bet · H601AU8 · 2019-03-22 00:00:00 — Utskottet konstaterar avslutningsvis att frågan om inrättande av en rättigheter och vilket uppdrag en sådan institution skulle ha är en fråga som måste beredas i ett annat sammanhang. Utskottet noterar att promemorian Förslag till en nationell rättigheter i (Ds 2019:4) alldeles skickats ut på remiss. Med det sagda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:1917 av och (båda C) yrkande 1, 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 12 samt 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. ser jämställdhet mellan kvinnor och män i termer av lika rättigheter och möjligheter att själv forma sitt liv. Varje individ ska stå fri att göra sina egna, individuella livsval, utan att det offentliga ska försöka styra eller påverka dessa val. Det stämmer som utskottet anför att vi har en annan syn på hur jämställdhetsarbetet ska bedrivas än vad regeringen har. Vi förespråkar en formell jämställdhet där varken kvinnor eller män särbehandlas på grund av sin könstillhörighet. Till skillnad från andra partier använder vi oss inte av ytliga analyser av hur kvinnor respektive män fördelar sig på olika områden som ensamt underlag för att avgöra hur jämställt samhället är. Skillnader i preferenser behöver inte i sig vara problematiskt. Vi motsätter oss därför starkt en politik som bygger på förväntningar eller mål om en viss fördelning. Vi anser att de jämställdhetspolitiska målen behöver formuleras om och att regeringen ska återkomma med förslag i enlighet med det vi anfört ovan. Vidare anser att s.k. positiv särbehandling förstärker synen på människor som representanter för en grupp snarare än representanter för sig själva. Även här finns en tydlig skiljelinje mellan vår syn och den jämställdhetspolitik som regeringen för. Vägen till bejakande av individuella val och bedömning av individen efter personliga egenskaper snarare än kön kan aldrig gå genom särbehandling. Det är övertygelse att det individuella perspektivet aldrig får överskuggas av ideal och målbilder om viss fördelning. Vi anser därmed att regeringen bör återkomma med förslag som innebär att alla former av kvotering och positiv särbehandling på basis av kön avvecklas. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1917 av och (båda C) yrkande 1, 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 12 samt 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 2. Tyvärr måste jag även konstatera att kostnaderna för ett ojämställt samhälle är i stort sett en vit fläck på både forskarnas och politikernas karta. För att man snabbare ska kunna åstadkomma förändringar är det viktigt att frågan får en grundlig belysning. Jag är till skillnad från utskottet inte tillfreds med det arbete som bedrivs utan anser att regeringen bör ta initiativ till att genomföra en genomgripande utredning som behandlar och belyser statens, näringslivets, samhällets och individens totala kostnader för ojämställdhet relaterade till det mål för jämställdhetspolitiken som har antagit. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 12 samt 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1917 av och (båda C) yrkande 1 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. Precis som utskottet anför har jämställdhetsintegrering varit den övergripande strategin för jämställdhetspolitiken , närmare bestämt sedan beslutet om propositionen Delad makt – delat ansvar som togs fram av den dåvarande partiledaren och jämställdhetsministern . Även under alliansregeringen ansvarade Liberalerna för jämställdhetspolitiken och under den tiden gjordes större satsningar på jämställdhetsintegrering i offentlig verksamhet än under någon tidigare regering. Jag delar visserligen utskottets syn på jämställdhetsintegrering och välkomnar också det arbete som bedrivs. Till skillnad från utskottet anser jag dock att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att jämställdhetsintegrering även fortsättningsvis ska vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken. Liberalerna anser vidare att det är beklagligt att den nuvarande målstrukturen för jämställdhetspolitiken inte är utformad på ett sätt som lyfter fram de alarmerande skillnaderna mellan könen vad gäller nyanlända invandrares möjligheter att etablera sig i . Skillnaderna syns på alla samhällsområden, från skola till arbetsmarknad, från föräldraskap till pensioner. För att synliggöra jämställdhet i integrationen som en prioriterad uppgift inom jämställdhetspolitiken anser jag därför att regeringen bör införa ett nytt delmål om integration, förslagsvis uttryckt på följande vis: ”Kvinnor och män, flickor och pojkar som invandrar ska mötas av samma förväntningar på alla områden i det svenska samhället och ha samma rättigheter och möjligheter att skapa sig ett självständigt liv i .” Åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2813 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 5, 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 16 och 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkandena 18, 19 och 21, 2018/19:2748 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3 samt 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 15. Vi välkomnar att även utskottet anser att arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck måste intensifieras och kan konstatera att det runt om i landet – lokalt i kommunerna, på länsnivå och regional