bet · H601AU6 · 2019-03-22 00:00:00 — Utskottet noterar att flera motionärer i detta avsnitt tar fasta på detta och vill se en förändring av hur matchningen organiseras. Genomgående för flera av motionsyrkandena är inriktningen att öppna för att andra aktörer ska kunna hantera de arbetsförmedlande uppgifter som utförs av Arbetsförmedlingen. Utskottet noterar att frågan om hur Arbetsförmedlingens uppdrag bör utformas på framtidens svenska arbetsmarknad och hur matchningen överlag bör skötas har varit föremål för en grundlig genomgång av den avslutade . I sitt slutbetänkande (SOU 2019:3) föreslår utredningen bl.a. att Arbetsförmedlingen ska få i uppdrag att erbjuda ett enhetligt och utförarneutralt utbud av arbetsmarknadstjänster, och att dessa ska tillhandahållas på det samhällsekonomiskt mest effektiva sättet. I det föreslagna systemet ska interna och externa utförare behandlas likvärdigt. Utredningen informerade om sitt resultat vid utskottets sammanträde . Som utskottet har framhållit anser det att utredningens förslag kan vara ett viktigt kunskapsunderlag i den fortsatta diskussionen om reformeringen av Arbetsförmedlingens uppdrag (se bet. 2018/19:AU5). Utskottet noterar vidare att Arbetsförmedlingens framtida roll på den svenska arbetsmarknaden behandlas i den sakpolitiska överenskommelse som Socialdemokraterna, träffade om politikens inriktning på flera områden. Av januariavtalet framgår bl.a. att partierna som står bakom överenskommelsen är överens om att Arbetsförmedlingen ska reformeras i grunden. Tanken är att ett nytt system baserat på lagen (2008:962) om valfrihetssystem ska utvecklas där fristående aktörer ska matcha och rusta arbetssökande för de lediga jobben. Arbetsförmedlingen kommer att finnas kvar som statlig myndighet, men vara fokuserad på myndighetsansvar i form av kontroll av arbetssökande och fristående aktörer. Arbetsförmedlingen ska också ägna sig åt arbetsmarknadspolitisk bedömning, digital infrastruktur samt statistik och analys. Förändringen av Arbetsförmedlingen ska enligt januariavtalet vara fullt genomförd . I sammanhanget finns skäl att framhålla att av Arbetsförmedlingens arbete utförs av privata aktörer. Med den reformering av Arbetsförmedlingen som slås fast i januariavtalet kommer denna andel att öka. Utskottet vill poängtera att det är viktigt att reformeringen sker på ett ansvarsfullt sätt. dåliga erfarenheter av försök med privata aktörer såsom jobbcoacher och etableringslotsar får inte upprepas. Enskilda människor får inte komma i kläm. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att frågan om hur matchningen ska se ut på den svenska arbetsmarknaden framöver och organiseringen av Arbetsförmedlingen är föremål för beredningsprocesser på olika håll. I avvaktan på det arbete som redan pågår avstyrks samtliga motionsyrkanden. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. ett förenklat regelverk för subventionerade anställningar, slopade krav på kollektivavtal i vissa fall och arbetsintegrerande sociala företag. Utskottet hänvisar bl.a. till redan genomförda förändringar och pågående förändringsarbete. Jämför reservation 9 (M), 10 (C, L) och 11 (KD) samt särskilt yttrande 6 (SD), 7 (C), 8 (V) och 9 (L). föreslår i kommittémotion 2018/19:2807 av m.fl. att regelverket för subventionerade anställningar förenklas (yrkande 8). Partiet menar att dagens subventioner fungerar för dåligt och är för krångliga och administrativt tungrodda. föreslår ett nytt anställningsstöd som bygger på nystartsjobben som Alliansen införde, vilket är det stöd som enligt partiet fungerar bäst . I kommittémotion 2018/19:2842 av m.fl. anser att dagens olika anställningsstöd bör ses över för att fokusera på de effektivare nystartsjobben (yrkande 5). För att effektivisera systemet bör antalet stödformer minska och reglerna för de individuella stödformerna förenklas. Partiet föreslår även att möjligheterna att avskaffa extratjänsterna och ersätta dem med effektivare åtgärder utreds (yrkande 6). tar i kommittémotion 2018/19:2992 av m.fl. upp frågan om det ska krävas kollektivavtal för nystartsjobben (yrkande 14) och att förutsättningarna för att införa ankarjobb som sysselsättning för långtidsarbetslösa bör utredas (yrkande 19). En ankaråtgärd är en åtgärd som enligt partiet främjar ett bibehållet arbetsmarknadsdeltagande. I kommittémotion 2018/19:2690 av m.fl. vill partiet att regeringen utreder frågan om att införa en författningsreglerad definition av arbetsintegrerande sociala företag (yrkande 3). Liberalerna anför i partimotion 2018/19:2595 av m.fl. att kravet på kollektivavtal för yrkesintroduktionsanställningar bör tas bort (yrkande 5). Partiet anser att kravet på kollektivavtal måste ses över för att öppna för fler företag att anställa, inte minst småföretag. Även i fråga om nystartsjobb anser partiet att kravet på kollektivavtal eller motsvarande bör tas bort (yrkande 6). Liberalerna framhåller även vikten av att rutinerna för lönestöden ses över så att företag inte överbelastas med byråkrati (yrkande 7). I samma motion menar partiet att det finns skäl att utreda i vilken omfattning dagens anställningsstöd tränger ut riktiga jobb (yrkande 9). I motion 2018/19:2027 menar m.fl. (S) att det arbetsintegrerande sociala företagandet bör vara en viktig resurs för arbetsmarknadspolitiska insatser (yrkande 1). Motionärerna anser också att regeringen bör verka för att de arbetsintegrerande sociala företagen får bättre förutsättningar än att vara långsiktigt hållbara arbetsgivare (yrkande 2). m.fl. (S) anser i motion 2018/19:2141 att det behöver tas fram en nationell strategi för att öka intresset för gymnasiala vård- och omsorgsutbildningar (yrkande 6). (S) vill i motion 2018/19:2660 att regeringen ser över hur omställningsstöd kan möjliggöras för individer som är i behov av det för att kunna återgå i arbete efter sjukskrivning (yrkande 3). och (båda M) anför i motion 2018/19:1437 att Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsutbildningar bör slopas (yrkande 4). Motionärerna menar att om motsvarande summa i stället skulle ges till kommunerna skulle utbudet bli större och kvaliteten bättre. I motion 2018/19:2296 påpekar m.fl. (MP) att det finns ett behov av att definiera arbetsintegrerande sociala företag i lag. (MP) lyfter i motion 2018/19:2740 fram situationen med ungdomsarbetslösheten i särskilt utsatta områden. Motionären anser att det bör utredas hur ungdomsarbetslösheten i socioekonomiskt utsatta grupper kan minskas (yrkande 1). I motionen föreslås även en jobbsatsning särskilt riktad till ungdomar i utsatta områden (yrkande 2). På ett övergripande plan har utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden varit stark . Allt fler personer har fått sysselsättning i någon form. Utskottet vill dock framhålla att det fortfarande finns tydliga obalanser på arbetsmarknaden, t.ex. mellan inrikes och utrikes födda. Inrikes födda deltar på arbetsmarknaden i klart större utsträckning än utrikes födda. som flera grupper har det systematiskt svårt att få in en fot på arbetsmarknaden råder det brist på arbetskraft inom allt fler branscher. En viktig uppgift för politiken är därför att verka för att komma till rätta med de obalanser som finns på arbetsmarknaden. För långsiktiga och bestående resultat krävs det en bred palett av åtgärder inom flera politikområden, inte minst inom arbetsmarknadspolitiken. Utskottet konstaterar att flera av motionärerna i detta avsnitt har förslag om hur olika arbetsmarknadspolitiska program och insatser bör utformas. Utskottet välkomnar det stora intresse som finns för frågan. En väl avvägd utformning av de arbetsmarknadspolitiska programmen och insatserna är avgörande för en effektiv arbetsmarknadspolitik. Som en del av de arbetsmarknadspolitiska programmen och insatserna är subventionerade anställningar ett av arbetsmarknadspolitikens viktigaste verktyg. Forskning visar t.ex. att subventionerade anställningar är effektiva för att få personer med svagare förankring på arbetsmarknaden i arbete. Utskottet delar uppfattningen att subventionerade anställningar kan ha goda effekter för att förbättra möjligheterna för arbetslösa att få arbete när de används på rätt sätt. Därför är det viktigt att de olika anställningsstöden är ändamålsenligt utformade. Utskottet anser att systemet på ett övergripande plan har varit både svåröverskådligt och inte tillräckligt kraftfullt. Det är därför välkommet att regeringen har vidtagit åtgärder för att skapa ett enklare och mer effektivt system för de subventionerade anställningarna. De förenklingar och förstärkningar som har skett på området har inneburit att arbetsmarknadspolitiken tagit steg i rätt riktning. Utskottet anser dock att det fortfarande finns utvecklingspotential för att få till stånd ett mer effektivt system. Utskottet noterar att frågan om utformningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen och insatserna förekommer i den sakpolitiska överenskommelse som Socialdemokraterna, träffade om politikens inriktning på flera områden. Av januariavtalet framgår bl.a. att etableringsjobb ska införas, krav på kollektivavtal för nystartsjobb tas bort, ineffektiva arbetsmarknadsutbildningar avvecklas samt att extratjänster och introduktionsjobb ska ha en viss inriktning. Utskottet konstaterar att frågan om att ta bort kravet på kollektivavtal för yrkesintroduktionsanställningar, som framförs i ett yrkande från Liberalerna, berörs i den s.k. migrationsöverenskommelsen som , , , , träffade . Frågan har därefter utretts inom , och ett förslag har varit ute på remiss. bereds remissvaren inom . När det särskilt gäller yrkandena om arbetsintegrerande sociala företag och ungdomsarbetslöshet i socialt utsatta områden delar utskottet motionärernas uppfattning att det är viktiga frågor för arbetsmarknadspolitiken att beakta. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att arbeta målinriktat med att förstärka insatserna för dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Alla som kan jobba ska ges möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att de frågeställningar som lyfts i motionerna i detta avsnitt i stor utsträckning redan har varit föremål för förändringar eller ingår i pågående förändringsarbete. I viss utsträckning kan flera av motionsyrkandena därmed anses vara tillgodosedda. Som konstaterats ovan förekommer frågor om arbetsmarknadspolitiska program och insatser även i januariavtalet, vars vidare genomförande bör avvaktas. Utskottet anser därför att det inte finns skäl att rikta krav på ytterligare förändringar på området till regeringen, och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Kontroll av subventionerade anställningar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om olika kontrollåtgärder för att motverka missbruk av subventionerade anställningar. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående beredningsprocesser. Jämför reservation 12 (V). har i partimotion 2018/19:383 av m.fl. ett antal förslag som riktar in sig på kontrollåtgärder för att motverka missbruk av subventionerade anställningar. Partiet vill att det införs en gräns för hur många eller för hur stor andel anställda med subventionerad lön en och samma arbetsgivare får ta emot (yrkande 7). Partiet vill även att det förtydligas för Arbetsförmedlingen dels att myndigheten ska genomföra samråd med fackliga organisationer inför varje arbetsplatsförlagd anvisning inklusive nystartsjobb (yrkande 8), dels att den fackliga organisationens yttrande alltid noga bör övervägas vid myndighetens beslut om arbetsplatsförlagd anvisning (yrkande 9). Partiet vill även att Arbetsförmedlingen får i uppdrag att tydliggöra sina rutiner vad gäller för- och efterhandskontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner (yrkande 10). Vidare anser att Arbetsförmedlingen bör ges utökade möjligheter att kontrollera arbetsgivare som anställer personal med subventioner (yrkande 11). I motionen föreslås även att sanktioner ska kunna sättas in mot arbetsgivare som inte uppfyller överenskomna kriterier eller missbrukar anställningsstöden för att minska sina personalkostnader och få konkurrensfördelar (yrkande 12). Arbetsgivare som anställer personer med subventioner ska också vara skyldiga att utfärda ett arbetsintyg till den anställde när anställningen upphör (yrkande 13). m.fl. (S) menar i motion 2018/19:1162 bl.a. att Arbetsförmedlingen inte tillräckligt lyssnar på samråden med facken och att tillgängliga sanktioner mot företag som missbrukar subventionerade anställningar inte är tillräckliga. Motionärerna vill därför se åtgärder för att stävja missbruket av subventionerade anställningar. Utskottet behandlade vid upprepade tillfällen under föregående mandatperiod liknande yrkanden om överutnyttjande av subventionerade anställningar och behovet av olika typer av kontrollåtgärder, senast i betänkande 2017/18:AU4. Vad utskottet framfört vid den tidigare behandlingen av liknande yrkanden gäller i allt väsentligt fortfarande. Nytt för det innevarande är ett par yrkanden om sanktioner och arbetsintyg. Utskottet anser att subventionerade anställningar är ett av arbetsmarknadspolitikens viktigaste verktyg. Subventionerade anställningar visar på ett generellt plan goda effekter när det gäller att förbättra arbetslösa personers möjligheter att få arbete. Utskottet delar därför uppfattning att subventionerade anställningar kan vara en bra och nödvändig åtgärd för att hjälpa nyanlända, långtidsarbetslösa eller personer med funktionsnedsättning att få en fastare anknytning till arbetsmarknaden. Utskottet håller också med om att det är viktigt att ha ett regelverk på området som motverkar överutnyttjande och andra felaktigheter. Utskottet konstaterar dock att ett antal insatser har genomförts som på olika sätt kan bidra till att motverka missbruk av subventionerade anställningar och stärka kontrollen på området. Bland dessa åtgärder kan t.ex. nämnas regeringens arbete med att förenkla och förstärka regelverket för de subventionerade anställningarna. Genom att förenkla och harmonisera delar av administrationen kan risken för missbruk och felaktiga utbetalningar minskas. En annan insats av betydelse är tillsättandet av , som lämnade sitt slutbetänkande om hur det statliga åtagandet för arbetsmarknadspolitiken behöver reformeras (SOU 2019:3). Utskottet noterar att även uppmärksammar och välkomnar de framsteg som har skett på området. I den sakpolitiska överenskommelse som Socialdemokraterna, träffade om politikens inriktning på flera områden ingår bl.a. frågor om hur arbetsmarknadspolitiken ska utformas framöver. Utskottet noterar att en central del i detta är avsikten att Arbetsförmedlingen ska reformeras i grunden. Det ska enligt januariavtalet ske bl.a. genom att Arbetsförmedlingen finns kvar som myndighet men har ett tydligare fokus på kontrollfunktioner. Utskottet kommer att noga följa det vidare arbetet med att förverkliga innehållet i januariavtalet. Sammanfattningsvis är utskottets uppfattning att subventionerade anställningar inte ska utnyttjas på ett sätt som kan betraktas som missbruk, t.ex. genom att användandet leder till osund konkurrens och utnyttjande av individer med svag ställning på arbetsmarknaden. Det är viktigt att eventuella förändringar av arbetsmarknadspolitiken i allmänhet och regelverket för subventionerade anställningar i synnerhet inriktas på att förhindra missbruk. Utskottet värdesätter naturligtvis också arbetstagarorganisationernas delaktighet i fråga om att motverka ett otillbörligt utnyttjande av subventionerade anställningar. Utskottet kan således konstatera att frågor som rör olika aspekter av kontrollåtgärder kopplade till subventionerade anställningar är föremål för beredningsprocesser på olika håll. I avvaktan på det arbete som redan pågår avstyrks samtliga motionsyrkanden. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. , flexjobb och ansvaret för unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. Utskottet hänvisar bl.a. till genomförda förändringar och positiv utveckling på området. Jämför reservation 13 (M), 14 (SD), 15 (C), 16 (KD) och 17 (L). anför i kommittémotion 2018/19:2807 av m.fl. att det bör utredas om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget (yrkande 10). Utflödet skulle enligt partiet öka och detta skulle ge fler möjlighet att få del av unika kompetens. anser i kommittémotion 2018/19:856 av m.fl. att möjligheten att införa någon form av flexjobb för den som har väsentligt eller permanent nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom bör ses över (yrkande 10). I samma motion noterar partiet att Arbetsförmedlingen använder sig av för att få bort nyanlända ur arbetslöshetsstatistiken. vill att återgår till sitt kärnuppdrag att hitta arbetstillfällen åt personer med dokumenterad funktionsnedsättning (yrkande 11). I partimotion 2018/19:2053 av m.fl. framhåller Liberalerna att arbetet är en viktig del av livet och vuxenidentiteten och att ett arbete bidrar till förankring, livskvalitet och tillhörighet. Partiet anser att det finns skäl att samla ansvaret för att slussa ut unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden, inklusive ansvaret för aktivitetsersättningen, hos en myndighet (yrkande 19). Vidare menar att de arbetsmarknadspolitiska stöden för personer med funktionsnedsättning bör bli färre men mer flexibla (yrkande 20). och (båda S) framhåller i motion 2018/19:1153 vikten av att statliga myndigheter tar en mer aktiv roll när det gäller att erbjuda sysselsättning och fler möjligheter till karriärutveckling för personer med funktionsnedsättning. (S) vill i motion 2018/19:1164 se en kunskapshöjning bland offentliga arbetsgivare när det gäller synnedsättning och övriga funktionsnedsättningar. (M) anför i motion 2018/19:693 att det är viktigt att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden för människor med funktionsnedsättningar och att bl.a. se över situationen med lönebidragsanställningar för företag som inte har kollektivavtal. (M) föreslår i motion 2018/19:784 stärkta insatser för att fler personer med funktionsnedsättning ska kunna komma i arbete. Per Lodenius (C) vill i motion 2018/19:1466 se åtgärder för att förbättra möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att driva eget företag. I motion 2018/19:182 anser (KD) att regelverket bör moderniseras så att personer med funktionsnedsättning ska få plats på arbetsmarknaden. (MP) framhåller i motion 2018/19:2327 att flera åtgärder behövs för att stärka möjligheterna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning (yrkande 2). Utskottet vill inledningsvis understryka att personer med funktionsnedsättning behövs på arbetsmarknaden. Det är viktigt för delaktighet i hela samhällslivet och för att motverka bristen på arbetskraft. Utskottet kan dock konstatera att alltför många personer med funktionsnedsättning står utan sysselsättning. Enligt () undersökning om situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2017 uppgav i åldern 16–att de hade en funktionsnedsättning (SCB, Information om utbildning och arbetsmarknad 2018:2). Det motsvarar ca 900 000 personer, varav ungefär hälften var kvinnor. Av dessa personer bedömde att funktionsnedsättningen även medförde nedsatt arbetsförmåga, vilket motsvarar drygt 600 000 personer, varav kvinnor. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga deltar generellt sett i lägre grad i arbetskraften, har högre arbetslöshet och lägre sysselsättningsgrad än befolkningen i genomsnitt. Enligt SCB:s statistik var sysselsättningsgraden bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga . För den övriga befolkningen var motsvarande siffra . uppgav sex av tio personer med nedsatt arbetsförmåga som inte var sysselsatta att de både ville och kunde arbeta om de erbjöds rätt stödinsatser. Utskottet konstaterar att den stora gruppen personer med funktionsnedsättning således generellt har en mer utsatt ställning på arbetsmarknaden än personer utan funktionsnedsättning. Det är centralt att arbetsmarknadspolitiken har ett starkt fokus på att möjliggöra delaktighet i arbetslivet på lika villkor. Det kan röra sig om både anpassning av arbetsplatsen och ekonomiskt stöd till en arbetsgivare som anställer en person med funktionsnedsättning. För personer med funktionsnedsättning kan t.ex. subventionerade anställningar, eller lönestöd, som riktas till denna grupp spela stor roll för att möjliggöra inträde på arbetsmarknaden. Utskottet noterar att regeringen under den senaste mandatperioden genomförde en rad satsningar för att stärka möjligheterna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Som exempel tillfördes medel till för att utöka omfattningen av de skyddade anställningarna. Vidare trädde förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i kraft . Den nya förordningen har inneburit att regelverket för insatserna förtydligats och fått ett tydligare fokus på alla individers möjlighet att utveckla sin arbetsförmåga. Vidare har successiva höjningar genomförts av lönetaket för subventionerade anställningar med lönebidrag. Utskottet noterar att den nytillträdda regeringen har fortsatt på det spåret och beslutat om att höja taket från till fr.o.m. . Som ett resultat av detta kan arbetsgivare få en högre kompensation om de anställer personer med nedsatt arbetsförmåga. Utskottet välkomnar den här typen av tydligt riktade insatser för att få fler personer att inkluderas på arbetsmarknaden och få möjlighet till arbete utifrån sina förutsättningar. En annan åtgärd som den tidigare regeringen initierade var att tillsätta en utredning för att se över om det finns behov av flexiblare insatser, t.ex. flexjobb, för att förbättra möjligheterna för dem som har en nedsatt arbetsförmåga till följd av funktionsnedsättning eller sjukdom att komma i arbete eller behålla ett arbete. Utredningens bedömning i betänkandet Flexibel rehabilitering (SOU 2018:21) är att inga förändringar i regelverket behövs eftersom regelverket redan tillåter flexibla insatser. Utskottets uppfattning avviker inte från vad som framkommer i utredningen i denna del. Utskottet noterar att det framgår av Arbetsförmedlingens årsredovisning 2018 att övergången till både arbete och studier har ökat för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Även antalet personer ur denna grupp som har varit inskrivna hos Arbetsförmedlingen har minskat . Utskottet ser med tillfredsställelse på denna utveckling. Arbetsmarknadspolitiken riktad mot personer med funktionsnedsättning bör även ha som mål att förbättra övergången till arbete och studier. Med den utveckling som skett under den senaste mandatperioden som utgångspunkt är utskottet tryggt i sin uppfattning att regeringen även under innevarande mandatperiod kommer att föra en politik som går i rätt riktning på området. Utskottet vill särskilt lyfta fram gruppen unga med funktionsnedsättning. Det är en grupp som generellt sett har särskilda svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden och som har varit av särskilt intresse för utskottet . beslutade utskottet att göra en uppföljning och utvärdering av vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning. Syftet var att ge utskottet ökad kunskap och ett fördjupat beslutsunderlag inför beredning av dessa frågor. Utvärderingen visar bl.a. att Arbetsförmedlingen inte uppnått delmålet att andelen ungdomar med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga som går vidare till arbete eller studier skulle öka –2016. Utvärderingen visar också att subventionerade anställningar och arbetspraktik haft positiva effekter för unga som tillhör målgruppen (2017/18:RFR2 Vägar till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och utvärdering). Utskottet anser att det vid utformningen av insatser för unga med funktionsnedsättning framöver är viktigt att fånga upp de särskilda utmaningar som denna grupp möter.