bet · H601JuU10 · 2019-04-15 00:00:00 — 2018/19:2045 av m.fl. (L) yrkande 2, 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkandena 3–7 och 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkande 11. I ägnar poliser en för liten del av sin arbetstid till att patrullera bland allmänheten. En orsak till detta är de bisysslor som belamrar poliserna, som civilanställda eller andra yrkesgrupper i samhället skulle kunna ta över. Det rör saker som tillståndsgivning för fyrverkerier och cirkustält, tillsyn av omhändertagna berusade personer, inspektion av farliga istappar, omhändertagande av hittegods, handräckningstransporter mellan ungdomshem och dylikt. Transporter av berusade personer som omhändertagits av ordningsvakter är t.ex. något bevakningsföretag själva skulle kunna utföra. Om transporten delegerades till ett bevakningsföretag skulle polisen kunna prioritera andra saker som är viktigare. Vi anser att poliser med flerårig polisutbildning ska utföra polisarbete, inte hantera ärenden där uppgifterna i grunden faller inom andra yrkesgruppers kompetensområden. Regeringen bör återkomma med ett förslag som tillgodoser detta. Renodling av polisens arbetsuppgifter, punkt 7 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2045 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkandena 3–7 och 2018/19:129 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:354 av (SD) och 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkande 11. Polisen måste ges förutsättningar att använda sin arbetstid så effektivt som möjligt. binds tusentals polisarbetstimmar upp av uppgifter som borde utföras av andra eller som inte alls borde ligga hos polisen. Det är inte rimligt att utbildade poliser ska ansvara för arbetsuppgifter i arrester m.m. där polisiär kompetens inte krävs. Vissa uppgifter kring handräckning har redan flyttats från polisen till andra myndigheter, vilket är positivt. Men mer behöver göras. En mycket arbetskrävande uppgift som fortfarande ligger hos polisen är att hjälpa till med handräckning av personer som blir föremål för ingripande enligt lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB). Poliser och ordningsvakter kan fatta beslut om att omhänderta en person som är så berusad eller påverkad att han eller hon inte kan ta hand om sig själv. Lagstiftarens avsikt har ursprungligen varit att dessa personer normalt ska föras till en vårdinstans för tillnyktring, men i praktiken förs de flesta till polisens arrestlokaler där det långt ifrån alltid finns speciella tillnyktringsrum. Arbetet med att skjutsa personer som har omhändertagits enligt LOB till sjukhus eller arrester slukar tusentals polisarbetstimmar . Vidare har verkligheten gått om den s.k. hotellagen, och den bör avskaffas för att hotell- och pensionatsrörelser ska behandlas på samma sätt som alla andra företag. Dessutom skulle ett avskaffande vara ytterligare en välkommen avlastning för polisen som skulle kunna ägna sig åt sitt huvuduppdrag. gjorde ett tillkännagivande om att den tidigare nedlagda utredningen om renodling av polisens arbetsuppgifter borde återupptas . Någon sådan utredning har dock inte tillsatts. Jag anser att regeringen nu behöver vidta nödvändiga åtgärder för att fortsätta renodlingen av polisens arbetsuppgifter. Fler poliser, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:922 av (M) yrkande 1 och 2018/19:2058 av m.fl. (L) yrkande 9. Vår målsättning är att det, utöver nuvarande utbildningsprogram, ska utbildas och anställas 7 000 fler poliser fram . bör poliser utbildas i den takt som krävs för att upprätthålla målbilden om en poliskår som växer i samma utsträckning som befolkningen. Det bör därför inrättas ett relativt rikttal om 250 poliser per 100 000 invånare. Regeringen bör vidta åtgärder som innebär att ett sådant rikttal införs. Fler civila utredare, punkt 9 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:692 av m.fl. (V) yrkande 3. Civilanställda är en mycket viktig del av polisens organisation. Inom polisen finns det civilanställda med akademisk examen som har genomgått utbildning för att delta i brottsutredningar. Det är också viktigt att det administrativa stödet till polisen fungerar på ett tillfredsställande sätt. De civila utredarnas befogenheter har också ökat . Det är en mycket bra utveckling som