bet · H601TU5 · 2019-03-29 00:00:00 — I uppdraget ingår även att ta fram en nationell vägledning för en utvecklad planering och samordning av godstransporter som riktar sig till kommuner, länsstyrelser samt regionala organ och som tar sikte på att underlätta den lokala och regionala infrastrukturplaneringen. Inom ramen för uppdraget ska goda exempel på hur godstransporter kan beaktas i samhällsplaneringen sammanställas och lyftas fram, och kommuner och regionala aktörer ska ges möjlighet till erfarenhetsutbyte. Detta kan även inkludera planering för samordningslösningar av transporter vid större bygg- och anläggningsprojekt för att effektivisera och minska transporter under genomförande. Uppdraget ska redovisas . Enligt utskottets uppfattning har regeringen uppmärksammat frågorna som lyfts i motionerna 2018/19:2146 (S) och 2018/19:2831 (M) yrkande 50, och utskottet bedömer därför att det inte finns skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna. Utskottet vill dock understryka vikten av att lokala och regionala infrastrukturinvesteringar i högre grad samspelar och genomförs i dialog med nationella infrastrukturförbindelser så att suboptimering undviks. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att den bör verka för ökad samverkan och samordning vid lokala, regionala och nationella infrastrukturinvesteringar. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2017/18:551 (L) yrkande 4, 2017/18:3411 (M, C, L, KD) yrkande 4 och 2018/19:2058 (L) yrkande 7. Några frågor om fysisk planering Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om fysisk planering vid infrastrukturutbyggnad. Utskottet hänvisar bl.a. till att de frågor som väckts om olika aspekter av fysisk planering och utformning av infrastruktur beaktas i det arbete som pågår inom området. Jämför reservation 43 (C). och (båda C) anser i motion 2018/19:1944 yrkande 1 att infrastruktur i form av kraftledningar ska samordnas med väg- och järnvägsdragningar för att minimera det totala markintrånget. I yrkande 2 framför motionärerna att översikt och planering för all infrastruktur för alla aktörer på marknaden måste samordnas regionalt för att säkerställa effektiv markanvändning. I kommittémotion 2018/19:2425 framhåller m.fl. (C) i yrkande 6 att marksnål teknik bör användas vid intrång på privat mark för allmän infrastrukturutbyggnad. Motionärerna framhåller bl.a. att det minskar intressekonflikter vid utbyggnad av infrastruktur. Utskottet kan inledningsvis konstatera att frågor om fysisk planering har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2017/18:TU18. Utskottet framförde då bl.a. att tillgången till mark inom tätbebyggda områden som kan tas i anspråk för t.ex. en utbyggnad av infrastrukturen ofta är begränsad och att det inte sällan finns motstridiga intressen om hur marken ska nyttjas. Utskottet underströk vidare vikten av att mark används effektivt. Utskottet vidhåller den bedömningen. I infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) framhöll regeringen att utvecklingen av ett samhällsekonomiskt effektivt och långsiktigt hållbart transportsystem bör ske parallellt med planering av bl.a. markanvändning. I propositionen angavs vidare att regeringen anser att nya investeringar i alla trafikslag ska planeras och genomföras med hänsyn till natur- och kulturvärden och god resurshållning samt med höga krav på att begränsa föroreningar och klimatpåverkan. Utskottet delar regeringens uppfattning i denna fråga. Utskottet vill också peka på att arbetar tillsammans med , och Transportstyrelsen vid de olika delarna av infrastrukturplaneringen. Kommuner och länsstyrelser är andra viktiga aktörer i arbetet för att skapa ett långsiktigt hållbart transportsystem. Även är en viktig aktör i egenskap av ansvarig för den fysiska planeringen. De statliga myndigheternas intressen i den kommunala planeringen bevakas av länsstyrelserna. När det gäller uppdrag i fråga om samhällsplanering kan också tilläggas att myndigheten dels ansvarar för sin egen planering i samverkan med externa aktörer, dels deltar som sakägare och som rådgivande i andra aktörers planering. Myndigheten har framfört att samspelet mellan planering av transportsystemet och bebyggelseplanering är en förutsättning för att hållbara städer och regioner ska kunna åstadkommas. medverkan i samhällsplaneringen är fokuserad på att integrera och därmed effektivisera planeringen av bebyggelse, infrastruktur och transporter. ska tillhandahålla underlag för planering enligt och men också delta i den kommunala planerings- processen i enlighet med . har uppgett att man lägger tyngdpunkten på att delta i planeringens tidiga skeden för att skapa bra förutsättningar för en smidig process från planering till genomförande. Utskottet välkomnar detta. Utskottet noterar att i delbetänkandet En utvecklad översiktsplanering (SOU 2018:46) föreslår nya bestämmelser för hur översiktsplanerna ska kunna hållas aktuella och ge ett bra stöd för efterföljande planering. Utredningen föreslår bl.a. att grunddragen i fråga om användningen av mark- och vattenområden ska framgå av översiktsplanen. Enligt förslaget ska olika kategorier för indelning av mark- och vattenanvändning anges i översiktsplanen, varav transporter och infrastruktur är en. Delbetänkandet bereds inom . När det gäller frågan om samordning av infrastruktur med kraftledningar kan påpekas att uppger att mark i närområdet kring vägar och järnvägar med fördel kan användas till att dra ledningar, vilket dock förutsätter att drift och underhåll av vägen eller järnvägen inte fördyras eller försvåras samt att skador, fara eller hinder för trafik och trafikanter inte vållas på grund av ledningen eller dess kringutrustning. Den som ska korsa en järnväg, en väg eller ett farvatten med någon form av ledning måste teckna ett avtal med . Statsrådet framförde i en interpellationsdebatt bl.a. att infrastrukturprojekt generellt sett innebär att svåra avvägningar måste göras mellan olika intressen, både enskilda och allmänna. Statsrådet pekade på att jordbruk och vattenskydd är två av många olika allmänna intressen som kan vara berörda av en utbyggnad av väg eller järnväg. Statsrådet klargjorde att det tydligt framgår att hänsyns- respektive hushållningskapitel ska tillämpas vid prövning av ärenden enligt både väglagen och lagen om byggande av järnväg, vilket bl.a. innebär att man ska välja en lokalisering som är lämplig med hänsyn till att ändamålet ska kunna uppnås med minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön utan oskälig kostnad. Utskottet delar statsrådets uppfattning. Sammanfattningsvis bedömer utskottet att de frågor som väckts om olika aspekter av fysisk planering och utformning av infrastruktur beaktas i det arbete som pågår inom området. Utskottet avstyrker därför samtliga motionsförslag. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa övergripande utgångspunkter som bör gälla för projekt och initiativ inom transportområdet. Utskottet framhåller att de frågor som lyfts i motionsförslagen är väl uppmärksammade. Jämför reservation 44 (SD). I kommittémotionerna 2018/19:1118 yrkandena 2–5 och 2018/19:1122 yrkandena 8–11 av m.fl. samt 2018/19:2968 yrkandena 11–14 av m.fl. (SD) efterfrågas följande när det gäller flyg-, järnvägs- och sjöfartsprojekt: • att strukturfonder som används till europeiska projekt endast ska stimulera reell tillväxt • att en konkurrens- och kostnadsrevision bör ske innan europeiska projekt lanseras • att lagstiftningsförslag och lagstiftningsinitiativ ska följa Europafördraget enligt artikel 69 • att proportionalitetsprincipen i lagstiftningsförslag och lagstiftnings- initiativ ska följa Europafördraget enligt artikel 5 i protokollet. Utskottet vill inledningsvis påminna om att EU:s infrastrukturfinansiering huvudsakligen utgår från Fonden för ett sammanlänkat (Connecting Europe Facility, CEF/FSE) som inrättades 2013 på initiativ av och fungerar som ett sektorsövergripande instrument för finansiering av investeringar i de transeuropeiska näten inom transportinfrastruktur, energiinfrastruktur och digital infrastruktur. presenterade kommissionen sitt förslag till flerårig budgetram för perioden –2027 och kort därefter ett antal sektorsspecifika förslag som är knutna till budgeten, bl.a. om inrättandet av CEF (COM(2018) 438). Förslaget fastställer den rättsliga grunden för CEF för perioden . Fonden omfattar totalt 42 där föreslås avsättas för transportnät, varav ska överföras från Sammanhållningsfonden. CEF-transport kommer att vara inriktat på åtgärder som bl.a. främjar genomförandet av stomnätet, genomförandet av gränsöverskridande länkar i det övergripande nätet samt åtgärder som rör smart, hållbar, inkluderande, säker och trygg mobilitet. Ytterligare ett mål för CEF-transport föreslås tillkomma, nämligen att anpassa EU:s transportnät efter militära krav och att förbättra den militära rörligheten i EU. Utskottet vill påminna om att regeringen välkomnade en koncentration av finansieringen till ett mindre antal projekt med högt europeiskt mervärde och framförde att det är viktigt att hela unionen, även de glest befolkade nordliga delarna, knyts samman med TEN-T:s stomnät. Vidare angav regeringen att ett väl fungerande transportsystem i norra är av stor strategisk betydelse för råvaruförsörjning och det europeiska näringslivet. Utskottet vill även påminna om att det i granskningsutlåtandet Kommissionens EU-strategi för automatiserad och uppkopplad rörlighet (utl. 2018/19:TU3) noterade att kommissionen presenterat sitt förslag till flerårig budgetram för perioden –2027 och ett antal sektorsspecifika förslag. påminde i sammanhanget om budgetrestriktiva hållning vad gäller EU:s fleråriga budgetram och implicit även de sektorsspecifika förslagen såsom CEF. I har i uppdrag att bistå regeringen i beredningen, kvalitetssäkringen och samordningen av ansökningar samt uppföljningen av de projekt inom transportområdet som beviljats bidrag från CEF-transport. För det ändamålet har skapat som leds av en CEF-koordinator. tar emot ansökningarna och skriver beredningspromemorior där de olika ansökningarna behandlas, varpå fattar det slutliga beslutet om vilka ansökningar som ska lämnas in till EU-institutionerna. CEF förvaltas av kommissionen och Genomförandeorganet för innovation och nätverk (), som bl.a. ansvarar för de årliga utlysningarna. I kommissionens förslag om inrättande av CEF för den nya budgetperioden anges att tilldelningskriterierna för utlysningarna ska definieras i CEF:s årliga arbetsprogram och i ansökningsomgångarna. Enligt kommissionen ska bl.a. ekonomiska, sociala och miljörelaterade konsekvenser (nytta och kostnad) beaktas. Utskottet vill vidare påminna om artikel 69 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (). Enligt artikeln ska de nationella parlamenten, när det gäller lagstiftningsförslag och lagstiftningsinitiativ som läggs fram inom ramen för kapitlen 4 och 5, se till att subsidiaritetsprincipen respekteras i enlighet med protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. I artikel 5 i nämnda protokoll om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna fastställs att utkasten till lagstiftningsakter ska motiveras med avseende på subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Varje utkast till lagstiftningsakt bör innehålla ett formulär med närmare uppgifter som gör det möjligt att bedöma om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna har följts. Formuläret bör innehålla underlag som gör det möjligt att bedöma dess finansiella konsekvenser och, om det gäller ett direktiv, dess konsekvenser för de bestämmelser som medlemsstaterna ska genomföra, i förekommande fall även i den regionala lagstiftningen. Skäl som visar att något av unionens mål bättre kan uppnås på unionsnivån ska bygga på kvalitativa indikatorer och, varje gång det är möjligt, på kvantitativa sådana. I utkasten till lagstiftningsakter ska hänsyn tas till att det finansiella eller administrativa ansvar som vilar på unionen, nationella regeringar, regionala eller lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt ska begränsas och stå i proportion till det mål som ska uppnås. Enligt 9 kap. 20 § andra stycket riksdagsordningen (RO) ska pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. prövar samtliga utkast till lagstiftningsakter som översänds i enlighet med protokoll nr 2 om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. noterade i betänkande 2010/11:KU18 att det av fördragens och protokollets ordalydelser inte följer någon skyldighet för de nationella parlamenten att följa proportionalitets- principens tillämpning. Av detta torde dock inte, ansåg utskottet, motsatsvis kunna dras någon slutsats om att de nationella parlamenten inte får eller bör göra en sådan prövning inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Tvärtom ansåg utskottet att det finns visst stöd i litteraturen och i praxis för att ett visst mått av proportionalitetsbedömning kan anses ligga inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Av orden ”endast om och i den mån” fick det, enligt utskottet, anses framgå att subsidiaritetsprövningen innefattar ett proportionalitetskriterium och att det därav följer att den föreslagna åtgärden inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen. Utskottet underströk dock att subsidiaritetsprövningen handlar om att avgöra om en åtgärd bör vidtas på medlemsstatsnivå eller unionsnivå, inte om att framföra synpunkter i sak på den föreslagna åtgärden. Utskottet har därefter hänvisat till dessa uttalanden i ett stort antal betänkanden (se t.ex. bet. 2014/15:KU5, bet. 2015/16:KU5, bet. 2016/17:KU5 och bet. 2017/18:KU5). Vad gäller tillämpning av subsidiaritetsprincipen ska enligt 7 kap. 8 § RO följa upp hur den tillämpas och en gång meddela kammaren sina iakttagelser. har för vana att yttra sig till inom ramen för uppföljningen, nu senast i yttrande 2018/19:TU1y. I yttrandet framförde utskottet bl.a. att även om det nationella handlingsutrymmet oundvikligen minskar till följd av att gemensamma EU-bestämmelser införs har utskottet, men även sett , gjort bedömningen att merparten av kommissionens utkast till lagstiftningsakter har varit förenliga med subsidiaritetsprincipen. Utskottet påminde i sammanhanget om att det har tagit fasta på tidigare uttalanden om att ett visst mått av proportionalitetsbedömning kan anses ligga inom ramen för subsidiaritetsprövningen och att det därför är viktigt för utskottets prövning att kommissionen även motiverar varför den föreslagna åtgärden inte anses gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen, t.ex. genom att redogöra för vilka kostnader som utkastet medför och hur dessa kostnader står i proportion till de mål som ska uppnås. Utskottet uppmärksammade även kommissionens meddelande Att stärka subsidiaritets- och proportionalitetsprincipernas roll i EU:s beslutsprocess (COM(2018) 703) och menade att det är positivt att kommissionen lyfter fram behovet av att stärka tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, som ett led i det mer övergripande arbetet för bättre lagstiftning. Mot ovanstående bakgrund finner utskottet att de frågor som lyfts i motionsförslagen är väl uppmärksammade. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsförslag. Regeringens skrivelse om nationell plan för transportinfrastrukturen Utskottets förslag i korthet lägger skrivelsen Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) till handlingarna. I skrivelsen Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) redogör regeringen för planeringsarbetet och sitt beslut om fastställelse av en nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden –2029 med fastställelse av definitiva ekonomiska ramar för trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur . Vidare lämnas i skrivelsen en redogörelse för hur man har tagit om hand de tillkännagivanden som riktade till regeringen med anledning av regeringens proposition Infrastruktur för framtiden – innovativa lösningar för stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling. Mot bakgrund av vad utskottet anfört i detta betänkande föreslår utskottet att lägger regeringens skrivelse Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) till handlingarna. Infrastruktur för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1213 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:3411 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3, 2017/18:3418 av m.fl. (M) yrkande 2, 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 22, 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkandena 1, 2.1 i denna del och 6.2, 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 6.1, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 26, 2018/19:2539 av och (båda C) yrkande 3 och 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 44, 2017/18:551 av m.fl. (L) yrkande 3, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 1, 2017/18:3486 av Per Åsling och (båda C), 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkandena 1 i denna del och 8, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2018/19:2720 av Per Åsling och (båda C) samt 2017/18:601 av och (båda S), 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkande 11, 2017/18:922 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2017/18:924 av m.fl. (SD) yrkande 2 i denna del, 2017/18:931 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2017/18:2196 av (S), 2017/18:2255 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2941 av m.fl. (V) yrkande 2, 2017/18:3427 av och (båda KD) yrkande 1, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 6, 2017/18:3727 av Per Åsling (C) yrkande 2, 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkandena 11–13 och 17, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2018/19:155 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2018/19:157 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2018/19:164 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2018/19:166 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2018/19:1509 av (M), 2018/19:1788 av m.fl. (S) yrkande 1, 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkandena 2.1 och 3.1 i denna del, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 7, 2018/19:2665 av (S) yrkande 2, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 33, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkandena 11–13 och 17 samt 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 10, 23, 25 och 27. Vi vill framhålla att en fungerande infrastruktur är som blodomlopp – den binder samman hela landet. Effektiva transporter är centralt för företagens konkurrenskraft och behövs för att kunna leverera varor till kunder och leverantörer. Transporter är också avgörande för att människor enkelt ska kunna pendla till arbetet men även kunna resa till och från samt inom . Därför är det avgörande att vi vårdar den infrastruktur vi har som nya satsningar görs för att stärka transportsystemet. Vi tror inte på att ställa olika transportslag mot varandra; tvärtom behöver vi både flyg, järnväg, väg, sjöfart och inte minst cykel i våra städer. Vi vill påminna om att transporter ofta sker i samverkan mellan olika transportslag. Näringslivets Transportråd lyfte även fram vid sitt besök i utskottet att alla transportslag behövs och behöver utvecklas. Vidare framhöll Näringslivets Transportråd att ensidig transportstyrning via skatter och avgifter riskerar att förbise effekterna för svensk konkurrenskraft och att positiva styrmedel, horisontella samarbeten, innovation och riktad miljökompensation inte ska underskattas. I sammanhanget vill vi understryka att det är utsläppen från transporterna som måste begränsas, inte mobiliteten i sig. Vi vill också understryka att transporter med lastbil är en förutsättning för att företag i allmänhet och industrin i synnerhet ska kunna verka och utvecklas i hela , där långa transporter lätt kan bli en konkurrensnackdel. Jordbruks- och skogsprodukter, exempelvis, har heller inga andra alternativ än lastbilstransporter. I sammanhanget vill vi framhålla att Näringslivets Transportråd lyfte fram att längre och tyngre fordon leder till bättre utnyttjande av befintlig infrastruktur, färre fordon, bättre transportekonomi, lägre utsläpp m.m. I ljuset av att kapacitetsutnyttjandet av både järnvägs- och vägnätet runt om i vårt land är mycket högt kan en ökad andel av transporter till sjöss optimera användningen av vårt transportsystem, för både gods- och persontransporter. Vi vill dock framhålla att det behövs en god tillgänglighet till våra hamnar för att sjöfarten ska kunna bli mer konkurrenskraftig. Tåg och lastbilar behöver kunna lasta om i hamnarna utan svårighet om vattenvägarna ska kunna nyttjas i högre utsträckning än . Det är därför av stor vikt att arbeta för att säkerställa att infrastrukturen till och från våra hamnar fungerar väl. Vi anser vidare att det behövs en genomlysning av besöksnäringens infrastruktur och transportbehov. Välfungerande transporter är avgörande för att turist- och besöksnäringen ska kunna blomstra. Vi vill understryka att satsningar som görs på infrastruktur spelar stor roll. Som exempel kan nämnas vikten av goda kommunikationer för att kunna attrahera turister från andra länder till exempelvis de svenska fjällen. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkande 11, 2017/18:922 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2017/18:931 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2018/19:155 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2018/19:157 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2018/19:164 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2018/19:166 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 10, 23, 25 och 27, 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 17 och 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkande 12 och 2017/18:551 av m.fl. (L) yrkande 3, 2017/18:601 av och (båda S), 2017/18:924 av m.fl. (SD) yrkande 2 i denna del, 2017/18:1213 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:2196 av (S), 2017/18:2255 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2941 av m.fl. (V) yrkande 2, 2017/18:3411 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3, 2017/18:3418 av m.fl. (M) yrkande 2, 2017/18:3427 av och (båda KD) yrkande 1, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 6, 2017/18:3486 av Per Åsling och (båda C), 2017/18:3727 av Per Åsling (C) yrkande 2, 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkandena 11–13, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 22, 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkandena 1, 2.1 i denna del och 6.2, 2018/19:1509 av (M), 2018/19:1788 av m.fl. (S) yrkande 1, 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkandena 1 i denna del, 2.1, 3.1 i denna del, 6.1 och 8, 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkandena 7, 12 och 26, 2018/19:2539 av och (båda C) yrkande 3, 2018/19:2665 av (S) yrkande 2, 2018/19:2720 av Per Åsling och (båda C), 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 33, 2018/19:2735 av m.fl. (KD) yrkandena 11, 13 och 17 samt 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 44. är ett stort och relativt glesbefolkat land, vilket innebär stora utmaningar för infrastrukturplaneringen. För tillverkningsindustrins del kan vi konstatera att transportinfrastrukturen är avgörande för frakt av gods, men infrastrukturen måste också fungera tillfredställande för att människor ska kunna ta sig till och från arbetet. Vi anser att tyvärr har försummat investeringar och underhåll i transportinfrastrukturen , vilket gör det högst angeläget att påbörja upprustning och långsiktiga investeringar. En av grundförutsättningarna för tunga industri är en fungerande infrastruktur. Våra transportsystem är helt centrala för att ska kunna vara med och konkurrera på världsmarknaden. Även om många transporter även framgent kommer att behöva ske på lastbil är det önskvärt att i största möjliga mån nyttja järnväg och fartygstransport. Näringslivets Transportråd lyfte även fram vid sitt besök i utskottet att alla transportslag behövs och behöver utvecklas.