bet · H701JuU1 · 2019-11-29 00:00:00 — att testa förare utan misstanke om brott för att finna personer som framför fordon när de är påverkade av narkotika. Det finns inte skäl att föregripa denna utredning. Sammantaget finner utskottet därför inte tillräckliga skäl att föreslå ett tillkännagivande om bl.a. mer resurser till nykterhetskontroller. Motion 2019/20:2775 (KD) yrkande 18 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om djurskyddspolis. Jämför reservation 34 (SD). I kommittémotion 2019/20:359 av m.fl. (SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att inrätta en nationell djurskyddspolis. Motsvarande förslag framställs i kommittémotion 2019/20:602 av m.fl. (SD) yrkande 15, motion 2019/20:2688 av (SD) och i motion 2019/20:3222 av m.fl. (SD) yrkande 1. I yrkande 2 i den sistnämnda motionen yrkas även att djurskyddspolisen bör samordnas centralt för att effektivisera arbetet och också ansvara för vidareutbildning inom djurskyddsområdet. trädde nya regler i kraft som syftade till att renodla polisens arbetsuppgifter genom att flytta sådana uppgifter på djurområdet som inte kräver polisens särskilda befogenheter och kompetens till länsstyrelserna (prop. 2016/17:224, bet. 2017/18:JuU6, rskr. 2017/18:145). har inte längre det huvudsakliga ansvaret enligt djurskyddslagen (1988:534) för att transportera, förvara, sälja, skänka bort eller låta avliva djur och för att därefter administrera kostnader som detta har medfört. Vidare ska länsstyrelserna ta emot underrättelser om att någon har avlivat ett svårt sjukt eller skadat djur enligt djurskyddslagen. De flesta av arbetsuppgifterna enligt lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter har också flyttats till länsstyrelserna. har dock även fortsättningsvis rätt att fatta beslut om omedelbara omhändertaganden av djur och ansvarar för att i ett inledande skede verkställa dessa omhändertaganden. beslutar även om omhändertagande av en hund om det är nödvändigt för att förhindra att den orsakar skada eller avsevärd olägenhet. Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om att inrätta en nationell djurskyddspolis, (bet. 2018/19:JuU10). Utskottet konstaterade då att det tidigare avstyrkt motioner om att inrätta en nationell djurskyddspolis respektive att djurskyddspolisen ska samordnas centralt. Utskottet noterade också att antagit regeringens förslag om att flytta sådana uppgifter på djurområdet som inte kräver polisens särskilda befogenheter och kompetens till länsstyrelserna i syfte att renodla polisens arbetsuppgifter. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkandena. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:191). Utskottet gör ingen annan bedömning än tidigare i fråga om förslagen att inrätta en nationell djurskyddspolis respektive att djurskyddspolisen ska samordnas centralt. Samtliga motionsyrkanden i detta avsnitt avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om gränskontroller och inre utlänningskontroller. Jämför reservation 35 (SD) och 36 (KD). I kommittémotion 2019/20:2988 av m.fl. (KD) yrkande 20 begär motionärerna mer resurser till polisen för att kunna verkställa avvisningar, utvisningar och fler inre utlänningskontroller. I kommittémotion 2019/20:3121 av m.fl. (SD) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att de gränskontroller som infördes under krisen vid och en rad hamnar i , och som sedan regelbundet förlängts , ska permanentas för att kontrollera vilka som reser in i . Genom och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskapskodex om gränspassage för personer infördes ett gemensamt regelverk för passage av inre och yttre gränser. Vid allvarliga hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten i en medlemsstat är det enligt artikel 25 och 28 i förordningen möjligt att tillfälligt återinföra gränskontroller vid inre gräns. Regeringen beslutade att införa sådana gränskontroller. Dessa har förlängts . beslutade regeringen om fortsatta gränskontroller vid inre gräns t.o.m. . Beslutet fattades i enlighet med EU:s gemensamma lagstiftning och baserades på regeringens bedömning att det fortfarande finns ett hot mot den allmänna ordningen och den inre säkerheten i . har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att göra de prioriteringar och vidta de åtgärder som krävs för att kunna bedriva en fullt fungerande ordinarie gränskontroll vid yttre gräns under årets samtliga månader. Myndigheten har därutöver fått i uppdrag att fortsätta att utveckla sin beredskap och förmåga att vid behov kunna bedriva en ändamålsenlig gränskontroll vid inre gräns. Med inre utlänningskontroll avses en åtgärd som vidtas med stöd av 9 kap. 9 § utlänningslagen (2005:716). I bestämmelsen föreskrivs att en utlänning som vistas i är skyldig att på begäran av en polis överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . Utlänningen är också skyldig att efter kallelse av eller komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i landet. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroller (RPSFS 2011:4, FAP 273-1). Dessa gäller fortfarande. Av föreskrifterna framgår att inre utlänningskontroll ska bedrivas över hela det svenska territoriet och vara en integrerad del av polisens olika verksamhetsgrenar. bör i sin verksamhets- och personalplanering beakta behovet av inre utlänningskontroll. Frågan om att göra de tillfälliga inre gränskontrollerna permanenta behandlades i ett betänkande om polisfrågor (bet. 2018/19:JuU10). Utskottet anförde då att regeringen gett ett nytt uppdrag att göra de prioriteringar och vidta de åtgärder som krävs för att kunna bedriva en fullt fungerande ordinarie gränskontroll vid yttre gräns under årets samtliga månader. Vidare konstaterade utskottet att regeringen har fattat beslut om fortsatt tillfällig gränskontroll vid inre gräns. Utskottet var därmed inte berett att ställa sig bakom motionsyrkandet. Frågan om ökade resurser till polisen för att verkställa avvisningar, utvisningar och fler inre utlänningskontroller behandlades senast i betänkandet om polisfrågor (se bet. 2018/19:JuU10). Utskottet anförde då att man vidhöll sin tidigare uppfattning att inre utlänningskontroller fyller en viktig funktion, men att polisen är bäst lämpad att bedöma i vilken omfattning de bör göras och var de gör mest nytta. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Även i betänkande 2016/17:JuU18 och 2017/18:JuU13 har utskottet behandlat denna fråga och då avstyrkt förslaget. Utskottet delar regeringens bedömning att det är viktigt att ser till att arbetet med återvändande när det gäller personer som saknar rätt att vistas i landet fortsätter och förbättras. Liksom tidigare anser utskottet också att de inre utlänningskontrollerna fyller en viktig funktion. är dock bäst lämpad att bedöma i vilken omfattning kontrollerna bör göras och var de gör mest nytta. Mot denna bakgrund avstyrks motion 2019/20:2988 (KD) yrkande 20. Utskottet vidhåller vidare sin tidigare uppfattning och är inte berett att ställa sig bakom yrkandet om att permanenta de tillfälliga inre gränskontrollerna. Motion 2019/20:3121 (SD) yrkande 10 avstyrks därmed. Polisens samarbete med Försvarsmakten Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om polisens samarbete med Försvarsmakten. Jämför reservation 37 (SD). m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2019/20:554 yrkande 27 att en utredning bör tillsättas för att se över möjlighet att stärka samarbetet med Försvarsmakten. En sådan utredning bör omfatta möjligheten att använda militära resurser vid gränskontroller för att frigöra polisiära resurser till brottsbekämpande verksamhet. Motionärerna vill även se över möjligheterna att använda militära resurser för att bevaka utsatta polisstationer. Försvarsmakten kan, under vissa förutsättningar, lämna stöd till civil verksamhet. Detta stöd regleras bl.a. i lagen (2003:778) och förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor, förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet, lagen (2006:343) och förordningen (2006:344) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning samt i förordningen (2017:113) om Försvarsmaktens stöd till polisen med helikoptertransporter. Motionsyrkanden om Försvarsmaktens stöd till polisen behandlades senast i ett betänkande om polisfrågor (se bet. 2018/19:JuU10). Liknande motionsyrkanden har även behandlats i tidigare års betänkanden om polisfrågor (se bet. 2016/17:JuU18 och bet. 2017/18:JuU13). Utskottet har då anfört att det är viktigt att polisen i olika situationer kan samverka med andra myndigheter och på annat sätt få avlastning och hjälp i olika situationer. Utskottet ansåg dock att de bestämmelser som finns i t.ex. förordningen om Försvarsmaktens stöd till bl.a. polisen var ändamålsenligt utformade. Utskottet var mot den bakgrunden inte berett att ställa sig bakom motionerna. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och är inte berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande om en utredning av bl.a. möjligheten att använda militära resurser för att avlasta polisen. Motion 2019/20:554 (SD) yrkande 27 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att inrätta en trygghetsberedning. I partimotion 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att tillsätta en trygghetsberedning. För att ta ett långsiktigt helhetsgrepp om trygghetsfrågorna vill motionärerna se en trygghetsberedning som, i likhet med Försvarsberedningen, genom breda överenskommelser underlättar för polisen och övriga rättsvårdande myndigheter att planera sitt arbete långsiktigt. Även i kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 1 framställs ett sådant förslag. Försvarsberedningen är ett forum för konsultationer mellan regeringen och representanter för de politiska partierna i . Strävan är att nå en så bred enighet som möjligt om hur försvars- och säkerhetspolitik ska utformas. Med utgångspunkt i bl.a. försvarsberedningens rapporter utformar regeringen sina förslag till . Försvarsberedningen består av ledamöter från de åtta riksdagspartierna, sakkunniga och experter samt ett sekretariat (regeringens webbplats ). I det s.k. 34-punktsprogrammet med regeringens åtgärder mot gängkriminaliteten anförs i punkt 27 under rubriken att en parlamentarisk beredning ska tillsättas för att ta fram en samlad målbild för det brottsbekämpande och trygghetsskapande arbetet samt lämna förslag på långsiktiga åtgärder för ökad trygghet och minskad brottslighet. Förslagen ska vara grundade i evidens och beprövad erfarenhet. En analys av vilka förmågor som samhället bör kunna förvänta sig av rättsväsendet ska tas fram. Förslag ska också lämnas till en inriktning för en sammanhållen modern straffrätt, byggd på proportionalitet och syftande till lägre brottslighet, som är anpassad för att möta vår tids krav. Beredningen avses tillsättas och kommer att arbeta –2024. Utskottet delar uppfattningen att det är viktigt att polisen och övriga myndigheter i rättskedjan kan planera sitt arbete långsiktigt. Som framkommer ovan avser regeringen också att tillsätta en trygghetsberedning. Enligt utskottet saknas det mot denna bakgrund skäl för att göra ett sådant tillkännagivande som föreslås i motionerna i detta avsnitt, varför dessa avstyrks. Utökning av antalet hyresnämnder Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utöka antalet hyresnämnder. I motion 2019/20:289 av (KD) yrkar motionären att regeringen ska utreda möjligheten att inrätta ytterligare en hyresnämnd i . Enligt motionären skulle detta förkorta handläggningstiderna, vilket skulle medföra både att ärenden kan behandlas inom skälig tid och att risken för svarthandel med hyreslägenheter minskas. I motion 2019/20:3136 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av att utöka antalet hyresnämnder för att förkorta handläggningstiderna och därmed snabbare kunna stävja olovlig andrahandsuthyrning. Motionärerna anför att man bör överväga att se över om det krävs fler hyresnämnder i de regioner i landet där problemen är störst. Hyres- och arrendenämnderna är självständiga, oberoende och opartiska myndigheter med dömande uppgifter. De har i stora delar samma funktion och organisation som de allmänna domstolarna och ingår i Domstolar. De är dock inte domstolar i formell mening utan förvaltningsmyndigheter. Hyres- och arrendenämnderna medlar i tvister som handlar om bostäder och lokaler, och i tvister mellan jordägare och arrendatorer. Nämnderna fattar också beslut i frågor om t.ex. skälig hyra, andrahandsuthyrning, bostadsrätt och ändringar av villkor i hyres- och arrendeavtal. Enligt 8 kap. 29 § och 12 kap. 68 § jordabalken ska det finnas en arrendenämnd och en hyresnämnd i varje län. Regeringen får dock bestämma att ett annat område än ett län ska utgöra verksamhetsområde för arrendenämnden respektive hyresnämnden. I 1 § förordningen (1975:518) om rikets indelning i verksamhetsområden för hyresnämnd och arrendenämnd m.m. finns en uppställning över var i det finns hyresnämnder och arrendenämnder samt vilka län eller kommuner som ingår i verksamhetsområdet. Det finns totalt åtta hyres- och arrendenämnder: fem mindre nämnder i , , , och och tre större nämnder i , och . De åtta nämnderna skiljer sig åt vad gäller fördelning mellan olika ärendetyper, bl.a. beroende på hur hyres- och arrendemarknaden ser ut i olika delar av landet. till det totala antalet inkomna ärenden inkom till de tre största nämnderna. Nämnden i svarade för (se Årsredovisningen för Domstolar 2018, s. 64). hade de mindre nämnderna 3–9 anställda medan nämnden i hade 42 anställda (motsvarande siffra för nämnderna i och var 12 respektive 16). har hyres- och arrendenämnderna haft ett genomsnitt på drygt 37 000 inkomna ärenden . minskade såväl antalet inkomna som avgjorda ärenden jämfört med men låg på en högre nivå än genomsnittet för femårsperioden. Antalet balanserade ärenden ökade jämfört med och nivån låg över genomsnittet för femårsperioden. Den totala balansen i förhållande till det årliga ärendeinflödet uppgick till 2018, vilket var en ökning jämfört med . (Årsredovisningen för Domstolar 2018, s. När det gäller frågan om hur många hyresnämnder det ska finnas och var de ska vara lokaliserade har det enligt utskottets mening inte framkommit något som ger anledning för att göra några sådana tillkännagivanden som efterfrågas i motionerna 2019/20:289 (KD) och 2019/20:3136 (S). Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om geografisk placering av ett häkte. I motion 2019/20:2243 av (M) begärs ett tillkännagivande om att inrätta ett häkte i . Motionären anför att saknar häkte för personer som måste frihetsberövas under brottsutredningar och domstolsförhandlingar. Det har medfört att polisen och kriminalvården måste transportera häktade personer långa sträckor. I motion 2019/20:2824 av (L) begärs ett tillkännagivande om en långsiktig lösning för att bättre tillgodose behovet av häktesplatser i . Kriminalvården har 32 häkten på olika orter i . Av Kriminalvårdens årsredovisning (s. 22) framgår att medelbeläggningen i häkte har fortsatt att öka och i genomsnitt var 1 929 intagna , vilket nästan är lika högt som det tidigare högsta årssnittet, som noterades 2004 och uppgick till 1 947 intagna. Kriminalvården anför vidare (s. 22): Kriminalvården har återöppnat 120 häktesplatser efter långa stängningar på häktet och i . Därutöver har 44 nya häktesplatser öppnats i . Tillsammans med helårseffekten av att 40 nya häktesplatser öppnade i har Kriminalvården i snitt haft 181 fler tillgängliga ordinarie häktesplatser än , vilket dock inte har motsvarat det ökade antalet intagna i häkte. Beläggningsgraden är i snitt över landet och . Notera att medelbeläggning enbart visar den genomsnittliga beläggningen . Det innebär att beläggningen enskilda dagar är både högre och lägre än medelbeläggningen för året. Beläggningen skiljer sig även åt mellan olika geografiska områden vilket leder till att vissa verksamhetsställen har högre beläggning medan andra har lägre beläggning. Värt att betona är att det finns tillfälliga beläggningstoppar som kan uppstå vilket inte går att utläsa ur statistiken. Antal intagna i häkte har i snitt varit drygt 200 fler än föregående år. Eftersom situationen i häkte ändrar sig mycket snabbt från till en annan finns inte stora möjligheter att utnyttja de platser som inte befinner sig inom geografiskt räckhåll, vilket gör att överbeläggning är det enda alternativet när det inte finns lediga platser i närheten. stängdes häktet i av brandsäkerhetsskäl. Kriminalvården har därefter samverkat med polisen för att ta fram en lösning som kan tillgodose båda myndigheternas behov. Den myndighetsgemensamma utredning som genomfördes utmynnade i förslaget att etablera ett ersättningshäkte på anstalten Salberga, som ligger i Sala. Därefter har det gjorts en fördjupad utredning inom om att eventuellt inrätta ett ersättningshäkte på Salberga, och hur ett sådant ska förhålla sig till etablering av ett solitärt häkte i . fattade Kriminalvårdens generaldirektör beslut om att en ersättning för häktet ska ske på Salberga. Samråd med berörda myndigheter om lösningens varaktighet genomfördes . beslutade Kriminalvården att häktet i flyttas permanent till Salberga. Enligt har Salberga tillräcklig kapacitet för att täcka behovet av häktesplatser i . Kriminalvården bedömer också att häktet ligger inom rimligt transportavstånd från de orter där övriga rättskedjan finns. De om- och tillbyggnader som krävs för ett häkte i Salberga beräknas kosta ca mot de 300 till som ett nybyggt häkte skulle kosta enligt Kriminalvårdens beräkningar. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motioner med för-slag på var kriminalvårdsverksamhet, såsom häkten, bör lokaliseras. I betänkande 2014/15:JuU1 (s. 38) höll utskottet fast vid sin uppfattning att detta är angelägenheter som Kriminalvården bör avgöra utifrån de krav som ställs på verksamheten. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:77). Även vid behandlingen av en motion från den allmänna motionstiden /17 vidhöll utskottet denna uppfattning (bet. 2016/17:JuU1 s. 78 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:90). Utskottet håller fast vid sin uppfattning att frågan om lokalisering av häkten är en angelägenhet som Kriminalvården bör avgöra utifrån de krav som ställs på verksamheten. Utskottet avstyrker därför motionerna 2019/20:2243 (M) och 2019/20:2824 (L). Återrapportering av vissa tillkännagivanden om rättsväsendet, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3319 av m.fl. (M) yrkande 16. Vi anser att de åtgärder som regeringen vidtagit med anledning av tillkännagivande om specialenheter inom som regeringen nu anser är slutbehandlat inte är tillräckliga för att tillkännagivandet ska kunna anses tillgodosett. Regeringen bör därför redovisa tillkännagivandet som åter öppet. Vardagsbrott, punkt 3 (M, KD) av (KD), (M), (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 57 och 2019/20:891 av (M). Vi vill se en nolltolerans mot all form av brottslighet – även den som ibland anses vara bagatellartad. Det gäller både brott som riktar sig mot enskilda och brott som riktar sig mot företag. Det handlar bl.a. om att skapa en miljö där människor känner sig trygga och där handlingar som stör allmän ordning och säkerhet inte ska accepteras. Ett framgångsrikt brottsbekämpande och förebyggande arbete kan inte bara ta sikte på den grövre kriminaliteten. Brott ska bekämpas, oavsett om de är stora eller små. Det kan t.ex. handla om snatteri, skadegörelse eller att inte köpa biljett i tunnelbanan. Genom att t.ex. utöka ordningsvakters befogenheter och sätta upp fler övervakningskameror skapas bättre förutsättningar att även motverka mindre grova brott och ingripa mot alla typer av brott. I detta arbete bör polisen, och framöver även ordningsvakter, i högre grad få förutsättningar att samverka med såväl civilsamhället som lokala aktörer i näringslivet – dels för att upptäcka brott, dels för att förebygga brott genom att skapa tryggare miljöer. Vidare måste åtgärder för att förstärka arbetet mot bluffakturor och olika upplägg för att lura företag och företagare vidtas. Omfattningen av bedrägerier med bluffakturor ökar, och det rör sig om . Det tar tid och kostar pengar att hantera. Polisen har svårt att prioritera utredningar av den här typen av bedrägerier, och upplevelsen bland de drabbade är att de kriminella ligger steget före när åtgärder vidtas. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Arbetsmiljöbrott, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkande 9. Få av de arbetsplatsolyckor med dödlig utgång som inträffat har prövats i domstol. I de flesta fall har inledda förundersökningar lagts ned utan åtal. En huvudorsak till detta är resursbrist och bristande specialkompetens inom rättsväsendet. Få utredare och åklagare arbetar specifikt med arbetsmiljöbrott. Jag anser att arbetsgivare som vållar en arbetstagares död ska ställas till svars, vilket kräver en förstärkning av rättsväsendets arbete med arbetsmiljöbrott. Polis och åklagare som utreder arbetsmiljöbrott bör tilldelas mer resurser för detta ändamål. Det bör även anställas fler poliser, utredare och åklagare som arbetar specifikt med arbetsmiljöbrott. Regeringen bör därför vidta åtgärder för att förstärka arbetet mot arbetsmiljöbrott. Stöldligor, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:528 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2019/20:1310 av (M), 2019/20:1946 av (M) yrkande 2 och 2019/20:2945 av (M). Polisen har i sitt budgetunderlag till regeringen –2022 begärt mer pengar, totalt för perioden, för att klara gränsjobbet. Jag vill ta bort de inre gränskontrollerna och i stället satsa motsvarande resurser på att förstärka polisens arbete när det gäller att motverka angelägna problem som gränsöverskridande stöldligor och trafficking av människor såväl för tvångsarbete som för sexuella ändamål. Regeringen bör ge i uppdrag att satsa på arbetet med att motverka gränsöverskridande stöldligor och trafficking. Svarttaxi, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:379 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2019/20:2973 av (M), 2019/20:2983 av (M) och 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 49. Trots att många turister uppfattar som ett modernt, säkert och rent land finns det inslag i vårt samhälle som riskerar att kraftigt försämra den bilden, vilket måste motarbetas. Utöver det ökande och allt råare våldet i samhället finns det fler företeelser som kan påverka Sverigebilden negativt. Dit hör exempelvis oseriös taxiverksamhet och svarttaxi samt förekomsten av tiggeri och dobbel på gator och torg, som inte bara är negativt för invånare utan allvarligt riskerar att skada besökares syn på . Vi anser att regeringen ska arbeta för att stävja dessa fenomen. Vidare kan ett strängare regelverk när det gäller svarttaxiverksamhet behöva övervägas. Miljöbrott, punkt 8 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2761 av m.fl. (KD) yrkande 58.