bet · H601SkU12 · 2019-03-08 00:00:00 — bedömer inte att det finns anledning att införa speciella regler för deponiutvinning. Deponiutvinning är oftast att se som en integrerad del av efterbehandling av gamla deponier. Samma skatteregler bör därför gälla för avfall från deponiåtervinning som för förorenad jord från övriga efterbehandlingsåtgärder. anför i ett yttrande till redovisning att rättsläget är oklart och att frågan bör utredas ytterligare. har i samverkan med fått i uppdrag att fort-sätta översynen av deponiskatten och utreda om staten bör stödja återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar. Uppdraget redovisades i skrivelsen Återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar (NV-00308-15). Utredningens slutsatser bereds inom . Skatt på förbränning av avfall I den sakpolitiska överenskommelse som träffats av S, C, L och MP anförs bl.a. att skatt på förbränning av avfall ska införas (punkt 35). I kommittémotion 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 12 anförs att deponiskattens nuvarande utformning försvårar återvinning av viktiga resurser ur stora avfallsflöden. För att till exempel öka utvinningen av fosfor ur avloppsslam eller värdefulla material ur gamla deponier krävs storskaliga industriella processer, vilka genererar restprodukter utan marknadsvärde som återigen måste deponeras och därmed drabbas av deponiskatten. Detta är inte resurseffektivt. En regeljustering som innebär att återförande av restmaterial till deponi efter all deponiåtervinning undantas från beskattning skulle medföra flera fördelar, bl.a. ökad resurshushållning samt främjande av flera miljökvalitetsmål. Regeringen bör därför göra en översyn av deponiskatten så att dess utformning uppmuntrar utvinning av material från gamla deponier. Frågan om avfallsskattens utformning i samband med deponiutvinning är aktualiserad inom genom fortsatta översyn av deponiskatten. Frågan om skattebefrielse för återdeponerat avfall hänger nära samman med de frågor som beaktas inom ramen för översynen av deponiskatten. Utskottet anser att inte bör föregripa regeringens beredning och avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att skatten på bekämpningsmedel ska slopas. Enligt lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel ska skatt betalas med för varje helt kilo verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Syftet med skatten på bekämpningsmedel är att av hälso- och miljöskäl minska användningen av sådana medel. Skatten betalas när bekämpningsmedel omsätts eller tas i anspråk inom landet. Med bekämpningsmedel avses ämnen eller beredningar som är avsedda att användas till skydd mot egendomsskador eller olägenheter för människors hälsa, förorsakad av växter, djur, bakterier eller virus. Skattskyldig är den som inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel eller från ett annat land för in eller tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. När skatten på bekämpningsmedel infördes var skattesatsen . Den nuvarande nivån på infördes . EU har moderniserat den europeiska lagstiftningen om kemikalier och infört ett integrerat system för registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). Bestämmelserna finns i rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) och inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet. Syftet med systemet är att förbättra skyddet av människors hälsa och miljön, som den europeiska kemiska industrins konkurrenskraft bibehålls och dess innovationsförmåga stärks. Dessutom har en europeisk kemikaliemyndighet (Echa) inrättats för att ta hand om den löpande förvaltningen av de krav som Reach medför. Enligt Reach är företag som tillverkar och importerar kemikalier skyldiga att bedöma riskerna i samband med användning av dessa ämnen och att vidta nödvändiga åtgärder för att hantera de risker som identifierats. Skyldigheten att bevisa att de kemikalier som tillverkas eller saluförs är säkra övergår från de offentliga myndigheterna till industrin. Svensk kemikalielagstiftning finns i , i regeringens för-ordningar och i Kemikalieinspektionens föreskrifter. Genom proposition 2007/08:80 och EG-förordningen om kemikalieregistrering anpassades de svenska bestämmelserna till Reach. Regeringen tillsatte utredningen på tungmetaller och andra hälso- och miljöfarliga ämnen samt översyn av bekämpningsmedelsskatten (dir. 2016:53). Utredaren fick i uppdrag att analysera behovet av beskattning för att minska spridningen av kadmium och andra hälso- och miljöfarliga ämnen och tungmetaller i miljön. Utredaren fick vidare i uppdrag att analysera om bekämpningsmedelsskatten behöver