bet · H601JuU11 · 2019-04-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med ett förslag som innebär att minimistraffet för våldtäkt av normalgraden ska höjas till fängelse och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett lagförslag om grovt sexuellt ofredande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om att straffminimum för sexuellt övergrepp bör höjas från fängelse till fängelse och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör göra en översyn av straffskalorna i 6 kap. i syfte att skärpa straffen för sexualbrott och tillkännager detta för regeringen. avslår ett motionsyrkande om skärpt straff för sexuellt ofredande. I flera motioner begärs straffskärpningar när det gäller sexualbrott. I kommittémotion 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 4 begärs att straffen för sexualbrott ska skärpas. Liknande förslag framförs i kommittémotionerna 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 41, 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 7, 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 31 och 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 23. I kommittémotion 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 5 begärs att straffet för våldtäkt och våldtäkt mot barn ska skärpas. Ett sådant förslag framställs även i kommittémotion 2018/19:2869 av m.fl. (M) yrkande 1 och i motion 2018/19:995 av (M). Enligt kommittémotion 2018/19:2469 av m.fl. (KD) yrkande 3 bör straffen för sexualbrott skärpas; bl.a. bör minimistraffet för våldtäkt höjas från två till fängelse. Även i kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 40 begärs ett tillkännagivande om att skärpa straffen för våldtäktsbrott av normalgraden genom att minimistraffet för våldtäkt höjs från två till . I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 43 anförs att straffet för sexuellt övergrepp bör skärpas. I samma motion yrkande 42 begärs att det införs en ny brottsrubricering, grovt sexuellt ofredande. Ett liknande förslag framförs i kommittémotion 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 8. Även i motion 2018/19:1896 av (M) yrkande 1 begärs att man utreder huruvida en ny brottsrubricering i form av grovt sexuellt ofredande bör införas. I yrkande 2 samma motion begärs att straffen för sexuellt ofredande ska höjas. I 6 kap. återfinns sexualbrotten. Enligt 1 § första stycket döms den som, med en person som inte deltar frivilligt, genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, för våldtäkt till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om ett deltagande är frivilligt eller inte ska det särskilt beaktas om frivillighet har kommit till uttryck genom ord eller handling eller på annat sätt. En person kan aldrig anses delta frivilligt om deltagandet är en följd av misshandel, annat våld eller hot om brottslig gärning, hot om att åtala eller ange någon annan för brott eller hot om att lämna ett menligt meddelande om någon annan gärningsmannen otillbörligt utnyttjar att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada, psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation eller gärningsmannen förmår personen att delta genom att allvarligt missbruka att personen står i beroendeställning till gärningsmannen. Är brottet med hänsyn till omständigheterna vid brottet att anse som mindre grovt, döms för våldtäkt till fängelse i högst . Är brott som avses i första stycket att anse som grovt, döms för grov våldtäkt till fängelse i lägst fem och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot som varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller offrets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 1 a § döms den som begår en gärning som avses i 1 § och är grovt oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte deltar frivilligt för oaktsam våldtäkt till fängelse i högst . I 2 § föreskrivs att den som med en person som inte deltar frivilligt genomför en annan sexuell handling än som avses i 1 § döms för sexuellt övergrepp till fängelse i högst . Vid bedömningen av om ett deltagande är frivilligt eller inte tillämpas 1 § första stycket andra och tredje meningarna. Är brottet att anse som grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot som varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller offrets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 3 § döms den som begår en gärning som avses i 2 § och är grovt oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte deltar frivilligt för oaktsamt sexuellt övergrepp till fängelse i högst . Om gärningen med hänsyn till omständigheterna är mindre allvarlig, ska det inte dömas till ansvar. I 4 § finns straffbestämmelsen för våldtäkt mot barn. Enligt bestämmelsens första stycke döms den som, med ett barn , genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, för våldtäkt mot barn till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller enligt andra stycket den som begår en gärning som avses i första stycket mot ett barn som fyllt femton men inte och som är avkomling till gärningsmannen eller står under fostran av eller har ett liknande förhållande till gärningsmannen, eller för vars vård eller tillsyn gärningsmannen ska svara på grund av en myndighets beslut. Är brott som avses i första eller andra stycket att anse som grovt, döms för grov våldtäkt mot barn till fängelse i lägst fem och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot om brottslig gärning eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Är ett brott som avses i 4 § första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet att anse som mindre grovt, döms enligt 5 § för sexuellt utnyttjande av barn till fängelse i högst . Den som, med ett barn eller med ett barn som fyllt femton men inte och som gärningsmannen står i ett sådant förhållande till som avses i 4 § andra stycket, genomför en annan sexuell handling än som avses i 4 och 5 §§, döms enligt 6 § för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen är närstående till barnet eller i övrigt utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett särskilt förtroende eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om brottet med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Av 6 kap. 10 § första stycket framgår att den som, i annat fall än som avses i kapitlet, sexuellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . I andra stycket i paragrafen föreskrivs att detsamma gäller den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. I 13 § föreskrivs att även den som inte haft uppsåt till men varit oaktsam till att personen i fråga inte har uppnått en viss ålder, ska dömas till ansvar för brott som är föreskrivet för en gärning som begås mot någon som är eller alternativt fyllt femton men inte . De ovan nämnda straffbestämmelserna för sexualbrott trädde i kraft (prop. 2017/18:177, bet. 2017/18:JuU29, rskr. 2017/18:302). Lagändringarna innebar att gränsen för straffbar gärning numera går vid om deltagandet i en sexuell aktivitet är frivilligt eller inte. Det ska inte längre krävas att gärningsmannen har använt sig av våld eller hot, eller utnyttjat offrets särskilt utsatta situation, för att kunna dömas för t.ex. våldtäkt. Lagändringarna innebar vidare bl.a. följande: • Det infördes ett särskilt oaktsamhetsansvar för vissa allvarliga sexualbrott. • Minimistraffet för grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn höjdes från fängelse till fängelse . • Vid bedömningen av om bl.a. ett våldtäktsbrott är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder visat särskild hänsynslöshet eller råhet. • Det straffrättsliga skyddet vid sexualbrott mot barn stärktes vid oaktsamhet hos gärningsmannen i fråga om barnets ålder. Statsminister anförde i regeringsförklaringen att minimistraffet för våldtäkt ska höjas och att grovt sexuellt ofredande ska införas som ny brottsrubricering. behandlade utskottet motioner om sexualbrott i betänkande 2016/17:JuU16 (s. 32 f.). Efter förslag från utskottet beslutade bl.a. om ett tillkännagivande till regeringen om att det bör införas ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande, med en straffskala på fängelse och högst (rskr. 2016/17:211). Den nämnda brottsrubriceringen skulle omfatta situationer där t.ex. gärningspersoner i grupp angriper en person eller där gärningspersonen på något annat sätt har agerat särskilt hänsynslöst eller kränkande. Regeringen har ansett att tillkännagivandet var tillgodosett och slutbehandlat mot bakgrund av den beslutade propositionen 2017/18:177 En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillighet. Den nya regleringen innebär enligt regeringen att straffansvaret för våldtäkt och sexuellt övergrepp utvidgas på det sättet att vissa gärningar som bedömts som sexuellt ofredande kommer att omfattas av bestämmelserna om våldtäkt och sexuellt övergrepp, under förutsättning att den sexuella handlingen når upp till den nivå som krävs för bestämmelsernas tillämpning. Det kan handla om s.k. överrumplingsfall, dvs. där den sexuella handlingen utförs på ett sådant sätt att offret överrumplas av den. Ett exempel på överrumplingsfall kan vara sexuella handlingar som utförs i folksamlingar under festivaler, konserter och liknande arrangemang. Ett annat exempel på fall som straffas som sexuella ofredanden men som med den nya regleringen kommer att omfattas av tillämpningsområdet för våldtäkt och sexuellt övergrepp är enligt regeringen situationer där den utsatte som inte kan anses vara i en särskilt utsatt situation bemöter ett övergrepp med passivitet. Mot den bakgrunden ansåg regeringen att det inte fanns behov av att införa ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande, som hade tillkännagett för regeringen (bet. 2016/17:JuU16, rskr. 2016/17:211). Utskottet delade inte regeringens uppfattning och anförde i betänkande 2017/18:JuU29 (s. 8 f.) att det åtminstone finns två skillnader mellan tillkännagivandet och det i propositionen föreslagna brottet sexuellt övergrepp. För det första är kraven på att den straffbara gärningen ska utgöras av en s.k. sexuell handling högre än vad som krävs för ett sexuellt ofredande . För det andra ska straffminimum för den nya brottsrubriceringen grovt sexuellt ofredande vara fängelse . Straffminimum för det föreslagna brottet sexuellt övergrepp är fängelse och för grovt brott fängelse . Enligt utskottets bedömning kan de gjorda ändringarna och bedömningarna i propositionen inte anses vara sådana att de motsvarar vad som efterfrågas i tillkännagivandet om att det bör införas ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande. Mot denna bakgrund ansåg utskottet inte att den aktuella punkten var slutbehandlad. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:302). I samma betänkande behandlades även motioner om skärpta straff för sexualbrott (s. 16 f.). Utskottet anförde då att en skärpning av straffskalan för våldtäkt av normalgraden skulle innebära att brottet värderas på ett mer likvärdigt sätt i förhållande till de skärpningar av straffen för andra grova våldsbrott som genomförts i lagstiftningen och torde kunna medföra en möjlighet att döma till strängare påföljd i en majoritet av våldtäktsmålen. Utskottet ansåg därför att minimistraffet för våldtäkt av normalgraden bör vara fängelse . Utskottet föreslog, med bifall till motioner om detta, att bl.a. skulle tillkännage för regeringen att minimistraffet för våldtäkt av s.k. normalgrad skulle höjas. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:302). Utskottet vidhåller den uppfattning som det gav uttryck i betänkande 2016/17:JuU16 (s. 32 f.) att det straffrättsligt sett är ett för stort avstånd mellan vissa allvarliga gärningar som rubriceras som sexuellt ofredande och de situationer där det går att fälla någon till ansvar för våldtäkt. Att det genom lagändringar införts ett nytt brott, sexuellt övergrepp, ändrar inte denna bedömning, se även utskottets ställningstagande i betänkande 2017/18:JuU29 (s. 8 f.). Efter förslag från utskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att det bör införas ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande, med en straffskala på fängelse och högst (rskr. 2016/17:211). Brottsrubriceringen ska omfatta situationer där t.ex. gärningspersoner i grupp angriper en person eller där gärningspersonen på något annat sätt har agerat särskilt hänsynslöst eller kränkande. Utskottet noterar att statsministern i regeringsförklaringen uttalat att grovt sexuellt ofredande bör införas som brottsrubricering. Regeringen bör skyndsamt återkomma med ett lagförslag om detta. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 42, 2018/19:2598 (L) yrkande 8 och 2018/19:1896 (M) yrkande 1. Som framgår här ovan ändrades brottsbeteckningen sexuellt tvång till sexuellt övergrepp genom lagändringar som trädde i kraft . Brottsbeteckningen ändrades för att uppnå en större enhetlighet i brottsbeteckningarna för vuxna och barn. Det gjordes dock inte någon ändring av straffskalan för den nya brottsbeteckningen. Utskottet anser att straffet för sexuellt övergrepp är lågt i förhållande till andra brott i och även i förhållande till andra sexualbrott. Utskottet anser som en följd av detta att minimistraffet för sexuellt övergrepp bör höjas från fängelse till fängelse . Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 43. Vad gäller skärpta straff för våldtäkt av normalgraden gjorde på utskottets förslag ett tillkännagivande om att minimistraffet för våldtäkt av normalgraden bör höjas till fängelse . Utskottet anförde som skäl bl.a. att en skärpning av straffskalan för våldtäkt av normalgraden skulle innebära att brottet värderas på ett mer likvärdigt sätt i förhållande till de skärpningar av andra grova våldsbrott som genomförts i lagstiftningen och torde kunna medföra en möjlighet att döma till strängare påföljd i en majoritet av våldtäktsmålen (se bet. 2017/18:JuU29 s. 8 f.). Utskottet ser positivt på att statsministern i regeringsförklaringen uttalade att minimistraffet för våldtäkt ska höjas. Med hänsyn till straffskärpningar av andra grova våldsbrott som införts genom lagändringar är det angeläget att straffet för våldtäkt av normalgraden nu skärps så fort som möjligt för att få till en ändamålsenlig och rättvis reglering. Regeringen bör därför skyndsamt återkomma med ett lagförslag som innebär att minimistraffet för våldtäkt ska höjas till fängelse . Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 40 och 2018/19:2469 (KD) yrkande 3 samt tillstyrker delvis motionerna 2018/19:136 (SD) yrkande 5, 2018/19:995 (M), och 2018/19:2869 (M) yrkande 1. Utöver de ovanstående förslagen anser utskottet att det bör göras en mer generell översyn av straffskalorna för sexualbrott i 6 kap. . I förhållande till andra brott framstår straffen för sexualbrott, trots de straffskärpningar som gjorts, som förhållandevis låga, och det finns därför anledning att se över dessa i skärpande riktning. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrks motionerna 2018/19:136 (SD) yrkande 4, 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 41, 2018/19:2598 (L) yrkande 7, 2018/19:2843 (C) yrkande 31 och 2018/19:2861 (C) yrkande 23. Däremot finns det enligt utskottet inte anledning för att även göra ett sådant tillkännagivande om att skärpa straffet för sexuellt ofredande av normalgraden som efterfrågas i motion 2018/19:1896 (M) yrkande 2. Motionen avstyrks därmed. Köp av sexuell tjänst m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att skärpa straffen för köp av sexuell handling av barn, om att inte införa någon gradindelning av brottet köp av sexuell tjänst respektive brottet köp av sexuell handling av barn, om att se över möjligheterna att bättre informera om sexköpslagen och om att köp av sexuell tjänst ska undantas från dubbel straffbarhet. Jämför reservation 13 (SD) och 14 (C). I motion 2018/19:1921 av m.fl. (C) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att höja straffen för köp av sexuell tjänst av barn. Ett liknande förslag framförs i kommittémotion 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 6. Enligt motion 2018/19:1921 av m.fl. (C) yrkande 2 bör det inte genomföras en gradindelning av sexköpsbrottet och köp av sexuell tjänst av barn. En sådan gradindelning skulle kunna leda till att resurser fokuserar mer på de mest straffvärda fallen – med risk att färre brott totalt beivras – vilket riskerar att minska lagstiftningens attitydpåverkande effekt. Enligt kommittémotion 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 25 behövs bättre information om sexköpslagen i och internationellt. I motion 2018/19:714 av (S) begärs en kriminalisering av sexköp utomlands. Liknande förslag framförs även i motionerna 2018/19:1044 av Lawen Redar (S) och 2018/19:954 av Lawen Redar (S) yrkande 1. Den som förmår ett barn som inte fyllt att mot ersättning utföra eller tåla en sexuell handling döms för köp av sexuell handling av barn (6 kap. 9 § ). Straffet för brottet är böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen tar i första hand sikte på köp av sexuella handlingar av barn . När det gäller barn i åldrarna är utgångspunkten att de inte anses ha förmågan att samtycka till att sälja sexuella handlingar. Syftet med bestämmelsen om köp av sexuell handling av barn är framför allt att skydda ungdomar från att dras in i prostitution. När det gäller barn blir andra straffbestämmelser om sexualbrott tillämpliga, t.ex. våldtäkt mot barn. Enligt 6 kap. 10 a § döms den som i syfte att mot ett barn begå en gärning för vilken straff föreskrivs i 4, 5, 6, 8 eller 10 § föreslår en träff eller stämmer träff med barnet för kontakt för att träffa ett barn i sexuellt syfte till böter eller fängelse i högst . Den som i ett annat fall än vad som i övrigt följer av 6 kap. skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning döms för köp av sexuell tjänst till böter eller fängelse i högst (6 kap. 11 § ). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att undersöka bl.a. om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel, köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn (dir. 2014:128). I tilläggsdirektiv som beslutades gavs utredaren även i uppdrag att analysera och ta ställning till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet (dir. 2015:6). Utredningen överlämnade delbetänkandet Ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, m.m. (SOU 2016:42). Utredningen föreslog bl.a. följande: • Brottet köp av sexuell tjänst ska gradindelas. För brott av normalgraden ska straffet vara böter eller fängelse och för grovt brott fängelse i högst . När det bedöms om brottet är grovt ska hänsyn tas till om den som utfört den sexuella tjänsten befunnit sig i en utsatt situation eller om gärningen annars varit av hänsynslös art. Syftet med den föreslagna ändringen är bl.a. att lagen ska omfatta situationer där den som säljer sexuella tjänster är offer för människohandel eller annan liknande organiserad brottslighet. • Utredningen bedömer att det inte bör vara möjligt att döma en person i för ett sexköp som han eller hon begått i ett land där köp av sexuell tjänst inte är kriminaliserat. I enlighet med sitt uppdrag presenterar utredningen ändå ett förslag där köp av sexuell tjänst läggs till listan av brott som undantas från kravet på dubbel straffbarhet. • Straffet för brottet köp av sexuell handling av barn ska skärpas och gradindelas. För brott av normalgraden ska straffet vara fängelse i högst och för grovt brott fängelse i lägst och högst . Böter ska tas bort från straffskalan. Syftet med detta är att straffet för köp av sexuell handling av barn ska återspegla brottets allvar. • Brottet köp av sexuell handling av barn ska byta namn till utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Detta markerar skillnaden mellan att köpa sexuella handlingar av en vuxen och av ett barn. • Aktsamhetskravet för en gärningsman när det gäller brottsoffrets ålder vid sexualbrott mot barn (6 kap. 13 § ) ska tydliggöras och skärpas. Syftet är att prövningen av gärningsmannens oaktsamhet ska bli mer enhetlig. Regeringen beslutade att överlämna lagrådsremissen Straffrättsliga åtgärder mot sexköp utomlands och mot utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till Lagrådet. I lagrådsremissen behandlar regeringen samtliga förslag som utredningen lämnat i delbetänkandet, utom ett förslag som avser bestämmelsen i 6 kap. 13 § om att det för straffansvar för vissa brott är tillräckligt med oaktsamhet i fråga om barnets ålder. Det sistnämnda förslaget behandlas i stället i proposition 2017/18:177 En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillighet. I lagrådsremissen föreslås bl.a. att straffskalan för brottet köp av sexuell handling av barn skärps genom att minimistraffet höjs från böter till fängelse och att maximistraffet höjs till fängelse (6 kap. 9 § ). Vidare föreslås att brottsbeteckningen ändras till utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Lagrådet tar i sitt yttrande upp bestämmelsen i 2 kap. 2 § . Lagrådet avstyrkte förslaget. En proposition var aviserad till . Enligt uppgift från bereds lagstiftningsärendet vidare inom Regerings-kansliet. Utskottet föreslog i betänkande 2014/15:JuU14 att skulle göra följande tre tillkännagivanden till regeringen (s. 31 f.): tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om vikten av att översynen av straffskalan för köp av sexuell handling genomförs i enlighet med vad som anges i kommittédirektiv 2014:128. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om vikten av att uppdraget att överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst genomförs i enlighet med vad som anges i kommittédirektiv 2014:128. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med förslag som innebär att bestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte får en mer ändamålsenlig utformning samt att straffet för kontakt med barn i sexuellt syfte bör skärpas. ställde sig bakom utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Utskottet behandlade motioner om sexualbrott m.m. i betänkande 2015/16:JuU18 (s. 36 f.).