nivå samt nationellt – vidtas omfattande och viktiga insatser för att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Detta är bra, men vi anser att ännu mer måste göras. Länsstyrelserna har ett särskilt ansvar i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Vi anser att regeringen bör se till att detta arbete vid länsstyrelserna följs upp regelbundet. Vi kan vidare konstatera att län och kommuner har kommit olika långt i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. För att ytterligare stärka insatserna när det gäller hedersproblematiken anser vi att regeringen bör verka för att i varje län identifiera de kommuner som har kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck och med att bygga upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte. När det gäller det nationella uppdraget mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i delar vi inte utskottets uppfattning att en utvärdering ska avvaktas innan man tar ställning till om uppdraget ska ligga kvar där efter 2020. Arbetet med uppdraget vid i har bedrivits där och har inneburit att en kvalificerad organisation har byggts upp inom myndigheten. Inget talar för att behovet av omfattande insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck kommer att minska. Vår uppfattning är tvärtom att ökade ansträngningar måste göras på detta område. För att värna verksamheten vid i anser vi att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder för att göra uppdraget mot hedersrelaterat våld och förtryck permanent vid just i . Vi vill avslutningsvis påminna om att när inrättades var , liksom bl.a. , emot detta och vi var också tydliga med att det inte fick ske på bekostnad av välfungerande verksamheter. Inrättandet av visade sig mycket riktigt ske på bekostnad av en rad befintliga och fungerande verksamheter, och det var mot denna bakgrund som tillsammans med i budgeten föreslog att myndigheten skulle läggas ned och upphöra per . Detta blev som bekant också beslut. Vi beklagar att regeringen, med stöd av och Liberalerna, nu aviserat att ska återinrättas. Åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkandena 18, 19 och 21, 2018/19:2813 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 5 samt 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 16 och 2018/19:2748 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3 samt 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 15. I dagens hörs allt oftare rapporter från personer som lever i en förtryckande och våldsam hederskultur som kraftigt begränsar deras möjligheter till fria livsval. Samhället måste verkligen kraftsamla mot denna oroväckande utveckling. Som utskottet konstaterar sker mycket arbete på området, men vi anser att detta är långt ifrån tillräckligt. Det hedersrelaterade våldet har tyvärr ofta kommit att kategoriseras som ett generellt uttryck för kvinnoförtryck och vad som brukar kallas mäns våld mot kvinnor. Denna bristande förståelse för hedersförtryckets struktur och grunder har i sin tur lett till brister i åtgärdsprogram och stödinsatser. Vi vill lyfta fram behovet av specialistkompetens, såsom särskilda hedersjourer, och säkerställa att det i varje kommun upprättas handlingsplaner och åtgärdsprogram framtagna för arbete mot hedersförtryck genom att från statligt håll bidra med samordning och hjälp från sakkunniga. Det behöver också skapas en effektiv stödjande och förebyggande struktur för att få kvinnor att våga anmäla och bearbeta vad de utsätts för av sina familjer. Vi anser att regeringen bör se till att det i varje kommun upprättas handlingsplaner och åtgärdsprogram framtagna för arbete mot hedersförtryck. Vidare vill vi uppmärksamma det arbete som länsstyrelserna bedriver. Vi anser att regeringen bör se till att länsstyrelsernas uppdrag att främja och lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld utökas och förlängs. Andra åtgärder vill vidta för att bryta upp hederskulturens strukturer är bl.a. att sätta stopp för könssegregerad undervisning i skolan, separata badtider för män och kvinnor i offentliga badhus, bärandet av heltäckande slöjor i skolan och på offentliga arbetsplatser samt andra fenomen som baserar sig på om att det är kvinnors ansvar att genom sitt beteende och sin klädsel hålla främmande mäns begär i schack. Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med det vi här anfört för att förhindra att hederskulturen får fäste. Vi stöder vidare förslag om att dels regelbundet följa upp länsstyrelsernas arbete med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck, dels i varje län identifiera de kommuner som kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck och med att bygga upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte. Vi anser vidare att i ska få ett permanent uppdrag att ansvara för arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck och stöder och yrkanden om att regeringen skyndsamt bör göra det nationella uppdraget mot hedersrelaterat våld och förtryck permanent där. Vi delar alltså inte utskottets uppfattning att en utvärdering ska avvaktas och vill i sammanhanget påminna om att när inrättades var emot detta och föreslog i sin budget att myndigheten skulle avvecklas. Vi välkomnar att detta också blev beslut och beklagar att regeringen, med stöd av och Liberalerna, nu aviserat att ska återinrättas. Avslutningsvis vill vi uppmärksamma budgetförslag där vi presenterade