bet · H601SfU16 · 2019-04-03 00:00:00 — Metoden som redovisas omfattar bl.a. att inhämta aktuell och relevant landinformation, göra en utredning av religionens betydelse för sökanden liksom av hur genuin övertygelsen är, att utreda den process som ledde till att sökanden kom fram till sitt ställningstagande att konvertera, att myndighetsskydd och internt flyktalternativ prövas m.m. Det rättsliga ställningstagandet innehåller också särskilda avsnitt om utredning när konversion ”sur place” åberopas, dvs. om det handlar om en konversion efter det att utlänningen lämnat sitt ursprungsland, och om konversion åberopas sent i asylprocessen. Även för utredning och prövning av risken för personer som åberopar skyddsskäl på grund av sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller könsuttryck följer ett rättsligt ställningstagande (SR 38/2015). I ställningstagandet anges bl.a. att bedömningen lämpligen görs i flera steg. Det ska bedömas om sökanden har gjort sin tillhörighet till en grupp som riskerar förföljelse på grund av faktisk eller tillskriven sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller könsuttryck sannolik. Situationen för gruppen i hemlandet ska bedömas utifrån aktuell och relevant landinformation liksom om tidigare förföljelse eller skyddsgrundande behandling har gjorts sannolik. En framåtsyftande bedömning av den personliga risken ska därefter göras och, om så är fallet, om det finns ett myndighetsskydd vid ett återvändande eller ett internt flyktalternativ. genomför kvalitetsuppföljningar, bl.a. för att kontrollera den rättsliga kvaliteten i fattade beslut. I verkets årsredovisning anges att en tematisk kvalitetsuppföljning av utredningsmetodik i konversionsärenden genomförts. Analysen visar att de flesta utredningar gjorts på ett korrekt sätt utan för detaljerade frågor. I årsredovisningen anges även att ärenden där en migrationsdomstol har ändrat utgången har analyserats. Urvalet utgjordes av överklaganden som migrationsdomstolarna bifallit av 2018 där sökanden var iransk medborgare. Många av dessa rör konvertiter. I många av de granskade domarna framgick det att det var en kombination av nya omständigheter och annan bedömning av bevisning som ledde till ändringen, men i de allra flesta fall gjordes en annan bedömning av bevisningen. I många domar uttalades att bevisningen stärkts genom den sökandes muntliga utsaga vid domstolsförhandlingen. fick i uppdrag av regeringen att vara strategisk myndighet för hbtq-personers lika rättigheter och möjligheter (Ku2018/01457/DISK). I sin delredovisning anger verket att fokus legat på kunskapsinhämtning, etablering av nätverk och identifiering av utvecklingsbehov för att lägga grunden för mer operativa insatser . Vid generaldirektör besök vid socialförsäkringsutskottets sammanträde framkom i huvudsak följande. I varje asylbeslut är två personer involverade, en handläggare och en beslutsfattare. För att bli såväl handläggare som beslutsfattare ställs krav på universitetsexamen. Det har funnits problem i ärendehandläggningen vad gäller bl.a. tolkningen, och Kammarkollegiet har uppmärksammats på detta. Utredaren frågar dock alltid sökanden om denne förstår och han eller hon får utredningsprotokollet uppläst för sig. Återkopplingen från överinstanserna är viktig och bidrar till ett fortlöpande lärande. Migrationsdomstolarna ändrar endast i få ärenden. Några uppseendeväckande ändringar i överklagade ärenden har inte noterats. Utbildningar äger också rum, och ett exempel är projektet , som har beviljats ekonomiskt stöd från Europeiska asyl-, migrations- och integrationsfonden. Målet för denna utbildning är att höja kvaliteten i utredningar och beslut. En seminarieserie tillsammans med kristna råd har också hållits. Verket har också ett erfarenhetsutbyte, t.ex. med kristna samfund. kommer inte att ha specialiserade enheter, då det bl.a. riskerar att fördröja handläggningen. Hbtq-ärenden skiljer sig från konvertitärenden på så sätt att de förra har koppling till