bör fortsätta. Ytterligare satsningar på civilanställda inom polisen skulle bidra till en snabbare och effektivare utredningsverksamhet genom att fler poliser frigörs för yttre tjänst. stärker detta servicenivån och medborgarnas tilltro till myndigheten. Satsningen på fler civila utredare bör enligt min mening vara permanent för att få avsedd effekt. Regeringen bör ta fram förslag i syfte att öka antalet civila utredare inom . En lokalt förankrad polis, punkt 10 (M, KD) av (KD), (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkande 4, 2018/19:1078 av m.fl. (S), 2018/19:1258 av (SD) yrkande 1, 2018/19:2162 av (M), 2018/19:2487 av Per Åsling (C) yrkande 3 och 2018/19:2855 av och (båda C) samt 2018/19:119 av och (båda SD) yrkande 1, 2018/19:942 av (M), 2018/19:1026 av (M) och 2018/19:1258 av (SD) yrkande 2. För att åstadkomma en mer lokalt förankrad polis med ökad närvaro och synlighet i hela landet bör få tydligare direktiv om att det ökade antalet poliser i första hand ska placeras på lokalpolisområdesnivå. Det skulle innebära fler synliga och närvarande poliser både i utanförskapsområdena runt våra städer och på landsbygden. Detta borde tillkännage för regeringen. Ett nationellt ansvar för organiserad brottslighet, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:133 av m.fl. (SD) yrkande 2. Organiserad brottslighet som dels är internationell, dels är landsomfattande inom bekämpas bäst av en del inom polisen som har ett övergripande nationellt ansvar för bekämpande av organiserad brottslighet. Det får ankomma på att avgöra vilken, men exempelvis kan huvudansvaret ligga under Nationella operativa avdelningen (). För att underlätta och effektivisera bör vidare den sekretess som ibland finns mellan myndigheter inte gälla när efterfrågar information i fall kopplade till organiserad brottslighet. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Specialenheter, punkt 12 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: 2018/19:2569 av (M), 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkandena 26 och 45, 2018/19:2869 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkande 19. Polisens ombildning till en sammanhållen myndighet ägde rum så sent som . I samband med ombildningen upphörde som framgått bl.a. olika specialenheter som tidigare fanns vid de olika polismyndigheterna. Även om målsättningarna med omorganisationen om bl.a. bättre utredningsresultat och högre kvalitet i polisens arbete ännu inte är uppnådda anser vi inte att redan nu bör ta några initiativ för att åstadkomma en ändrad struktur i polisorganisationen. Utgångspunkten måste dessutom enligt vår mening vara att det är som har bäst kompetens att avgöra vilka brottstyper som ska handläggas vid olika avdelningar och om behovet av olika specialenheter. Motionsyrkandena om att inrätta specialenheter bör därför avstyrkas. Seriebrottslighet, punkt 14 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2870 av m.fl. (M) yrkande 1. Polisen bör ges i uppdrag att stärka arbetet mot seriebrottslighet. Det ska därvid göras tydligt vilken instans som har ansvaret för att samordna brottsutredningar mot en och samma gärningsman, eller liga av gärningsmän, när de misstänkta brotten har begåtts i olika delar av landet. Utredningsåtgärder på plats är nödvändiga för att kunna knyta t.ex. stöldligor till enskilda brott. Brottssamordning är emellertid också av stor vikt, dvs. processer för att samla brottsutredningar som rör en och samma person och se dem i sitt sammanhang. Det är också viktigt med systematiska analyser av brottslighet för att identifiera brottsmönster och tillvägagångssätt och att jämföra spår från brottsplatser för att undersöka om det finns gemensamma faktorer som kan tyda på seriebrottslighet. Regeringen bör ge i uppdrag att inrätta en instans som samordnar brottsutredningar av seriebrottslighet. Prioritering av olika slags brott, punkt 15 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:150 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2018/19:526 av Gulan Avci (L), 2018/19:845 av (M), 2018/19:884 av (M), 2018/19:900 av och (båda MP) yrkande 2, 2018/19:2082 av (S), 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 49, 2018/19:2775 av (KD) yrkande 3 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 27. Ett växande problem för många butiksägare inom t.ex. dagligvaruhandeln är kriminalitet såsom stölder, hot och våld. Bara utsattes enligt nästan varannan butik för brott, och många butiksägare har t.o.m. tröttnat på att anmäla brott. I många fall är också området utanför affären en samlingsplats för kriminella där droghandel bedrivs mer eller mindre öppet, vilket gör att många kunder håller sig därifrån. Vi anser att man måste gå till botten med vilka övriga åtgärder som krävs för att på riktigt förändra och förbättra dagens situation för butiksägare. Därför bör regeringen tillsätta en heltäckande utredning på området som berör samtliga relevanta aspekter gällande butiksägares trygghet och möjlighet att ostört bedriva sin verksamhet. Prioritering av olika slags brott, punkt 15 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 27 och 2018/19:150 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2018/19:526 av Gulan Avci (L), 2018/19:845 av (M), 2018/19:884 av (M), 2018/19:900 av och (båda MP) yrkande 2, 2018/19:2082 av (S), 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 49 och 2018/19:2775 av (KD) yrkande 3. Gatuprostitutionen i har halverats sedan sexköpslagen infördes men ännu saknas tillräckligt skydd, exitprogram, rehabilitering och återanpassning för kvinnor och flickor som befinner sig i prostitution, som vill lämna prostitution och som befinner sig i riskzonen för prostitution. Insatser behöver riktas mot särskilt utsatta grupper, och det behövs bättre information om sexköpslagen i och internationellt. Arbetet med människohandel, koppleri och sexköp behöver prioriteras av polisen så att fler fall upptäcks och lagförs. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser detta. Prioritering av olika slags brott, punkt 15 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 49 och 2018/19:150 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2018/19:526 av Gulan Avci (L), 2018/19:845 av (M), 2018/19:884 av (M), 2018/19:900 av och (båda MP) yrkande 2, 2018/19:2082 av (S), 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2018/19:2775 av (KD) yrkande 3 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 27. I många avseenden har den svenska miljölagstiftningen en hög ambitionsnivå, men efterlevnaden fallerar på flera områden. Avsiktlig miljöförstöring och brott mot miljölagarna är allvarliga förseelser som tyvärr fortsätter. Miljöbrott har likheter med ekonomisk brottslighet. De direkta skadeverkningarna av brottet är oftast diffusa men kan innebära långsiktiga och omfattande miljöskador och därmed även orsaka stora samhällskostnader. Att brotten lagförs är därför mycket viktigt. Utredningarna är ofta komplicerade och kräver särskild yrkeskunskap och spetskompetens hos polisen och åklagarna. En särskild åklagarkammare hanterar miljöbrotten och denna har i stort sett tillräcklig kapacitet och organisation. Däremot behöver polisens utredningsresurser förstärkas. Det är därför angeläget att polisen får tillräckliga resurser för att kunna prioritera arbetet mot miljöbrottslighet. Detta bör tillkännage för regeringen. Djurskyddspolis, punkt 16 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:332 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3, 2018/19:1290 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2018/19:2320 av m.fl. (SD) yrkande 4. Djuren kan inte föra sin egen talan, vilket gör dem beroende av människan och vår välvilja. Därför är det viktigt att arbetet med djur och hanterandet av brott mot djur sköts på ett korrekt och effektivt sätt. Dessvärre kräver denna typ av arbete ofta både resurser och specialkompetens, som är ovanlig inom den ordinarie polisorganisationen. I flera delar av landet har polisen inrättat avdelningar av djurskyddspoliser. Syftet med att inrätta en särskild djurskyddspolis är framförallt att samordna verksamheten och utveckla det förebyggande arbetet samt att öka lagföringen och skapa en mer rättssäker hantering av brott mot djur. Detta är en positiv utveckling, men det finns ett stort behov av att ta ett nationellt grepp. I har satsningarna på djurpoliser än så länge varit av mindre och lokal karaktär, men de finns i större format på bl.a. och i . De lokala satsningarna i har lyfts fram som ett föregångsexempel och har varit uppskattade av såväl polisen som