breda satsningar för att stärka arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck, bl.a. ökat stöd till jourverksamheternas arbete och en satsning på jourer med hedersvåld som särskilt kompetensområde. Dessa satsningar står vi naturligtvis fortfarande bakom (se bet. 2018/19:AU1). Åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2813 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 5 samt 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkandena 15 och 16 samt 2018/19:108 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkandena 18, 19 och 21 samt 2018/19:2748 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3. Kontroll är ett kännetecknande karaktärsdrag för den växande hedersproblematiken. Att få sin frihet beskuren för att möta släktens krav är tyvärr en verklighet för alltför många kvinnor i . Utskottet hänvisar till en rad åtgärder och insatser i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. I den överenskommelse som regeringspartierna slutit med och Liberalerna finns ett omfattande avsnitt om att stoppa hedersbrotten. Den ambition på området som där ges uttryck för välkomnas givetvis, men jag anser att än mer måste ske. Kampen mot hedersförtrycket behöver intensifieras och enligt min mening hämta inspiration från brittiska och norska lösningar. Både det norska och det brittiska arbetssättet beskrivs som mer verksamhets- och departementsöverskridande, och detta är något som anser saknas i den politik som regeringen för på området. Jag anser att regeringen i enlighet med det anförda bör anamma ett annat tillvägagångssätt i arbetet med att stävja hedersproblematiken. När det gäller det nationella uppdraget mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i delar jag inte utskottets uppfattning att en utvärdering ska avvaktas innan man tar ställning till om uppdraget ska ligga kvar där efter 2020. Arbetet med uppdraget vid i har bedrivits där och har inneburit att en kvalificerad organisation har byggts upp inom myndigheten. Inget talar för att behovet av omfattande insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck kommer att minska. Min uppfattning är tvärtom att ökade ansträngningar måste göras på detta område. För att värna verksamheten vid i anser jag att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder för att göra uppdraget mot hedersrelaterat våld och förtryck permanent vid just i . Jag vill i sammanhanget påminna om att när inrättades var , liksom bl.a. , emot detta och vi var också tydliga med att det inte fick ske på bekostnad av välfungerande verksamheter. Inrättandet av visade sig mycket riktigt ske på bekostnad av en rad befintliga och fungerande verksamheter, och det var mot denna bakgrund som tillsammans med i budgeten föreslog att myndigheten skulle läggas ned och upphöra per . Detta blev som bekant också beslut. Jag beklagar att regeringen, med stöd av och Liberalerna, nu aviserat att ska återinrättas. Jag stöder vidare förslag om att dels regelbundet följa upp länsstyrelsernas arbete med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck, dels i varje län identifiera de kommuner som kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck och med att bygga upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte. Åtgärder mot hbtq-personers utsatthet, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2018/19:490 av (L), 2018/19:504 av och (båda L), 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24, 2018/19:2594 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 21. När det gäller arbetet i med att säkerställa lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck och den hbt-strategi som presenterades 2014 är det glädjande att läsa i Statskontorets utvärdering att de statliga insatserna och strukturen i strategin har bidragit till att uppfylla strategins övergripande mål. Som utskottet anför har mycket gjorts för att stärka hbtq-personers rättigheter, men jag ser ändå ett behov av att ytterligare intensifiera arbetet. Jag stöder därför Liberalernas förslag om att regeringen bör ta fram en ny strategi för hbtq-personers rättigheter. Åtgärder mot hbtq-personers utsatthet, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24 samt 2018/19:490 av (L), 2018/19:504 av och (båda L), 2018/19:2594 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 21. Det våld som förekommer i samkönade relationer är ofta osynligt och uppmärksammas inte i samma utsträckning som andra former av våld i nära relationer. Hbtq-personer söker inte heller hjälp i samma utsträckning som andra, och detta är ofta tätt sammankopplat med att vård och stöd utgår från ett heteronormativt perspektiv. Jag beklagar att utskottet verkar vara tillfreds med den kartläggning som genomför och inte ser att det finns ett trängande behov av mer kunskap och kompetens på området för att komma till rätta med våldsutsattheten för hbtq-personer. Jag anser att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning med fokus på att kartlägga våldsutsattheten för hbtq-personer samt återkomma med förslag på åtgärder. Vidare kan jag konstatera att brottsofferjourer tar ett stort ansvar för personer som utsätts för våld i nära relationer. är kvinnor som utsatts för våld av en annan kvinna i en nära relation välkomna på kvinno- och tjejjourer. När det kommer till transpersoner ser det olika ut från jour till jour, och många transpersoner väljer att inte söka