ändras med hänsyn till de förändringar som skett inom och med hänsyn till utvecklingen av bekämpningsmedel sedan skatten infördes. Utredningen om skatt på tungmetaller och andra hälso- och miljöfarliga ämnen samt översyn av bekämpningsmedelsskatten överlämnade sitt betänkande Skatt på kadmium i vissa produkter och kemiska växtskyddsmedel till regeringen (SOU 2017:102). Utredningen föreslår två nya skattelagar, lagen om skatt på kadmium i vissa produkter och lagen om skatt på kemiska växtskyddsmedel. Utredningen föreslår också att den nuvarande lagen om skatt på bekämpningsmedel ska tas bort. De två nya skattelagarna föreslås träda i kraft . Betänkandet har remissbehandlats. I motion 2018/19:1288 av m.fl. (SD) yrkande 9 anförs att det inte finns någon anledning att lägga extra skatt på bekämpningsmedel när de väl har godkänts eftersom detta i praktiken slår direkt mot det svenska jordbrukets konkurrenskraft. Enligt motionärerna bör man i stället möjliggöra alternativ med mekanisk bekämpning av ogräs genom sänkt dieselskatt, mer tillämpad forskning för nya sortmaterial och andra lösningar. Kemikalieanvändningen kan alltså styras mot minskade nivåer genom att skapa konstruktiva alternativ och genom forskning och utveckling. Utskottet anser inte att bör föregripa den pågående beredningen och avstyrker därför det aktuella motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om ett tillkännagivande om att inte införa en ny skatt på handelsgödsel. Jämför reservation 21 (SD). Enligt den numera upphävda lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel skulle skatt betalas med för varje helt kilo kväve i gödselmedlet och med för varje helt gram kadmium i gödselmedlet, till den del kadmiuminnehållet översteg per ton fosfor. Skatten på gödselmedel slopades (bet. 2009/10:FiU1 och bet. 2009/10:SkU21). Beskattningen av handelsgödselkväve bedömdes ha haft liten påverkan på användningen inom jordbruket eftersom prisförändringar på gödselmedel påverkar användandet relativt lite. När lagen om skatt på gödselmedel upphörde innebar det att även skatten på kadmium i gödselmedlet slopades trots att det fanns en tydligare effekt av skatten för kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel än för kväveinnehållet. Den dåvarande regeringen uttalade mot den bakgrunden att man borde pröva alternativa styrmedel för att uppnå liknande effekter som den som kadmiumdelen av gödselmedelsskatten hade haft (prop. 2009/10:41 s. 186). Den dåvarande regeringen ansåg vidare att jordbruksnäringens omfattande arbete med att minska kadmiumhalterna i gödselmedel och livsmedel borde fortsätta även vid slopad skatt på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel. I kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 10 motsätter sig motionärerna införande av en ny skatt på handelsgödsel. Den tidigare avgiften på handelsgödsel kom en gång till för att finansiera den svenska spannmålsexporten. användes den som ett skäl för att minska läckaget av gödning till vattendrag och minska tillförseln av tungmetaller till jorden. När det gäller frågan om näringsläckage finns ett flertal studier som visar att det snarare är geografi, jordart och djurintensitet som är avgörande än om odlingen bedrivs ekologiskt eller inte. motsätter sig därför att en skatt på handelsgödsel återinförs. Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att man inte har för avsikt att återinföra den skatt på gödselmedel som avskaffades 2010 och att man avser att analysera behovet av andra former av beskattning för att minska spridning av tungmetaller och andra miljöfarliga ämnen i naturen. Mot bakgrund av det ovan anförda ser utskottet inte någon anledning att rikta ett särskilt tillkännagivande till regeringen om att skatten på handelsgödsel inte ska återinföras. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om ett tillkännagivande om att en skatt på avlopp inte ska införas. Jämför reservation 22 (KD). I kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 39 anförs att Havs- och vattenmyndigheten (HaV) föreslog att det införs en avloppsskatt för enskilda avlopp, som skulle uppgå till 3 000–för fastigheter med ej åtgärdade enskilda avlopp. HaV bedömer att det behövs ett ekonomiskt incitament i form av en skatt eller avgift för att motivera fastighetsägarna att själva ta initiativ till att rätta till sina anläggningar och därmed nå en högre åtgärdstakt . Motionärerna tillbakavisar förslaget om en avloppsskatt och föreslår ett tillkännagivande om att en skatt på avlopp inte ska införas. Utskottet är inte berett att förorda att en avloppsskatt införs och ser därför inte heller