bet · H601JuU13 · 2019-04-15 00:00:00 — Enligt utskottet bör resultaten på området redovisas till regeringen. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:73). Den nya strafftidslagen har trätt i kraft. I förarbetena anförde regeringen att det är en grundläggande utgångspunkt att verkställigheten av ett fängelsestraff ska påbörjas och utan onödigt dröjsmål efter det att straffet blivit verkställbart. Regeringen gjorde dock bedömningen att det saknades anledning att i lagen särskilt ange att verkställigheten ska påbörjas . I strafftidslagen regleras möjligheten till omedelbar verkställighet i vissa fall. Vidare anges det uttryckligen att en dömd har rätt att påbörja verkställigheten av ett fängelsestraff om han eller hon begär det och straffet är verkställbart. Som framgår ovan togs frågan om att i lagen ange att verkställigheten av ett fängelsestraff ska påbörjas upp i samband med att lagen infördes. Utskottet gör i denna fråga ingen annan bedömning än den regeringen gjorde då. Utskottet är således inte berett att ställa sig bakom det tillkännagivande som begärs i motion 2018/19:2867 (M) yrkande 3 och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottet konstaterar vidare att frågan om tiden mellan dom och verkställighet är uppmärksammad och ser därför inget skäl att ställa sig bakom det yrkande om att ge Kriminalvården i uppdrag att arbeta för att påtagligt förkorta tiden som framställs i motion 2018/19:2867 (M) yrkande 4. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom det tillkännagivande om ökade möjligheter till omedelbar verkställighet som begärs i motion 2018/19:2867 (M) yrkande 5 och avstyrker därför yrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. oövervakade besök, nolltolerans mot narkotika på anstalter och likvärdig kriminalvård för män och kvinnor. Jämför reservation 5 (SD), 6 (SD), 7 (V), 8 (KD) och 9 (L). I kommittémotion 2018/19:131 av m.fl. (SD) yrkande 5 begärs att restriktionerna för när Kriminalvården får förbjuda oövervakade besök lättas upp. Motionärerna framhåller vikten av att minska förekomsten av droger på anstalterna och anför att besöksrummen är en av de uppenbara vägarna där narkotika och andra otillåtna varor kan lämnas över till en intagen. I samma motion yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om kamerabevakning i cellen. Motionärerna anför att mycket av kriminaliteten sker i cellerna, där kameror inte tillåts. I klass 1- och klass 2-anstalter ska därför kamerabevakning med ljudupptagning tillåtas som ett medel för att stävja brott i anstalter. Den intagnes integritet får enligt motionärerna anses väga lättare än behovet av säkerhet. I kommittémotion 2018/19:295 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att tillsammans med funktionshindersorganisationerna kartlägga hur tillgängligheten inom ser ut samt presentera förslag på vilka åtgärder som behövs för att Kriminalvården bättre ska kunna möta personer med olika funktionsnedsättningar. Enligt motionärerna placeras dömda personer med funktionsnedsättning i en anstalt som har möjlighet att tillgodose de behov som den dömde har. Det har även bedrivits och bedrivs fortfarande olika insatser och projekt som rör neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. Vidare pågår det inom ett arbete med att ta fram en tillgänglighetsplan. Det är enligt motionärerna bra men finns det varken någon samlad översikt av eller något underlag om hur Kriminalvården möter och underlättar för personer med funktionsnedsättning som är dömda till en kriminalvårdspåföljd. Det är därför omöjligt att veta hur det verkligen ser ut med tillgängligheten inom kriminalvården men det är inte osannolikt att det finns områden som har en stor förbättringspotential i detta hänseende. I motion 2018/19:399 av (SD) yrkande 1 begärs att samhällstjänst görs till regel för samtliga personer dömda till fängelsestraff. Motionären anför att samhällstjänst kan utföras såväl innanför som utanför anstalten och att arbete är en viktig del i rehabiliteringen och återetableringen till livet utanför fängelset. I yrkande 2 begärs att regeringen ska återkomma med förslag på åtgärder mot de fängelsedömda som vägrar att utföra samhällstjänst. I motion 2018/19:1650 av (M) yrkande 3 begär motionären en utredning om förutsättningarna för att förhindra gängkriminalitet genom att placera intagna långt ifrån sin hemort och förbjuda tillgång till sådant som kan vara statusbringande, t.ex. kläder, smycken och accessoarer. I yrkande 4 anför motionären att tiden i fängelse inte ska möjliggöra indirekt fortsatt kriminell aktivitet. Vidare ska som en del av straffet, men också av kostnadsmässiga skäl, standarden kunna vara av mycket enkel karaktär. Enligt motionären bör även detta utredas som åtgärder för att förhindra gängkriminalitet. I kommittémotion 2018/19:2474 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om nolltolerans mot narkotika på anstalter. Motionärerna anför att det är viktigt att alla anstalter är drogfria och att personalen ges resurser och möjlighet att kontrollera att drogfriheten efterlevs. Behandling ska erbjudas dem som så behöver och vid misstanke om missbruk ska tester utföras. Vidare ska anmärkningssystemet användas vid vägran att lämna urinprov, vilket ska kunna leda till en senarelagd villkorlig frigivning. I partimotion 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om likvärdig kriminalvård för män och kvinnor. Motionärerna anför att justitieombudsmannen i flera avgöranden har kritiserat att Kriminalvården inte lyckas erbjuda en likvärdig kriminalvård för män och kvinnor. I stället missgynnas kvinnliga intagna i flera avseenden av den befintliga regleringen samt begränsningar i anstalternas fysiska miljö och verkställighetsinnehåll. Enligt motionärerna är det viktigt att regeringen noggrant följer de initiativ som Kriminalvården har tagit för att komma till rätta med bristerna. Utformning av verkställighet av fängelsestraff Verkställigheten av ett fängelsestraff ska enligt 1 kap. 5 § första stycket fängelselagen utformas så att den intagnes anpassning till samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Av 7 kap. 1 § fängelselagen framgår att en intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Ett besök får dock vägras under vissa omständigheter. Av 7 kap. 2 § följer vidare att ett besök, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, får kontrolleras genom att personal övervakar besöket eller genom att besöket äger rum i ett besöksrum som är utformat så att det omöjliggör att föremål överlämnas. I samband med bestämmelsens införande anförde regeringen att kontroll t.ex. kan ske genom att den intagne och besökaren hålls fysiskt åtskilda från varandra av en glasruta (prop. 2009/10:135 s. 144). trädde kamerabevakningslagen (2018:1200) i kraft. Syftet med lagen är att tillgodose behovet av kamerabevakning för berättigade ändamål och att skydda fysiska personer mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten vid sådan bevakning. Myndigheter och andra som utför uppgifter av allmänt intresse behöver enligt den nya lagen tillstånd för kamerabevakning, om de kamerabevakar en plats dit allmänheten har tillträde. Platser dit allmänheten inte har tillträde får bevakas utan tillstånd, men reglerna i dataskyddsförordningen måste följas. Datainspektionen ansvarar för all tillsyn för kamerabevakning i . har lämnat informationen att alla anstalter har kamerabevakning i någon utsträckning. Antalet kameror varierar mellan anstalterna och är fler ju högre grad av säkerhet anstalten har. De utrymmen som kommer i fråga för kamerabevakning är bl.a. allmänna utrymmen, korridorer, slussar och rastgårdar. Även s.k. observationsceller kan i särskilda fall bevakas via kamera. Bostadsrummen kamerabevakas inte. Under avsnittet om frigivningsförberedelser i årsredovisning (s. 50 f.) framgår att Kriminalvården startade ett utvecklat samarbete mellan arbetsförmedlare och medicinsk