allmänheten. Arbetet med djur har effektiviserats, och färre djur har hamnat i långa handläggningsprocesser. Vi vill att det införs en djurskyddspolis på nationell nivå. För att djurskyddspolisen inte ska ta resurser från den övriga polisverksamheten vill vi att det införs en särskild utbildning i syfte att rekrytera ny kompetent personal. Regeringen bör enligt vår mening återkomma med ett förslag om att inrätta en nationell djurskyddspolis. Skyddet för jägare och djurhållare, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:82 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:254 av (KD), 2018/19:847 av (M) yrkande 1, 2018/19:893 av (M) yrkandena 2–4, 2018/19:2481 av (C) yrkande 5 och 2018/19:2606 av m.fl. (KD) yrkande 2. Utövare av laglig näringsverksamhet utsätts återkommande för brott av individer och organisationer som sätter sig över lagen och trakasserar utvalda animalieproducenter och företag som sysslar med vidareförädling av animalieprodukter som t.ex. skinn. I många fall är det duktiga företagare som följer regler och arbetar aktivt med djuromsorg. Ändå tillåts djurrättsaktivisterna att återkommande hota och skada människor, djur och egendom. Brotten kan bestå av t.ex. mordhot, anlagda bränder, materiell förstörelse och utsläppta djur. Hot, hat och brottslighet drabbar både företagare och deras familjer och ibland t.o.m. deras barn, allt för att företagaren till slut ska ge upp och lägga ned sin verksamhet. Tyvärr lyckas detta alltför ofta. Det kan även konstateras att i de fall t.ex. minkar släpps ut ur burarna ägnar sig dessa djurrättsaktivister åt kvalificerat djurplågeri. Förövarna ingår inte sällan i organisationer och nätverk med förgreningar både inom och utanför landet, men ändå utreds dessa brott av lokala poliser. Vi anser att ska åläggas att ta ett nationellt helhetsansvar för att kartlägga, bekämpa och lagföra de individer och organisationer som ägnar sig åt kriminell djurrättsaktivism. Skyddet för jägare och djurhållare, punkt 17 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:254 av (KD) och 2018/19:2606 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2018/19:82 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2018/19:847 av (M) yrkande 1, 2018/19:893 av (M) yrkandena 2–4 och 2018/19:2481 av (C) yrkande 5. Dagens ordning där hot och våld mot lantbrukare och jägare i praktiken inte beivras är inte acceptabel. Ofta ser man i medierna hur jordbrukare och eftersöksjägare vid trafikolyckor utsätts för hot från extrema djurrättsaktivister. Dessa hot är ofta organiserade och genomförs med en målmedvetenhet som visar att dessa grupper är beredda att fullfölja det hot som man uttalar. Tyvärr visar inte samhället att man tar lika allvarligt på dessa hot som andra hot mot särskilt skyddsvärda grupper. När extrema politiska eller religiösa rörelser hotar andra människor hanteras detta av Säkerhetspolisen, men när lantbrukare och jägare hotas hanteras det i stället av , vilket i sig innebär att dessa hot tvingas att ”konkurrera” med andra allvarliga brott. fanns en specialgrupp inom polisen som särskilt arbetade med ideologisk djurrättsmotiverad brottslighet. Därigenom kunde man få en bättre inblick i de grupper som stod för brottsligheten. Polisen behöver ta dessa brott på allvar, som den våldsamma politiska extremism som det är. Vi anser därför att staten ska prioritera upp hotet från djurrättsextremister och flytta över ansvaret för dessa frågor till Säkerhetspolisen. Det behövs också en samordning mellan Säkerhetspolisen och polisen så att frågan inte blir nedprioriterad på båda ställena. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det anförda. Polisutbildningen, punkt 18 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkandena 7–9 och 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 6, 2018/19:692 av m.fl. (V) yrkande 4, 2018/19:916 av och (båda M) yrkande 1, 2018/19:922 av (M) yrkande 3 och 2018/19:1559 av (M). Polisyrket är lika varierande som uppdraget. Polisutbildningen behöver därför anpassas för att bättre svara mot de behov som finns. En modell är att polisutbildning ges i två huvudspår med ordning och ingripande respektive utredning. Det har dessutom framförts att de nyutbildade poliserna kräver omfattande vidareutbildning för att klara det vardagliga polisarbetet. Vidare