bet · H601MJU17 · 2019-06-05 00:00:00 — En långsiktig inriktning av livsmedelspolitiken skapar en stabilitet som gynnar företagen. Utskottet anser i likhet med regeringen att EU:s gemensamma jordbrukspolitik ska vara hållbar, avreglerad och marknadsorienterad och bidra till en konkurrenskraftig jordbrukssektor. presenterade kommissionen ett meddelande om den framtida gemensamma jordbrukspolitiken (Meddelande från kommissionen om framtiden för livsmedel och jordbruk, COM(2017) 713). I meddelandet föreslår kommissionen förändringar av den gemensamma jordbrukspolitikens (GJP) förvaltningsmodell i form av ökad subsidiaritet och att ett större ansvar för politikens genomförande läggs på medlemsstaterna. Andra förslag och områden som berörs i meddelandet är bl.a. en ny struktur för miljö- och klimatåtgärder inom GJP, förändringar av direktstödet, landsbygdsutveckling och generationsväxlingar. Enligt faktapromemoria 2017/18:FPM36 anser regeringen att det är positivt att meddelandet lyfter fram strukturen för hur GJP:s mål bättre ska uppnås. Den föreslagna nya förvaltningsmodellen har potential att öka subsidiariteten och att lägga ett större ansvar för politikens inriktning på medlemsstaterna. Förenkling av politiken och en betydligt minskad byråkrati och administrativ börda måste vara en utgångspunkt i den kommande reformen. Regeringen anser vidare att åtgärder inom landsbygdsprogrammet har större förutsättningar att främja konkurrenskraft och hållbar produktivitet än direktstödet och förordar därför ett relativt ökat fokus på dessa åtgärder inom ramen för totalt sett väsentligt lägre utgifter för GJP. En ökad ambition för miljö och klimat ser regeringen som ett positivt budskap i meddelandet. Med utgångspunkt i det ovannämnda meddelandet och diskussioner i rådet och presenterade kommissionen sitt samlade reformpaket . Reformpaketet omfattar tre förordningar, COM(2018) 392 förslag till förordning om fastställande av regler om stöd för de strategiska planer som medlemsländerna ska upprätta inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), COM(2018) 393 förslag till förordning om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och COM(2018) 394 förslag till förordning om ändring av förordningarna (EU) nr 1308/2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter, (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel, (EU) nr 251/2014 om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, aromatiserade vinprodukter, (EU) nr 228/2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och (EU) nr 229/2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för de mindre Egeiska öarna. En av de väsentliga delarna i reformen av GJP är förslaget om en ny förvaltningsmodell. Kommissionens utgångspunkt är att politiken ska bli mer resultatorienterad och fokusera mindre på regelefterlevnad. Medlemsländerna ska få ett ökat ansvar för politikens genomförande. Av faktapromemoria 2017/18:FPM140 Reformpaket för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 framgår att regeringen har som målsättning att den nya politiken ska vara enklare att genomföra för myndigheter och enklare att följa för stödmottagare. De åtgärder som politiken omfattar bör vara effektiva och åstadkomma en högre måluppfyllelse än . I linje med regeringens prioriteringar om en minskad ram för EU:s utgifter –2027, genom väsentligt minskade anslag för jordbruksstöd, välkomnar regeringen att vissa neddragningar föreslås för GJP. Ytterligare neddragningar är dock nödvändiga för att nå regeringens mål i budgetramförhandlingarna om ett utgiftstak som inte överstiger av EU:s bruttonationalinkomst (BNI) samt för att hålla nere den svenska avgiften. Regeringen är positiv till kommissionens ansats att ge medlemsländerna en ökad flexibilitet i genomförandet samt till att politiken i högre grad än ska vara resultatorienterad. Regeringen anser att det krävs ett fokus på effektiva riktade åtgärder på miljö- och