bet · H601JuU29 · 2019-06-11 00:00:00 — Förslagen innebär bl.a. att löstagbara magasin av en viss storlek regleras i vapenlagen och att innehavstillstånd för vissa vapen som huvudregel ska tidsbegränsas. I fråga om reglering av vapenmagasin konstaterar regeringen att vapenlagen och vapenförordningen saknar regler om förvärv och innehav av magasin. För att uppfylla direktivets krav föreslår regeringen att följande magasin ska regleras (s. 60 f.): • löstagbara magasin som kan innehålla fler än 20 patroner, • löstagbara magasin som kan innehålla fler än 10 patroner och som är möjliga att montera på ett skjutvapen där pipans längd överstiger och den totala längden överstiger . Enligt regeringens förslag ska det krävas tillstånd enligt vapenlagen för att få inneha sådana löstagbara magasin som omfattas av lagen. Den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning ska dock utan särskilt tillstånd få inneha löstagbara magasin till vapnet om magasinet är avsett för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehavet av vapnet. I andra fall ska tillstånd att inneha löstagbara magasin få beviljas om det skäligen kan antas att magasinet inte kommer att missbrukas. I fråga om utökade krav på omprövning av tillstånd föreslår regeringen att tillstånd att inneha vapen som klassificeras som s.k. förbjudna skjutvapen enligt vapendirektivet eller vissa vapendelar till sådana vapen ska tidsbegränsas till att gälla i högst . Befintligt krav på tidsbegränsning av enskildas tillstånd till innehav av enhandsvapen för flerskott ska även gälla tillstånd till vissa vapendelar till sådana vapen. Tillstånd ska dock inte tidsbegränsas om särskilda skäl talar emot det. Tillstånd ska inte heller tidsbegränsas om de avser deaktiverade vapen. Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) Som framgått ovan gav chefen för en utredare i uppdrag att överväga hur ändringarna i vapendirektivet skulle genomföras i svensk rätt. Utredaren fick i uppdrag att utreda ett antal andra frågor som hade väckts på vapenlagstiftningens område. Utredaren överlämnade promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). I promemorian lämnas ett antal förslag till ändringar i bl.a. vapenlagen och vapenförordningen. Förslagen innebär bl.a. följande: • Den s.k. vapengarderoben för jaktvapen utökas med två extra pipor eller slutstycken per vapeninnehav samt två pipor eller slutstycken per innehavd låda eller stomme. Det presumerade behovet av jaktvapen för den som avlagt s.k. jägarexamen ska således omfatta även dessa vapendelar, om inte särskilda skäl föranleder annat. Tillstånd till fler än tolv pipor eller slutstycken får dock beviljas endast om sökanden visar att det finns ett behov av ytterligare sådana delar. • Bestämmelsen i 2 kap. 6 § vapenlagen förtydligas genom att det i vapenförordningen uttryckligen anges vad kravet på synnerliga skäl innebär i fråga om enskilds innehav av enhandsvapen för målskytte och jakt. • För enhandsvapen för målskytte innebär kravet på synnerliga skäl att sökanden ska ha fyllt , ha visat prov på särskild skjutskicklighet och vara aktiv medlem i en sammanslutning som antingen har erhållit auktorisation eller är ansluten till en auktoriserad sådan och som inom ramen för sin verksamhet bedriver med sådant vapen som ansökan avser. Sökanden ska inom ramen för medlemskapet regelbundet ha deltagit i tävlingar eller träningar. Undantag från ålderskravet får göras, om det finns särskilda skäl. För förnyelse av ett tidsbegränsat tillstånd att inneha enhandsvapen för målskytte krävs dessutom att sökanden under den senaste tillståndsperioden regelbundet har tävlat eller tränat med det aktuella vapnet. • För enskotts enhandsvapen för jakt innebär kravet på synnerliga skäl att sökanden bedriver omfattande grytjakt, omfattande jakt med ställande hund eller omfattande avlivning av fällfångade djur. För flerskotts enhandsvapen för jakt innebär kravet på synnerliga skäl att sökanden bedriver jakt eller viltvård yrkesmässigt eller har ett annat kvalificerat behov. • Det föreslås att ska utfärda föreskrifter för det krav som, vid förnyelse av tidsbegränsade tillstånd att inneha enhandsvapen för målskytte, ska ställas på sökandens aktivitet med det aktuella vapnet. Detsamma gäller kraven på omfattande jaktverksamhet och annat kvalificerat behov vid ansökan om enhandsvapen för jakt. I fråga om utökning av vapenhandlares uppgifter gör utredaren bedömningen att en överföring av tillståndsprövning i vapenärenden till vapenhandlare inte kan ske med bibehållen rättssäkerhet. För att effektivisera tillståndsprövningen och förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden föreslås i stället att tillståndsprövning i okomplicerade vapenärenden automatiseras. Handlaren skulle då elektroniskt kunna anmäla ett tilltänkt köp till polisen, som har att göra en automatiserad prövning av ärendet och inom viss – exempelvis – utfärda ett automatiserat tillståndsbeslut eller meddela vapenhandlaren att det finns hinder mot att bevilja ansökan. Ges tillstånd kan handlaren därefter lämna ut vapnet till köparen. Förslagen i promemorian har remitterats och bereds inom . Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /15 (bet. 2014/15:JuU16 s. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om förtydligande av regelverket om vapen som ska lämnas in vid återkallanden av vapenlicenser. Utskottet anförde att bestämmelserna i 6 kap. 4 och 4 a §§ vapenlagen om förfarandet vid omhändertagande av vapen, ammunition och tillståndsbevis i samband med återkallelser av vapenlicenser är väl avvägda. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). Liknande yrkanden behandlades förenklat i betänkandena /16:JuU20, 2016/17:JuU18 och 2017/18:JuU13. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /15 behandlade utskottet också ett motionsyrkande om att utreda om kraven på licens bör tas bort för stift, vissa kantantändare och startpistoler (bet. 2014/15:JuU16 s. 55 f.). Utskottet ansåg inte att det fanns något skäl för att göra ett sådant tillkännagivande och avstyrkte yrkandet. Utskottet ansåg inte heller att det fanns skäl att utreda och förtydliga reglerna om vapenlicenser för hembygdsföreningar, museer m.fl. som får vapen som gåva och avstyrkte därför ett yrkande om detta. Liknande yrkanden behandlades förenklat i betänkandena /16:JuU20, 2016/17:JuU18 och 2017/18:JuU13. Vid samma tillfälle avslog utskottet ett motionsyrkande om att ta bort kravet på att söka en ny samlarlicens (bet. 2014/15:JuU16 s. 63). Utskottet konstaterade inledningsvis att det endast är i fråga om helautomatiska vapen eller enhandsvapen för flerskott som en licens för en samling vapen måste förlängas (2 kap. 6 a § vapenlagen). För övriga vapen i en vapensamling gäller ingen särreglering. Mot denna bakgrund och då utskottet fann regleringen av tillstånd för helautomatiska vapen eller enhandsvapen för flerskott väl avvägd saknades det enligt utskottet anledning för att ta något initiativ med anledning av motionen. Utskottet gjorde samma bedömning (bet. 2015/16:JuU20 s. 67 f.). Liknande yrkanden behandlades förenklat i betänkandena /17:JuU18 och 2017/18:JuU13. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /16 (bet. 2015/16:JuU20 s. 55 f.) avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om en översyn av licensreglerna om enhandsvapen för jägare som är registrerade eftersöksjägare eller etablerade hundförare samt yrkesjägare. Utskottet ansåg att licenskraven var väl avvägda och att kraven därför inte borde ses över. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:197). Ett likalydande yrkande behandlades förenklat i betänkande 2017/18:JuU13. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /17 (bet. 2016/17:JuU18 s. 66 f.) avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att systemet med femårslicenser ska tas bort eller reformeras. Utskottet, som konstaterade att det endast är helautomatiska vapen och enhandsvapen (2 kap. 6 a § vapenlagen) som omfattas av kravet på att tillstånden ska förnyas , ansåg att regleringen är väl avvägd. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:223). Liknande yrkanden behandlades förenklat i betänkande 2017/18:JuU13. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /17 (bet. 2016/17:JuU18 s. 66 f.) avstyrkte utskottet också motionsyrkanden om ett förfarande som förkortar tiden att få vapentillstånd för ett vapen som ersätter ett annat, bl.a. att vapenhandlare ska kunna administrera vapenbyteslicenser. Utskottet uppgav sig ha viss förståelse för synpunkterna i motionerna men ansåg att gällande regelverk är ändamålsenligt ur säkerhetssynpunkt. Liknande yrkanden behandlades förenklat i betänkande 2017/18:JuU13. Vid samma tillfälle behandlade utskottet även motionsyrkanden om begreppet synnerliga skäl i vapenlagen (bet. 2016/17:JuU18 s. 66 f.). Utskottet vidhöll att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Utskottet ansåg därför inte att det fanns skäl för att göra något tillkännagivande om att vapenlagens (2 kap. 6 §) krav på ”synnerliga skäl” ska tas bort eller ändras till ”särskilda skäl”. Likalydande yrkanden behandlades förenklat i betänkande 2017/18:JuU13. Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden om avskaffande av licenskravet för mynningsladdade vapen (se t.ex. bet. 2014/15:JuU16 s. 55 f. och bet. 2017/18:JuU13 s. 83 f.). Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att undanta dessa från licenskravet. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /18 (bet. 2017/18:JuU13 s. 83 f.) avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att avskaffa licensplikten för ljuddämpare. Utskottet ville inte föregripa den pågående beredningen av förslagen i promemorian Ds 2018:1. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om en utökad vapengarderob, senast i betänkande 2016/17:JuU18 (s. 66 f.) och förenklat i 2017/18:JuU13. Liksom tidigare ansåg utskottet att vapenlagen innehåller lämpliga avvägningar när det gäller tillstånd att inneha jaktvapen. Utskottet avstyrkte därför de aktuella motionerna. I motion 2018/19:112 (SD) efterfrågar motionären tillfälliga licenser för enhandsvapen knutna till uppdraget som eftersöksjägare. Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om en översyn av licensreglerna om enhandsvapen för eftersöksjägare och då uttalat att licenskraven är väl avvägda. Vidare kan det konstateras att det i utredningspromemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) lämnas förslag om att förtydliga vad kravet på synnerliga skäl innebär i fråga om enskilds innehav av enhandsvapen för jakt. Promemorian har remitterats och bereds inom . Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte anledning för att göra något sådant tillkännagivande som motionären efterfrågar, och utskottet avstyrker därför motionen. I fråga om begreppet synnerliga skäl i vapenlagen vidhåller utskottet att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Utskottet anser inte heller nu att det finns skäl för att göra något tillkännagivande om att vapenlagens krav på synnerliga skäl ska tas bort eller ändras till särskilda skäl. Motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 4 och 2018/19:2772 (M) yrkande 19 avstyrks därför. Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden om att avskaffa licenskravet för stiftantändare och mynningsladdade vapen. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och ser således inte några skäl för att ställa sig bakom de tillkännagivanden som begärs i motionerna 2018/19:1876 (M) samt 2018/19:2772 (M) yrkandena 12 och 18. I flera motioner framställs yrkanden om att kravet på särskilt tillstånd för ljuddämpare bör avskaffas. Utskottet delar motionärernas uppfattning. I stället bör innehav av ljuddämpare regleras på samma sätt som innehav av ammunition. Det skulle innebära en lättnad i förhållande till nuvarande reglering, som innehav av ljuddämpare inte bör vara helt oreglerat eftersom en ljuddämpare kan vara åtråvärd och användas i kriminella kretsar. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:1724 (M), 2018/19:2606 (KD) yrkande 17 och 2018/19:2890 (M) yrkande 17. Ett tillstånd att inneha helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott ska förnyas (2 kap. 6 a § vapenlagen). Eftersom automatiska slagningar mot belastnings- och misstankeregister görs kan det dock enligt utskottet ifrågasättas om systemet med tidsbegränsade licenser fyller någon egentlig funktion och inte bara i onödan försvårar för aktiva och seriösa skyttar. Mot denna bakgrund anser utskottet att reglerna för innehav av helautomatiska vapen och enhandsvapen bör förenklas och att man bör överväga att slopa kravet på förnyande av tillstånd . Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionen 2018/19:2606 (KD) yrkande 15 samt tillstyrker delvis motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 3, 2018/19:2769 (M) och 2018/19:2772 (M) yrkande 9. I uppdraget att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område (Ju2017:E) ingick bl.a. att analysera för- och nackdelar med att utöka vapenhandlares uppgifter i mer okomplicerade tillståndsärenden och ta ställning till om en sådan utökning bör göras och vad som i så fall ska omfattas av denna utökning. Som framgår ovan gör utredaren bedömningen att en överföring av tillståndsprövning i vapenärenden till vapenhandlare inte kan ske med bibehållen rättssäkerhet. I stället föreslår utredaren att tillståndsprövning i okomplicerade vapenärenden automatiseras. Förslagen i promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) bereds inom . Utskottet vill inte föregripa den beredning som pågår och avstyrker därför de yrkanden om licenshanteringen vid vapenbyte som framställs i motionerna 2018/19:2403 (C), 2018/19:2606 (KD) yrkande 16 och 2018/19:2772 (M) yrkande 8. Utskottet har behandlat yrkanden likalydande med det som framställs i motion 2018/19:2772 (M) yrkande 10 om förtydligande av regelverket för när ett vapen ska lämnas in vid återkallelse av vapenlicens. Utskottet vidhåller att bestämmelserna i vapenlagen om förfarandet vid omhändertagande av vapen, ammunition och tillståndsbevis i samband med återkallelser av vapenlicenser är väl avvägda och avstyrker därmed motionsyrkandet. Utskottet vidhåller även sin tidigare uppfattning att det inte finns skäl att utreda och förtydliga reglerna om vapenlicenser för hembygdsföreningar, museer m.fl. som får vapen som gåva och avstyrker därför motion 2018/19:2772 (M) yrkande 16. Utskottet ser inte heller något skäl för den begäran om förtydligande av reglerna för beviljande av vapenlicens som förs fram i motion 2018/19:2606 (KD) yrkande 19. Motionsyrkandet avstyrks därför. I motion 2018/19:2890 (M) yrkande 15, 16 och 18 framställs invändningar mot flera av de förslag som läggs fram i promemorian om genomförandet av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv (Ds 2018:1). Utskottet vill inte föregripa den beredning som pågår och avstyrker därför motionsyrkandena. Den nuvarande regleringen av vapengarderoben innebär att normalbehovet för en jägare anses motsvara fyra vapen, om det inte finns omständigheter som talar för att sökanden behöver fler vapen än så. Tillstånd till fler än sex jaktvapen får beviljas endast om sökanden visar att det finns ett mycket kvalificerat behov. Enligt utskottets mening motsvarar dock dagens reglering av vapengarderoben inte fullt ut de behov som kan finnas för vissa jägare och det finns därför anledning att se över begränsningen av antalet vapen som en jägare får ha i syfte att möjliggöra innehav av ett större antal vapen. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:1350 (M), 2018/19:2606 (KD) yrkande 18 och 2018/19:2890 (M) yrkande 14 samt tillstyrker delvis motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 8 och 2018/19:2772 (M) yrkande 6. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utlåning av vapen och om möjlighet för vapenhandlare att lämna ut låneintyg. Jämför reservation 20 (SD). I kommittémotion 2018/19:137 av m.fl. (SD) yrkande 9 efterfrågas en möjlighet för auktoriserade vapenhandlare att lämna ut låneintyg efter att en ansökan om lån av skjutvapen har kommit in och godkänts. I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 14 efterfrågas en möjlighet för vapenhandlare att lämna ut låneintyg i . I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 15 begärs att det ska bli lättare för jägare att låna varandras vapen. Bestämmelser om utlåning av skjutvapen finns i 3 kap. vapenlagen (1996:67). Enligt 1 § får ett tillståndspliktigt skjutvapen inte lånas ut till någon annan än den som har tillstånd att inneha vapnet. Av 1 a § framgår dock att den som har rätt att inneha ett skjutvapen får låna ut vapnet vid enstaka tillfällen om utlåningen sker för samma ändamål som utlånarens tillstånd avser, utlåningen avser och låntagaren har tillstånd enligt 9 § att låna skjutvapen. Vidare framgår av 1 a § att tillstånd att låna skjutvapen inte krävs om • låntagaren har tillstånd att inneha vapen av samma typ som lånet avser • vapnet innehas och används under långivarens uppsikt, under uppsikt av någon annan person som har godkänts av att närvara vid provskjutning eller under uppsikt av en sådan sammanslutning som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen • lånet avser ett start- eller signalvapen. Tillstånd att låna skjutvapen får enligt 9 § meddelas fysiska personer. Sådant tillstånd får meddelas endast till den som behöver låna vapen för ett godtagbart ändamål (t.ex. jakt eller målskytte) och om det skäligen kan antas att han eller hon inte kommer att missbruka sådana vapen som ansökan avser. Enligt 6 § får en vapenhandlare under vissa förutsättningar låna ut skjutvapen för provskjutning på skjutbana. Liknande motionsyrkanden om låneintyg och om möjligheterna för jägare att låna varandras vapen behandlades av utskottet i betänkande 2014/15:JuU16. Utskottet ansåg inte att det fanns anledning till någon ändring av reglerna om utlåning av vapen och avstyrkte motionsyrkandena (s. 62). Motionsyrkanden om möjligheterna för jägare att låna varandras vapen var i betänkandena /16:JuU20, 2016/17:JuU18 och 2017/18:JuU13 föremål för förenklad beredning. Utskottet behandlade även motioner om möjlighet för vapenhandlare att lämna ut låneintyg. Motionsyrkandena avstyrktes med motiveringen att det inte fanns anledning till någon särreglering i fråga om utlåning av vapen från vapenhandlare (bet. 2016/17:JuU18 s. 81). Liknande motionsyrkanden var i betänkande 2017/18:JuU13 föremål för förenklad beredning. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och anser således alltjämt att det inte finns anledning till någon ändring av reglerna om utlåning av vapen. Utskottet avstyrker därför motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 9 och 2018/19:2772 (M) yrkandena 14 och 15. Förvaring av vapen och ammunition Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förvaring av vapen och ammunition. Jämför reservation 21 (M, SD, KD) och 22 (SD). I flera motioner begärs utökade möjligheter att förvara vapen på en annan plats än i det egna hemmet. Sådana yrkanden finns i kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 13 och i motion 2018/19:1001 av (M). Motionärerna pekar bl.a. på att många jägare regelmässigt jagar på andra orter än där de är bosatta. Att vapnet förvaras på ett säkert sätt där jakten bedrivs, i stället för att transporteras över långa avstånd kan ur säkerhetssynpunkt vara en fördel. m.fl. (M) anför i motion 2018/19:2772 yrkande 7 att man bör möjliggöra och underlätta för personer att förvara vapen med tillhörande ammunition hos andra eller i ett eget andra boende. I kommittémotion 2018/19:137 av m.fl. (SD) yrkande 7 föreslår motionärerna att lagstiftningen ändras så att det blir tillåtet att tillfälligt förvara licensbelagda vapen i andras vapenskåp. I kommittémotion 2018/19:137 av m.fl. (SD) yrkande 10 begärs även att man ska kunna förvara ammunition till annat vapen än man har licens för. Motionärerna anser att det saknas anledning att försvåra förvaring om ammunitionen tillhör den vapenklass man redan är godkänd för. Enligt 5 kap. 1 § vapenlagen (1996:67) är den som innehar ett skjutvapen eller ammunition skyldig att ta hand om egendomen och hålla den under sådan uppsikt att det inte finns risk för att någon obehörig kommer åt den. När skjutvapen inte används ska de förvaras i säkerhetsskåp eller i något annat lika säkert förvaringsutrymme. Ammunition ska förvaras under säkert lås eller på något annat lika betryggande sätt (5 kap. 2 § vapenlagen). får enligt 9 kap. 1 § vapenförordningen (1996:70) meddela närmare föreskrifter om hur skjutvapen och ammunition ska förvaras. Dåvarande har utfärdat allmänna råd om förvaring av vapen och ammunition (RPSFS 2009:13 FAP 551-3). För att uppfylla kravet på uppsikt i 5 kap. 1 § vapenlagen bör skjutvapen förvaras i tillståndshavarens bostad, vilket regelmässigt innebär där tillståndshavaren är folkbokförd. Med bostad kan likställas en byggnad, t.ex. ett garage eller förråd, som är låsbar och sammanbyggd med bostaden och där det finns en genomgångsdörr mellan byggnaden och bostaden. Detsamma gäller byggnader som inte är sammanbyggda med bostaden men så placerade i förhållande till denna att byggnaderna är möjliga att övervaka från bostaden. I sådana fall bör dock en anordning finnas som anger för personer i bostaden när byggnaden angrips. En sådan anordning bör inte utan svårighet kunna sättas ur funktion. Enligt 5 kap. 3 § vapenlagen får en innehavare lämna över sitt skjutvapen eller sin ammunition till någon annan för förvaring om han eller hon inte själv kan ta hand om egendomen eller om det annars finns särskilda skäl. För sådan förvaring krävs tillstånd om inte utlåning i motsvarande fall är tillåten enligt 3 kap. Vid tillståndsprövningen ska särskilt beakta möjligheten för mottagaren att erbjuda en säker förvaring. Tillståndet ska tidsbegränsas. behandlade justitieutskottet i betänkande 2015/16:JuU20 (s. 55 f.) motionsyrkanden om att göra en översyn av reglerna för vapenförvaring. Utskottet fann inte skäl till något tillkännagivande till regeringen om att en sådan översyn borde göras. Utskottet avstyrkte därför motionerna. behandlade även motionsyrkanden om en översyn av bestämmelserna om förvaring av vapen. Utskottet fann inte heller nu skäl till något initiativ från sida och avstyrkte motionerna (bet. 2016/17:JuU18 s. 79). Även motionsyrkanden om en möjlighet att förvara ammunition till annat vapen än man har licens för avstyrktes. Utskottet ansåg att gällande regelverk för förvaring av ammunition var ändamålsenligt utformat (s. 81). Därefter har utskottet behandlat liknande motionsyrkanden förenklat och således avstyrkt dessa (bet. 2017/18:JuU13). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att det inte finns skäl att ta något initiativ till en översyn av bestämmelserna om förvaring av vapen. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 7, 2018/19:1001 (M), 2018/19:2772 (M) yrkande 7 och 2018/19:2890 (M) yrkande 13. Utskottet vidhåller också uppfattningen att gällande regelverk för förvaring av ammunition är ändamålsenligt utformat. Även motion 2018/19:137 (SD) yrkande 10 avstyrks därför. Införande av vapen till m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en översyn av reglerna för europeiskt skjutvapenpass och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 23 (S, V, MP). I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 17 efterfrågas en översyn av reglerna för vapenpass för att underlätta för jägare och skyttar med godkända vapenpass att resa inom EU. I kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 12 anförs att bör erkänna EU:s vapenpass. Detta skulle enligt motionärerna förenkla för svenska jägare och skyttar och för jaktturismen. Av 3 kap. 9 § vapenförordningen (1996:70) framgår att efter ansökan ska utfärda ett europeiskt skjutvapenpass till den som har tillstånd att i inneha ett skjutvapen som avses i bilagan till vapenförordningen.