bet · H601JuU29 · 2019-06-11 00:00:00 — I samband med att utskottet behandlade motionsyrkanden från allmänna motionstiden /17 föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att se över smugglingslagstiftningen så att den skärpta synen på vapenbrott får genomslag även vad gäller vapensmuggling (bet. 2016/17:JuU18 s. 66 f.). Utskottet anförde bl.a. att det infördes en ny bestämmelse i vapenlagen om synnerligen grovt vapenbrott. Straffet för brottet var då fängelse i lägst tre och högst . Straffskärpningarna som gjordes för vapenbrott och införandet av ett synnerligen grovt vapenbrott innebar, anförde utskottet, inte någon skillnad när det gäller arbete på vapenområdet eftersom det inte finns motsvarande bestämmelser i smugglingslagstiftningen, till skillnad från hur det exempelvis förhåller sig på narkotikaområdet. Utskottet ansåg att de skärpningar av vapenbrottet som skett borde medföra motsvarande ändringar i smugglingslagstiftningen. Utskottet föreslog därför att skulle ställa sig bakom det utskottet anfört om att se över smugglingslagstiftningen. följde förslaget (rskr. 2016/17:223). I regeringens skrivelse 2017/18:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen (s. 52) att den avsåg att ge en utredare i uppdrag att utreda frågan. Regeringen anförde vidare i samband med vissa konkurrensfrågor i den ovan nämnda propositionen 2017/18:26 Skjutvapen och explosiva varor – skärpta straff för de grova brotten att man avsåg att återkomma till frågan om smugglingsbrottets straffskalor i ett annat sammanhang (s. 21). Som framgått höjdes straffen för såväl grova som synnerligen grova vapenbrott i enlighet med vad som föreslogs i propositionen. Justitie- och inrikesminister anförde följande i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:1026): har frågat om jag ämnar vidta någon konkret åtgärd i syfte att höja minimipåföljden för vapensmuggling och därigenom ge personal bättre förutsättningar att förhindra att illegala vapen förs in i landet. Anledningen till att illegala vapen förekommer i samhället är i de allra flesta fall att de har smugglats in i landet. Mot denna bakgrund kan det ifrågasättas om skillnaderna i straffskalorna mellan å ena sidan smugglingslagen och å andra sidan vapenlagen är befogade. Det är viktigt att har de befogenheter som krävs för att de på ett effektivt sätt ska kunna hindra att illegala vapen kommer in i . Jag delar uppfattning att detta är problematiskt och har för avsikt att utreda frågan. När utskottet behandlade motionsyrkanden om vapensmuggling liknande de nu aktuella konstaterade utskottet att året innan gjort ett tillkännagivande om att se över smugglingslagstiftningen så att den skärpta synen på vapenbrott får genomslag även vad gäller vapensmuggling, på samma sätt som är fallet för narkotikasmuggling. Mot bakgrund av att tillkännagivandet bereddes inom fann utskottet inte anledning att åter föreslå något tillkännagivande om en översyn av smugglingslagstiftningen. De aktuella motionerna avstyrktes (bet. 2017/18:JuU13 s. 92). Chefen för gav en utredare i uppdrag att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område (Ju 2017:E). Uppdragets första del redovisades genom promemorian Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv (Ds 2018:1). redovisades ytterligare delar av uppdraget genom promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). utökades uppdraget att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område med ett antal ytterligare frågor som bl.a. rör användning och innehav av illegala vapen och explosiva varor. Enligt tilläggsuppdraget ska utredaren bl.a. göra en översyn av straffskalorna för smuggling och grov smuggling av vapen och explosiva varor. Utredaren ska i samband med detta överväga om en separat reglering av smuggling av vapen och explosiva varor bör införas samt i detta sammanhang även överväga ett synnerligen grovt brott. I uppdraget hänvisas bl.a. till ovan nämnda tillkännagivande. Uppdraget ska redovisas . Som utskottet