klimatområdet för att de ambitiösa målen ska kunna uppnås. Regeringen är positiv till kommissionens ambition att stärka GJP:s miljönytta. I en resultatorienterad politik behöver medlemsländerna kunna utforma miljöåtgärder som hanterar regionala och lokala utmaningar för att möta gemensamma klimat- och miljömål. Regeringen är tveksam till generella villkor som riskerar att påverka enskilda brukare hårt utan att ge någon säkerställd miljö- eller klimatnytta. Regeringen anser också att det är viktigt att stöden utformas på ett sätt som inte resulterar i att lågt ställda nationella klimat- och miljökrav skapar konkurrensfördelar för enskilda medlemsländer. presenterade kommissionen sitt förslag till en ny flerårig budgetram –2027. Av faktapromemoria 2017/18:FPM99 Den fleråriga budgetramen 2021–2027 framgår att regeringen har fastlagt ett antal övergripande prioriteringar inför nästa fleråriga budgetram. Bland annat ska den svenska avgiften hållas nere, och regeringen vill se en modern budget med omprioriteringar till fördel för gemensamma åtgärder som t.ex. konkurrenskraft, forskning, miljö och klimatomställning. Detta ska ske genom minskade anslag för bl.a. jordbruksstöd. Regeringen vill se ännu större neddragningar, framför allt inom sammanhållningspolitiken och GJP, så att åtgärder som främjar tillväxt och EU:s konkurrenskraft och åtgärder som stärker vår säkerhet och vårt gränsskydd kan prioriteras. Det handlar t.ex. om att på ett mer effektivt sätt bekämpa klimatförändringarna. Utskottet har behandlat frågor om GJP i yttrande 2018/19:MJU4y Verksamheten i EU . Utskottet anförde följande: påminner utskottet om att unionens politik och inre åtgärder, bl.a. den inre marknaden, den fria rörligheten och den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken, behandlas i den tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Som EU-medlem deltar fullt ut i den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken. Utskottet kan konstatera att den svenska jordbrukssektorn i allt högre grad verkar på en internationellt konkurrensutsatt marknad och att EU är en handelspartner av avgörande och växande betydelse. Utskottet konstaterar vidare att förhandlingarna om den framtida gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 inletts och noterar att utgångspunkten för reformen är att politiken ska bli mer resultatorienterad, med ökat inflytande för medlemsländerna i val av åtgärder samt regler och villkor för åtgärderna. När det gäller resultatstyrda miljöersättningar presenterade kommissionen som nämns ovan ett meddelande om ett inriktningsförslag för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 (COM(2017) 713). I meddelandet anges att den framtida gemensamma jordbrukspolitiken avses vara mer resultatinriktad med fokus på grundläggande parametrar som jordbrukspolitikens mål och typer av insatser. Enligt meddelandet ska medlemsstaterna få ett större ansvar för hur målen uppfylls. framhåller kommissionen att säkringsprocessen behöver anpassas till den föreslagna resultatinriktade politiken, vilket inkluderar utveckling och tillämpning av stabila och mätbara indikatorer samt en trovärdig övervakning och rapportering av resultat. I faktapromemoria 2017/18:FPM36 om kommissionens meddelande ställde sig regeringen positiv till den föreslagna ökade målstyrningen och subsidiariteten. I departementspromemoria EU:s framtida jordbrukspolitik (Ds 2018:10) görs bedömningen att regelverket för landsbygdsprogrammet bör öppnas för att i högre grad tillåta resultat- och värdebaserade miljö- och klimatersättningar. Inom miljöersättningarna bör det ges möjlighet att fokusera på resultat som ett komplement till dagens former av miljöersättningar som i hög grad fokuserar på åtgärder och skötselvillkor. Som tidigare redovisats presenterade kommissionen förslag till förordningar om den rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken –2027, bl.a. COM(2018) 393 