sig till tjej- och kvinnojourerna. För män som utsatts för våld av en annan man i en nära relation är möjligheterna till stöd mycket begränsade. ser mot denna bakgrund ett behov av en generell kompetenshöjning bland myndigheterna och att hbtq-begreppet inlemmas i analyser och åtgärdsplaner från start. Jag beklagar att utskottet inte ser detta behov, och jag anser att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att hbtq-perspektivet finns med och att hbtq-personers behov beaktas i framtagandet av nationella strategier, handlingsplaner och andra åtgärder som syftar till att motverka våld i nära relationer. Åtgärder mot hbtq-personers utsatthet, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 21 samt 2018/19:490 av (L), 2018/19:504 av och (båda L), 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24 samt 2018/19:2594 av m.fl. (L) yrkande 9. Jag välkomnar att utskottet lyfter fram den nationella strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Strategin togs fram av den dåvarande alliansregeringen, och Liberalerna ansvarade i regeringen för bl.a. hbtq-frågorna. Det är glädjande att Statskontorets utvärdering av strategin visar att de övergripande insatserna och strukturen i strategin har bidragit till att uppfylla strategins övergripande mål. pekar Statskontoret på den potential som finns i ytterligare styrning, samordning, uppföljning och prioritering av insatser. Jag håller visserligen med utskottet om att mycket görs och har gjorts för att stärka hbtq-personers rättigheter, men jag menar att ännu mer måste göras. Jag bedömer att det nu är dags att ta fram en ny och bredare strategi som är uppdaterad utifrån omvärldshändelser, gjorda framsteg och ny kunskap. Jag anser därför att regeringen bör ta fram en ny nationell hbtq-strategi för att därmed lägga en bättre grund för det fortsatta arbetet för jämlika villkor för hbtq-personer. Som utskottet noterar har det inom EU diskuterats ett antidiskrimineringsdirektiv som även omfattar sexuell läggning. Jag välkomnar liksom utskottet att regeringen verkar för ett antagande av direktivet, men jag anser att regeringen även aktivt bör verka för att direktivet ska omfatta diskriminering på grund av könsidentitet och könsuttryck. Nationellt centrum för kvinnofrid m.m., punkt 4 (M, SD, KD) av (M), (M), (SD), (SD), (M), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2813 av m.fl. (M) yrkande 6, 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2018/19:1045 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:2235 av m.fl. (S). Nationellt centrum för kvinnofrid i har inte bara byggt upp en verksamhet med direkt stöd till våldsutsatta kvinnor genom Kvinnofridsmottagningen och Kvinnofridslinjen, utan har också, precis som utskottet noterar, haft ett kunskapsuppdrag med metodutveckling, utbildning, information, kunskapssammanställningar och analys av forskningsbehov. Till skillnad från utskottet beklagar vi att den sistnämnda verksamheten fördes över till när den inrättades. , var samtliga starkt kritiska till att skulle inrättas. Vi befarade att det skulle ske på bekostnad av befintliga, väl fungerande verksamheter, vilket nu har visat sig bli fallet. I våra partiers respektive budgetförslag föreslogs att skulle avvecklas. Detta blev som bekant också beslut. kan vi inte annat än beklaga att regeringen, med stöd av och Liberalerna, aviserat att ska återinrättas. För att behålla den gedigna kunskap och erfarenhet som har byggts upp och värna det viktiga och angelägna arbete med att stödja brottsoffer och berörda myndigheter som Nationellt centrum för kvinnofrid bedriver anser vi att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder så att verksamheten kan bedrivas fullskaligt i och utan avbrott. Åtgärder för jämställdhet och mot diskriminering i arbetslivet m.m., punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:521 av m.fl. (L) yrkandena 1–3, 2018/19:2039 av m.fl. (L) yrkande 1, 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkande 10, 2018/19:2060 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 7, 2018/19:2563 av och (båda C), 2018/19:2593 av m.fl. (L) yrkande 4, 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 8, 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 33 och 2018/19:2997 av m.fl. (KD) yrkande 35. Vi välkomnar allt det arbete som utskottet hänvisar till med målet att nå ökad jämställdhet i arbetslivet. Förbättringar måste ske på våra arbetsplatser. En undersökning av visar att endast en av sex arbetsgivare känner till att de behöver arbeta med aktiva åtgärder, och ungefär lika många vet om att de ska ha riktlinjer och rutiner för att förhindra och hantera trakasserier på arbetsplatsen. Det är naturligtvis bra att en utredning nu tycks vara på gång med uppdraget att bl.a. se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen. Detta räcker dock inte. ser ett behov av att tydligare följa upp uppdrag att stötta och sprida kunskap och verktyg för att underlätta för fler arbetsgivare att leva upp till lagen och bedriva ett effektivt arbete mot diskriminering och sexuella trakasserier. Det är angeläget att säkerställa att uppdraget verkligen får effekt. Vi anser således att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder för att följa upp det nämnda uppdraget. Åtgärder för jämställdhet och mot diskriminering i arbetslivet m.m., punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen.