bet · H601JuU12 · 2019-03-29 00:00:00 — Ett liknande yrkande framförs i motion 2018/19:2642 av (M) och i kommittémotion 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkande 11. Bestämmelser om vittnen finns i 36 kap. (RB). Den som ska höras som vittne ska vid vite kallas att infinna sig vid förhandling inför rätten. Innan vittnet ska höras ska han eller hon uppge sitt fullständiga namn och, om det behövs, ålder, yrke och hemvist. Rätten ska också försöka klargöra om det finns några omständigheter, t.ex. vittnets förhållande till en part eller till saken, som kan ha betydelse för tilltron till vittnets berättelse (36 kap. 10 § RB). Rätten kan besluta om att en part eller en åhörare inte får vara närvarande under vittnesförhöret om det finns anledning att anta att vittnet av rädsla eller annan orsak inte fritt berättar sanningen på grund av partens eller åhörarens närvaro. Om det är möjligt ska parten i ett sådant fall ges möjlighet att följa förhöret t.ex. genom en ljudöverföring (36 kap. 18 § RB). I 5 kap. 10 § RB regleras under vilka förutsättningar ett vittne kan delta i rättegången genom telefon- eller videokonferens. Vid bedömningen av om det finns skäl för att delta på ett sådant sätt ska rätten särskilt beakta de kostnader eller olägenheter som skulle uppkomma om vittnet måste infinna sig i rättssalen. I motiven till bestämmelsen anges som ett exempel på när detta kan vara aktuellt att någon ska vittna i ett mål där de åtalade kan befaras vara knutna till organiserad brottslighet (prop. 2004/05:131 s. 94). En förutsättning för att rätten ska kunna besluta om ett deltagande genom telefon- eller videokonferens är att det inte är olämpligt med hänsyn till ändamålet med personens inställelse och övriga omständigheter. Innan vittnesmål avläggs ska rätten höra vittnet om hans eller hennes fullständiga namn och, om det behövs, ålder, yrke och hemvist. Ett vittne ska också avlägga ed innan han eller hon lämnar sin berättelse. Den som är får inte avlägga ed. Om en nära släkting till den tilltalade ska vittna i ett brottmål, får den personen inte heller avlägga ed (36 kap. 3, 11 och 13 §§ RB). Ett vittne ska lämna sin berättelse muntligen. Vid ett vittnesförhör får det som vittnet har berättat inför rätten, åklagaren eller läggas fram endast när vittnets berättelse vid förhöret avviker från vad han eller hon har berättat eller när vittnet vid förhöret förklarar att han eller hon inte kan eller vill yttra sig. Om förhöret avser någon som har hörts inför rätten och om det förra förhöret har dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning ska förhöret inledas med en uppspelning av upptagningen om det inte är olämpligt (36 kap. 16 § RB). Övergrepp i rättssak m.m. Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att han eller hon gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet döms för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst två och i högst (17 kap. 10 § ). Genom lagändringar som trädde i kraft har försök, förberedelse och stämpling till dels övergrepp i rättssak, dels grovt övergrepp i rättssak kriminaliserats (prop. 2015/16:113 s. 48 f. och 93). Polisen får enligt 2 a § polislagen (1984:387) bedriva särskilt personsäkerhetsarbete i fråga om vittnen och andra hotade personer. I samband med att bestämmelsen infördes anförde regeringen bl.a. att avsikten var att särskilt personsäkerhetsarbete skulle bedrivas i förhållande till en begränsad krets särskilt hotade personer som har rätt att stadigvarande vistas i landet. I första hand skulle arbetet bedrivas i förhållande till bevispersoner, dvs. misstänkta, tilltalade, målsägande och vittnen som medverkar i en rättegång eller förundersökning om grov eller organiserad brottslighet (prop. 2005/06:138 s. 13 f.). Åtgärder som kan vidtas är bl.a. rådgivning, skyddspaket med larmtelefon, bevakning, skyddat boende och ny identitet. Det finns också bestämmelser om sekretess för uppgifter om verksamhet som avser särskilt personsäkerhetsarbete. Den tystnadsplikten ges företräde framför meddelarfriheten. Ett frågeförbud för sekretesskyddade uppgifter som kan röja en informatörs eller någon annan uppgiftslämnares identitet trädde i kraft (prop. 2016/17:68, bet. 2016/17:JuU10, rskr. 2016/17:151). I den bakomliggande propositionen anges bl.a. att det är centralt för tilltron till rättsväsendet att en möjlighet att begränsa vittnesplikten inte används för att urholka den misstänktes rättssäkerhet. Den misstänktes insyn i utredningsmaterialet får inte begränsas på ett sådant sätt att han eller hon inte har möjlighet att ta del av allt material som ligger till grund för åtalet. Begränsningen av vittnesplikten får inte användas för att kringgå förbudet mot anonyma vittnen, dvs. det får inte förekomma att en informatörs uppgifter förmedlas genom vittnesförhör med en polis utan att informatörens identitet avslöjas. För att tydliggöra detta anges i 36 kap. 5 a § RB uttryckligen att vittnesplikten inte får begränsas i fråga om uppgiftslämnare vars uppgifter åberopas till stöd för åtalet (prop. 2016/17:68 s. 77 f.). Strafflindring vid medverkan till utredning av brottslighet Genom en ändring i som trädde i kraft infördes en strafflindringsgrund som avser medverkan till utredning av egen brottslighet (prop. 2014/15:37, bet. 2014/15:JuU8, rskr 2014/15:111). Vid straffmätningen ska rätten utöver brottets straffvärde i skälig omfattning beakta om den tilltalade har lämnat uppgifter som är av väsentlig betydelse för utredningen av brottet. Att en misstänkt gärningsman medverkar till utredningen av det egna brottet och därigenom bidrar till att händelseförloppet klargörs kan enligt regeringen anses ge uttryck för ett ansvarstagande hos gärningsmannen. Det är ett beteende som kan anses positivt och föredömligt genom att det markerar en vilja att klara upp och ställa till rätta efter sig och att gärningsmannen tar avstånd från den brottsliga gärningen. Indirekt kan en ordning som uppmuntrar ett sådant beteende bidra till att främja respekten för rättsväsendet. I den ovan nämnda propositionen anges att regeringen inte överväger att införa ett system med kronvittnen. Med kronvittne brukar avses en gärningsman som avslöjar sina medbrottslingar eller andra brottslingar och därigenom får en mildare påföljd eller går fri från straff. Regeringen anför att ett sådant system aktualiserar frågor om hur man ska bedöma bevisvärdet av de uppgifter som lämnas av kronvittnen samt hur en sådan ordning förhåller sig till övriga medtilltalades rätt till en rättvis rättegång. Dessa frågor är av grundläggande betydelse för såväl behovet av som förutsättningarna för ett sådant system och ställer krav på noggranna överväganden i särskild ordning. Pågående utrednings- och beredningsarbete Regeringen beslutade att låta en särskild utredare se över bestämmelserna om ordning i domstol och vid behov föreslå förändringar (dir. 2015:126). Utredningen om ordning och säkerhet i domstol (Ju 2015:15) överlämnade betänkandet Stärkt ordning och säkerhet i domstol (SOU 2017:46) . I betänkandet lämnas flera förslag som syftar till att vittnen och målsägande ska våga lämna sina uppgifter inför domstol. Det föreslås utökade möjligheter att få delta i ett sammanträde genom videokonferens. För att skapa bättre förutsättningar för ordnade och säkra förhandlingar i mål där åhörarna annars hade stört ordningen eller med subtila medel försökt skrämma, hota och påverka parter och vittnen föreslås det att åhörarna ska kunna hänvisas till en sidosal. Det föreslås även en utvidgad möjlighet att visa ut en part eller åhörare som utsätter en förhörsperson för påtryckningar. beslutade regeringen om en lagrådsremiss där det bl.a. lämnas förslag som ger rädda och utsatta brottsoffer och vittnen större möjlighet att närvara genom videokonferens, t.ex. om det kan antas att någon som ska delta i sammanträdet utsätts för påtryckningar. Vidare ska åhörare kunna hänvisas till en sidosal på grund av ordnings- eller säkerhetsskäl, t.ex. om det kan antas att någon som ska delta i sammanträdet utsätts för påtryckningar eller känner rädsla för åhörarna. Propositionen 2018/19:81 Stärkt ordning och säkerhet i domstol lämnades till . lämnade Utredningen om processrätt och stora brottmål delbetänkandet Tidiga förhör – nya bevisregler i brottmål (SOU 2017:98). Betänkandet innehåller förslag på nya bevisregler i brottmål om att det ska införas utökade möjligheter att använda dokumenterade förhör som bevisning i domstol, vilket kan minska risken för press och hot mot förhörspersoner. Utredningen föreslår en bevisreform med två delar. • Det ska införas utökade möjligheter att ta upp berättelser vid förhör i rätten under förundersökningen eller förberedelsen av brottmålet. Dessa berättelser ska sedan kunna användas som bevis i rättegången. Det kan handla om förhör med målsägande, misstänkta och vittnen. • Det ska införas utökade möjligheter att använda berättelser som lämnats under förundersökningen, t.ex. i polisförhör, som bevisning vid rättegångar. Detta förutsätter att det finns en ljud- och bildupptagning av berättelsen. Utredningen bedömer att de presenterade förslagen bl.a. kommer att leda till en mer effektiv brottmålsprocess, kortare häktningstider, minskad restriktionsanvändning, ett effektivare brottsutredningsarbete, bättre förutsättningar för materiellt riktiga domar och minskad risk för press och hot mot förhörspersoner. Betänkandet, som har remitterats, bereds inom . Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv för Utredningen om processrätt och stora brottmål (dir. 2017:109). Utredningen ska bl.a. ta ställning till om parterna i ett mål bör få ett större inflytande under förundersökningen och under förberedelsen av brottmålet. Dessutom ska utredningen se över om det bör införas utökade möjligheter till skriftliga inslag i domstolens prövning av brottmål, bl.a. genom att se över möjligheterna att avgöra mål utan huvudförhandling i domstol. Uppdraget ska i den del som omfattas av tilläggsdirektiven redovisas . Av budgetproposition framgår bl.a. följande (prop. 2018/19:1 utg.omr. 4 s. 41). Vad avser vittnesstödsverksamhet har bl.a. bidragit med förslag på arbetssätt, rutiner och mallar som kan användas av domstolarna för att förbättra informationen om kommande och inställda förhandlingar till vittnesstödsverksamheten. har också uppmanat domstolarna att överväga att införa rutiner som innebär att målsägande och vittnen ombes att anmäla sig i receptionen vid ankomst och att det vid ankomsten finns personal tillgänglig som har möjlighet att informera om rättsprocessen och vilka trygghetsskapande åtgärder som domstolen kan erbjuda. har även utvecklat de kallelsemallar som används av domstolarna så att möjligheten att få vittnesstöd framgår tydligt. har uppdaterat informationen om vittnesstödsverksamheten på myndighetens webbplats och utvecklat ett webbforum för vittnesstödssamordnare där de kan utbyta erfarenheter. Myndigheten har även genomfört den årliga vidareutbildningen för vittnesstödssamordnare. har också redovisat regeringsuppdraget om ett bättre digitalt bemötande av brottsutsatta. I uppdraget ingick att kartlägga brottsutsattas behov av stöd under brottmålsprocessen och analysera i vilken mån dessa behov kan tillgodoses genom digitaliseringens möjligheter. Regeringen beslutade att ge (Brå) i uppdrag att studera fenomenet tystnadskultur och brottet övergrepp i rättssak. Brå ska belysa mekanismerna bakom att tystnadskulturer uppstår och upprätthålls i exempelvis socialt utsatta områden och inom organiserad brottslighet, samt vid relations- och hedersvåld. Brå ska även, utifrån nationell och internationell kunskap, lämna förslag på hur tystnadskulturer och övergrepp i rättssak skulle kunna motverkas. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av tillkännagivande om att vittnen ska få information om möjligheterna till olika former av vittnesstöd (bet. 2015/16:JuU1 s. 12) har regeringen redogjort för att punkten inte är slutbehandlad. Regeringen har redogjort för att den kommer att ta ställning till den fortsatta beredningen av ärendet efter att de beslutade uppdragen om återrapportering redovisats i respektive myndighets årsredovisning (skr. 2017/18:75 punkt 46). Av ett svar från justitie- och inrikesministern på en skriftlig fråga om stärkt vittnesskydd och att göra det möjligt att införa ett system med kronvittnen (2017/18:1530) framgår bl.a. följande. Det är av central betydelse för rättskipningen att parter och vittnen fritt och sanningsenligt kan lämna sina berättelser utan att känna sig hotade eller påverkade av andra personer. Ett kronvittne är en gärningsman som avslöjar sina medbrottslingar eller andra brottslingar och därigenom får en mildare påföljd eller går fri från straff. Det finns inget system med kronvittnen men frågan har berörts i ett antal utredningar bakåt i tiden. De fördelar som lyfts fram är att det kan öka incitamentet för gärningsmän att medverka i brottsutredningar där det annars är svårt att få personer att träda fram och medverka, t.ex. grov organiserad brottslighet. De nackdelar som omnämns är bland annat att det inte går att bortse från risken att de dominerande brottslingarna skulle försöka skaffa sig fördelar genom lögner och utnyttjande av svagare personer. Risken för felaktiga utpekanden, vilket i sin tur kan leda till att oskyldiga döms eller att skyldiga friges omnämns också. För att stärka vittnesskyddet har regeringen vidtagit ett flertal åtgärder. Exempelvis har regleringen för övergrepp i rättssak skärpts. Vidare har regeringen uppdragit åt och att återrapportera vilka åtgärder som myndigheterna har vidtagit när det gäller vittnesstöd. Bland annat har och domstolarna tagit ett större ansvar för att utveckla och sprida den centrala informationen om möjligheterna att få tillgång till vittnesstöd. har uppdaterat befintligt informationsmaterial samt utvecklat ett webbforum för vittnesstödssamordnare där de kan utbyta erfarenheter och ge varandra tips på hur de kan utveckla de lokala verksamheterna. har också fått i uppdrag att i samråd med och Brottsofferjouren ta fram en webbaserad grundutbildning för nya vittnesstöd. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har även beslutat en lagrådsremiss med flera förslag som syftar till att domstolarna ska vara trygga och säkra miljöer för alla som vistas i deras lokaler. I lagrådsremissen Stärkt ordning och säkerhet i domstol föreslås bl.a. att rädda och utsatta brottsoffer och vittnen ska få större möjlighet att närvara genom videokonferens, till exempel om det kan antas att någon som ska delta i sammanträdet utsätts för påtryckningar. Åhörare ska kunna hänvisas till en sidosal på grund av ordnings- eller säkerhetsskäl, till exempel om det kan antas att någon som ska delta i sammanträdet utsätts för påtryckningar eller känner rädsla för åhörarna. Regeringen har även tagit initiativ till en utredning som lämnat förslag på nya bevisregler i brottmål som bedöms kunna minska risken för press på och hot mot förhörspersoner. Betänkandet bereds inom . Regeringen har också gett (Brå) i uppdrag att studera fenomenet tystnadskultur och brottet övergrepp i rättssak. Brå ska belysa mekanismerna bakom att tystnadskulturer uppstår och upprätthålls i exempelvis socialt utsatta områden och inom organiserad brottslighet samt vid relations- och hedersvåld. Brå ska även, utifrån nationell och internationell kunskap, lämna förslag på hur tystnadskulturer och övergrepp i rättssak skulle kunna motverkas. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har alltså vidtagit ett flertal åtgärder för att förstärka stöd och skydd till vittnen och kommer även fortsättningsvis att följa utvecklingen av frågan och vid behov vidta ytterligare åtgärder. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om att ett system med kronvittnen ska införas. I samband med beredningen av propositionen Strafflindring vid medverkan till utredning om egen brottslighet (prop. 2014/15:37) avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att införa ett system med kronvittnen. Utskottet anförde att ett kronvittnessystem aktualiserar frågor om hur man ska bedöma bevisvärdet av de uppgifter som lämnas av kronvittnen samt hur en sådan ordning förhåller sig till övriga medtilltalades rätt till en rättvis rättegång. Nämnda frågor är av grundläggande betydelse för såväl behovet av som förutsättningarna för ett sådant system och ställer krav på noggranna överväganden i särskild ordning (bet. 2014/15:JuU8 s. 10 f.). Vid beredningen av allmänna motioner från motionstiderna 2015, 2016 och 2017 bereddes liknande motionsyrkanden förenklat. Utskottet har även behandlat frågor om vittnesskydd, senast i betänkande 2017/18:JuU15. Utskottet konstaterade då att det pågick arbete på flera håll i syfte att förbättra säkerheten och tryggheten för vittnen och andra som framträder inför domstol och för att förmå fler att vittna. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till den beredning som pågick (s. 47 f.). Utskottet avstyrkte vid samma tillfälle motionsyrkanden om att tillåta anonyma vittnen och hänvisade till att utskottet vid tidigare beredning av liknande motionsyrkanden inte funnit skäl att ställa sig bakom yrkandena (s. 47 f.). Som utskottet tidigare uttalat är det mycket angeläget att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. En avgörande del i detta är att kunna genomföra rättegångar på ett effektivt och rättssäkert sätt. Det föreligger ofta betydande bevisproblem i brottmål med kopplingar till organiserad brottslighet vilket för med sig att sådan brottslighet oftast är svår att utreda. En anledning är att personer som kommit i kontakt med denna typ av brottslighet vare sig vågar eller vill berätta. Utskottet anser därför att man bör överväga att införa ett system med s.k. kronvittnen. Det innebär i praktiken att man inför en möjlighet till viss strafflindring för en person döms för brott förutsatt att han eller hon medverkar vid utredning vad gäller andra personers brottslighet. Det skulle bl.a. kunna skapa incitament för personer som ingår i kriminella gäng och nätverk att vittna mot de kriminella ledargestalterna. Utskottet anser således att det bör utredas om ett system med kronvittnen ska införas i syfte att få fram mer bevisning i mål som har koppling till organiserad brottslighet. Utskottet tillstyrker motionerna 2018/19:1568 (M), 2018/19:2596 (L) yrkande 7 och 2018/19:2871 (M) yrkande 13 samt bifaller delvis motion 2018/19:133 (SD) yrkande 5. Bekämpningen av den grova organiserade brottsligheten är också beroende av att även andra vittnen vågar medverka i rättsprocesserna. är det i som huvudregel inte tillåtet med anonyma vittnen i domstol. Däremot är det möjligt att i domstol höra en person som är anställd av polisen eller försvaret under en så kallad kvalificerad skyddsidentitet. Det rör sig då i regel om poliser som bedriver spaning under täcknamn och därför har tilldelats andra personuppgifter. Detta kan i praktiken sägas vara ett undantag från förbudet mot anonymitet. Utskottet ser ett behov av att förutsättningslöst utreda en möjlighet till anonymitet i domstol vid allvarlig brottslighet. Förutom polisspanare är det särskilt den som av en tillfällighet har blivit vittne till något som skulle kunna ha nytta av anonymitet. En sådan möjlighet finns bl.a. i . Möjligheten är också godkänd av , givet att det rör sig om speciella omständigheter. Möjligheten att vittna anonymt i vissa specifika typer av brottmål bör utredas även i . Det kan exempelvis vara när det finns allvarliga hot från gäng. Utskottet föreslår således att en utredning tillsätts för att se över att om det skulle kunna vara möjligt för vittnen att, i vissa fall, avlägga sina vittnesmål anonymt i domstolsförhandlingar. Utskottet tillstyrker därför motionerna 2018/19:133 (SD) yrkande 7, 2018/19:933 (M), 2018/19:2463 (KD) yrkande 11, 2018/19:2596 (L) yrkande 19, 2018/19:2642 (M) och 2018/19:2871, (M) yrkande 11. I har vi vittnesplikt. Det innebär att man som huvudregel är skyldig att vittna i domstol om åklagaren eller den misstänkta personen och dess försvarare anser att det behövs. Undantag från vittnesplikten gäller bl.a. nära släktingar till den tilltalade. Det är viktigt att det finns kunskap om betydelsen av att vittna och om vittnesplikten. Det förkommer att den som anmäler ett brott eller vittnar utsätts för hot och våld, vilket är ytterst allvarligt. Utöver att skärpa straffen för övergrepp i rättssak behövs därför fler insatser. Den långsiktiga målsättningen ska vara att alla vittnen kan lita på att det skydd samhället kan erbjuda är tillräckligt. Utskottet anser därför att arbetet med vittnesskydd bör förstärkas. Skyddsåtgärder bör utvecklas och sättas in i fler fall än . Befintliga skyddsåtgärder bör utvärderas. Det finns också behov av förbättrad information till vittnen och av att utveckla polisens arbete med risk- och hotbedömningar. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Utskottet tillstyrker därmed motionerna, 2018/19:2596 (L) yrkande 18, 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 38, 2018/19:2861 (C) yrkande 3 och 2018/19:2871 (M) yrkande 10 och bifaller delvis motion 2018/19:133 (SD) yrkande 6. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom de initiativ som efterfrågas i motion 2018/19:759 (V) yrkande 1 om ett nytt personsäkerhetsprogram och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottet ser inte heller skäl för det initiativ som efterfrågas i motion 2018/19:1852 (M) om en översyn av hur identiteten ska säkerställas på personer som vittnar. Även detta motionsyrkande avstyrks. Målsägandebiträde, offentligt biträde och rättegångskostnader Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att jurister med goda språkkunskaper ska ges företräde vid förordnade av biträde, att målsägandebiträden ska ges stärkta rättigheter i enlighet med vad som föreslås i betänkandet Målsägandebiträdet – ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6), att överväga stärkt skydd för trafikskadade vid rättsprocesser, att se över lagen om rättshjälp i syfte att minska kostnader och öka förtroendet för rättsväsendet och om åtgärder för att motverka fakturabedrägerier. Jämför reservation 21 (V) och 22 (M). I kommittémotion 2018/19:759 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs att målsägandebiträden ska ges stärkta rättigheter i enlighet med vad som föreslås i betänkandet Målsägandebiträdet - ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6). I motion 2018/19:906 av (MP) begärs ett tillkännagivande om att de jurister som har språkkunskaper nog för att även vara auktoriserade tolkar ska få företräde vid förordnande av offentliga försvarare, målsägandebiträden och andra allmänna ombud. (S) anför i motion 2018/19:1061 att trafikförsäkringen är obligatorisk. Om den som drabbas av en personskada hamnar i en civilrättslig tvist med ett försäkringsbolag innebär det stora ekonomiska risker. Motionären yrkar att systemet ska ses över så att inte ekonomiska risker avskräcker enskilda från att driva processer mot försäkringsbolag. Boriana (M) anför i motion 2018/19:1865 att samhällets kostnader för offentliga försvarare har ökat kraftigt . Motionären föreslår därför en översyn av regelverket i syfte att minska kostnaderna och öka förtroendet för rättsväsendet. I kommittémotion 2018/19:2830 av m.fl. (M) yrkande 4 påpekas att antalet fakturabedrägerier är mycket högt. Motionärerna yrkar att rättegångsreglerna bör ses över i syfte att domstolen ska kunna ge en vinnande part rätt till ersättning för sina rättegångskostnader även i förenklade tvistemål om fordran är uppenbart ogrundad. Förutsättningarna för att en offentlig försvarare ska utses regleras i 21 kap. 3a § (RB). En offentlig försvarare ska på begäran utses för en person som är anhållen eller häktad. Offentlig försvarare ska också på begäran utses för den som är misstänkt för ett brott där det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse .