bet · H601KU27 · 2019-06-12 00:00:00 — ̶ En kommitté har sammankallats som –2021 ska planera, samordna och genomföra en samling av insatser och aktiviteter för en stark demokrati (Ku 2018:02, dir. 2018:53). Insatserna ska bidra till ökad delaktighet, förankring och motståndskraft i demokratin. ̶ Regeringen har dessutom initierat en nationell satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet. En särskild utredare har fått uppdraget att i samarbete med relevanta aktörer arbeta med utåtriktade insatser som ökar människors motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat, t.ex. genom medie- och informationskunnighet (Ku 2018:04, dir. 2018:88). Utöver den nämnda utskottsbehandling som resulterade i ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2017/18:KU34) har utskottet tidigare behandlat motionsyrkanden om en nationell handlingsplan. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om ett tillkännagivande om att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism (bet. 2016/17:KU23). Utskottet ansåg det viktigt att regeringen säkerställer att de övergripande strategier som utarbetats för att förebygga våldsbejakande extremism omsätts i konkreta åtgärder, vilket är en förutsättning för att strategierna ska få genomslag i verkligheten. Utskottet fann för dagen inte skäl att göra något tillkännagivande med anledning av motionen. Vidare behandlade utskottet i samma betänkande motionsyrkanden om att verksamheten som bedrevs av den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism skulle göras permanent genom inrättandet av en ny myndighet och att den nationella samordnaren eller någon annan lämplig aktör skulle ges i uppdrag att ta fram riktlinjer för konkreta förebyggande åtgärder på lokal nivå. Motionerna avstyrktes med hänvisning till pågående beredningsarbeten i av utredningsförslaget om det övergripande samordningsansvaret för det nationella arbetet. Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om att anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati skulle vara högre än regeringen föreslagit (bet. 2016/17:KU1). I denna del föreslog motionärerna en ökning av anslaget för att vidta åtgärder för att värna demokratin mot vålds-bejakande extremism och för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Förstärkningen av anslaget skulle enligt motionärerna bl.a. användas för att finansiera verksamhet inom ramen för en nationell kommunikationsstrategi och för att finansiera mer forskning om våldsbejakande extremism. Utskottet konstaterar att vissa åtgärder har vidtagits med anledning av utskottets tillkännagivande och att regeringen menar att ytterligare åtgärder kvarstår innan tillkännagivandet är slutbehandlat. Det saknas enligt utskottet skäl för ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan. Stöd i arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett utökat stöd till bl.a. närstående till personer som visar tecken på att radikaliseras. Jämför reservation 23 (SD). m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2018/19:134 tillkännagivanden om ett utökat stöd till personer och verksamheter som kan påverka det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Detta gäller enligt motionärerna närstående till en person som visar tecken på att radikaliseras (yrkande 8), verksamheter som syftar till att få fram externa medlare och mentorsprogram (yrkande 9) samt myndighetspersonal som bör få ett utökat utbildningsstöd (yrkande 10). Motionärerna anför att t.ex. föräldrar, vänner och bekanta bör kunna vända sig till en instans och rapportera att en person i deras närhet uppvisar tecken på att dras in i nätverk präglade av våldsbejakande extremism. Denna instans bör sedan samordna övriga myndigheters insatser. Det bör också tas fram lättläst information om hur man som närstående ska agera när man uppmärksammar tecken på extremism. För att komplettera myndigheters arbete mot radikalisering behövs enligt motionärerna vidare insatser från det övriga samhället. Privata verksamheter som genom exempelvis dialog och personliga relationer syftar till att hjälpa radikaliserade personer att lämna den våldsbejakande miljön bör stödjas. För att samhället ska upptäcka tecken på radikalisering behövs också enligt motionärerna ett förbättrat utbildningsstöd till den myndighetspersonal som kommer i kontakt med personer som uppvisar sådana tecken. För att ge stöd till barn och unga i riskzonen och deras anhöriga samt underlätta utträde ur våldsbejakande extremistiska miljöer har på uppdrag av regeringen tagit fram ett stöd till arbete med återvändare och andra personer som är involverade i våldsbejakande extremistiska miljöer (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 s. 53). har även vidareutvecklat stödet till arbete med barn och unga och behovsanpassat stödmaterialet så att det enkelt ska kunna användas i dagliga arbete. Genom uppdragen har tillgång till kunskapsstöd när det gäller regelverk, ansvarsfördelning, lagstiftning och samverkan i frågor om våldsbejakande extremism. Även har utvecklat stöd till sin personal i frågor om våldsbejakande extremism, bl.a. en webbutbildning som i första hand riktar sig till medarbetare inom institutionsstyrelsens ungdomsvård. drev ett projekt med en orostelefon till vilken familj, vänner och andra kunde ringa om de kände oro för att någon i deras närhet drogs till en våldsbejakande rörelse. Orostelefonen om radikalisering drevs som ett pilotprojekt på uppdrag av regeringens nationella samordnare mot våldsbejakande extremism och t.o.m. . Därefter finansierades orostelefonen av Rädda Barnens egna medel t.o.m. då verksamheten avslutades. Vid Center mot våldsbejakande extremism (CVE) finns ett behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om våldsbejakande extremism. Där finns en stödtelefonlinje anpassad för yrkesverksamma, främst i kommuner och myndigheter på lokal nivå, som behöver stöd i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Som nämnts pågår också inom CVE ett arbete för att ta fram ett kunskapsmaterial om våldsbejakande extremism som kan utgöra ett stöd för olika aktörer. Vidare har CVE fått ett utökat uppdrag att utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism (se ovan under det inledande avsnittet i denna avdelning). har tagit fram ett utbildningspaket som handlar om vålds-bejakande extremism. Utbildningspaketet ska vara ett stöd för arbete med barn och unga vuxna som involverats eller riskerar att dras in i våldsbejakande extremism. Utbildningspaketet består av följande sju delar: ̶ Ett utbildningsmaterial för arbete med barn och unga vuxna ̶ En studiehandledning om hur du kan arbeta med materialet ̶ Om våldsbejakande extremism ̶ Till dig som är chef eller ska leda arbetet – om syftet med utbildningen och innehållet i utbildningsmaterialet ̶ Kort om våldsbejakande extremism ̶ Presentation som ger en kortfattad översikt och en introduktion till vad våldsbejakande extremism är. På Statens skolverks () webbplats finns information om skolan och våldsbejakande extremism. Där nämns bl.a. att skolans demokratiska uppdrag är utgångs-punkten för skolans arbete mot våldsbejakande extremism, att arbetet handlar om att eleverna i undervisningen får lära sig om grundläggande demokratiska principer och mänskliga rättigheter. Ett källkritiskt förhållningssätt, ett öppet samtalsklimat och yttrandefrihet framhålls. Det framhålls vidare bl.a. att det inte ingår i skolans uppdrag att rapportera elevers åsikter och sympatier till polisen. Om en elev dras till våldsbejakande extremism kan det vara tecken på att eleven far illa eller riskerar att fara illa. All personal i skolan är skyldig att genast anmäla till om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Om skolan misstänker att en elev har begått brott eller kommer att begå brott måste skolan i varje enskilt fall bedöma om en polisanmälan ska göras. har också deltagit i projekt som syftar till att utveckla vidareutbildningar och stödmaterial för lärare och pedagoger om hur de kan undervisa i kontroversiella ämnen som t.ex. extremism och terrorism. Detta stödmaterial har översatt till svenska och i ett pilotprojekt testat vid vissa skolor. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden i frågor som tangerar de nu aktuella, se ovan i denna avdelnings inledande avsnitt. Utskottet konstaterar att många av de åtgärder som motionärerna efterfrågar är föremål för pågående eller aviserade insatser av bl.a. och Center mot våldsbejakande extremism (CVE). Ett flertal av dessa insatser är också en följd av de tillkännagivanden som på utskottets förslag har beslutat om. Här kan särskilt nämnas behovsanpassat stödmaterial för personalen inom bl.a. och Statens institutionsstyrelses ungdomsvård, samt den stödtelefon inom CVE som är särskilt anpassad för yrkesverksamma i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Även den vägledning för samverkan mellan kommuner och det civila samhället som har tagits fram av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor kan här utgöra ett stöd. Utskottet ser mot denna bakgrund inte skäl för ett tillkännagivande. Kommuners förebyggande av våldsbejakande extremism och radikalisering Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kommuners förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. Jämför reservation 24 (KD) och 25 (L). m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2018/19:2454 yrkande 1 ett tillkännagivande om att