final, förslag till och rådets förordning om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken. I motiveringen till förslaget till förordning anges att den nuvarande övergripande förordningen om den gemensamma jordbrukspolitiken anpassas till den nya genomförandemodellen för att avspegla en ökad flexibilitet för medlemsstaterna vid genomförandet av politiken (i linje med lokala behov), för att minska byråkratin för stödmottagarna och för att gå över till en prestationsbaserad politik. Vidare anges att förskjutningen av tonvikten på EU-nivå från efterlevnad till prestation kräver en tydlig definition av de mål som politiken måste uppnå, och dessa mål kommer som nämnts tidigare att fastställas på EU-nivå. En motsvarande formulering återfinns också i den föreslagna förordningens ingress (skäl 3). () har uppgett att regeringen är generellt positiv till resultatbaserade ersättningar. Kommissionens förslag till miljö- och klimatsystem (eco schemes) under pelare 1 ger, så som förslaget till stöd är utformat, ett ökat utrymme för resultatbaserade ersättningar. När det gäller stöd till sockerproduktion finns bestämmelser för reglering av sockermarknaden bl.a. i förordning (EU) nr 1308/2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter. I kommissionens förslag COM(2018) 394 föreslås bl.a. ändringar i förordning (EU) nr 1308/2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter för att uppdatera förordningen och ta bort gamla bestämmelser som är i kraft, bl.a. på sockerområdet. Sockerodling omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken och bestämmelser om direktstöd. Som nämnts ovan anser regeringen att den gemensamma jordbrukspolitiken ska vara hållbar, avreglerad och marknadsorienterad och bidra till en konkurrenskraftig jordbrukssektor. Av faktapromemoria 2017/18:FPM140 Reformpaket för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 framgår att regeringen anser att de kopplade stöden bör minska i omfattning och endast vara möjliga om det finns särskilda miljöskäl eller regionala skäl för det. Regeringen anser även att marknadsinstrumenten bör fasas ut . Generellt kan man säga att för reglering av marknaden för socker och isoglukos, dvs. sötningsmedel framställt från bl.a. stärkelse, innehåller följande: – gränsskydd i form av tullar – extraordinära åtgärder. EU:s gränsskydd mot länder utanför EU består av tullar, som anges i euro per ton. Det finns också importkvoter som är tullfria eller har reducerad tull. Importkvoterna gäller vanligtvis för en fastställd kvantitet som man får importera. När den gemensamma jordbrukspolitiken reformerades 2013 kom och medlemsländerna överens om att sockerkvoterna skulle avskaffas fr.o.m. , detta som en följd av en stor reform- och omstruktureringsprocess av sockersektorn som inleddes . omstrukturerades sockersektorn grundligt till ett belopp av . Produktionskvoter både för socker och isoglukos omfattades. Produktionen av socker och isoglukos var fram till dess begränsad genom kvoter för varje medlemsland. Under den sista sockerkampanjen med produktionskvoter (2016–2017) var den svenska produktionen begränsad till socker medan EU:s totala kvot uppgick till något . Produktionskvoten för isoglukos i EU var drygt och noll för . sockerproduktion uppgick dock till och den totala i EU till 16 . Överskottssockret fick endast säljas till specifika ändamål och till ett lägre pris än kvotsockret. Enligt information från är den prognostiserade sockerproduktionen –2018 i EU och i . Produktionen har alltså efter kvoternas borttagande ökat kraftigt, vilket har lett till att EU som helhet har gått från att vara en nettoimportör till en nettoexportör av socker. Odlare av sockerbetor var garanterade ett lägsta pris för sina betor, ett minimipris, på kontrakt med sockertillverkaren. Efter att kvoterna avskaffades 2017 finns det ett referenspris på per ton. Om priset på vitsocker går under detta pris är det möjligt för EU att vidta åtgärder för att höja priset, t.ex. stöd till privat lagring av socker. Utskottet vidhåller sin ståndpunkt att EU-gemensam politik ska utformas så att den stöder ökad produktivitet och konkurrenskraft i livsmedelskedjan och att mängden stöd i livsmedelskedjan inte ska öka. Utskottet delar regeringens syn att en fortsatt marknadsorientering av den gemensamma jordbrukspolitiken behövs. Förenklingar, lägre utgifter, avregleringar, rättvis konkurrens och en ökad ambition för miljö och klimat är enligt utskottet några viktiga komponenter för en framgångsrik gemensam jordbrukspolitik. Utskottet konstaterar att förhandlingarna om den framtida gemensamma jordbrukspolitiken har inletts och noterar att utgångspunkten för reformen är att politiken ska bli mer resultatorienterad, med ökat inflytande för medlemsländerna i val av åtgärder samt regler och villkor för åtgärderna. Vidare noterar utskottet att det finns en ambition i förslaget att stärka den gemensamma jordbrukspolitikens miljönytta. När det gäller budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken konstaterar utskottet att vissa neddragningar har föreslagits på jordbruksområdet. Utskottet delar dock regeringens bedömning att det behövs ännu större neddragningar för att kunna finansiera t.ex. åtgärder som bekämpar klimatförändringar. Mot bakgrund av det anförda och den pågående förhandlingen om både EU-budgeten och reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken anser utskottet att motionerna 2018/19:1287 (SD) yrkande 2, 2018/19:2040 (L) yrkande 30, 2018/19:2315 (MP) yrkande 6, 2018/19:2732 (MP) yrkande 17 och 2018/19:2736 (KD) yrkandena 22 och 26 kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller riktade resultatstyrda miljöersättningar noterar utskottet att det i kommissionens inriktningsförslag för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 betonas att den framtida jordbrukspolitiken ska vara mer resultatinriktad med fokus på jordbrukspolitikens mål. Detta synsätt kommer också till uttryck i det förslag till den nya förordning om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken som kommissionen lade fram . Utskottet välkomnar detta förslag och noterar även att kommissionens förslag till miljö- och klimatersättningar under pelare 1 kan öka utrymmet för resultatbaserade ersättningar. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 2018/19:2425 (C) yrkandena 38 och 39 samt 2018/19:2896 (M) yrkande 13 inte motiverar någon åtgärd. Utskottet noterar att när det gäller sockerproduktion avskaffades sockerkvoterna som ett steg i att reformera och omstrukturera sockersektorn. Eftersom förhandlingar pågår för att reformera den gemensamma jordbrukspolitiken och regeringen arbetar för en mer marknadsorienterad politik och anser att marknadsinstrumenten bör fasas ut är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2018/19:566 (SD). Därmed avstyrks motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utbetalningar av jordbruksstöd, om rådgivning vid stödansökningar, om felaktiga tvärvillkorsavdrag, om dubbelbestraffning av lantbrukare och om aktiva lantbrukare. Jämför reservation 12 (M, KD), 13 (SD) och 14 (SD, KD) samt särskilt yttrande 2 (C). Regeringen anför i skrivelsen att den i huvudsak instämmer i iakttagelse att den komplexa programstrukturen med många olika åtgärder och insatsområden samt omfattande resultatrapportering gör att handläggningen av stödärenden tar och är resurskrävande samt att bristerna i det nya it-system som utvecklat försvårat handläggningen för förvaltningsmyndigheterna. Med anledning av de ökade kostnaderna för administration av EU-stöd gav regeringen Statskontoret i uppdrag att analysera konsekvenser och utmaningar kopplade till genomförande av EU-stödhanteringen. har tagit del av Statskontorets rapport. Regeringen anför att det i detta sammanhang bör tilläggas att en stor del av digitaliseringen har förenklat och effektiviserat handläggningen. EU-reglerna ställer krav på it-system av en viss kvalitet för handläggning och uppföljning. Förseningar och brister i interna utvecklingsarbete är också en förklaring till de långa handläggningstiderna under innevarande programperiod. För att öka möjligheten att uppnå de politiska målsättningarna, analysera och bedöma administrationskostnader för olika stödformer samt i möjligaste mån säkerställa förenkling för stödmottagare och myndigheter har i regleringsbrevet fått i uppdrag att bistå regeringen i arbetet med den strategiska planen. ska även redovisa behov av tillkommande utvecklingsarbete samt hur administrationen av EU-stöd kan göras mindre kostnadskrävande under kommande programperiod. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har även förstärkt organisation med en överdirektör och genom att tillsätta en styrelse för verket. I kommittémotion 2018/19:3032 av m.fl. (M) i denna del anför motionärerna att de delar bild att bör förbättra sina rutiner för och sin vägledning om stödansökningar samt att genomförandet av det nya it-systemet måste åstadkomma effektiviseringar för att på så sätt förbättra handläggningen. Enligt kommittémotion 2018/19:3034 av m.fl. (C) yrkande 1 bör det vara av högsta prioritet för regeringen att återuppbygga förtroendet för landsbygdsprogrammet med bl.a. kortare handläggningstider, minskat krångel och snabbare stödutbetalningar. pekar på ett antal brister när det gäller handläggning av stödåtgärder där bl.a. långa handläggningstider och lång väntan på stöd för de sökande lyfts fram. Detta har skapat en stor misstro bland företagare och landsbygdsbor, där många uttrycker att de tappat förtroendet för systemet, vilket är allvarligt. m.fl. (KD) anför i kommittémotion 2018/19:3035 yrkande 2 att statens skyldigheter gentemot enskilda näringsidkare ska ges högre prioritet i händelse av administrativa problem. Motionärerna anför att de kraftiga förseningarna av utbetalningarna av ersättning till jordbrukarna har varit av en sådan omfattning att detta är en politisk fråga. Med tanke på de stora förseningar som uppstod i utbetalningarna anser motionärerna att regeringen borde ha vidtagit andra åtgärder för att säkerställa att böndernas likviditet och kreditvärdighet inte drabbades i den utsträckning som skedde. Även i motion 2018/19:1703 av (M) yrkande 1 lyfts vikten av att lantbrukarna får sina EU-ersättningar . Många lantbrukare har fortfarande inte fått hela sina EU-ersättningar väntan. Det borde vara rimligt att i lämpligt sammanhang göra en översyn och se över möjligheterna att införa både en förseningsavgift (yrkande 2) och en ränta på EU-pengarna (yrkande 3) som ska betala då man inte lyckats betala ut EU-ersättningarna . Motion 2018/19:2717 av (C) tar också upp utbetalningar av EU-stöd till jordbrukare. Motionären anför att åtgärder måste vidtas som säkerställer att EU-stöd betalas ut i rätt och god tid. Regeringen behöver också överväga vilka kompensationer drabbade lantbruksföretagare bör få på grund av dessa eftersläpningar. (M) anför i motion 2018/19:2050 yrkande 1 att möjligheterna att förenkla ansökningshandlingarna för föreningar för att söka EU-stöd bör ses över. Ansökningshandlingarna är komplicerade och kräver ofta extern hjälp till höga kostnader. En översyn av processen för att söka dessa stöd bör därför övervägas i syfte att underlätta ansökningarna och främja sökandet av projektstöd. Handläggningstiderna är också ett problem, och därför bör möjliga åtgärder för att korta ned dessa ses över (yrkande 2). En annan tydlig brist är att föreningarna inte kan få råd och stöd vid ansökningarna, och därför bör möjligheten att ge råd och understöd vid ansökan om EU-stöd ses över (yrkande 3). Enligt kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 27 bör jordbruksstöden i högre grad gå till aktiva lantbrukare. Frikopplingen , då gårdsstödet infördes, innebar att lantbrukare inte längre behövde producera