identiteten medan de senare innefattar en process hos personen. Det kan finnas förklaringar till att hbtq-skäl åberopas sent, men frågan måste ställas varför de åberopas i ett sent skede och en förklaring måste ges. Den som söker asyl har själv bevisbördan, men beviskravet är sannolikt och vid tveksamhet blir det bifall. Bevisföringen är fri. I tillämpas fri bevisprövning, där bl.a. intyg tillmäts ett värde sammantaget med övriga uppgifter i ärendet. Utskottet kan konstatera att de svenska skyddsbestämmelserna bygger på och EU:s rättsakter på asylområdet och kan inte se annat än att regelverket enligt vilket de aktuella ärendena prövas har en adekvat utformning. I sammanhanget noterar utskottet att det i den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, anges att partierna är överens om att i den parlamentariska kommitté i vilken den framtida migrationspolitiken ska göras upp driva frågan om en ny humanitär skyddsgrund. Utskottet vill framhålla att de typer av asylskäl som det nu är fråga om inte sällan är mycket svåra att bedöma. Inte minst gäller det när förföljelse på grund av religiös uppfattning åberopas och sökanden uppger att han eller hon har konverterat under vistelsen i . Utskottet inser att det alltid kommer att finnas utrymme för förbättringar hos , inte minst vad gäller bedömningarna av asylärenden om konvertiter och hbtq-personer. Det kan dock konstateras att personalen hos som handlägger och beslutar i ärendena har hög utbildningsnivå, att utbildningsinsatser har gjorts och pågår samt att domstolarnas avgöranden används för att utveckla verksamheten. har relativt publicerat ett rättsligt ställningstagande om metoden för prövningen när religion åberopas som asylskäl, och ett motsvarande finns för hbtq-skäl. Vidare gör verket kvalitetsuppföljningar för att kontrollera kvaliteten i tillämpningen. tog också fram ett rättsligt ställningstagande om utredning och bedömning av förföljelse på grund av kön avseende kvinnor. Det rättsliga ställningstagandet ska ge stöd för utredning och bedömning av den framåtsyftande risken för kvinnor som åberopar förföljelse på grund av kön. Av årsredovisningen framgår att har arbetat med frågor om likvärdig behandling, bl.a. inom ramen för ett regeringsuppdrag om jämställdhetsintegrering, som återrapporterades . Av årsredovisningen framgår vidare att ingår i flera myndighetsövergripande nätverk. Verket samverkar särskilt med , och för att utarbeta en treårig plan för att formulera rutiner och metoder för att upptäcka våldsutsatthet och våldsutövande, förbättra informationen till målgruppen och stärka stödet till personal som möter utsatta individer. ingår även i ett projekt som drivs av Röda Korset för förbättrad upptäckt av könsrelaterat våld. Utskottet vill påtala vikten av att förbättrings- och utvecklingsarbete fullföljs. Enligt utskottet är det emellertid regeringens ansvar att genom regleringsbrev och myndighetsdialog se till att kvaliteten förbättras. Utskottet vill även peka på att regeringen i regleringsbrevet anger att ska återrapportera hur verket säkerställer rättslig kvalitet och likformig tillämpning i asylärenden där religiös uppfattning åberopas. Utskottet finner med det sagda att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av de aktuella motionerna. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:2839 (C) yrkande 7, 2018/19:297 (V) yrkandena 12, 13, 39 och 40, 2018/19:2227 (V) yrkandena 20 och 22, 2018/19:2768 (KD) yrkandena 4 och 21, 2018/19:174 (KD) yrkande 2, 2018/19:2597 (L) yrkande 18, 2018/19:483 (L) yrkande 5 och 2018/19:2297 (MP) yrkande 5. Utskottet finner inte heller skäl att tillstyrka motion 2018/19:483 (L) yrkandena 1 och 3 om hbtq-personer i asylprocessen. Barn och unga i asylprocessen Enligt 1 kap. 2 § UtlL avses med barn i utlänningslagen en person som är , vilket också generellt gäller för begreppet barn i svensk rätt. I avses med barn varje människa , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. I det omarbetade