någon anledning för att göra ett tillkännagivande i frågan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om att införa en särskild gruvskatt och naturresursskatt. I budgetpropositionen angav regeringen att den har för avsikt att medverka till att nya modeller skapas för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling (prop. 2014/15:1 Finansplanen s. 46). Regeringen avsåg i detta sammanhang att se över mineralavgiften och återkomma till med förslag. fick Tillväxtanalys i uppdrag att kartlägga attraktivitet som gruvland och vilka faktorer som påverkar detta. I uppdraget angavs att myndigheten i en delrapport skulle redovisa hur nivån på mineralersättningen och andra avgifter enligt minerallagen påverkar attraktivitet som gruvland. I uppdragsbeslutet återgav regeringen sitt tidigare refererade uttalande i finansplanen och angav att uppdraget till Tillväxtanalys är en del i den översyn som aviserades där. Den del av uppdraget som avsåg mineralersättningen och andra avgifter redovisades i promemorian Tillstånd och miljöprövning för att öppna gruvor – en internationell utblick (PM 2016:05) . I promemorian konstaterades det bl.a. att den svenska och den finska lagstiftningen, som ger markägaren rätt till mineralersättning, är unika eftersom markägarens rättigheter till mineralerna som regleras i gruvlagarna inte kan sägas vara helt klara. I praktiken har reglerna inneburit att marken där en gruva eventuellt kan etableras förvärvas av gruvbolaget. Vidare noterades det att det i flera länder finns system för att fördela de skatteintäkter och de avgifter som betalas för prospektering och gruvdrift på flera nivåer – lokalt, regionalt och nationellt. Tillväxtanalys presenterade en slutrapport (– ett attrak-tivt gruvland i världen? En internationell jämförelse, rapport 2016:06). När det gäller mineralersättningen redovisades följande slutsatser och rekommendationer: När det gäller att höja mineralersättningen i kan detta ha negativa konsekvenser för framtida järnbrytning eftersom det kan leda till att gruvorna inte blir lönsamma. För koppar verkar det finnas en marginal för att höja mineralersättningen. Intäkterna från denna höjning ska dock vägas mot kostnaden i form av ökad administration och ökad komplexitet. Situationen för andra behöver analyseras vidare innan en eventuell höjning av mineralersättningen införs. Det bör påpekas att genom att enbart höja mineralersättningen för vissa skulle principen om skatteneutralitet frångås. I stället för att öka mineralersättningen kan staten initiera samverkan mellan det lokala samhället och gruvbolagen kring utveckling av gemensamma intressen. Ett annat alternativ är att det skapas en tydligare reglering kring gruvbolagens sociala ansvar med större möjlighet att ställa särskilda villkor i samband med gruvbrytning. Detta bör dock utredas noggrant. Att införa en skatt på extraordinära vinster orsakade av prisökningar på råvarumarknaden har visat sig vara kostsamt och inte ge särskilt mycket intäkter. Ett sådant styrmedel behöver därför analyseras ordentligt om det ska införas. I betänkandet Statens gruvliga risker (2018:59) analyseras om det finns insatser eller åtgärder som på ett mer ändamålsenligt sätt än kan säkerställa att det finns tillräckliga ekonomiska säkerheter för efterbehandling och andra återställningsåtgärder vid gruvverksamhet. Höjd skatt på diesel som används i gruvfordon remitterade en promemoria med förslag om att höja vissa miljöskatter. Det handlar bl.a. om höjd skatt på diesel som används i gruvfordon. För att minska utsläppen av koldioxid från gruvsektorn föreslås att nedsättningen av energiskatt och koldioxidskatt för diesel som används i arbetsfordon i gruvor slopas. Syftet är att påskynda övergången till användning av el och biobränslen i gruvsektorn. Med nuvarande regler har dieseln en nedsättning av energiskatten och koldioxidskatten på . Skatteändringarna föreslås träda i kraft och är en del av budgetsamarbetet mellan regeringspartierna, och Liberalerna. I motion 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkande 10 anförs att Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi lämnade en rapport som visar att de skatter och avgifter som tas ut i är väsentligt lägre än i jämförbara länder och att det finns ett utrymme för staten att öka sina intäkter utan att nämnvärt försämra förutsättningarna för gruvnäringen. Författarna föreslår även att skatteintäkter från gruvindustrin ska samlas i en statlig fond. Motionärerna har själva varit inne på en sådan tanke för att trygga att framtida generationer får del av inkomster från en nutida gruvnäring. Det är klokt att stödja ett breddat och mångfacetterat näringsliv frikopplat från gruvindustrin i de regioner där gruvnäringen dominerar för att minska regionernas ekonomiska sårbarhet. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att det bör utredas om inte en särskild gruv- och naturresursskatt bör införas i . Enligt grundlagen (2 kap. 15 § regeringsformen) är varje medborgares egendom tryggad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Vid ingrepp i markägares rättigheter med stöd av minerallagen är markägarna dock garanterade ersättning. Utöver denna ersättning har det införts en s.k. mineralersättning som de som har bearbetningskoncession ska betala till staten och berörda markägare och som baseras på värdet av den malm som bryts. Vidare måste koncessionshavaren betala en del andra avgifter enligt bestämmelser i minerallagen, vilket framgår av det som har redovisats i det föregående. I budgetpropositionen angav regeringen att de har för avsikt att medverka till att nya modeller skapas för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling (prop. 2014/15:1 Finansplanen s. 46). Regeringen avsåg i detta sammanhang att se över mineralavgiften och återkomma till med förslag. behandlade motionsyrkanden som har koppling till de aktuella avgifterna och hänvisade då till de utfästelser som regeringen gjort om att se över det som betecknades som mineralavgiften och därefter återkomma till med förslag (bet. 2017/18:NU10). Utskottet anser att regeringens överväganden bör avvaktas och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om skatt på godis och läsk och om en skatt som främjar minimal antibiotikaanvändning i djuruppfödningen. I motion 2018/19:91 av (SD) anförs att det inte bör vara en ekonomisk fråga om man som alternativ till godis och läsk i stället vill duka upp en frukt- och grönsaksbuffé till fredagsmyset. Regeringen bör justera skatterna så att det som är dåligt för oss att äta beskattas högre medan nyttigare alternativ har lägre skatt. I motion 2018/19:2299 av m.fl. (MP) anförs att en statlig utredning bör ta fram ett förslag på en antibiotikaskatt som främjar minimal antibiotikaanvändning i djuruppfödningen inom EU och globalt. Utgångspunkten ska vara den kemikalieskatt som införts av regeringen. Nivån på skatten bör sättas så att den verkar pådrivande i omställningen till en hållbar djurhållning med förbättrade förhållanden för djuren där antibiotikaanvändningen är låg och ansvarsfull, såväl inom EU som i andra länder som handlar med. I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 15 anför motionärerna att en statlig utredning bör göra en bred översyn av skattesystemet inom livsmedelskedjan i syfte att hitta effektiva vägar för att minska matens negativa klimat- och miljöpåverkan. De vill i ett första skede införa en skatt på kött som producerats med stora mängder antibiotika. Intäkterna från nya skatter inom livsmedelsområdet bör återföras till det svenska jordbruket för att kompensera för viktiga ekosystemtjänster och för att svensk köttproduktion generellt har mindre klimatpåverkan och högre djurvälfärd än jämförbara länder. Utskottet har tidigare avstyrkt yrkanden om en punktskatt på bl.a. socker (bet. 2016/17:SkU24). Från allmänna utgångspunkter är det vanskligt att låta beskattning utgå från varors farlighet eller nyttighet. Erfarenheten visar att en sådan beskattning leder till svårigheter i tillämpningen och besvärliga gräns-dragningsproblem. Det var också anledningen till att en rad punktskatter av förenklingsskäl upphävdes i samband med skattereform. Utskottet anser inte att bör ändra inställning i frågan. Arbetet med att motverka överdriven användning av antibiotika är viktigt. I den sakpolitiska överenskommelse som träffats av S, C, L och MP anförs bl.a. att ska arbeta internationellt för minskad antibiotikaanvändning i djurhållning globalt (punkt 25). En utredning kommer att tillsättas . Enligt utskottets mening skulle det vara problematiskt att införa en skatt med den utformning som motionären föreslår. Utskottet är inte berett att tillstyrka ett tillkännagivande med denna inriktning. Utskottet avstyrker de aktuella motionerna. Energiskatt, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2377 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2070 av (M), 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkandena 24 och 26 samt 2018/19:2940 av (MP) yrkande 10. Regeringen har infört en form av nettodebiteringssystem, eller vad som kom att kallas skattereduktion för förnybar mikroproduktion av förnybar el, där man som producent ska få en skattereduktion som motsvarar två gånger den energiskatt