det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering ska stärkas. Det krävs enligt motionärerna ett mer offensivt och konkret arbete i kommunerna för att förebygga att människor ansluter sig till terrorceller eller blir IS-krigare, och kommunerna måste ha konkreta strategier för hur man stärker tolerans, icke-diskriminering, grundläggande rättigheter, religionsdialog och annan samhällsdialog. (L) begär i motion 2018/19:498 yrkande 2 ett tillkännagivande om att alla kommuner ska vara skyldiga att upprätta en handlingsplan mot extremism och radikalisering. Motionären anför att de lokala aktörerna tillsammans med polisen kan bidra till att stoppa och förhindra rekrytering av ungdomar till terrororganisationer. För att det lokala förebyggande arbetet ska fungera måste alla kommuner enligt motionären ha en handlingsplan mot extremism och radikalisering. Ett motsvarande förslag finns i motion 2018/19:529 yrkande 3 av (L). Nationell strategi mot våldsbejakande extremism I den nationella strategi som den nationella samordnaren presenterade anförs bl.a. följande om kommunernas ansvar: För att säkerställa att det kommunala arbetet för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism fungerar i alla dimensioner – främja, före-bygga, förhindra – krävs att en samordnande funktion koordinerar arbetet i samverkan med lokal och nationell nivå, verksamheter inom det civila samhället och den privata sektorn. Kommunerna ska ansvara för och leda samverkan med relevanta aktörer som kan stärka den lokala motstånds-kraften mot våldsbejakande extremism. Center mot våldsbejakande extremism Vid Brå har Center mot våldsbejakande extremism (CVE) inrättats. Centret påbörjade sin verksamhet . En av centrets huvuduppgifter är att ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism. Inför inrättandet av CVE anförde dåvarande kultur- och demokratiminister i en debattartikel som finns publicerad på regeringens webbsida bl.a. att en av centrets huvuduppgifter skulle bli att tillhandahålla insatsteam för handfast operativt stöd till kommuner. Ett större fokus ska läggas på de kommuner där man vet att det finns problem, och arbetet ska bedrivas i nära samarbete med polisen och Säkerhetspolisen. I praktiken innebär detta enligt ministern att kommunerna ska få stöd i att utveckla och följa upp handlingsplaner och individrelaterade åtgärder. Som nämnts arbetar centret med att ta fram kunskapsmaterial som ska fungera som stöd till verksamheter som arbetar med frågor om våldsbejakande extremism. En rapport om kommunala handlingsplaner vid har på uppdrag av Kommuner och Landsting (SKL) tagit fram en forskningsrapport om hur förekomsten av kommunala handlingsplaner mot våldsbejakande extremism såg ut samt genomfört en analys av planernas innehåll. Rapporten heter Från ord till handlingsplan – en rapport om kommunala handlingsplaner mot våldsbejakande extremism. Syftet med uppdraget var att öka kunskapen om kommunernas arbete mot våldsbejakande extremism och vilken roll handlingsplaner spelar i det arbetet. SKL ger stöd till kommuner, regioner, föreningar och andra aktörer i arbetet mot våldsbejakande extremism. SKL har bl.a. tagit fram en skrift med exempel på lokala åtgärder. behandlade utskottet (bet. 2016/17:KU23) motioner om att tydliggöra kommunernas ansvar för förebyggande arbete mot terrorism och stöd till kommunerna för att arbeta mot våldsbejakande extremism. I motionerna framfördes bl.a. att man ville stimulera ett förstärkt förebyggande arbete i landets kommuner och stärka det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering. Vidare framfördes att kommuner som har problem med våldsbejakande extremism bör vara skyldiga att ta fram handlingsplaner. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till det arbete som bedrevs med anledning av bl.a. den nationella samordnarens delbetänkande demokratin mot våldsbejakande extremism – Nationell samordning och kommunernas ansvar. I delbetänkandet analyserades bl.a. kommunernas ansvar för att förebygga radikalisering och rekrytering i våldsbejakande miljöer. avstyrkte utskottet liknande motionsyrkanden med hänvisning till att CVE:s arbete hade påbörjats (bet. 2017/18:KU34). I betänkandet fanns en reservation i denna del (M, L, KD). Utskottet konstaterar att det i den strategi mot våldsbejakande extremism som den tidigare nationella samordnaren presenterade anförs att det för att säkerställa att det kommunala arbetet mot våldsbejakande extremism fungerar i alla dimensioner krävs en samordnande funktion som koordinerar arbetet på lokal och nationell nivå, inom det civila samhället och den privata sektorn. Utskottet konstaterar också att det inom Center mot våldsbejakande extremism fortfarande pågår ett arbete