personal på anstalt i syfte att öka förutsättningarna för intagna att komma ut på arbetsmarknaden. Bakgrunden är att Arbetsförmedlingen genomförde förändringar 2015 kring registreringen av funktionsnedsättning. Förändringarna innebar att Kriminalvårdens klienter riskerade försämrade möjligheter till särskilda insatser, om inte medicinska underlag kunde styrka funktionsnedsättning i enlighet med vedertagen medicinsk grund. Kriminalvården anför följande. Arbetet har bedrivits som en pilot med tre anstalter som utökats med ytterligare fyra. Piloten innebar att ett nytt arbetssätt prövades, där arbetsförmedlare och medicinsk personal samverkar mer kring de intagna för att upptäcka sociala eller medicinska funktionsnedsättningar som kan innebära nedsatt arbetsförmåga. Tanken är att möjligheterna att ta del av Arbetsförmedlingens insatser ska öka. Piloten avslutas efter att erfarenheterna från arbetet samlats in. Arbetssättet kan nu implementeras i hela landet. Av 3 kap. 2 § fängelselagen framgår att en intagen är skyldig att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne. Av andra stycket i samma bestämmelse framgår att en intagen som uppbär ålderspension enligt socialförsäkringsbalken inte får åläggas någon sysselsättning och att en intagen som har beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt samma balk får åläggas sysselsättning bara av den art och den omfattning som kan anses lämplig för honom eller henne. Av Kriminalvårdens årsredovisning (s. 42) framgår att sysselsättningsgraden uppgick till i snitt , vilket är ungefär på samma nivå som . Sysselsättningsgraden för kvinnor var och för män . Skillnaden beror främst på att det råder väldigt liten brist på sysselsättning på kvinnoanstalterna (, jämfört på mansanstalterna). En anledning är att det inte finns samma behov av differentiering av säkerhetsskäl på kvinnoanstalterna jämfört med mansanstalterna vilket innebär att de flesta intagna kan vistas gemensamt i sysselsättningslokalerna. En annan anledning är att kategorin annan strukturerad verksamhet utgör en större andel av den totala sysselsättningen för kvinnor jämfört med män. Då denna verksamhet består av flera olika och individanpassade aktiviteter är det lättare att upprätthålla en hög sysselsättningsnivå. I årsredovisningen anges att för de flesta anstalter är den arbetspliktiga tiden men några har 40-timmarsvecka. Sysselsättningen ska utformas utifrån den intagnes behov och syfta till att den intagne ska få arbetsträna, erhålla nya kunskaper, insikter och färdigheter samt förbereda sig för frigivning och för att själv kunna försörja sig. Deltagande i behandlingsprogram utgör av sysselsättningstiden i och för kvinnor. Behandlingsprogram bedrivs även inom frivården. I årsredovisningen (s. 66) anför Kriminalvården att utbildningarna om droger och tydliga tecken på påverkan har fortsatt, både inom grundutbildningen för kriminalvårdare och som riktade insatser för klientnära personal. Sammanlagt har ett hundratal utbildningar genomförts med mellan 8 och 75 deltagare per tillfälle. Utvecklingen av hundverksamheten fortsätter med fokus på dressyrmetoder, hundarnas förmåga att upptäcka mycket små mängder preparat och intern samverkan. Antalet hundekipage har ökat från 18 till 22 stycken . När det gäller drogprevention i anstalt och häkte anför Kriminalvården följande (s. 67 f.). Nästan tre av fem intagna bedöms ha problem med någon form av missbruk innan de blir frihetsberövade. Narkotika- eller blandmissbruk (narkotika och alkohol) är vanligast, och problemen är något mer utbredda bland män än bland kvinnor. Användning av narkotika eller andra hälsofarliga varor för med sig en mängd problem som ändring av beteenden, hot, våld och hälsorisker med mera. Kriminalvården har därför en nollvision när det gäller droger och ska kunna erbjuda de intagna en stödjande miljö utan överhängande risk för återfall trots att individen ibland vill fortsätta sitt missbruk. Den absolut viktigaste faktorn för att motarbeta hantering och bruk av narkotika är en motiverad, engagerad och klientnära personal med ett gott förhållningssätt. Vidare framgår att den kända förekomsten av narkotika i anstalter och häkten låg på samma nivå 2018 som året innan, medan förekomsten av otillåtna mediciner verkar ha ökat. Kriminalvården genomförde en drogscreening , som indikerade en låg förekomst av de åtta substanser som testades. Fyrtiotre anstalter deltog, och av de intagna som var inskrivna där vid tillfället ingick i provtagningen. Av 553 analyser var 50 positiva, varav 29 berodde på förskriven medicin. Av de övriga bedöms hälften bero på missbruk under genomförd utevistelse. Kriminalvården anför vidare följande (s. 68). Kriminalvården deltar i Snabbtester för droganalyser, som ska arbeta fram en standardisering av snabbtester för olika substanser. är det tekniskt svårt att ta fram ett tillförlitligt snabbtest. Enligt andra drogbekämpande myndigheter finns god tillgång till narkotikaklassade preparat och andra hälsofarliga varor i samhället. De beslag som görs inom avser oftast mycket små mängder. Det tyder på att det är svårt att smuggla in preparaten. Kriminalvården har fortsatt följt utvecklingen med substansen Fentanyl, som är vanlig i samhället och i vissa fall mycket . har preparatet inte påträffats inom mer än vid något enstaka tillfälle. Av 26 kap. 6 § framgår att när minst två tredjedelar av ett tidsbestämt fängelsestraff, dock minst en månad, har avtjänats ska den dömde friges villkorligt. Om det finns synnerliga skäl mot villkorlig frigivning ska den dock skjutas upp. Vid bedömningen av om det finns synnerliga skäl mot villkorlig frigivning ska det särskilt beaktas om den dömde på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten. I begreppet föreskrifter innefattas all normgivning som gäller för den som avtjänar ett fängelsestraff, dvs. såväl lagar och förordningar som Kriminalvårdens föreskrifter och anstaltens ordningsregler. Med villkor avses annat som är bindande för den dömde, t.ex. vad som är bestämt i hans eller hennes verkställighetsplan. Kvinnors situation i fängelse Kriminalvården har skilda fängelser för kvinnor och män. Kvinnor som är dömda till fängelse avtjänar sitt straff på anstalterna Hinseberg, Färingsö, , Ljustadalen, eller anstalten . Av Kriminalvårdens webbplats framgår att den personal som arbetar på dessa anstalter är utbildad för att kunna möta särskilda behov hos dömda kvinnor. Vidare framgår att antalet kvinnor intagna i fängelse varierar mellan 200 och 300 . Det är av det totala antalet intagna i svenska fängelser. I Kriminalvårdens regleringsbrev anges att myndigheten ska redovisa på vilket sätt man arbetar för att förebygga och motverka diskriminering. I regleringsbrevet anges att myndigheten ska redovisa resultatet av de åtgärder i fråga om jämställdhetsintegrering som vidtagits för att myndighetens verksamhet ska bidra till att uppnå målen för jämställdhetspolitiken. När det gäller arbetet med jämställdhetsintegrering anför Kriminalvården bl.a. följande i årsredovisningen (s. 8). Åtgärder av arbetet med jämställdhetsintegrering har bland annat varit flera olika utbildningsinsatser för medarbetare med syftet att öka kunskaperna om jämställdhet och normkritik. Ett annat exempel är att utredningen om att utveckla platser och verksamhetsinnehåll för kvinnor i anstalt har slutförts. Ett resultat av arbetet med handlingsplanen är att medvetenheten om de utmaningar som finns med att bedriva en jämställd kriminalvård har ökat, särskilt eftersom verksamheten till stor del är utformad med mannen som norm. Arbetet har medverkat till att kartlägga och belysa oskäliga skillnader. Det har även bidragit till att identifiera åtgärder till den kommande handlingsplanen. Det kan ge effekter för jämställdheten i verksamheten på lång sikt. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /15 behandlade utskottet ett motionsyrkande om att rätten till oövervakade besök ska inskränkas för dem som är intagna på klass 1- och klass 2-anstalter (bet. 2014/15:JuU17 s. 23 f.). Utskottet hänvisade till vad som angetts vid tidigare beredning av liknande motionsyrkanden och framhöll att det följer av fängelselagen att ett besök, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, får kontrolleras genom att personal övervakar besöket eller genom att besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör att föremål överlämnas. Utskottet fann inte något skäl att ändra gällande ordning och avstyrkte därför motionsyrkandet. Utskottet har även vid senare tillfällen genom förenklad beredning avstyrkt liknande motionsyrkanden (bet. 2015/16:JuU21, bet. 2016/17:JuU19 och bet. 2017/18:JuU16). Vid samma tillfälle avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att kameraövervakning med ljudupptagning i de intagnas celler ska tillåtas och vara huvudregel när det gäller klass 1- och klass 2-anstalter (bet. 2014/15:JuU17 s. 22 f.). Utskottet anförde att det enligt då gällande lagstiftning var möjligt att kameraövervaka platser dit allmänheten inte har tillträde om övervakningsintresset väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Utskottet, som noterade att kameraövervakning förekom på alla anstalter, ansåg att den ordningen var väl övervägd. Utskottet såg därför inte något skäl att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande som efterfrågades. Utskottet har även vid senare tillfällen genom förenklad beredning avstyrkt yrkanden om kameraövervakning i cellen (bet. 2015/16:JuU21, bet. 2016/17:JuU19 och bet. 2017/18:JuU16). I samma betänkande behandlade utskottet även ett motionsyrkande om att alla kriminalvårdsinrättningar ska vara fria från narkotika (bet. 2014/15:JuU17 s. 7 f.). Utskottet såg mycket positivt på uppgifterna i Kriminalvårdens årsredovisning om att omfattande kontroller visade att förekomsten av droger var mycket låg. Utskottet, som förutsatte att Kriminalvården fortsatte sina ansträngningar med att förhindra förekomsten av narkotika i anstalter, ansåg inte att det behövdes någon åtgärd från sida och avstyrkte därför yrkandet. Utskottet har även vid senare tillfällen genom förenklad beredning avstyrkt yrkanden om nolltolerans mot narkotika på anstalter och institutioner (bet. 2015/16:JuU21, bet. 2016/17:JuU19 och bet. 2017/18:JuU16). Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /16 och 2016/17 behandlade utskottet ett yrkande med begäran om att regeringen ska lämna ett uppdrag till en lämplig myndighet att tillsammans med funktionshindersorganisationerna kartlägga hur tillgängligheten inom kriminalvården ser ut samt presentera förslag på vilka åtgärder som behövs för att kriminalvården bättre ska kunna möta personer med olika funktionsnedsättningar (bet. 2016/17:JuU19 s. 29 f.). Utskottet konstaterade att frågan om tillgänglighet inom var uppmärksammad och avstyrkte därför motionsyrkandet. Ett likalydande yrkande avstyrktes av utskottet genom förenklad beredning i betänkandet 2017/18:JuU16. Vid samma tillfälle avstyrkte utskottet motionsyrkanden med begäran om tillkännagivanden om att göra samhällstjänst till regel för samtliga fängelsedömda och om åtgärder mot de som döms till fängelse men som vägrar att utföra samhällstjänst (bet. 2016/17:JuU19 s. 29 f.). Utskottet, som konstaterade att de som är intagna i anstalt är skyldiga att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne, såg inget skäl att ställa sig bakom de begärda tillkännagivandena. Likalydande yrkanden avstyrktes av utskottet genom förenklad beredning i betänkande 2017/18:JuU16. Utskottet behandlade även ett yrkande om att det ska göras en djupare översyn av situationen för kvinnor och hbtq-personer intagna i kriminalvårdsanstalt och inom frivården i syfte att förbättra och anpassa kriminalvårdens verksamhet och insatser för dessa klientgrupper (bet. 2016/17:JuU19 s. 29 f.). Utskottet hänvisade till att det i Kriminalvårdens regleringsbrev angavs att myndigheten skulle redovisa på vilket sätt man arbetar för att uppmärksamma frågor om mänskliga rättigheter samt förebygga och motverka diskriminering och att det inom finns en plan för jämställdhetsintegrering. Utskottet ansåg därför att det efterfrågade tillkännagivandet inte var nödvändigt och avstyrkte motionsyrkandet. Som utskottet har angett vid tidigare beredning av motionsyrkanden om att inskränka rätten till oövervakade besök framgår det av fängelselagen att ett besök, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, får kontrolleras genom att personal övervakar besöket eller genom att besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör att föremål överlämnas. Utskottet finner inte något skäl att ändra gällande ordning och avstyrker därför motion 2018/19:131 (SD) yrkande 5. Kamerabevakning förekommer på alla anstalter, dock i varierande grad och inte i bostadsrummen. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och ser inte heller nu något skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande om kamerabevakning i cellen som efterfrågas i motion 2018/19:131 (SD) yrkande 6. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottet konstaterar att frågan om tillgänglighet inom kriminalvården är fortsatt uppmärksammad och vidhåller sin tidigare inställning när det gäller frågan om att ge lämplig myndighet i uppdrag att tillsammans med funktionshindersorganisationerna kartlägga hur tillgängligheten inom ser ut samt presentera förslag på vilka åtgärder som behövs för att Kriminalvården bättre ska kunna möta personer med olika funktionsnedsättningar. Utskottet avstyrker därför motion 2018/19:295 (V) yrkande 3. Som utskottet har konstaterat är de som är intagna i anstalt skyldiga att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne. Utskottet vidhåller sin inställning att det inte finns något skäl att ställa sig bakom tillkännagivanden om att göra samhällstjänst till regel för samtliga fängelsedömda och om åtgärder mot de som döms till fängelse men som vägrar att utföra samhällstjänst. Utskottet avstyrker därmed motion 2018/19:399 (SD) yrkandena 1 och 2. Utskottet ser inget skäl för de tillkännagivanden om olika sätt att råda bot på gängkriminaliteten som efterfrågas i motion 2018/19:1650 (M) yrkandena 3 och 4 och avstyrker även dessa motionsyrkanden. När det gäller drogprevention inom kriminalvården bör det beaktas att en stor del av de intagna bedöms ha problem med någon form av missbruk innan de blir frihetsberövade. Utskottet ser positivt på uppgifterna i Kriminalvårdens årsredovisning om det arbete som utförs, bl.a. omfattande utbildningsinsatser och satsningar på hundverksamheten, och förutsätter att Kriminalvården fortsätter sina ansträngningar med att förhindra förekomsten av narkotika i anstalter. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att det inte behövs någon åtgärd från sida och avstyrker därmed motion 2018/19:2474 (KD) yrkande 1. Kriminalvården har haft och har regeringens uppdrag att redovisa på vilket sätt man arbetar för att förebygga och motverka diskriminering och redovisa resultatet av de åtgärder i fråga om jämställdhetsintegrering som vidtagits. Av årsredovisningen framgår bl.a. att en utredning om att utveckla platser och verksamhetsinnehåll för kvinnor i anstalt har slutförts och att medvetenheten om de utmaningar som finns med att bedriva en jämställd kriminalvård har ökat. Utskottet konstaterar att frågan om en likvärdig kriminalvård för män och kvinnor är uppmärksammad och ser därför inget skäl för det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:2593 (L) yrkande 15. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utöka Kriminalvårdens programverksamhet till att även omfatta program för personer som begått hedersrelaterade brott. Jämför reservation 10 (V). I kommittémotion 2018/19:295 av m.fl. (V) yrkande 1 begär motionärerna att Kriminalvårdens programverksamhet utökas till att även omfatta program för personer som begått hedersrelaterade brott.