattade beslut om t. ex. licensjakt och skyddsjakt efter varg kan komma att fördröjas på grund av rättsliga prövningar och den talerätt som Århuskonventionen ger. Organisationskraven för miljöorganisationers rätt att nyttja talerätten bör därför ses över. anser att kravet på lägsta medlemsantal bör höjas för att på så sätt göra verktyget mer proportionerligt i förhållande till dess effekter. Det är också angeläget att klargöra att det endast är etablerade organisationer med organisationsnummer, stadgar och medlemsförteckningar som har talerätt. Miljöorganisationers talerätt i jakt- och viltvårdsfrågor, punkt 16 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1291 av m.fl. (SD) yrkande 21 och 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 3. Enligt 16 kap. 13 § ges ideella föreningar rätt att överklaga vissa domar och beslut. Dessa föreningar är vanligtvis ideologiskt burna och kan ha en väldigt tydlig slagsida i en viss ideologisk riktning. Lagstiftningens utformning är därför problematisk och påverkar i allra högsta grad möjligheterna att bedriva en sund viltvård. Vi menar därför att regeringen tydligt bör utreda konsekvenserna av denna lagstiftning och återkomma med förslag på hur lagstiftningen och tillämpningen kan förbättras. Miljöorganisationers talerätt i skogsbruksfrågor, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 8. har anslutit sig till den s.k. Århuskonventionen som innehåller regler om att allmänheten ska få tillgång till miljöinformation, rätt att delta i större beslutsprocesser och ha tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. Enligt konventionen kan miljöorganisationer klassas som allmänhet. Regeringen beslutade att göra en översyn av skogsvårdslagstiftningen och att i det sammanhanget bl.a. se över möjligheten för miljöorganisationer att begära rättslig prövning i miljöfrågor. anser att miljöorganisationer inte ska ges möjlighet att ta initiativ till rättslig prövning av beslut som rör normala skogsbruksåtgärder och att tillämpning av Århuskonventionen därför behöver ses över. Sanktioner vid miljöbrott, punkt 18 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 48 och 2018/19:900 av och (båda MP) yrkande 3. Avsiktlig miljöförstöring och brott mot miljölagstiftningen är allvarliga förseelser som tyvärr fortsätter, bl.a. på grund av ett alltför lågt straffvärde. För de allra flesta miljöbrott som lagförs blir påföljden dagsböter. Trots att fängelse finns i straffskalan är det ytterst sällan någon döms till sådant straff, och för att förebygga överträdelser av miljölagstiftningen behövs därför mer långtgående påföljder. Vi föreslår därför skärpta straff för grövre miljöbrott så att även fängelsestraff döms ut i praktiken. Genom ett höjt straffvärde kommer miljöbrott också att prioriteras högre av åklagare. Övriga frågor, punkt 19 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2018/19:557 av (L), 2018/19:2382 av (C) yrkande 3, 2018/19:2753 av (MP) och 2018/19:2907 av (C). Den s.k. miljögarantin ger en möjlighet för ett EU-land att behålla eller införa hårdare krav än vad den gemensamma miljölagstiftningen kräver. Det är som avgör om lagstiftningen ska tillåtas, och i kommissionens bedömning ingår att avgöra huruvida lagen utgör ett dolt handelshinder eller bryter mot den inre marknaden på annat sätt. krävs det att medlemsstaten i fråga har särskilda förhållanden som motiverar strängare regler än de gemensamma.