med att ta fram kunskapsmaterial som torde kunna utgöra ett stöd för kommunernas arbete och som kan förutsättas bygga vidare på den nationella samordnarens arbete. Det finns mot denna bakgrund inte nu skäl för ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterlyser. Yrkandena avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder som gäller s.k. IS-återvändare. Jämför reservation 26 (M, KD). m.fl. (M) begär i motion 2018/19:2810 yrkande 3 ett tillkännagivande om att genomföra föreslagna åtgärder mot radikalisering som lämnats av ett EU-organ och om att sprida kunskapen om dessa förslag i berörd offentlig verksamhet. Motionärerna anför att hanteringen av s.k. IS-återvändare är mycket viktig, bl.a. eftersom dessa återvändare pekas ut av Säkerhetspolisen som ett säkerhetshot. Aktiva åtgärder krävs av många aktörer på och nationell nivå både för att lagföra återvändare och för att förmå dem att lämna extremism och våldsbejakande verksamhet. Det är bl.a. angeläget att alla inblandade skaffar sig nödvändig kunskap om hur återvändare ska hanteras. () har utarbetat en manual för hantering av IS-återvändare. Regeringen bör enligt motionärerna dels säkerställa att de åtgärder som föreslås i manualen analyseras för att kunna införlivas i arbete mot radikalisering, dels ta initiativ till att kunskapen om manualen förmedlas till den berörda offentliga verksamheten. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2018/19:2454 yrkande 2 ett tillkännagivande om att nationella insatsteam bör stödja kommunerna i arbetet med återvändande terrorkrigsresande. Det är enligt motionärerna viktigt att det arbete som utförts av den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism bl.a. när det gäller hanteringen av återvändare tas till vara och att det lokala förebyggande arbetet stärks, bl.a. genom att staten utformar fungerande avhoppar- och anhörigstödverksamhet som riktar sig mot våldsbejakande extremister. Dessa verksamheter ska kommunerna kunna använda sig av. Bestämmelser om statsbidrag för verksamhet som värnar demokratin mot våldsbejakande extremism finns i förordningen (2011:1508) om statsbidrag för verksamhet som värnar demokratin. Syftet med statsbidraget är att minska antalet aktiva inom våldsbejakande extremistmiljöer. Enligt förordningen får statsbidrag lämnas bl.a. för verksamhet som syftar till att förebygga att individer radikaliseras och ansluter sig till våldsbejakande extremistmiljöer eller till att stödja individer som avser att lämna sådana miljöer. Det är Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) som har i uppdrag att fördela statsbidraget enligt förordningen. Regeringen har i skrivelse 2014/15:144 bedömt att det behöver finnas möjlighet för organisationer att söka medel för att utveckla ett arbete som kan stödja individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser, eftersom organisationer har unika möjligheter att skapa förtroende bland individer som kan ha låg tilltro till myndigheter (åtgärd 17). När det gäller stöd till individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser är organisationers möjligheter att ge stöd ett viktigt alternativ till de insatser som myndigheter och kommuner kan göra. MUCF har fördelat medel till det civila samhällets organisationer för att förebygga våldsbejakande extremism. kan även kommuner söka detta statsbidrag. Svensk strategi mot terrorism I regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra, försvåra – den svenska strategin mot terrorism anges att det främsta terroristhotet i kommer från aktörer inspirerade av eller närbesläktade organisationers ideologier. I den våldsbejakande islamistiska miljön i finns personer som enligt regeringen sannolikt har förmåga till attentat. Endast ett fåtal av dessa bedöms dock troligen också ha avsikt att utföra attentat. Det ökande antalet resande till och framför allt återvändande från konfliktområden, där individer deltagit i terroristträning eller våldshandlingar, gör enligt regeringen att antalet personer i med förmåga att utföra attentat eller andra typer av ideologiskt motiverade brott, som hot och våldshandlingar, ökar. Återvändare från sådana resor, oavsett ideologisk bakgrund, har i de allra flesta fall skaffat sig en förmåga att utföra allvarliga våldsbrott. Det handlar enligt regeringen inte bara om att kunna hantera vapen eller sprängmedel, utan också om att en tröskel för våldsanvändning har överskridits. Trots det kommer de flesta personer som återvänder till inte att utveckla en avsikt att begå terroristattentat. Genom en lagändring som trädde i kraft infördes ett straffansvar för den som reser eller påbörjar en resa till ett annat land än det land där personen är medborgare om avsikten är