behöver polisen anställda med arbetslivserfarenhet från andra områden, t.ex. it-specialister, psykologer, beteendevetare och ekonomer. Även personer som rekryteras utifrån bör kunna bli poliser, med de befogenheter som tillkommer en polis. Det bör därför skapas tydligare möjligheter att få en anpassad polisutbildning för de personer som har börjat arbeta hos polisen och som har en särskild kompetens eller arbetslivserfarenhet från andra områden. Enligt vår mening är det önskvärt att även de personer som rekryteras utifrån ska bli poliser och ha alla de befogenheter som tillkommer en polis. Dessa frågor om polisutbildningens utformning skulle kunna övervägas inom ramen för en parlamentarisk utredning. Vi vill också att polisutbildningen ska finnas i ännu fler delar av landet än vad regeringen har beslutat genom att uppdragsutbildning ges vid fler högskolor än och att möjligheterna till distansutbildning byggs ut. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det som anförts ovan. Polisutbildningen, punkt 18 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 6 samt 2018/19:692 av m.fl. (V) yrkande 4, 2018/19:916 av och (båda M) yrkande 1, 2018/19:922 av (M) yrkande 3, 2018/19:1559 av (M) och 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkandena 7–9. Polisyrket behöver uppvärderas, men att ombilda polisutbildningen till en högskoleutbildning är fel väg att gå. Med en högskoleutbildning kommer de nyexaminerade poliserna stå med högre skulder till följd av att den långa betalda, verksamhets-förlagda aspirantutbildningen ersätts av ett extra år med teoretiska studier. Det finns vidare mycket lite som talar för att en utökad akademisering leder till högre status eller arbetsvillkor för yrket. Såväl sjuksköterskor som lärare slutar till följd av dåliga arbetsvillkor och låga löner – trots högskoleexamen. Remissinstansernas synpunkter på en framtida polisutbildning i utredningen – polisutbildningen som högskoleutbildning bekräftar vår bild av att förslaget om en högskoleutbildning inte syftar till att höja kompetensen utan till att ge en högre grad av jämställdhet och mångfald. Utbildningens syfte är att åstadkomma kompetenta poliser som är väl förberedda för den vardag som väntar dem. Eftersom arbetsuppgifterna för en polis är många och av varierande slag är det vår åsikt att den del av utbildningen som rör juridik, konflikthantering och vapen- och taktikträning bör ta mer plats. Den del av utbildningen som består av mer teoretiska ämnen, som statsvetenskap och kriminologi, bör i stället begränsas. Sammanfattningsvis föreslår vi en översyn av utbildningen med syftet att utöka de praktiska ämnena och minska de teoretiska ämnena. Målet ska vara att poliser ska vara bättre förberedda för det kommande arbetet. Detta bör även kunna leda till att den totala utbildningstiden förkortas. Regeringen bör återkomma med ett sådant förslag. Polisutbildningen, punkt 18 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:692 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 6, 2018/19:916 av och (båda M) yrkande 1, 2018/19:922 av (M) yrkande 3, 2018/19:1559 av (M) och 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkandena 7–9. Polisutbildningen bör bli en högskoleutbildning med yrkesexamen. Det är viktigt att specialistkompetens inte bara hämtas utifrån utan att även kompetensen inom poliskåren höjs. Forskning och samverkan med andra utbildningsområden i kombination med en stark koppling till den polisiära verksamheten krävs för att bl.a. utveckla mer effektiva metoder som är anpassade till dagens krav på polisen. har i sitt betänkande Polis – polisutbildningen som högskoleutbildning bl.a. föreslagit att den nuvarande polisutbildningen ska omformas till en treårig högskoleutbildning. Jag anser att det är hög tid att regeringen presenterar en proposition utifrån betänkande. Regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att polisutbildningen blir en högskoleutbildning. Rekryteringen av nya poliser, punkt 19 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2018/19:499 av (L), 2018/19:692 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2018/19:891 av (M) yrkande 1. Det behövs en riktad informationsinsats, bl.a. i de utsatta områdena, för att få fler kvalificerade sökande till polisutbildningen.