som ska betalas för den mängd el som mikroproducenten matat in på elnätet upp till 30 000 kWh, förutsatt att producenten gjort motsvarande uttag från nätet. Inledningsvis innebär denna reform kostnader i statsbudgeten; skatteutgiften budgeteras till . riskerar detta dock att bli kostsamt och får dessutom till följd att elproducenter som verkar på affärsmässig grund får en reducering på intäktssidan. Införandet av detta system är till synes uteslutande kopplat till att främja solceller. Ett väsentligt problem när det gäller solceller är den oregelbundna produktionen i och med att kraftkällan av självklara skäl är beroende av solljus. Detta medför att solceller producerar mycket lite el under vinterns mörka och kalla månader. I princip kan man säga att flödena av elkraft över nationsgränsen styrs av temperaturen där vi exporterar överkapacitet och importerar el . begränsar man dessutom produktionen genom att man planerar in underhåll, lagrar vatten i magasinen och helt stänger av vissa anläggningar. Detta innebär i praktiken att alla subventionspengar till solkraft är en ren samhällskostnad. Solceller producerar som bäst och några månader framåt och i princip ingenting under årets mörkaste och kallaste månader. Vad detta innebär är att solceller inte kan ersätta någonting annat i energisystemet eftersom vi ändå måste ha kapacitet att möta efterfrågan på effekt de dagar då efterfrågan är som högst. infaller just när det är som mörkast och kallast. Detta medför att man investerar i dubbel kapacitet, vilket knappast kan betraktas som vare sig miljövänligt eller samhällsekonomiskt. Vill man vara miljövänlig måste man också vara resurseffektiv. Under andra förhållanden, i andra delar av världen, kan solceller komma till sin rätt. Detta kan t.ex. gälla där man har hög solinstrålning som man använder energin till kylning, alltså att efterfrågan är som störst när solen skiner. I är förhållandet dock det omvända för energisystemet som helhet. Skattereduktionen för mikroproduktion av el bör tas bort. Energiskatt, punkt 1 (C) av Per Åsling (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkandena 24 och 26 samt 2018/19:2070 av (M), 2018/19:2377 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2940 av (MP) yrkande 10. Med en ökad andel väderberoende kraftproduktion ökar också behovet av mer flexibel elanvändning och större användarflexibilitet för att sänka effektuttaget under vissa perioder. Då är det viktigt att det lönar sig att planera sin elanvändning. Genom en mer flexibel elskatt som varierar beroende på efterfrågan kan belastningen minskas när trycket är som hårdast och skapa nya affärsmöjligheter för lagring när efterfrågan är låg. Smarta, och uppkopplade, apparater och smarta elnät kan också öka användarflexibiliteten och avlasta elnätet. Mer närproducerad el ökar också flexibiliteten, gör systemet mindre sårbart och kan ge sänkta kostnader inte minst på landsbygden. Möjligheten att införa en mer flexibel elskatt som varierar med efterfrågan bör därför utredas. För att öka den närproducerade elproduktionen vill att andelsägare i en mikroproduktionsanläggning som bor i en lägenhet ska ha möjlighet till skatteavdrag, något som inte är möjligt . Nedsatt elskatt för tunga fordon, punkt 2 (M, KD) av (M), Boriana (M), (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 103 och 2018/19:2083 av (S) och 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 36. Vi vill föra en klimat- och miljöpolitik som gör skillnad på riktigt. För oss är det självklart att miljö och klimat inte står i motsats till tillväxt och jobbskapande, utan att de kan gå hand i hand. För detta krävs väl utformade och effektiva styrmedel och att principen om grön skatteväxling upprätthålls. Förorenaren ska betala för sin miljöpåverkan som förnybar och miljövänlig teknik kan växa fram. Transportsektorn står för en tredjedel av de totala svenska växthusgasutsläppen, den största delen från vägtrafik. Den svenska fordonsflottan måste därför bli mer hållbar och utsläppen från sektorn minska. För att minska miljöpåverkan men behålla mobilitet måste transporterna bli effektivare, och såväl användningen av biodrivmedel, som forskning och introduktion av ny teknik, måste öka. Det bör göras en översyn av hur och om skatten på all elektrifierad kollektivtrafik, tunga fordon samt miljölastbilar skulle kunna sänkas, samt om de är de mest verkningsfulla åtgärderna för att minska utsläppen. Nedsatt elskatt för fartyg, punkt 3 (M, C, KD, L) av Per Åsling (C), (M), Boriana (M), (KD), (M), (M) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 104 och 2018/19:2895 av m.fl. (M) yrkande 19.