bet · H601AU9 · 2019-05-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkandena 10 och 11 samt 2018/19:421 av (KD), 2018/19:522 av (SD), 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkandena 26 och 27. Vi konstaterar att strejker och hot om strejk har tillåtits att lamslå delar av svensk ekonomi. Ett framträdande exempel är hamnstrejkerna i . Dessa har varit samhällsekonomiskt kostsamma inte minst för enskilda företag som haft svårt att överleva när delar av hamnen stängts ned. Vi vill att en proportionalitetsprincip införs som innebär att det måste finnas en rimlig proportion mellan mål och tillgripna medel i en konflikt. En sådan regel skulle minska risken för att tredje part lider skada. Bedömningen om proportionalitet bör i det enskilda fallet avgöras av Arbetsdomstolen. Ytterligare en åtgärd som behöver komma till stånd är att perioden mellan varsel och strejk bör förlängas för att minimera stridsåtgärdens verkan. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att dels införa en proportionalitetsprincip, dels förlänga perioden mellan varsel och strejk i enlighet med vad som anförts ovan. , punkt 10 (M, C, KD, L) av Gulan Avci (L), (M), (M), (L), (M), Alireza Akhondi (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2595 av m.fl. (L) yrkande 4, 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 23. En av grundpelarna och främsta framgångarna inom det europeiska samarbetet är den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital. Den gemensamma marknaden inom EU är en förutsättning för god ekonomisk tillväxt och nödvändig i då utmanas av tillväxtekonomier i andra delar av världen. Att säkerställa goda villkor för dem som jobbar i är en självklarhet. Konsekvenserna av regeringens politik i fråga om utstationering innebär dock mer av protektionism och mindre av omsorg om dem som kommer hit för att arbeta. Vi anser, till skillnad från utskottet, att den nya ordning som infördes i utstationeringslagen är för långtgående. En utstationerande arbetsgivare kan numera inte freda sig mot stridsåtgärder oavsett hur bra arbetsvillkor arbetstagarna har. Det innebär att det blir mindre attraktivt för företag från andra länder att komma hit, och därmed hämmas den fria rörligheten. I ett läge där har ett stort behov av arbetskraft i byggsektorn, men även inom andra sektorer, kan det vara direkt skadligt för . Vi gör alltså en helt annan bedömning än utskottet. De nya reglerna är dessutom med stor sannolikhet oförenliga med principer om proportionalitet och ömsesidigt erkännande. Det kan också tilläggas att Lagrådet i beredningen av ändringarna som infördes konstaterade att regeringen inte gjort någon systematisk utvärdering av lex och att inga preciserade brister i gällande rätt angetts som skäl till lagförslagen. Därför anser vi att det tidigare regelverket, lex , bör återinföras. Vi anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar av utstationeringslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Övrigt om utstationering av arbetstagare, punkt 11 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 22 och 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 4. Vi anser att det finns skäl att betona att det är viktigt att information om vad som gäller på den svenska arbetsmarknaden är lättillgänglig för att underlätta för utstationerande företag att göra rätt och för utstationerade arbetstagare att ta till vara sina rättigheter. finns ett krav på arbetstagarorganisationer att lämna in relevanta kollektivavtalsvillkor till . Vi noterar dock att detta har skett i obetydlig omfattning. Även om regeringen genom ytterligare en ändring i utstationeringslagen har förtydligat att skyldigheten att lämna in villkor gäller oavsett om en arbetstagarorganisation har för avsikt att vidta stridsåtgärder eller inte, saknas fortfarande många avtal. Vi håller inte med utskottet om att det är för tidigt att ändra den aktuella bestämmelsen. I likhet med vad vi anförde när regelverket ändrades anser vi fortfarande att det bör införas en sanktionsmöjlighet för de fall där reglerna inte följs, t.ex. genom en sanktionsavgift. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar i utstationeringslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Övrigt om utstationering av arbetstagare, punkt 11 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2018/19:2807 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2018/19:2992 av m.fl. (KD) yrkande 22. anser att den lagskärpning som skedde 2013 i utstationerings-lagen om att arbetsgivaren ska anmäla utstationeringen och utse en kontakt-person till var välkommen. Lagskärpningen var dock inte tillräcklig. För att ett system med anmälningsskyldighet ska vara effektivt behöver sanktionsansvaret även omfatta dem som anlitar oregistrerade utländska företag. Erfarenheterna från , där ett sådant utvidgat regelverk införts, visar att ett effektivt system för anmälningsplikt kräver att även köparna omfattas av sanktionsansvaret. Jag noterar att lagstiftningen om anmälningsskyldighet vid utstationering har utvärderats i regeringens promemoria Utstationering och vägtransporter (Ds 2017:22). I promemorian konstateras det att reglerna inte fungerar som det var tänkt. Det föreslås också ändringar av regelverket som innebär bl.a. att det införs en sanktionerad skyldighet för den utstationerande arbetsgivaren att lämna dokumentation som visar att anmälningsskyldigheten är uppfylld till den i verksamma mottagaren av tjänsterna, dvs. Anmälningsskyldigheten ska dock enligt förslaget inte omfatta när en enskild mottar en tjänst för privat bruk. Jag noterar att LO i sitt remissvar välkomnar förslaget som en rättssäker lösning men att man vill att även privatpersoner ska omfattas. Till skillnad från vad utskottet verkar anse delar jag LO:s bedömning och ser ett behov av en förändring på området. Systemet med anmälningsskyldighet för utländska företag som utstationerar arbetstagare till bör därför utvidgas så att även köparna, utan undantag, omfattas av sanktionsansvaret. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma med ett förslag om att ändra utstationeringslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Lag mot trakasserier i arbetslivet m.m., punkt 12 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 29 och 2018/19:753 av (S), 2018/19:1152 av (S) och 2018/19:1160 av Kadir Kasirga och (båda S). anser att det saknas en tydlig lagstiftning som skyddar den som utsätts för trakasserier på jobbet. En lucka i lagstiftningen gör att anställda kan frysas ut och systematiskt mobbas av en chef eller av andra arbetstagare utan att någon ställs till svars. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare arbeta förebyggande mot trakasserier och mobbning, men den arbetsgivare som inte har prioriterat det förebyggande arbetet eller inte har åtgärdat påtalad mobbing behöver inte stå till svars ens om det går så långt att den drabbade blir sjukskriven. föreskrifter och allmänna råd om organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4) innebär visserligen en förbättring på området. Föreskrifterna är dock, som flera arbetstagarorganisationer har påtalat, inte tillräckliga för att skydda den som utsätts för kränkande särbehandling på jobbet. Problemet är att arbetsmiljölagen är en förvaltningsrättslig lag som reglerar förhållandet mellan staten och arbetsgivaren. Arbetsmiljölagen ger ingen lösning eller upprättelse i form av erkännande eller ekonomiskt skadestånd till den som blivit trakasserad. För att kunna få sin rätt prövad i domstol behövs det en arbetsrättslig lag. Det är beklagligt att utskottet inte ser det behov som finns för att komma till rätta med ett problem som ofta innebär allvarliga konsekvenser för de drabbade. Jag anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. Socialt protokoll inom EU, Global och kärnkonventioner, punkt 13 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V) yrkande 3, 2018/19:723 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2018/19:757 av m.fl. (V) yrkande 6. Att få organisera sig i fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet. Jag konstaterar dock att det är förknippat med stor fara i många av världens länder. Runt om i världen avskedas, trakasseras, fängslas och t.o.m. mördas modiga kvinnor och män bara för att de valt att organisera sig på sina arbetsplatser och krävt sina grundläggande rättigheter. Jag anser att det är centralt att säkerställa löntagarnas rättigheter på arbetsmarknaden för att kunna lägga grunden för en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling. Ska fattigdomen och de ekonomiska klyftorna minska krävs fria fackföreningar som garanterar att den ekonomiska tillväxten kommer fler till del och att företagens vinster fördelas på ett mer rättvist sätt. Klyftorna mellan kvinnor och män kommer inte att kunna bekämpas om man inte säkerställer kvinnors rättigheter på arbetsmarknaden. Till skillnad från utskottet ser jag det behov som finns av åtgärder på både EU-nivå och det globala planet. Det är olyckligt att utskottet inte kan se att åtgärder behövs för att ge mänskliga rättigheter, däribland de grundläggande fackliga rättigheterna, ett bättre skydd. Vi behöver förhindra en utveckling där ekonomiska intressen överordnas mänskliga rättigheter. Jag anser därför att regeringen inom aktuella internationella organisationer och samarbeten bör verka för följande åtgärder: • att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen • att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering • att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (C) Alireza Akhondi (C) anför: Jag noterar att utskottet framhåller januariavtalet och att en del av överenskommelsen innebär en omfattande översyn av det arbetsrättsliga regelverket och uttryckliga krav på förändringar på vissa områden. I kommittémotioner 2018/19:2425 yrkande 36, 2018/19:2694 yrkande 8 och 2018/19:2843 yrkande 33 finns förslag med krav på en ökad flexibilitet och ett rimligt regelverk vid uppsägningar. Jag står naturligtvis bakom vad som anförs i dessa motioner om att det finns ett behov av att reformera dagens regelverk. Utan att stå bakom själva yrkandena delar jag även de bakomliggande principerna för yrkanden om provanställning och uppsägningstvister i andra motioner i detta avsnitt. finns det dock skäl att avvakta det vidare arbetet med att genomföra förändringar av det arbetsrättsliga regelverket i linje med den riktning som stakats ut i januariavtalet. Det finns därför inget skäl för mig att reservera mig till förmån för förslagen i kommittémotioner. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (L) Gulan Avci (L) och (L) anför: I partimotionerna 2018/19:2595 yrkande 3 och 2018/19:2596 yrkande 29 och kommittémotion 2018/19:2060 yrkande 6 framställer Liberalerna flera olika förslag inriktade på behovet av att reformera det arbetsrättsliga regelverket. Vi anser att det är viktigt med förändringar på området som leder till att det skapas mer flexibilitet och fler vägar in till arbete. Förändringarna ska dock inte innebära att det finns arbetsplatser som erbjuder sämre arbetsvillkor än vad som är lagens syfte. Som utskottet noterar slås det fast i januariavtalet att det arbetsrättsliga regelverket framöver kommer att bli föremål för ett genomgående förändringsarbete. Vi står naturligtvis bakom förslagen i Liberalernas parti- och kommittémotioner men avstår mot bakgrund av det vidare arbetet med att genomföra januariavtalet från att reservera oss till förmån för förslagen. Nya anställningsformer, punkt 2 (C, L) Gulan Avci (L), (L) och Alireza Akhondi (C) anför: Vi noterar att olika förslag om inträdesjobb framförs i ett antal motioner i detta avsnitt, däribland kommittémotioner 2018/19:2694 yrkande 2 och 2018/19:2842 yrkande 1. I likhet med utskottet noterar vi att januariavtalet innehåller tydliga skrivningar inriktade på att förstärka vägen in på arbetsmarknaden genom att fler får chansen till ett jobb utan utbildningskrav. Insatser som gör att tiden det tar att etablera sig på arbetsmarknaden kommer att kunna minskas. Vi står bakom idéerna bakom inträdesjobb och ambitionen att genom fler och nya vägar till jobb bryta utanförskapet men avstår mot bakgrund av det vidare arbetet med att genomföra januariavtalet från att reservera oss till förmån för förslagen. Stärkt anställningsskydd, punkt 3 (L) Gulan Avci (L) och (L) anför: I partimotion 2018/19:2039 yrkande 2 föreslår Liberalerna att rätten att kvarstå i anställning ska höjas till . Som liberaler är vår utgångspunkt att människor ska få fortsätta i arbetslivet så länge de vill och kan. Det är viktigt att ta vara på den tillgång som årsrika personer utgör i arbetslivet. För att driva frågan om äldres rätt att vara kvar i arbetslivet framåt har Liberalerna bl.a. varit aktiva inom . Liksom utskottet noterar vi att en proposition har överlämnats till med förslag om att stegvis höja åldersgränsen för rätten att kvarstå i anställning till . Som utskottet framhåller är förslagen i propositionen baserade på en överenskommelse som har träffats av partierna som ingår i Pensionsgruppen. Vi står naturligtvis bakom förslaget i vår partimotion och anser att höjningen av åldersgränsen bör ske mer kraftigt än vad Pensionsgruppen har enats om. Mot bakgrund av Pensionsgruppens värdefulla arbete och betydelsen av breda överenskommelser i en viktig framtidsfråga som denna avstår vi dock från att reservera oss till förmån för Liberalernas förslag. Turordningsreglerna, punkt 5 (C) Alireza Akhondi (C) anför: Jag anser att det finns ett uppenbart behov av att modernisera arbetsrätten och anpassa regelverket efter dagens arbetsmarknad. ger uttryck för detta i kommittémotion 2018/19:2842 yrkande 8 där det föreslås att företag med under 50 anställda inte längre ska omfattas av turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. En moderniserad arbetsrätt, däribland en förändring av turordningsreglerna, var också en central utgångspunkt för i förhandlingarna om januariavtalet. I likhet med utskottet konstaterar jag att överenskommelsen som träffats mellan Socialdemokraterna, tydligt slår fast att arbetsrätten ska reformeras och att det i avtalet uttryckligen anges att turordningsreglerna ska förändras. Jag står naturligtvis bakom förslaget i kommittémotion och delar även synsättet som framförs i ytterligare ett antal motioner om behovet av att fokusera på arbetstagarnas kompetens. Mot bakgrund av att förändringar på området ska utarbetas som en följd av januariavtalet avstår jag dock från att reservera mig till förmån för något förslag i denna del. Turordningsreglerna, punkt 5 (L) Gulan Avci (L) och (L) anför: I partimotion 2018/19:2595 yrkandena 1 och 2 framhåller Liberalerna vikten av att modernisera arbetsrätten och behovet av att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen förändras som ett första steg. I motionen vill Liberalerna se förändringar av regelverket som innebär dels att kompetens ska premieras i stället för anställningstid, dels att undantagsregeln utökas till att omfatta fem personer för företag med upp till 49 anställda. Som utskottet noterar slås det i januariavtalet fast bl.a. just det Liberalerna efterfrågar i form av en moderniserad arbetsrätt som ska anpassas efter dagens arbetsmarknad. Det anges också uttryckligen att anställningsskyddslagen ska ändras genom tydligt utökade undantag från turordningsreglerna, vilket alltså efterfrågas av Liberalerna i den aktuella motionen. Vi står naturligtvis bakom förslagen i Liberalernas partimotion men avstår mot bakgrund av det vidare arbetet med att genomföra januariavtalet från att reservera oss till förmån för förslagen. Utökad rätt till ledighet, punkt 8 (C) Alireza Akhondi (C) anför: Jag delar uppfattningen som framförs av i vissa motioner i detta avsnitt att det är viktigt att rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet fullt ut möjliggör företagande. Jag delar dock inte uppfattningen om hur denna tjänstledighet bör utformas och ser därför inte skäl att reservera mig till förmån för något förslag. Stridsåtgärder, punkt 9 (C) Alireza Akhondi (C) anför: Jag delar fullt ut ambitionen som framförs i vissa motioner i detta avsnitt att regelverket om stridsåtgärder bör ses över för att bl.a. införa en proportionalitetsprincip vid stridsåtgärder. finns det dock skäl att avvakta det vidare arbetet som pågår som följd av januariavtalet med en omfattande och viktig översyn av det arbetsrättsliga regelverket och uttryckliga krav på förändringar inom vissa områden för ökad flexibilitet och minskade kostnader. Jag har därför valt att inte reservera mig till förmån för något förslag. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 2018/19:78 av m.fl. (SD): 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka undantagen i turordningsreglerna i LAS och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att införa lärlingsanställningar och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:152 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka tiden för tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:383 av m.fl. (V): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att systemet med anmälningsskyldighet för utländska företag som utstationerar arbetstagare till bör utvidgas så att även köparna, utan undantag, omfattas av sanktionsansvaret och tillkännager detta för regeringen. 15.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (1982:80) om anställningsskydd bör ändras så att allmän visstidsanställning utgår och det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar och tillkännager detta för regeringen. 16.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas en övre tidsgräns för hur länge någon kan vara tidsbegränsat anställd, oavsett anställningsform, hos samma arbetsgivare innan anställningen övergår i en tillsvidareanställning och tillkännager detta för regeringen. 17.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning bör kortas och inträda efter sammanlagt sex månaders anställning och att tiden under vilken företrädesrätten till återanställning gäller bör förlängas efter anställningens upphörande och tillkännager detta för regeringen. 18.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regelverket kring vikariat bör förtydligas i syfte att förhindra missbruk av anställningsformen och tillkännager detta för regeringen. 19.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (1982:80) om anställningsskydd bör ändras så att regelverket gällande arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad, och detta tillkännager för regeringen. 20.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § lagen om anställningsskydd och tillkännager detta för regeringen. 21.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv så att medlemsstaterna själva kan besluta huruvida bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden och tillkännager detta för regeringen. 22.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare bör ändras så att det blir förbjudet att hyra ut och hyra in arbetskraft för permanenta arbetskraftsbehov och tillkännager detta för regeringen. 23.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag på en tydlig skrivning i lagen om anställningsskydd där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att hyra in arbetstagare från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning, och detta tillkännager för regeringen. 24.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den fackliga vetorätten i lagen om medbestämmande i arbetslivet bör stärkas och tillkännager detta för regeringen. 25.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen om uthyrning av arbetstagare bör kompletteras med en bestämmelse som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagets affärsavtal och tillkännager detta för regeringen. 27.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den arbetsrättsliga lagstiftningen, LAS och MBL, samt lagen om offentlig upphandling bör skrivas om så att anställda skyddas mot godtyckliga uppsägningar vid byte av entreprenör i samband med upphandlingar och tillkännager detta för regeringen. 29.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet och tillkännager detta för regeringen. 35.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rätten till heltid bör stärkas genom ändringar i lagen om anställningsskydd som gör heltid till norm, medan anställningar på deltid ska kunna ingås om parterna kommer överens om detta, och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:421 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om att balansera makten mellan arbetsmarknadens parter genom att se över rätten till sympatiåtgärder och ett införande av en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:424 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda frågan om att utöka undantagen i turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd (LAS) och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:522 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av fackliga sympatiåtgärder och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:583 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en lagändring för att ge offentliganställda rätt till heltidsarbete och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:723 av m.fl. (V): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:742 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om hyvling av arbetstid och tillkännager detta för regeringen.