jordbruksprodukter för att få stöd. I de mindre produktiva bygderna innebär gårdsstödet att många marker numera endast ligger för fäfot eller brukas extensivt. När aktiva lantbrukare behöver mer mark och den inte säljs eller arrenderas ut av passiva markägare uppstår en s.k. inlåsningseffekt. Nuvarande effekt är att många stöd bidrar till högre arrende- och markpriser som påverkar lönsamheten negativt för aktiva bönder som vill utveckla sin verksamhet och behöver mer mark. I yrkande 31 i samma motion anförs att felaktiga tvärvillkorsavdrag ska betalas tillbaka till lantbrukarna. Det har uppdagats att många av de s.k. tvärvillkoren systematiskt tillämpats felaktigt i . Det har resulterat i att tusentals lantbrukare kan ha fått avdrag för fel som de inte har begått. Motionärerna anser att de drabbade lantbrukarna bör ha rätt att återkräva felaktiga avdrag när uppenbara fel har begåtts från sida. I kommittémotion 2018/19:2736 av m.fl. (KD) yrkande 25 anförs att jordbrukare inte ska drabbas av mer än en ekonomisk sanktion för ett och samma fel. straffas bonden både för själva regelbrottet och genom att EU-stöd dras in. Det är en dubbel bestraffning som dessutom inte är proportionell mot brottet. bör därför verka inom EU för att det inte ska göras avdrag på EU-ersättningarna om det finns en nationell reglering som medför proportionerliga konsekvenser för jordbrukaren. behandling och kompletterande uppgifter I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) redovisas att den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) är viktig för lantbrukares inkomster, för uppfyllelsen av flera miljömål och för landsbygdsutveckling. Efter den senaste reformen av GJP har stödutbetalningarna inte fungerat som avsett. För att effektivisera och förenkla handläggningen av stöd samt underlätta för brukarna har fortsatt arbetet med att införa elektroniska lösningar där så är möjligt. De allra flesta ansökningar om jordbruksstöd lämnades in elektroniskt. har fortsatt arbetet med att utveckla styr- och uppföljningssystemet för EU-stöden i syfte att säkerställa en tidig och korrekt handläggning. Det finns fortfarande utmaningar när det gäller utveckling av it-system för handläggning och utbetalningar, t.ex. slututbetalningar av vissa stöd i landsbygdsprogrammet. It-utvecklingen har dock resulterat i att har kunnat lansera funktioner för att betala ut slututbetalningar av miljöersättningar och ersättningar för ekologisk produktion till lantbrukare, med undantag för de lantbruksföretag som tagits ut för kontroll eller med ändrade åtaganden. För att fortsätta it-utvecklingen har fått ökat förvaltningsanslag. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 23) tillfördes myndigheten . Samma belopp beräknades –2018. I budgetpropositionerna (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) och 2018 (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) tillfördes myndigheten ytterligare , och samma belopp beräknades –2020. Utöver det uppdrag till som beskrivs ovan under rubriken om hur bl.a. administrationen av EU-stöd kan göras mindre kostnadskrävande under kommande programperiod framgår det av regleringsbrev att myndigheten skulle redovisa hur den arbetat för att följande likvärdiga målsättningar ska vara vägledande för hantering av EU-stöd: – att minska de administrativa kostnaderna – att effektivisera och förenkla för företag och myndigheter – att sträva efter att stöden i så stor utsträckning som möjligt kan betalas ut så tidigt som regelverket tillåter – att minska andelen fel i stödhanteringen. skulle även redovisa totalkostnad, styckkostnad och volym handläggning av EU-stöden. Redovisningen skulle även omfatta genomförda och planerade åtgärder för att väsentligt minska kostnaderna för administration, åtgärder för att åstadkomma förenklingar och en mer enhetlig regeltillämpning samt uppnådda kvalitetsförbättringar och effektivitetsvinster. Uppdraget redovisades till .