bet · H601CU10 · 2019-04-01 00:00:00 — Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. Klimatdeklaration vid köp av flygresor I den överenskommelse med 73 punkter som träffades mellan Socialdemokraterna, de gröna (härefter benämnt januariavtalet) anges att flygets klimatpåverkan ska minska. En obligatorisk klimatdeklaration vid köp av flygresor genomförs. Ett uppdrag ges till . Klimatdeklarationen börjar gälla från . Utredningen om styrmedel för att främja användning av biobränsle för flyget föreslår i sitt betänkande Biojet för flyget (SOU 2019:11), som överlämnades , att ges i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter ta fram ett förslag på redovisning av klimatpåverkan från långväga resande med buss, tåg, flyg och färja vid försäljning och marknadsföring av resor, en klimatdeklaration. I fråga om ursprungsmärkning av livsmedel anges i artikel 26.2 a) i förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna att uppgifter om ursprungsland eller härkomstplats är obligatoriska i de fall där underlåtenhet att lämna sådana uppgifter skulle kunna vilseleda konsumenterna i fråga om livsmedlets rätta ursprungsland eller härkomstplats, i synnerhet om den information som åtföljer livsmedlet eller etiketten som helhet annars skulle antyda att livsmedlet har ett annat ursprungsland eller en annan härkomstplats. För vissa livsmedel finns även regler med krav på obligatorisk ursprungsmärkning. Bestämmelser om ursprungsmärkning finns vidare i ellagen (1997:857). Enligt 8 kap. 12 ellagen ska elleverantören i fakturor och i reklam lämna uppgift om bl.a. varje enskild energikällas andel av den genomsnittliga sammansättning av energikällor som använts för att framställa den el som elleverantören sålde under närmast föregående kalenderår och den inverkan på miljön i form av utsläpp av koldioxid samt den mängd kärnbränsleavfall som framställningen av elen har orsakat. beslutade om ändringar i drivmedelslagen (2011:319) som syftar till att underlätta för konsumenter att göra informerade och miljöanpassade val av drivmedel. Lagändringarna trädde i kraft (prop. 2017/18:229, bet. 2017/18:MJU22, rskr. 2017/18:440). I betänkande 2017/18:MJU22 instämde miljö- och jordbruksutskottet med regeringen i att det kan finnas skäl för att den miljödeklaration som ska lämnas enligt de nya reglerna bör omfatta uppgift om ursprung. anges att det ska införas ursprungsmärkning av kött och fisk på restauranger och i storkök. Ett uppdrag gavs till . En proposition ska lämnas . anges vidare att en utredning ska tillsättas om möjligheten att alla produkter ska ha ett produktpass med information om vad produkten innehåller, var den kommer från och hur den kan återvinnas eller tas om hand. Statsrådet anförde följande som svar på en skriftlig fråga (fr. 2018/19:163) om ursprungsmärkning på menyer God information är en förutsättning för att konsumenter ska kunna göra medvetna och hållbara val. Det finns ett stort intresse var maten, framför allt köttet, kommer ifrån. I matbutiken är det lätt att få reda på köttets ursprung, men inte om man äter på restaurang och i storhushåll. Förordningen (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna (hädanefter kallad informationsförordningen) anger de allmänna reglerna som gäller för märkning av livsmedel inom unionen. Dessa regler kompletteras av bestämmelser om information om ursprungsland i andra regelverk. När det gäller förpackade livsmedel finns tydliga bestämmelser för hur information om ursprungsland ska lämnas för bland annat olika köttslag och för fisk. För livsmedel som tillhandahålls på restaurang och i storhushåll finns inga motsvande krav. Ett medlemsland som önskar införa nationella bestämmelser om ursprungsmärkning måste anmäla dessa till i enlighet med informationsförordningen. I anmälan behöver landet bland annat kunna visa på samband mellan vissa kvaliteter hos livsmedlet och dess ursprung samt kunna visa att en majoritet av konsumenterna tycker att information om livsmedlets ursprung är mycket viktigt. Regeringen gav i uppdrag att analysera vilka åtgärder som krävs för att ska kunna göra en anmälan till om nationella bestämmelser om ursprungsmärkning av kött och fisk på restaurang och i storhushåll. redovisade uppdraget och myndighetens behovsanalys gav vid handen att ett antal underlag behöver tas fram för att ska kunna göra en anmälan. godkände anmälan om obligatorisk ursprungsmärkning av kött som används som ingrediens i icke färdigförpackade måltider som serveras på restaurang och i storkök. Den finska förordningen träder i kraft och gäller . I den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, , det s.k. januariavtalet, anges att ursprungsmärkning på kött och fisk på restaurang och i storkök ska införas. redovisning från det tidigare uppdraget utgör ett bra underlag för vidare beredning av ärendet. Statsrådet har även och lämnat i huvudsak motsvarande svar på två skriftliga frågor om regler om ursprungsmärkning av kött på restauranger respektive om nya krav på ursprungsmärkning av kött (fr. 2018/19:262 och 2018/19:300). Statsrådet anförde vidare följande som svar på en skriftlig fråga (fr. 2018/19:253) om information om tillverkare och ursprungsland i fråga om s.k. EMV-produkter (egna märkesvaror). Det finns ett stort intresse var maten kommer ifrån och vad den innehåller. God information är en förutsättning för att konsumenter ska kunna göra medvetna och hållbara val. och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna (hädanefter kallad informationsförordningen) anger de allmänna reglerna som gäller för märkning av livsmedel inom unionen. Reglerna ska tillämpas på alla livsmedel som är avsedda för konsumenten. För färdigförpackade livsmedel är det till exempel obligatoriskt att ange uppgifter om bland annat ingrediensförteckning, näringsdeklaration och kontaktuppgift för tillverkare, förpackare eller säljare. Lagstiftningen gäller oavsett om det är handelns egna märkesvaror (EMV-produkter), där det är dagligvarukedjorna som marknadsför och ansvarar för varans kvalitet och innehåll, eller andra produkter. De allmänna reglerna i informationsförordningen kompletteras av bestämmelser om information om ursprungsland i andra regelverk. är det obligatoriskt att ange ursprungsland för nötkött, kött av gris, fjäderfä, får och getter, fisk (fångstområde), färsk frukt och färska grönsaker (inklusive svamp), vin, olivolja och ägg. Vill ett medlemsland införa nationella bestämmelser om obligatorisk ursprungsmärkning på ytterligare produkter måste det anmälas till i enlighet med informationsförordningen. Det är dock alltid möjligt att komplettera de obligatoriska bestämmelserna genom att frivilligt ange ytterligare information under förutsättning att den är korrekt och inte vilseledande. I har vi t.ex. den frivilliga ursprungsmärkningen från . kan konsumenter hitta symbolen från på bland annat mejeri- och charkprodukter samt färdigförpackat bröd och det gäller både för EMV-produkter och andra produkter. Regeringen anser att det är viktigt att konsumenterna kan göra medvetna och hållbara val oavsett om det är EMV-produkter eller andra produkter. Förslaget till förordning om konsumentprodukters säkerhet Kommissionen presenterade ett förslag till förordning om konsumentprodukters säkerhet (COM(2013) 78) som tillsammans med ett för-slag till en förordning om marknadskontroll av produkter ingår i det s.k. pro-duktsäkerhetspaketet. Förslagen syftar till säkrare konsumentvaror på den inre marknaden genom införande av ett mer enhetligt och tydligt regelverk och ett förbättrat system för marknadskontroll. Enligt förslaget till förordning om konsumentprodukters säkerhet ska tillverkare eller importörer se till att produkterna är märkta med ursprungsland (artikel 7). Skyldigheten att ange ursprungsland ska gälla alla konsumentprodukter som omfattas av förordningen. Förordningen ska dock inte tillämpas i fråga om bl.a. livsmedel och tjänster. Det råder oenighet i rådet när det gäller förslaget om obligatorisk ursprungsmärkning. Några förhandlingar om förordningsförslaget pågår inte. Regeringen har gett i uppdrag att i samarbete med främja tillhandahållandet av tillförlitlig information om produktionsvillkor i andra länder genom att stimulera kunskaps- och erfarenhetsutbyten mellan berörda samhällsaktörer, identifiera intresset för samarbete hos dessa och ta initiativ till aktiviteter. Myndigheten ska vid genomförandet av uppdraget ta till vara de kunskaper och den erfarenhet som finns hos relevanta myndigheter, framför allt inom områdena internationellt utvecklingssamarbete och handelspolitik. En redovisning av genomförda aktiviteter och uppnådda resultat ska lämnas till regeringen (se regleringsbreven för budgetåren 2018 och 2019). Vidare har fått i uppdrag att främja upphandlande myndigheters tillgång till tillförlitlig information om produktionsvillkoren i andra länder. Myndigheten ska bl.a. genom att stimulera kunskaps- och erfarenhetsutbyten mellan berörda samhällsaktörer identifiera intresset för samarbete hos dessa och ta initiativ till aktiviteter. Uppdraget ska redovisas (se regleringsbreven för budgetåren 2018 och 2019). Inom utgiftsområde 18 har beslutat om tillfälliga höjningar av anslaget till för detta ändamål (prop. 2017/18:1 utg.omr. 18, bet. 2017/18:CU1, rskr. 2017/18:68 och prop. 2018/19:1 utg. omr. 18, bet. 2018/19:CU1, rskr. 2018/19:81). Anslaget 2:4 Åtgärder på konsumentområdet inom utgiftsområde 18 får bl.a. användas för stöd till det civila samhällets organisationer som på olika sätt främjar konsumenternas intressen. Medlen fördelas av . För att möjliggöra att det civila samhällets organisationer tar fram lättillgängliga informationsverktyg för konsumenter om frågor som rör produktionsvillkor i andra länder har beslutat om tillfälliga anslagshöjningar (prop. 2017/18:1 utg.omr. 18, bet. 2017/18:CU1, rskr. 2017/18:68 och prop. 2018/19:1 utg. omr. 18, bet. 2018/19:CU1, rskr. 2018/19:81). Både det nordiska miljömärket Svanen, EU-miljömärket och flera andra miljömärkningar uppställer socialt ansvarstagande som ett kriterium för märkningen. När det gäller kravet på socialt ansvarstagande utgår man i regel från Internationella arbetsorganisationens () konventioner (se riksdags-rapporten (2015/16:RFR9) Miljömärkning av produkter – En översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna). Märkning av kosmetiska produkter som har testats på djur råder ett totalt förbud mot djurförsök vid framtagandet av kosmetiska produkter som ska släppas ut på EU/EES-marknaden (se uppgift på webbplats samt och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter). Enligt artikel 20.3 i förordningen får det på produktens förpackning, i dokument, i meddelande, på etikett, ring eller hylsa som medföljer eller avser den kosmetiska produkten anges att inga djurförsök har utförts, endast under förutsättning att tillverkaren och leverantören inte har testat eller låtit testa den kosmetiska slutprodukten, dess prototyp eller några av de beståndsdelar som den innehåller på djur eller använt beståndsdelar som andra har testat på djur i syfte att utveckla nya kosmetiska produkter. Det är enligt förordningen inte obligatoriskt att lämna sådan information. Socialminister anförde som svar på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:1441) om ett globalt förbud mot djurtestad kosmetika att antagit en resolution om att kosmetikatester på djur i andra länder inte är försvarbart. I resolutionen krävs ett globalt stopp för kosmetikatester på djur samt ett förbud mot handel med kosmetiska ingredienser och produkter som testats på djur. Resolutionen uppmanar vidare EU att verka för ett världsomfattande förbud mot kosmetikatester på djur inom . har skickat resolutionen till rådet och kommissionen och blir det upp till dessa institutioner att reagera på resolutionen. Ministern anförde vidare att frågan om ett globalt förbud mot djurförsök på området är något som med fördel kan drivas gemensamt på EU-nivå. Regeringen avser att lyfta frågan när den tas vidare på EU-nivå. Enligt uppgift från har kommissionen gett sitt stöd till resolution. Regeringen har också framfört att är positivt till kommissionens ansträngningar för ett globalt förbud mot djurförsök. Vad först gäller motionsyrkandet om krav på klimatmärkning vid reklam för flygresor och vid köp av flygresor anges i januariavtalet att en obligatorisk klimatdeklaration vid köp av flygresor ska införas. Enligt den angivna tidsplanen i avtalet ska ett uppdrag ges till . Klimadeklarationen ska gälla från . Det finns därför inte behov av något tillkännagivande i denna fråga. Motion 2018/19:2255 (L) yrkande 6 bör avslås. När det gäller motionsyrkandet om ursprungsmärkning av varor finns som redovisats ovan bl.a. krav på obligatorisk ursprungsmärkning för vissa livsmedel. Krav om viss ursprungsmärkning finns även i fråga om el. anges att det ska införas ursprungsmärkning av kött och fisk på restauranger och i storkök. har haft i uppdrag att analysera vilka åtgärder som krävs för att ska kunna göra en anmälan till om nationella bestämmelser om en sådan ursprungsmärkning. Enligt januariavtalet ska en proposition lämnas . Vidare anges i januariavtalet att en utredning om möjligheten att alla produkter ska ha ett produktpass med information om vad produkten innehåller, var den kommer från och hur den kan återvinnas eller tas om hand ska tillsättas . Utskottet finner inte anledning att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. Motion 2018/19:981 (SD) yrkande 2 bör avslås. När det gäller motionsyrkandet om information om bl.a. arbetsförhållanden för att underlätta bra val vid köp av varor och tjänster har regeringen gett i uppdrag att i samarbete med främja tillhandahållandet av tillförlitlig information om produktionsvillkor i andra länder. har beslutat att avsätta medel för detta ändamål. Vidare har tillfört medel för bidrag till de organisationer inom det civila samhället som tar fram lättillgängliga informationsverktyg för konsumenter om frågor som rör produktionsvillkor i andra länder. Både det nordiska miljömärket Svanen, EU-miljömärket och flera andra miljömärkningar uppställer socialt ansvarstagande som ett kriterium för märkningen. Utskottet kan således konstatera att det pågår ett arbete som måste anses ligga i linje med motionsönskemålet. Motion 2018/19:2861 (C) yrkande 18 bör därför avslås. När det slutligen gäller motionsyrkandet om att utreda möjligheten att införa en obligatorisk märkning av djurtestade kosmetiska produkter råder ett totalt förbud mot djurförsök vid framtagandet av kosmetiska produkter som ska släppas ut på EU/EES-marknaden. I och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter regleras när det är tillåtet att bl.a. på produktens förpackning och i meddelanden ange att produkten inte är testad på djur. Vidare har antagit en resolution om ett globalt stopp för kosmetikatester på djur samt ett förbud mot handel med kosmetiska ingredienser och produkter som testats på djur. Resolutionen uppmanar vidare EU att verka för ett världsomfattande förbud mot kosmetikatester på djur inom . Dåvarande socialministern anförde i sitt frågesvar att frågan om ett globalt förbud mot djurförsök på området är något som med fördel kan drivas gemensamt på EU-nivå. Enligt uppgift från har kommissionen gett sitt stöd till resolution. Enligt utskottets mening finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen. Motion 2018/19:2691 (SD) bör därför avslås. Telefonförsäljning, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 6 i denna del och 2018/19:1741 av (M). All bra försäljning bygger på att parterna är nöjda med uppgörelsen. Så är dock inte alltid fallet när det gäller framför allt telefonförsäljning. För att motverka problemen med telefonförsäljning gäller ett skriftlighetskrav när en näringsidkare kontaktar en konsument per telefon i syfte att ingå ett distansavtal. I propositionen med förslag om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter ansåg regeringen däremot inte att reglerna om ett skriftlighetskrav även skulle vara tillämpliga vid telefonförsäljning till småföretagare. Företagare förväntas ha större resurser för att skydda sig mot oönskad telefonförsäljning. Det finns dock många småföretagare som befinner sig i samma utsatta situation som konsumenter och är i behov av samma skydd vid telefonförsäljning som denna grupp. Vi anser därför att även småföretagare som kontaktas av telefonförsäljare ska omfattas av samma regler om skriftlighetskrav och ångerrätt som gäller vid telefonförsäljning till konsumenter. Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag med detta innehåll. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Telefonförsäljning, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2838 av m.fl. (C) yrkande 6 i denna del och 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11 samt 2018/19:1741 av (M). gäller ett skriftlighetskrav när en näringsidkare kontaktar en konsument per telefon i syfte att ingå ett distansavtal. I propositionen med förslag om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter gjorde regeringen dock bedömningen att de konsumentskyddsregler som föreslogs inte skulle omfatta småföretagare. Oseriösa aktörer inom telefonförsäljningsbranschen fortsätter att orsaka problem, och många småföretagare eller personer som äger en mindre skogsfastighet är drabbade. Dessa har, med hänvisning till att de ingått avtal i egenskap av näringsidkare och därför inte omfattas av distansavtalslagens bestämmelser, blivit bundna av långa och kostsamma avtal som är svåra att ta sig ur. Att ta sig ur långa och dyra avtal tar tid, kraft och pengar från personer som bör kunna lägga fokus på att driva sitt företag. Jag anser att frågan om att ge mindre näringsidkare samma skydd som konsumenter vid telefonförsäljning bör övervägas på nytt. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bluffakturor, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:159 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2. Bedrägerier med bluffakturor har blivit ett samhällsproblem som drabbar såväl privatpersoner, företag och kommuner som myndigheter. Särskilt mikro- och småföretag saknar ofta de ekonomiska resurser som krävs för att bemöta bluffakturor. Vidare kan bluffakturor skickas ut vid t.ex. löneutbetalningar, bokslut och semestertider då belastningarna på företagen är större än normalt eller den ordinarie personalen kan vara ersatt av vikarier. Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägerier har haft i uppdrag att kartlägga omfattningen av och karaktären på problemen med faktura-bedrägerier och överväga behovet av ändringar i framför allt civilrättslig, näringsrättslig och civilprocessrättslig lagstiftning. Utredningen överlämnade betänkandet Fakturabedrägerier (SOU 2015:77). I betänkandet föreslår utredningen bl.a. ytterligare informationsinsatser om fakturabedrägerier från samhällets sida riktade till både konsumenter och näringsidkare. Däremot föreslår inte utredningen att någon myndighetsadministrerad varningslista ska införas. Utredningsbetänkandet bereds inom . upprättar aktörer i näringslivet s.k. varningslistor över företag som på olika sätt bedöms vara oseriösa och bedriva verksamhet med bluffakturor eller liknande. Ett exempel är den varningslista som har lagt ut på sin webbplats. Vi tycker att det är positivt med dessa initiativ men vi anser att det är alltför rättsosäkert att överlåta ansvaret till privata aktörer eftersom det kan vara oklart hur listan tillkommer och vilka syften och drivkrafter som egentligen finns bakom. Vi ser positivt på att har återlanserat en varningslista som ska ge konsumenter information och vägledning om aktuella och angelägna konsumentproblem. Enligt vår mening bör dock en varningslista rikta sig till både näringsidkare och konsumenter. Listan ska publicera information om oseriösa företag som bedriver verksamhet med bluffakturor eller liknande. Det bör få negativa konsekvenser för ett företag att föras upp på en sådana lista. Ett företag som förts upp på varningslistan bör t.ex. inte kunna vända sig till för att driva in en fordran. På varningslistan ska det klart framgå vilka skäl som ligger bakom att företag tas upp på listan och vilka övriga regler som gäller. En lämplig myndighet bör få i uppdrag att skapa och samordna en sådan varningslista. Vi anser även att företag bör få ökat stöd och kunskap i att bestrida felaktiga fakturor och begära rättelse från . Våra synpunkter bör övervägas vid den fortsatta beredningen av Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägeriers betänkande. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklam riktad till barn , punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 8 samt 2018/19:1292 av m.fl. (SD) yrkande 10. Även om barn, i alla fall de i de lägre åldrarna, inte köper särskilt mycket produkter själva, har de ofta egna pengar och är också delaktiga i familjens inköp. De är därför i allra högsta grad konsumenter. Eftersom barn har svårare än vuxna att sålla och vara kritiska mot de budskap de möter är de extra mottagliga för reklambudskap. Det är därför viktigt att det ställs särskilt höga krav på den marknadsföring som riktas till barn och att lagstiftningen skyddar barn mot oönskad marknadsföring. Barn tillbringar alltmer tid i den digitala världen. Vi anser att den svenska lagstiftningen när det gäller regler om marknadsföring till barn behöver uppdateras så att lagstiftningen följer den digitala utvecklingen. Våra synpunkter bör övervägas vid den fortsatta beredningen av Utredningen om ett reklamlandskap i förändrings betänkande. Vi anser även att inom EU ska verka för att regler om marknadsföring till barn motsvarande de svenska reglerna ska vara mininivå inom hela EU. Vi ser vidare ett särskilt problem när det gäller reklam för ohälsosam mat som riktas till barn. Föräldrars strävan att ge sina barn sunda matvanor motverkas av reklam som förhärligar ohälsosam mat och dryck till barn, vilket bidrar till en ohälsosam livsstil. Det är enklare att rikta marknadsföringen av sådana produkter till barn som är mer påverkbara i fråga om reklambudskap. Som förälder har man en fostrande roll och rätten att bestämma över vad familjen ska ha för inköpsvanor. En förälder ska inte behöva utsättas för köptryck med risk för konflikt med barnen. Förälderns bestämmanderätt ska därför inte få ifrågasättas genom reklam om ohälsosam mat som riktar sig till barn. Det är positivt att Statskontoret utreder hur den offentliga styrningen för att främja hälsosamma matvanor kan stärkas. Uppdraget gäller de offentliga styrmedel som och har identifierat som särskilt angelägna att utreda, bl.a. begränsningar i marknadsföringen av ohälsosam mat till barn. Enligt vår mening bör nuvarande regler skärpas. Regeringen bör inom EU även verka för att förbjuda reklam för ohälsosam mat som riktas till barn. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklamationsrätt och presumtionsfrist, punkt 5 (C) av (C).