har uppmärksammat är det ett växande problem att den organiserade brottslighetens tillgång till tung beväpning har ökat, som våldsanvändningen har blivit grövre. Våldet från kriminella aktörer ökar således i både omfattning och grovhet. Den ökande våldsanvändningen påverkar särskilt situationen för de boende i vissa utsatta områden och stadsdelar. Vapensmuggling och olaglig vapenhandel är också en av den organiserade brottslighetens viktigaste inkomstkällor. Som framgår ovan beslutade också , på förslag av utskottet, ett tillkännagivande om att se över smugglingslagstiftningen så att den skärpta synen på vapenbrott får genomslag även vad gäller vapensmuggling, på samma sätt som är fallet för narkotikasmuggling. Utskottet noterar att en utredare har fått i uppdrag att, med hänvisning till ovan nämnda tillkännagivande, se över straffskalorna för smuggling och grov smuggling av vapen. Utredaren ska enligt uppdraget även överväga om en separat reglering av smuggling av vapen bör införas och i detta sammanhang också överväga ett synnerligen grovt brott. Uppdraget ska redovisas . Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att de skärpningar av vapenbrottet som skett bör medföra motsvarande ändringar i smugglingslagstiftningen. Det innebär bl.a. att en ny bestämmelse om synnerligen grovt smugglingsbrott bör införas. Vidare bör det bl.a. vid bedömningen av om ett smugglingsbrott är synnerligen grovt, i likhet med vad som gäller vid narkotikasmuggling, särskilt beaktas om gärningen har ingått som ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med produkter som innebär särskild fara (t.ex. vapen), eller om gärningen på något annat sätt har varit av synnerligen farlig art. I samband med detta bör det också övervägas om smuggling av vapen ska brytas ut till en särskild brottsbestämmelse, på samma sätt som skett med narkotikasmuggling. Detta bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2018/19:2589 (L) yrkande 14 och 2018/19:2861 (C) yrkande 12 samt tillstyrker delvis motion 2018/19:133 (SD) yrkande 9. Ny tillståndsmyndighet för vapenlicensärenden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att överföra prövningen av vapenlicensfrågor till en ny tillståndsmyndighet. Jämför reservation 3 (SD, C, KD). I kommittémotion 2018/19:137 av m.fl. (SD) yrkande 1 efterfrågas en ny tillståndsmyndighet för vapenlicensfrågor. Enligt motionärerna bör tillståndsverksamheten flyttas från till en helt ny jakt- och viltmyndighet. Liknande yrkanden framställs i kommittémotionerna 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 82 och 2018/19:2453 av m.fl. (KD) yrkande 5 samt i motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 2. I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 3 påtalas att den myndighet som har ansvar för vapenlicenser måste kunna rekrytera kunnig personal som hanterar lagstiftning och handläggning. Enligt 2 kap. 2 § vapenlagen (1996:67) är det som prövar frågor om tillstånd enligt lagen. Detta omfattar bl.a. frågor om tillstånd för att inneha skjutvapen eller ammunition. lämnade 2013 i delbetänkandet – jakt och viltförvaltning i en ny tid (SOU 2013:71) ett förslag om inrättandet av en ny sammanhållen myndighet för jakt och viltförvaltning – . I förslaget nämns dock inget om att flytta över handläggningen av vapenlicensärenden till den nya myndigheten. Miljö- och jordbruksutskottet föreslog, i samband med att regeringen beslutade att avsluta uppdrag , ett tillkännagivande om att det, i likhet med förslaget från utredningen, borde inrättas en ny myndighet för jaktfrågor och viltförvaltning (bet. 2014/15:MJU9 s. 15). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2014/15:154). I regeringens skrivelse 2015/16:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, som överlämnades till , bemötte regeringen tillkännagivandet (s. 154). Regeringen angav att delbetänkande hade remitterats och att bedömningen var att vissa aspekter kring en eventuell ny myndighet krävde ytterligare utredning. Regeringen anförde även att frågorna analyserades och att ärendet bereddes vidare. Miljö- och jordbruksutskottet ansåg att regeringen borde lägga kraft på att genomföra bl.a. det tillkännagivande som hade beslutat i fråga om att skapa en ny myndighet för jakt och viltförvaltning. Utskottet ville se dessa angelägna frågor utredda senast och föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen (bet. 2015/16:MJU19 s. 14). följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:227). Frågan bereds dock fortfarande, och i ett svar på en skriftlig fråga anförde statsrådet följande (fr. 2018/19:41): lämnade ett delbetänkande – jakt och viltförvaltning i en ny tid (SOU 2013:71). Betänkandet har remitterats och regeringens bedömning är att vissa frågor kräver ytterligare utredning. Utestående frågor måste analyseras betydligt djupare än vad utredningen har gjort och betänkandets förslag avseende finansieringen är inte tillfredsställande. Bildande av nya myndigheter kostar pengar och det måste finnas ett tydligt mervärde. Därför måste vi noggrant överväga och utreda olika alternativ. Frågan är komplex och har många aspekter som måste beaktas och tas hänsyn till. En väl utformad myndighetsstruktur är en förutsättning för en effektiv och hållbar viltförvaltning. Regeringen agerar för att långsiktigt bygga upp förtroendefulla samarbeten med berörda aktörer i syfte att förbättra förutsättningarna för en effektiv och hållbar viltförvaltning. utvecklas ständigt och strategi för svensk viltförvaltning har mottagits positivt och regeringen följer hur det arbetet fungerar. Det är viktigt att de åtgärder vi gör stärker jaktens viltvårdande uppdrag. Samma svar lämnades av statsrådet (fr. 2018/19:498). I regeringens skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder vidhåller regeringen bedömningen att vissa aspekter kring en eventuell ny myndighet kräver ytterligare utredning (s. 243). Regeringen bedömer att hanteringen av frågan om en ny viltmyndighet ska avvakta dels en pågående översyn av Viltvårdsfondens användning, dels genomförande av strategin för svensk viltförvaltning. Det framgår också att regeringen i budgetpropositionerna (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23 avsnitt 2.5.6 och prop. 2017/18:1 utg.omr. 23 avsnitt 2.5.3) bekräftade att strategin har rätt inriktning och att ska bedriva sitt viltförvaltningsarbete utifrån den. Ärendet bereds vidare. I samband med behandlingen av motioner om polisfrågor uttalade justitieutskottet att man inte var berett att ställa sig bakom förslag i motioner om att överföra prövningen av licensfrågor till en ny viltmyndighet (bet. 2014/15:JuU16 s. 62). behandlade även flera motionsyrkanden liknande de nu aktuella om att överföra prövningen av vapenlicensfrågor till en ny viltmyndighet. Utskottet vidhöll därvid sin tidigare uppfattning och avstyrkte motionerna (bet. 2016/17:JuU18 s. 79). Därefter har utskottet behandlat liknande motionsyrkanden förenklat och således avstyrkt dessa (bet. 2017/18:JuU13). Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att inte ställa sig bakom förslagen om att överföra prövningen av licensfrågor till en ny tillståndsmyndighet och avstyrker därför motionerna 2018/19:137 (SD) yrkande 1, 2018/19:2425 (C) yrkande 82, 2018/19:2453 (KD) yrkande 5 och 2018/19:2772 (M) yrkande 2. Utskottet ser inte heller något skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2018/19:2772 (M) yrkande 3 om rekrytering av kunnig personal. Motionsyrkandet avstyrks därför. Handläggningen av vapenlicensärenden m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. handläggningstider i ärenden om vapenlicens och ett digitalt ansökningsförfarande. Jämför reservation 4 (M, KD), 5 (SD), 6 (C), 7 (M, KD) och 8 (M). I flera motioner anförs att handläggningstiderna för vapenlicensärenden är för långa och att åtgärder bör vidtas för att förkorta dessa. I kommittémotion 2018/19:137 av m.fl. (SD) yrkande 2 anför motionärerna att man bör arbeta för att