skyddsgrundsdirektivet (2011/95/EU) definieras en underårig som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person . Utskottet anser att det är viktigt att ha en tydlig gräns för vem som är ett barn och därmed vilka särskilda bestämmelser som då ska gälla och särskilda åtgärder som ska vidtas. Utskottet är därför inte berett att tillstyrka att särskilda bestämmelser införs för personer , varför motion 2018/19:297 (V) yrkande 3 avstyrks. Om den som ansöker om uppehållstillstånd som skyddsbehövande uppger att han eller hon är ensamkommande barn ska , om det finns skäl att ifrågasätta att sökanden är , enligt 13 kap. 17 § UtlL göra en åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om åldern. Om det är uppenbart att sökanden är eller äldre krävs dock inte detta. Slutligt ställningstagande till åldern ska göras i samband med det slutliga beslutet i ärendet om uppehållstillstånd. Beslut om ålder gäller . Innan fattar ett tillfälligt beslut som innebär att sökanden bedöms vara eller äldre ska verket ge sökanden tillfälle att genomgå en medicinsk åldersbedömning. Informationen om en medicinsk åldersbedömning ska innehålla en upplysning om att konsekvensen av ett nekat samtycke utan godtagbar anledning kan bli att sökanden bedöms vara eller äldre. Reglerna om åldersbedömning i utlänningslagen ändrades (prop. 2016/17:121, bet. 2016/17:SfU18, rskr. 2016/17:204). Bland annat tidigarelades de medicinska åldersbedömningarna. Utskottet anser att det givetvis är otillfredsställande att det efter en genomgången medicinsk åldersbedömning fortfarande kan vara oklart om sökanden är under eller . En åldersbedömning kan dock inte exakt ange en persons ålder utan är endast ett hjälpmedel för att bedöma sannolikheten för att en asylsökande är äldre eller . Utskottet finner inte skäl att ändra den gällande ordningen för medicinska åldersbedömningar och anser inte heller att utredningarna ska göras obligatoriska eller genomföras retroaktivt. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:2921 (M) yrkande 13, 2018/19:2990 (SD) yrkande 8 och 2018/19:220 (SD). Av årsredovisning framgår följande. Verket har deltagit i kunskapslyft med de pågående insatser som inleddes samt med en analys av hur tillämpas på myndigheten. Analysen pekar på ett antal utvecklingsbehov som behöver omhändertas, t.ex. att – verkets samordningsfunktion för barnfrågor behöver tydliggöras och alla nivåer på myndigheten måste inkluderas i arbetet med barnfrågor, – principen om barns bästa behöver stärkas i all ärendehandläggning, – det utbildningspaket som finns om barn i migration måste utnyttjas, och – barnanpassad information behöver vidareutvecklas inom asylprocessen och tas fram för övriga processer. Vidare framgår av årsredovisningen att uppföljningar inom asylprocessen har visat på fortsatta skillnader i hanteringen av barn i familj jämfört med vuxna asylsökande. Myndigheten håller t.ex. fortfarande samtal med barnets vårdnadshavare om barnets hälsa och asylskäl i högre utsträckning än att låta barnet själv komma till tals. Den nationella kvalitetsuppföljningen 2018 pekade på en förbättring jämfört med föregående år i fråga om bedömningar av barnets bästa i asylärenden som rör barn. Resultatet är trots förbättringen inte tillfredsställande, och har därför planerat för utbildningsinsatser och åtgärder som syftar till bättre prövningar av barnets bästa. Information om alla steg i asylprocessen och barns rättigheter i lämnas muntligen och skriftligen till asylsökande barn, och informationen finns även på verkets webbplats. Som ett komplement har en mobilapplikation för barn lanserats . Antalet öppna ärenden som rör ensamkommande barn har minskat hos från knappt 20 000 vid slutet av 2016 till ca 3 200 vid slutet av 2017 och ungefär 600 vid utgången av 2018. Den genomsnittliga handläggningstiden från ansökan till beslut för ensamkommande barn i förstagångsansökningar var 2018, vilket innebär att handläggningstiden har minskat med jämfört med . Enligt utskottet är det viktigt att hantering av asylärenden som rör barn är fungerar väl. Som framgår ovan finns det utrymme för förbättringar. Det framgår dock också att insatser görs och åtgärder vidtas och att arbetet går åt rätt håll. Utskottet menar att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande och avstyrker motionerna 2018/19:297 (V) yrkandena 6–9 och 11, 2018/19:2594 (L) yrkande 12 samt 2018/19:2300 (MP) yrkandena 1 och 2. Rätten för asylsökande att arbeta m.m. Den som har ansökt om uppehållstillstånd i som flykting eller alternativt eller övrig skyddsbehövande är enligt 5 kap. 4 UtlF undantagen från skyldigheten att ha arbetstillstånd. Undantaget gäller dock inte den utlänning som saknar identitetshandlingar, om inte personen medverkar till att klarlägga sin identitet. Av information från framgår att asylsökande inte behöver ansöka om undantag från kravet på arbetstillstånd eller uppvisa ett arbetserbjudande, utan prövningen görs i stället ex officio. Alla som handlägger ärenden i skyddsprocessen på ansvarar för att pröva om identiteten har klarlagts eller om sökanden har medverkat till att klarlägga sin identitet samt ta ställning till och registrera undantag. När det gäller medverkan till att klarlägga identiteten handlar det om allvarliga försök att få tag på identitetshandlingar eller att använda sig av de möjligheter som finns. Eftersom det för skyddsbehövande kan vara tillräckligt att identiteten görs sannolik kan andra handlingar än identitetshandlingar vara relevanta. Bevis om undantag från kravet på arbetstillstånd utgörs av en anteckning i asylsökandes s.k. , som utfärdar. Undantaget från arbetstillstånd för asylsökande infördes och identitetskravet . I proposition 2007/08:147 s. 41 f. anges att frånvaron av identitetshandlingar är ett problem som blivit vanligare och kan riskera att förlänga handläggningstiderna. 1999 saknade av sökandena pass eller andra identitetshandlingar. 2007 var andelen . Regeringen föreslog att sökande utan identitetshandlingar inte bör undantas från kravet på arbetstillstånd, om han eller hon inte medverkar till att klarlägga identiteten, samt att arbetsgivare bör vara skyldiga att rapportera när de anställer någon med undantag. angav i betänkande 2008/09:SfU3 Nya regler för arbetskraftsinvandring att frånvaron av identitetshandlingar är ett stort problem som har blivit allt vanligare och som kan riskera att förlänga handläggningstiderna. Utskottet delade regeringens bedömning att en begränsning bör tas in i utlänningsförordningen. Utskottet anser att det är av största vikt att asylsökande styrker sin identitet eller i vart fall gör den sannolik. Det är nödvändigt för att en snabb och korrekt bedömning av asylansökan ska kunna göras, för att beslut om utvisning av sökande som får avslag ska kunna verkställas, och detta utan problem och fördröjningar, samt för att sökande som utgör säkerhetshot lättare ska kunna upptäckas. Utskottet anser att möjligheten för asylsökande att arbeta är viktig – det leder till en snabbare etablering av dem som får stanna och att sökandena ges en möjlighet att försörja sig. Vid en avvägning kan utskottet dock inte finna att det finns tillräckligt starka skäl för att slopa identitetskravet eller att annars ändra gällande ordning om asylsökandes möjligheter att arbeta, vare sig i mildrande eller skärpande riktning. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 5, 2018/19:2984 (SD) yrkande 12, 2018/19:2839 (C) yrkande 10, 2018/19:756 (V) yrkande 14, 2018/19:2768 (KD) yrkande 8, 2018/19:2922 (L) yrkande 18 och 2018/19:601 (MP) yrkande 2. Utskottet, som förutsätter att regeringen ser till att ger asylsökande adekvat information om undantaget från arbetstillstånd, avstyrker även motion 2018/19:756 (V) yrkande 13. Tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning vars ansökan om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande har avslagits genom ett beslut som vunnit laga kraft, om utlänningen vistas här och har en anställning som uppfyller kraven för arbetstillstånd och avser en tidsperiod om från ansökningstillfället (s.k. spårbyte). Ansökan ska ha kommit in till senast efter att beslutet att avslå ansökan om uppehållstillstånd har vunnit laga kraft. Utskottet kan konstatera att det normala identitetskravet för att få uppehållstillstånd på annan grund än skyddsskäl är att identiteten ska vara styrkt, och att det är detta krav som gäller i dessa fall – skyddsbehovet har prövats och avslagits och ansökan rör uppehållstillstånd för arbete. Utskottet anser inte att det finns skäl för att göra avsteg från gällande krav på identitet för dessa fall. Utskottet ser inte heller skäl för att utvidga möjligheten till spårbyte genom att förkorta tiden sökanden ska ha haft anställning eller att utvidga möjligheten till spårbyte till dem som driver företag . Utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:2839 (C) yrkande 11, 2018/19:601 (MP) yrkande 1, 2018/19:1398 (MP) yrkande 1 och 2018/19:2727 (MP) yrkande 8. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. sysselsättning för asylsökande, eget boende och utsatta grupper på asylboenden. Jämför reservation 34 (M), 35 (SD), 36 (V), 37 (KD), 38 (M), 39 (SD), 40 (KD), 41 (SD), 42 (V) och 43 (KD) samt särskilt yttrande 5 (SD). har enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., förkortad LMA, huvudansvaret för mottagande av asylsökande m.fl. och driver förläggningar. Verket får dock ge i uppdrag åt någon annan att driva en förläggning (2 § LMA). Asylsökande ska erbjudas plats på en förläggning. Den som inte önskar utnyttja en erbjuden plats på en förläggning utan skaffar eget boende (EBO) ska ändå registreras vid en förläggning (3 § LMA). svarar för att bistånd lämnas till asylsökande enligt LMA i form av bl.a. bostadsersättning, dagersättning och särskilt bidrag (13 § LMA). Den som har inkomst av förvärvsarbete eller som har annan inkomst eller egna tillgångar och som har logi på en förläggning ska betala ett skäligt belopp som ersättning till (15 § LMA). Rätten till bistånd för vuxna som inte bor tillsammans med ett barn upphör när tidsfristen för frivillig avresa enligt avvisnings- eller utvisningsbeslutet löper ut eller, om det inte finns någon tidsfrist, när beslutet kan överklagas (11 § LMA). Vidare upphör rätten till bistånd när uppehållstillstånd beviljas, utom i de fall utlänningen vistas på förläggning och inte har anvisats eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. Den som inte vistas på förläggning har rätt till bistånd under en månad från den dag de har beviljats uppehållstillstånd (8 § LMA). Asylsökande som på egen hand ordnar bostad har i särskilda fall rätt till bostadsersättning (16 § LMA). I förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. anges i 4 § att bostadsersättning får beviljas den som har fått eller erbjudits en anställning och för att kunna börja anställningen måste flytta till en ort där saknar möjlighet att erbjuda anläggningsboende. Enligt förordningen om länsstyrelsernas uppdrag avseende insatser för asylsökande och vissa nyanlända invandrare (2016:1363) har länsstyrelserna ansvar för insatser för asylsökande och personer med uppehållstillstånd i Migrationsverkets anläggningsboenden. Insatserna innebär bl.a. att stärka personernas kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället och den svenska arbetsmarknaden. Lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning innebär att alla kommuner är skyldiga att efter anvisning ta emot personer som fått uppehållstillstånd för bosättning. Syftet är att nyanlända snabbare ska kunna påbörja sin etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Lagen omfattar i första hand nyanlända som vistas på Migrationsverkets anläggningsboenden och kvotflyktingar. I kommittémotion 2018/19:2921 av m.fl. (M) begärs i yrkandena 39 och 40 tillkännagivanden om att stödboenden och schablonersättningar vid mottagande av ensamkommande barn och ungdomar ska användas i ökad utsträckning samt att Statskontoret ska ges i uppdrag att snabbutreda om takpriset för boenden bör sänkas och om avtalstiderna för boendena bör förändras. Enligt motionärerna behövs en ökad kostnadskontroll i verksamhet. Vidare begärs i yrkandena 41 och 42 tillkännagivanden om att ska driva boenden i egen regi i större utsträckning och att regelverket för upphandlingar av asylboenden ska ses över. För att få en jämnare fördelning bör upphandlingar från privata aktörer i kommuner som redan tar ett stort ansvar för asylsökande undantas. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2018/19:2990 yrkande 10 ett tillkännagivande om slutna asylboenden. Motionärerna anför att slutna asylboenden bör införas i regi. Boendeformen ska främst vara avsedd för asylsökande som inte bedöms utgöra ett säkerhetshot mot men som inte kan styrka sin identitet. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om behovsprövad dagersättning. Motionärerna anför att försörjningskravet för asylsökande med ekonomiska tillgångar i första hand ska ligga hos individen. Om en asylsökande har t.ex. kontanter, värdepapper, värdeföremål eller andra tillgångar utomlands av väsentligt ekonomiskt värde ska dessa användas för att bekosta delar av asylmottagandet. I motion 2018/19:34 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att införa ett system som innebär att asylsökande som kommer till kan få sina värdesaker beslagtagna med syftet att delfinansiera sökandens uppehälle under asylprocessen. I kommittémotion 2018/19:756 av m.fl. (V) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur den grundläggande kapaciteten i asylmottagandet kan ökas och beredskapen för ytterligare tillfälliga påfrestningar stärkas. Motionärerna anför att detta bör lyftas fram när (SOU 2018:22) ska beredas. I yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag som innebär att det sätts stopp för vinstjakten i flyktingmottagandet. Vidare begärs i yrkande 27 ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att se över sina rutiner för upphandlingar av boenden så att myndighetens kravspecifikationer följs. Motionärerna anför att verkets rutiner och arbetssätt måste skärpas. (KD) m.fl. begär i kommittémotion 2018/19:2768 yrkande 7 ett tillkännagivande om att asylsökande ska arbeta på asylboendet med uppgifter som ligger på boendets personal, t.ex. lokalvård, matservering och vaktmästartjänster. Den som inte uppfyller kravet kan få sin dagersättning nedsatt, föreslår motionärerna. Vidare begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om att införa ett fribelopp för asylsökande som får ett reguljärt arbete. Motionärerna anför att en asylsökande som får ett reguljärt arbete bör ges ett fribelopp om som han eller hon kan tjäna utan att dagersättningen minskas. Även i kommittémotion 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 27 begärs ett tillkännagivande om detta. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2018/19:2922 yrkande 17 ett tillkännagivande om att bryta sysslolösheten . Motionärerna anför att asylsökande ska ses som aktiva individer som ska involveras i asylmottagandet. Huvudregeln ska vara att de asylsökande själva sköter städning, matlagning och liknande. m.fl. (MP) begär i motion 2018/19:2300 yrkande 5 ett tillkännagivande om en förbättrad boendesituation för ensamkommande barn och unga. Enligt motionärerna bör det införas särskilda boenden för unga vuxna . Vidare anförs att storskaliga anläggningsboenden som är avskärmade från det svenska samhället bör undvikas och att man i stället bör främja ett småskaligt mottagningssystem som är en integrerad del i samhället. Eget boende – EBO m.fl. (M) begär i partimotion 2018/19:2918 yrkande 5 ett tillkännagivande om värdigt boende . Enligt motionärerna är ett värdigt boende i viktigt och minskar risken för trångboddhet och segregation. Det egna boendet måste vara värdigt och acceptabelt ur ett boendesocialt perspektiv. Det behöver även göras en översyn av effekterna av reglerna för eget boende.