att begå eller förbereda eller att ge eller ta emot utbildning om bl.a. terroristbrott (prop. 2015/16:78, bet. 2015/16:JuU17). Lagändringen tillkom efter ett tillkännagivande av på förslag av justitieutskottet (bet. 2015/16:JuU7, rskr. 2015/16:86) Regeringen har inhämtat Lagrådets synpunkter på författningsförslag som innebär att deltagande i en terrororganisations verksamhet kriminaliseras. Lagrådet anförde i ett yttrande att övervägande skäl talade för att en kriminalisering på det sätt som hade föreslagits innebar en begränsning av den grundlagsskyddade föreningsfriheten. Lagrådet tillstyrkte inte att det remitterade förslaget ska ligga till grund för lagstiftning. () är ett nätverk under Europeiska kommissionens generaldirektorat för migration och inrikes frågor, som består av tjänstemän från olika delar av som arbetar med personer som redan har radikaliserats eller som är i riskzonen för radikalisering. Bland dessa tjänstemän finns personer från polisväsendet och kriminalvården, men även personer som inte brukar vara involverade i kontraterrorism, som lärare, personer som arbetar med ungdomar, representanter för civilsamhället och lokala myndigheter samt tjänstemän från hälsovården. publicerade en handbok om återvändare m.m., Responses to returnees: Foreign terrorist fighters and their families. innehåller 33 rekommendationer till EU:s medlemsstater. ̶ riskbedömning och samarbete mellan flera myndigheter ̶ åtal och fängslande ̶ återanpassning i samhället av återvändare ̶ barn som återvänder ̶ sektorsöverskridande frågor (kön och kommunikation). I handboken följer olika avsnitt om ̶ återvändare: fakta, siffor och profiler ̶ utredning och riskbedömning ̶ avtal mellan flera myndigheter om att ingripa ̶ frågor om straffrättsliga konsekvenser ̶ återanpassning i stället för straffrättsliga konsekvenser ̶ barn som återvänder ̶ sektorsöverskridande frågor. Regeringen gav 2017 i uppdrag att ta fram en nationell väg-ledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet (Ku2017/01469/D). Vägledningen skulle även utgöra stöd till i andra ärenden som rör individer som är involverade i andra våldsbejakande extremistiska miljöer i och dessa individers närstående. Uppdraget redovisades i rapporten – Stöd till arbete med återvändare och andra personer involverade i vålds-bejakande extremistiska miljöer. I rapporten behandlas bl.a. fördelningen av ansvar och uppdrag bland olika aktörer och var gränserna går aktörerna emellan. och andra aktörers åtaganden tydliggörs utifrån relevant regelverk. Man lyfter också fram samverkan på generell nivå och hur informationsdelning och sekretess påverkar hur samverkan kan gå till. Rapporten uppmärksammar även sociala insatsgrupper där de vanligaste aktörerna är socialtjänst, polis och skola. Center mot våldsbejakande extremism Ett nationellt center mot våldsbejakande extremism (CVE) har som nämnts inrättats vid Brå. Enligt 7 § förordningen (2016:1201) med instruktion för ska CVE stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism genom att bl.a. främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå och verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet. Brå anförde i sin slutrapport över uppdraget att förbereda inrättandet av CVE att den kunskapsinhämtning som genomförts av Brå pekat på ett stort behov hos kommuner och lokala aktörer av praktiskt och handfast stöd i bl.a. individrelaterade ärenden vad gäller avhoppare och återvändare. Brå anför vidare följande: På kort sikt kommer centret att pilottesta en stödfunktion för yrkes-verksamma med start . Denna funktion kommer att fånga upp behov av stöd i bland annat individrelaterade frågor. Behovsanalyser kommer att visa hur stödet behöver utformas i det enskilda fallet, inklusive möjligheten att bistå yrkesverksamma på lokal nivå, med kunskapsstöd på plats. Centrets roll blir framförallt att långsiktigt utveckla kapaciteten hos kommuner och myndigheter att själva hantera individrelaterade ärenden, genom att bygga upp och utöka kunskapsbasen för det praktiska arbetet och genom att vägleda och ge stöd till yrkesverksamma på lokal nivå. Centret kommer också att samla och sprida kunskap om bland annat individrelaterat stöd, i syfte att verka för en kunskapsbaserad praktik. I ett första steg kommer centret att ta fram en förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Ett långsiktigt stöd kommer också att utgöras av centrets process- och metodstöd, med syftet att höja kapaciteten att arbeta förebyggande mot våldsbejakande extremism, inklusive vad gäller individrelaterade åtgärder, hos myndigheter, kommuner och andra aktörer som arbetar med dessa frågor. är målsättningen att det långsiktiga stödet ska ersätta behovet av kortsiktiga insatser.