korta ned handläggningstiden och införa en tidsgräns för en korrekt ifylld ansökan. Detta bör vara möjligt om avlastas. I kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 75 i denna del vill motionärerna se över tillståndsgivningen av vapen så att det blir en snabbare process än . Även i motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 4 efterfrågas kortare handläggningstider vid ansökan om vapenlicens. Enligt motionärerna är en rimlig målsättning att handläggningstiderna vid en komplett ansökan inte överstiger en månad. I kommittémotion 2018/19:2890 av m.fl. (M) yrkande 10 anförs att handläggningen av vapenärenden behöver snabbas upp och servicegarantier införas för att säkerställa en effektiv och rättssäker myndighetsutövning. I motion 2018/19:686 av m.fl. (S) anförs att man bör överväga att utreda hur man tillgodogör sig den digitala tekniken och underlättar hanteringen av vapenlicenser. I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 5 anförs att ett alternativt digitalt ansökningsförfarande bör införas som innebär en minskning av felaktigt ifyllda ansökningshandlingar. I motion 2018/19:2772 av m.fl. (M) yrkande 11 efterfrågas även en översyn av hur ansvariga myndigheter snabbare ska kunna uppdatera aktuella vapenlistor. Av 2 kap. 6 § vapenförordningen (1996:70) följer att ansökan om tillstånd att inneha skjutvapen görs skriftligen. Ansökan ska innehålla uppgift om sökandens namn, person- eller organisationsnummer och hemvist eller säte samt om vapnets typ, fabrikat, modell och kaliber. En ansökan från en sammanslutning för jakt- eller målskytte ska också innehålla uppgift om den plats där vapnet ska förvaras, förvaringsutrymmets beskaffenhet och vem som är ansvarig för förvaringen samt till vilken auktoriserad sammanslutning som sammanslutningen är ansluten. Avser ansökan ett visst bestämt vapen ska dessutom överlåtarens eller upplåtarens namn, person- eller organisationsnummer och hemvist och vapnets tillverkningsnummer anges i ansökan. Avser ansökan ett vapen som saknar uppgift om tillverkningsnummer ska annan uppgift som tillåter identifiering anges. Vid förvärv av vapen från någon annan än en vapenhandlare, ska överlåtarens tillståndsbevis för vapnet bifogas, om beviset finns i behåll. I ansökan ska det antal och slag av skjutvapen som sökanden redan innehar anges. Ansökan ska också innehålla uppgift om ändamålet med innehavet och vilka omständigheter som sökanden åberopar till stöd för sin ansökan. Ansökan lämnas in till . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om handläggningen av vapenlicensärenden. I samband med behandlingen av motioner om polisfrågor föreslog utskottet ett tillkännagivande om att se över regelverket för vapenlicenser för att underlätta för jägare. Utskottet anförde att det var viktigt att vapenlicensärenden handlades effektivt och rättssäkert och utan alltför långa handläggningstider. Utskottet såg positivt på åtgärder som då vidtagits för att komma till rätta med problematiken men ansåg att dessa inte var tillräckliga (bet. 2014/15:JuU16 s. 62). följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). Vid behandlingen av motioner om polisfrågor föreslog utskottet ett tillkännagivande om kortare handläggningstider i ärenden om vapenlicenser. Utskottet fann anledning att på nytt peka på vikten av att handläggningstiderna förkortas och att regeringen vidtar åtgärder som leder till konkreta resultat. Utskottet konstaterade vidare att de samlade regelverken tillämpades på olika sätt i landet när det gäller tillståndsgivning och att detta inte var acceptabelt. Utskottet ansåg därför att regeringen skulle se till att tillståndsprövningen utförs på ett likartat sätt i hela landet. Vidare skulle enligt utskottets mening ett digitalt ansökningsförfarande kunna innebära en minskning av antalet felaktigt ifyllda ansökningshandlingar. Utskottet konstaterade därvid att regeringen gett i uppdrag att bl.a. vidta åtgärder som ska leda till att arbetet med hantering av vapentillstånd bedrivs enhetligt inom myndigheten och att hade avsatt resurser till att arbeta med att införa ett digitalt ansökningsförfarande. Detta ansåg utskottet var värdefullt. Då det dock var osäkert när arbetet med att införa enhetlig hantering skulle ge resultat, och då det även var oklart när ett system för digitalt ansökningsförfarande skulle kunna tas i bruk, föreslog utskottet att skulle ställa sig bakom det som utskottet anförde om vikten av en enhetlig tillämpning vid licensprövningen och införande av ett digitalt ansökningsförfarande (bet. 2015/16:JuU20 s. 66 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:197). När utskottet åter behandlade motionsyrkanden om kortare handläggningstider ansåg utskottet, med hänvisning till de tidigare tillkännagivandena, att det inte fanns skäl att på nytt föreslå något tillkännagivande i frågan (bet. 2016/17:JuU18 s. 79). Av regeringens skrivelse 2017/18:75 skrivelser till regeringen – åtgärder framgår följande (s. 19 f. resp. s. 33 f.) när det gäller handläggning av vapenlicensärenden, kortare handläggningstider i ärenden om vapenlicenser och enhetlig tillämpning av licensprövning i vapenärenden m.m: Regeringen gav i uppdrag att redovisa och utveckla arbetet med vapentillstånd (Ju2015/05755/PO). Av delredovisningen framgår hur handläggningstiderna har utvecklats samt en analys av utvecklingen. Statistiken ska redovisas till regeringen i samband med årsredovisningen. Därutöver ska de framgångsfaktorer som identifierats i hanteringen av vapentillstånd redovisas. Uppdraget slutredovisades (Ju2017/02317/PO). Av slutredovisningen framgår att de utvecklingsåtgärder som vidtagits inom ramen för uppdraget har gett vissa effekter och kommer ge än mer tydliga effekter framöver. I slutredovisningen beskrivs även hur rutiner för att göra handläggningen av vapentillstånd mer effektiv och enhetlig inom har implementerats. Statistik över hur handläggningstiderna har utvecklats visar att den nationella ledtiden för vapentillstånd understeg vid utgången av . Statistik över handläggningstider för vapentillstånd ska framöver redovisas till regeringen i samband med årsredovisningen. Bland annat har det införts en ny e-tjänst och central scanning av ansökningar. har även inrättat en särskild referensgrupp med vapentekniska experter för att få enhetliga lämplighetsbedömningar av vapen och myndigheten ska inrätta en specialistfunktion som ska ge råd till vapenhandläggare om olika vapenmodeller och hur de bör hanteras. Regeringen har tillgodosett tillkännagivande[n] och har i skr. 2016/17:75 angett att skrivelsen i denna del kan läggas till handlingarna. Regeringen har beslutat att lägga [förevarande punkter] till handlingarna. Punkte[rna] är slutbehandlad[e]. I sin slutredovisning hantering av vapentillstånd (/05755/PO) anför bl.a. följande under rubriken : Inom ramen för uppdraget har vidtagit flera åtgärder för att göra handläggningen mer effektiv och enhetlig. De åtgärder som planeras eller genomförts är att ett nytt ansökningsformulär utvecklats och ett digitalt e-formulär för vapenansökan har tagits i bruk. En vidareutveckling av en e-tjänst för ansökningar är initierad och en nationell skanningsfunktion har inrättats i . Vidare har myndigheten tagit fram ett metodstöd (FAQ) till operatörerna vid nationella telefonväxel. Informationen på myndighetens webbplats har förtydligats och en referensgrupp för bedömning av vapens lämplighet har bildats. En fråga/svarstjänst för kontroll av jägarexamen håller på att utvecklas och införselärenden har koncentrats till en rättsenhet. En utredning om koncentration av flera vapenärendetyper har genomförts. Nya regler för ökad enhetlig handläggning har beslutats. Vidare har ärenden omfördelats mellan rättsenheterna för att jämna ut ledtiderna. Myndigheten har tillfälligt anställt sju handläggare för att minska balanserna av enkla vapentillståndsärenden. Därutöver har nya rutiner för vapentransporter införts. Justitie- och inrikesminister anförde följande i ett skriftligt svar på en fråga om handläggningstider för vapenlicenser (fr. 2017/18:651): Regeringen har agerat i frågan. har i uppdrag att utveckla sin hantering av vapentillstånd och myndigheten har vidtagit en rad åtgärder för att effektivisera arbetet, bland annat införande av ett digitalt ansökningsförfarande och en omfördelning av ärendetyper mellan polisregioner. Vissa åtgärder har gett omedelbar effekt medan andra förväntas ge mätbara effekter . Myndigheten har också i uppdrag att redovisa statistik över handläggningstiderna till regeringen i samband med årsredovisningen. har anställt 15 nya handläggare som ska hantera ärenden med koppling till vapenamnestin. Myndighetens uppföljning av vapenärenden visar att medianvärdet för ansökningar avseende innehav av vapen har minskat 2016 2017. har den totala balansen av antalet öppna vapenärenden minskat med nästan 2000 ärenden . Jag avser även fortsättningsvis att noga följa arbete med vapentillstånd och hur handläggningstiderna utvecklar sig. Utskottet behandlade även ett flertal motionsyrkanden om handläggningstider i vapenlicensärenden samt ett digitalt och enhetligt ansökningsförfarande. Utskottet konstaterade då att regeringen hade redovisat tillkännagivandena – om kortare handläggningstider, om enhetlig licensprövning i vapenärenden och om ett digitalt ansökningsförfarande – som slutbehandlade samt angett att utvecklingsåtgärder gett vissa effekter och kommer att ge ännu tydligare effekter framöver. Vidare konstaterade utskottet att rutiner hade införts för att göra handläggningen av vapentillstånd mer effektiv och enhetlig inom . Statistik över hur handläggningstiderna hade utvecklats visade att den nationella ledtiden för vapentillstånd understeg vid utgången av . Vidare hade det införts en ny e-tjänst och central skanning av ansökningar. Utskottet ansåg fortfarande att frågorna om acceptabla handläggningstider och ett enhetligt ansökningsförfarande var viktiga men utgick från att regeringen skulle fortsätta att följa dessa frågor och vidta de åtgärder som behövs. Mot denna bakgrund fann utskottet inte skäl för att på nytt göra något tillkännagivande i saken. De aktuella motionsyrkandena avstyrktes därför (bet. 2017/18:JuU13 s. 92 f.). behandlade utskottet ett motionsyrkande om en översyn av hur ansvariga myndigheter snabbare ska kunna uppdatera aktuella vapenlistor. Utskottet hade förståelse för synpunkterna i motionen om att det är viktigt att berörda myndigheter har uppdaterade vapenlistor. Utskottet ansåg emellertid inte att något tillkännagivande om detta var nödvändigt och avstyrkte motionsyrkandet (bet. 2014/15:JuU16 s. 63 f.). Därefter har utskottet behandlat liknande motionsyrkanden förenklat och således avstyrkt dessa (bet. 2015/16:JuU20, 2016/17:JuU18 och 2017/18:JuU13). Chefen för gav en utredare i uppdrag att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område (Ju 2017:E). I uppdraget ingick bl.a. att analysera för- och nackdelar med att utöka vapenhandlares uppgifter i mer okomplicerade tillståndsärenden och att ta ställning till om en sådan utökning bör göras och vad som i så fall ska omfattas av denna utökning. Uppdraget i den delen redovisades genom promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). Utredaren bedömer att tillståndsprövningen i vapenärenden inte med bibehållen rättssäkerhet kan föras över till vapenhandlare. För att effektivisera tillståndsprövningen och förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden bör enligt utredaren i stället tillståndsprövning i okomplicerade vapenärenden kunna automatiseras. Handlaren skulle då elektroniskt kunna anmäla ett tilltänkt köp till polisen, som har att göra en automatiserad prövning av ärendet och inom viss – exempelvis – utfärda ett automatiserat tillståndsbeslut eller meddela vapenhandlaren att det finns hinder mot att bevilja ansökan. Ges tillstånd kan handlaren därefter lämna ut vapnet till köparen. Promemorian har remitterats och bereds inom .