bet · H601SoU9 · 2019-04-15 00:00:00 — Regeringen beslutade en lagrådsremiss om omhändertagande av barn i vissa internationella situationer. I lagrådsremissen föreslås ändringar i LVU. Genom förslagen tydliggörs att socialnämnden får omhänderta barn även om svenska domstolar inte är behöriga att besluta om beredande av vård enligt LVU. Syftet med förslagen är att klargöra att alla barn som vistas i ska kunna skyddas enligt LVU om förutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda. Vidare föreslås att förutsättningarna för omhändertagande i vissa internationella situationer ska förtydligas och att bestämmelserna om handläggningen av ett omhändertagande i huvudsak ska överensstämma mellan nationella och internationella situationer. Det föreslås även nya bestämmelser som möjliggör att ett omhändertagande fortsätter (fortsatt omhändertagande). Enligt uppgift från avser regeringen att överlämna en proposition i frågan till . Särskilda ungdomshem som drivs av Sis I fråga om de särskilda ungdomshem som drivs av Sis redovisas i budget-propositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 9) att Sis har fortsatt det förebyggande arbetet mot extremism på de särskilda ungdomshemmen utifrån regeringens uppdrag. Sis har vidtagit en rad åtgärder; bl.a. har myndigheten tagit fram en webbutbildning för att ge personal grundläggande kunskap om våldsbejakande extremism samt utvecklat ett samtalsstöd för personal som ska hålla strukturerade samtal med ungdomar med denna form av problematik. Syftet med åtgärderna är att personalen ska få kunskap och verktyg för att arbeta förebyggande och åtgärdande. I budgetpropositionen rapporterade regeringen att det har varit en mycket hög efterfrågan på vårdplatser . Trots att över 100 nya platser har skapats råder det fortfarande platsbrist. Den ökade efterfrågan kan förklaras av det stora antalet ensamkommande barn som kommit till , men Sis bedömer att efterfrågan kommer att vara hög även på . Enligt regeringen är den långsiktiga efterfrågan svår att bedöma. I budgetpropositionen anges att regeringen avser att följa utvecklingen och stärker Sis förvaltningsanslag med sammanlagt –2021 för att skapa förutsättningar för Sis att öka kapaciteten inom ungdomsvården. Satsningen bedöms möjliggöra nyanställningar, men i vilken omfattning kan inte bedömas. I budgetpropositionen föreslås att den aviserade satsningen ska kvarstå. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (bet. 2018/19:SoU1, rskr. 2018/19:111). Placeringsformer för barn och unga förändras I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 9) redovisas att familjehem har varit den vanligaste placeringsformen för barn och unga i , men har bilden börjat förändras bl.a. i takt med att ensamkommande barn har sökt asyl i och då vanligtvis placerats i hem för vård eller boende (HVB). Det har också skett en ökning av placeringar i stödboende, som är en ny placeringsform för barn och unga i åldern 16–. Stödboende är en mindre ingripande insats jämfört med familjehem och HVB och infördes då det fanns behov av fler placeringsalternativ. Det fanns totalt 523 stödboenden i med sammanlagt 7 256 platser. Det är en liten minskning mot 2017 men fortfarande en kraftig ökning jämfört med då det fanns 311 boenden och 4 486 platser. Regeringen anför vidare att granskade uppföljning i 456 ärenden som rör placerade barn i hem för vård eller boende (HVB) i sammanlagt 50 kommuner. Granskningen visar att uppföljning brister i flera avseenden. Bland annat är det endast cirka hälften av barnen som får regelbundna besök i hemmet. En omprövning av vården som enligt lag ska ske var sjätte månad förekommer endast i hälften av de granskade ärendena. Granskningen omfattar en stor andel ensamkommande barn och unga men flyktingsituationen 2015 är inte den enda orsaken till förekommande brister. Samma och liknande brister noterades även före flyktingsituationen. Det förekommer även stora skillnader mellan kommuner runt om i landet. ansvarar för att stödja familjehemsvård och bidra till kvalitets-utveckling på området. har i samverkan med praktiker och forskare tagit fram ett material för grundutbildning av familjehem och jour-hem, Ett hem att växa i. Utbildningsmaterialet består av två delar, en lärobok och en studiehandledning för utbildare. Utbildningen ska ge kommuner möjlighet att erbjuda en likvärdig grundutbildning som håller god kvalitet så att alla barn och unga som placeras i familjehem och jourhem får god vård och omsorg. Materialet utvecklades och kompletterades så att det även är anpassat till grundutbildning för familjehem som tar emot ensamkommande barn. Materialet har också reviderats utifrån lagändringar och ny forskning om ensamkommande barn. har erbjudit kursledarutbildning för nya kursledare. infördes den nya placeringsformen stödboende för barn och unga i åldern 16–(prop. 2015/16:43, bet. 2015/16:SoU5, prot. 2015/16:46). Stödboende infördes som ett kompletterande lagreglerat placeringsalternativ för barn och unga som inte har behov av sådana vård- och behandlingsinsatser som motiverar en placering i familjehem eller hem för vård eller boende (HVB-hem). Tänkbara målgrupper är barn och unga som varit placerade, barn och unga som lever i en otillfredsställande hemmiljö samt ensamkommande barn och unga. har regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera den nya placeringsformen stödboende. Uppdraget ska genomföras i samråd med och slutredovisas . Motionsyrkanden om placering och omhändertagande av barn och unga, placerade barn som far illa, särskilda ungdomshem, familjehem samt stödboenden behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU13 Socialtjänstfrågor (s. 58 f.). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut. 2017/18:188 och 189). När det gäller barn och unga som omhändertas konstaterar utskottet att det är fråga om en särskilt utsatt grupp och att det därför finns ett starkt behov av att rättssäkerheten och barnrättsperspektivet alltid beaktas. Utskottet konstaterar också att det följer av SoL att socialnämnden noga ska följa vården av placerade barn och unga och särskilt uppmärksamma barnets och den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång och relationer till närstående. ska vidare se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom den del av verksamhet som rör barn och unga. Utskottet finner därför inga skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2018/19:2861 (C) yrkande 9, 2018/19:2230 (V) yrkande 9, 2018/19:2989 (KD) yrkandena 71 och 73–75, 2018/19:1211 (KD), 2018/19:2267 (L) yrkandena 13–15, 17, 18 och 24 samt 2018/19:1092 (S). Utskottet noterar att regeringen har beslutat om flera förslag från Utredningen om tvångsvård för barn och unga. Utskottet noterar särskilt de lagändringar i LVU som syftar till stärkt rättssäkerhet vid omhändertaganden, innefattande ett förtydligande om att Sis i akuta situationer ska anvisa en plats vid ett särskilt ungdomshem. Vidare har regeringen aviserat att en proposition om omhändertagande i vissa internationella situationer kommer att överlämnas . Motion 2018/19:2267 (L) yrkande 28 får med hänsyn till ovanstående redovisning anses huvudsakligen tillgodosedd. Med hänsyn till bl.a. den alltjämt pågående beredningen av SOU 2015:71 i avstyrker utskottet även motionerna 2018/19:2791 (M) yrkande 11, 2018/19:2267 (L) yrkande 10, 2018/19:2594 yrkande 2 och 2018/19:2755 yrkande 10. När det gäller familjehem följer av redovisningen ovan att ansvarar för att stödja familjehemsvård och bidra till kvalitetsutveckling på området. När det gäller stödboenden har i samverkan med praktiker och forskare tagit fram ett material för grundutbildning av familjehem och jourhem. har vidare regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera den nya placeringsformen stödboende i samråd med . Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att flera initiativ har tagits och att arbete pågår i dessa frågor, vilket utskottet välkomnar. Utskottet finner därmed inga skäl att nu vidta någon åtgärd med anledning av motionerna 2018/19:2791 (M) yrkande 4, 2018/19:1427 (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1119 (SD) yrkande 8, 2018/19:2989 (KD) yrkandena 66, 69 och 70, 2018/19:2267 (L) yrkande 16 samt 2018/19:842 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om uppföljning av , ett tydliggörande om barns rätt att träffa mor- och farföräldrar samt ratifikation av konventionens tredje tilläggsprotokoll och befogenheter. Jämför reservation 68 (SD) och 69 (KD). I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 83 föreslås ett tillkännagivande om uppföljning av tillämpningen av som svensk lag. I motion 2018/19:244 av (L) föreslås ett tillkännagivande om att det i en vägledning om tolkning och tillämpning av bör tydliggöras att barn har rätt att uttrycka sina önskemål vid bedömning av deras rätt till umgänge med sina mor- och farföräldrar. I motion 2018/19:1392 av (MP) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ratificera det fakultativa protokollet till om ett individuellt klagomålsförfarande för barn. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att ge befogenhet att driva individuella klagomål från barn. antog regeringens förslag till lag om konvention om barnets rättigheter (prop. 2017/18:186, bet. 2017/18:SoU25, rskr. 2017/18:389). Genom förslaget ges ställning som svensk lag, vilket innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . I anslutning till att ges ställning som svensk lag ska det tas fram en vägledning för tolkning och tillämpning av , ett kunskapslyft bland barn och unga, i kommuner, landsting och statliga myndigheter. Lagen föreslås träda i kraft . Regeringen konstaterar i propositionen om inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter att det krävs en kombination av olika åtgärder som vägledning, utbildning och samordning mellan olika aktörer på olika nivåer i samhället för att konventionen ska få genomslag. I propositionen anför regeringen därför att en vägledning bör tas fram som kan vara ett stöd för hur man metodmässigt kan gå till väga vid tolkning och tillämpning av . Regeringen redovisar också de åtgärder som pågår för att öka kunskapen om bland barn och unga, i kommuner, landsting och statliga myndigheter genom ett kunskapslyft. Vidare redogör regeringen för behovet av ett fortsatt och systematiskt transformeringsarbete för att ska fortsätta att ge avtryck i lagstiftningen och synliggöras i förarbeten till lagstiftning där konventionen kan vara relevant. Regeringen har vidare beslutat att ge en särskild utredare i uppdrag att genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med . Kartläggningen syftar till att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden. Regeringen redovisar även åtgärder för att bättre samordna dialogen med det civila samhällets organisationer i frågor som rör barnets rättigheter (prop. 2017/18:186 s. 1 f.). Regeringen anför att konsekvenserna av en inkorporering inom alla verksamheter inte är möjliga att identifiera och att den därför noggrant kommer att följa upp effekterna av inkorporeringen. Enligt regeringen är det fortfarande en uppgift främst för lagstiftaren att löpande se till att den inhemska rätten överensstämmer med konventionen även sedan denna inkorporerats i svensk rätt (s. 79). Av propositionen framgår vidare att det numera finns tre fakultativa protokoll till för att förstärka och fördjupa åtagandena i konventionen. För del trädde de två första protokollen, fakultativt protokoll om indragning av barn i väpnade konflikter och fakultativt protokoll om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi, i kraft respektive . Det tredje protokollet, fakultativt protokoll till konventionen om barnets rättigheter om ett klagomålsförfarande, antogs av men har inte ratificerats av ( s. 59). Vid behandlingen av propositionen biföll utskottet motionsyrkanden om ett tillkännagivande till regeringen om att följa upp och vid behov vidta åtgärder som syftar till att säkerställa att de grundläggande principerna i efterlevs och tillämpas i enlighet med svensk rätt. I regeringens skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anges att uppdrag i enlighet med tillkännagivandet bör lämnas först efter att lagen trätt i kraft och det pågående arbetet inom med att ta fram en vägledning för hur kan tolkas och tillämpas har färdigställts, respektive betänkande har lämnats (S 2018:03, se vidare nedan). Även resultatet av det pågående för barnets rättigheter bör beaktas innan ett uppföljningsuppdrag lämnas av regeringen. Punkten är således inte slutbehandlad. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med (S 2018:03, dir. 2018:20). Kartläggningen syftar till att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av bestämmelser inom olika rättsområden. Uppdraget ska redovisas . Ett motionsyrkande om ratificering av tredje tilläggsprotokollet behandlades i betänkande /18:SoU25 Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter (s. 7 f.). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:389). har behandlat motionsyrkanden om barns rätt till umgänge med sina mor- och farföräldrar, senast i 2017/18:CU8 Familjerätt (s. 43 f.). I betänkandet konstateras att rätten på talan av socialnämnden enligt 6 kap. 15 a § får besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. Under Utskottets ställningstagande anges att det som anförs i motionerna inte motiverar något tillkännagivande, varför dessa avstyrkes. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:192). Som framgår ovan anger regeringen att uppdrag i enlighet med det tillkännagivande som gjordes i samband med behandlingen av propositionen om inkorporering av bör lämnas först efter att lagen trätt i kraft, det pågående arbetet inom med att ta fram en vägledning färdigställts och betänkande har lämnats. Utskottet ställer sig bakom denna uppfattning. Motion 2018/19:2989 (KD) yrkande 83 får anses delvis tillgodosedd. När det gäller motionsyrkandet om att ratificera det tredje tilläggsprotokollet till finner inte utskottet skäl att göra någon annan bedömning än den som utskottet tidigare gjort. Utskottet ser inte heller att det gällande återstående motionsyrkanden finns tillräckliga skäl för att ta initiativ. Motionerna 2018/19:244 (L) samt 2018/19:1392 (MP) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör utreda möjligheterna att inrätta barn- och familjecentraler där olika professioner arbetar tillsammans. avslår motionsyrkanden om familjemedling, rådgivning och samarbetssamtal, familjecentraler i varje kommun, pappagrupper och stöd till män samt den s.k. Rinkebymodellen. Jämför reservation 70 (S, V, MP), 71 (SD) och 72 (KD). I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 71 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att inrätta barn- och familjecentraler där olika professioner arbetar tillsammans. I kommittémotion 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att vårdnadstvister i första hand ska lösas genom familjemedling. I kommittémotion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 21 framställs samma begäran. I yrkande 22 föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att införa kostnadsfri parterapi och familjerådgivning. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 81 föreslås ett tillkännagivande om vikten av att alla vårdnadshavare erbjuds samarbetssamtal vid en separation. I partimotion 2018/19:2997 av m.fl. (KD) yrkande 42 framställs samma yrkande. I ovannämnda partimotion 2018/19:2989 yrkande 86 föreslås ett tillkännagivande om att det bör finnas minst en familjecentral i varje kommun. Motionärerna anför att ansträngd ekonomi bland huvudmännen kan göra framtiden oviss för familjecentraler. Staten bör stå för stimulans till verksamheten, så att den kan permanentas och långsiktigt förbättra hälsoläget för barn och familjer samt förebygga att riskfaktorer löses ut. Motionärerna ser gärna att minst en central med god tillgänglighet finns i varje kommun. I motion 2018/19:519 av och (båda L) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om pappagrupper för nyblivna föräldrar. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om insatser för att få män och pojkar att söka stöd. Motionärerna anför att män mer sällan söker hjälp än kvinnor och att det måste förändras. I motion 2018/19:1404 av (MP) föreslås ett tillkännagivande om hembesök hos förstagångsföräldrar i enlighet med Rinkebymodellen. Motionären anför att denna modell, som är ett positivt exempel på hur man kan bryta utanförskap redan från början, innebär att familjeenhet tillsammans med en barnmorska från BVC gör ett antal hembesök till förstagångsföräldrar i utsatta områden. Enligt 6 kap. 18 § får rätten i mål om vårdnad, boende eller umgänge ge i uppdrag till socialnämnden eller något annat organ att i barnets intresse anordna samarbetssamtal för att nå enighet mellan föräldrarna. Rätten får även ge i uppdrag till en medlare att försöka få föräldrarna att nå en sam-förståndslösning som är förenlig med barnets bästa (6 kap. 18 a § föräldra-balken). Enligt 6 kap. 19 § ska rätten se till att frågor om vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Vidare framgår att rätten innan den avgör ett mål om vårdnad, boende eller umgänge ska ge socialnämnden tillfälle att lämna upplysningar. Rätten får även, om det behövs, ge i uppdrag till socialnämnden att göra en utredning. Kommunen ska enligt 5 kap. 3 § SoL sörja för att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning för att nå enighet i frågor som gäller vårdnad, boende, umgänge och barnets försörjning (samarbetssamtal). Det framgår även att kommunen ska sörja för att föräldrar får hjälp att träffa avtal om vårdnaden, barnets boende och barnets umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med i enlighet med bestämmelser. Vidare framgår att kommunen ska sörja för att familjerådgivning genom kommunens försorg eller genom en annan lämplig yrkesmässig rådgivare kan erbjudas dem som begär det. Med familjerådgivning avses en verksamhet som består i samtal med syfte att bearbeta samlevnadskonflikter i parförhållanden och familjer. En nationell strategi för ett stärkt föräldraskap Regeringen beslutade om en nationell strategi för ett stärkt föräldraskapsstöd (S2018.013). Syftet är att främja barns hälsa och utveckling. Strategin innehåller förebyggande stöd och stöd då problem uppstått. Den vänder sig även till fler än barnets rättsliga föräldrar, som bonusföräldrar och närstående vuxna. Strategin ersätter den tidigare . Regeringen beslutade att förstärka Myndigheten för familjerätt och föräldrastöds (MFoF) roll på föräldraskapsstödsområdet –2021. Genom ett särskilt uppdrag skulle myndigheten stödja genomförandet och följa upp strategin. Regeringen beslutade också att ge MFoF i uppdrag att analysera kommunala behov och förutsättningar för samverkan inom det familjerättsliga området samt identifiera framgångsfaktorer. I uppdraget ingår även att föreslå och genomföra åtgärder till stöd för kommunerna. Regeringen har gett länsstyrelserna i uppdrag i regleringsbrev att –2021 stödja kommuner, landsting, regioner och andra föräldraskapsstödjande aktörer i att utveckla ett kunskapsbaserat, samordnat, långsiktigt och i huvudsak universellt stöd i föräldraskapet till föräldrar med barn i respektive län. Regeringen avser att förtydliga och förstärka uppdraget genom att för åren 2019–2021 ge länsstyrelserna en mer uttalad roll att stödja genomförandet av strategin samt höja den årliga medelstilldelningen från till . betänkande Se barnet! presenterade vårdnadsutredning (Ju 2014:14) betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6). Enligt utredningen har vårdnadsreform i många avseenden fallit väl ut och barnrättsperspektivet har stärkts. Utredningen konstaterar att det finns förbättringsområden. Enligt utredningen behövs en satsning på arbetet med att förebygga föräldrars konflikter. Vidare behöver fokus i processen flyttas från föräldrarnas konflikt till barnet och barnets rättigheter och behov. Utredningen föreslår bl.a. följande: – Föräldrar som överväger att inleda en tvist om barn ska först vända sig till obligatoriskt informationssamtal. Vid samtalet ska föräldrarna kunna få information om vad en domstolsprocess innebär och alternativa sätt att lösa konflikten samt erbjudas stöd och hjälp i annan form. – Barnets bästa och barnets rätt till relevant information och rätt att fritt uttrycka sina åsikter och få dem beaktade tydliggörs i . Ett förslag lämnas också om att socialnämnden ska få höra barn utan föräldrarnas samtycke. – Vid bedömningen av vårdnadsfrågan ska särskilt avseende fästas vid föräldrarnas förmåga att ta ett gemensamt ansvar i frågor som rör barnet, i stället för som vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. – Domstolen ska kunna besluta om gemensam vårdnad även om båda föräldrarna motsätter sig det. Utredningens betänkande har remitterats och bereds inom . I Kommissionen för jämlik hälsas slutbetänkande Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa (SOU 2017:47) anges att en familjecentral innehåller minst barnhälsovård, mödrahälsovård, öppen förskola och socialtjänst. Även aktörer från civilsamhället och privata sektorn kan ingå. Personalen består av barnmorskor, sjuksköterskor, förskollärare, socialsekreterare och ibland även familjerådgivare, fritidsledare, psykologer och läkare. Genom ett familjecentrerat arbetssätt kan chansen öka att upptäcka och tillgodose behov av stöd bland barnfamiljer enligt betänkandet. Dessutom kan uppsökande verksamhet bedrivas för att stimulera fler barn att gå i förskola. Vidare anges att flera utredningar och utvärderingar är positiva till familjecentraler och att man genom ett familjecentrerat arbetssätt kan öka chansen att upptäcka och tillgodose behov av stöd bland barnfamiljer. Enligt betänkandet tyder mycket på att dessa familjecentrerade arbetssätt ger synergieffekter i form av ökat förtroende för, och bättre kontakter med, flera verksamheter som arbetar för barnets bästa samt positiv hälsoutveckling (s. 95 f.). Det förekommer flera olika benämningar för verksamheterna, t.ex. familjecentral och familjens hus, samt en variation i fråga om vilka basverksamheter som ingår (prop. 2014/15:1 utg.omr. 9 s. 170). Motionsyrkanden om familjecentraler, samarbetssamtal, pappagrupper och insatser för stöd till pojkar och män behandlades i betänkande /16:SoU6 Socialtjänstfrågor (s. 51 f.) och senast i betänkande 2017/18:SoU13 Socialtjänstfrågor (förenklat). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2015/16:177 samt 2017/18:188 och 189). Det är viktigt att identifiera barn och unga som löper risk att drabbas av exempelvis psykisk ohälsa. Ett sätt att åstadkomma detta kan vara att skapa en struktur som underlättar ett tätare samarbete mellan yrkeskategorier som arbetar med barn och unga. Utskottet noterar att det familjecentrerade arbetssätt som möjliggörs vid familjecentraler innebär flera fördelar och att mycket talar för att ett sådant arbetssätt kan antas ge synergieffekter och möjliggöra en positiv hälsoutveckling. Utskottet anser det därför vara prioriterat att utveckla denna organisationsform. Regeringen bör därför utreda hur denna samverkan mellan olika professioner kan underlättas oavsett var i landet denna samverkan sker. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet nu anfört och tillkännager detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motion 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 71.