bet · H601UbU9 · 2019-04-08 00:00:00 — I har skolan ett ansvar för att erbjuda daglig fysisk aktivitet inom ramen för hela skoldagen, och gymnasieskolan har ett ansvar för att sträva efter att ge eleverna förutsättningar för att bedriva fysiska aktiviteter. Utskottet vill understryka vikten av att skolan följer läroplanerna i detta avseende. Hur skolan organiserar och hanterar detta ansvar är däremot en fråga för den enskilda huvudmannen och skolan. Utskottet vill också påminna om att föreslagit en ny skrivning om daglig fysisk aktivitet i samtliga läroplaner för och motsvarande skolformer, som är tydligare och konkretare än den som finns . Förslaget bereds i . När det gäller yrkanden om omfattningen av undervisningstiden i ämnet idrott och hälsa ser utskottet ingen anledning att föreslå någon ytterligare undervisningstid utöver den utökning från 500 i som regeringen beslutat om. Beslutet innebär också att den garanterade undervisningstiden i elevens val minskar med lika många timmar. Utökningen sker i årskurs 6–9 där fördelas i mellanstadiet med tyngdpunkt på årskurs 6 och i högstadiet. Ändringarna träder i kraft . Därmed avstyrks motionerna 2018/19:378 (SD) yrkande 28, 2018/19:1950 (M) och 2018/19:2893 (KD) yrkande 36. När det gäller övriga yrkanden ser utskottet inga skäl för att vidta några åtgärder och avstyrker därmed motionerna 2018/19:384 (V) yrkandena 7–9, 2018/19:2236 (S), 2018/19:2301 (MP) yrkande 8, 2018/19:2321 (SD) yrkandena 3 och 4, 2018/19:2345 (C) och 2018/19:2731 (MP) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bl.a. uppföljning av frånvaron i skolan. Jämför reservation 32 (M). I kommittémotion 2018/19:2824 av m.fl. (M) yrkande 3 efterfrågas skärpta krav på att skolor och huvudmän följer upp och vidtar åtgärder när elever har problematisk och ogiltig frånvaro. Motionärerna efterfrågar också en nationell uppföljning för att åtgärda ogiltig frånvaro. I motion 2018/19:1652 av (M) framförs att det behövs en uppföljning av den ogiltiga frånvaron i , för att uppmärksamma sådant som beror på hedersrelaterat förtryck och våld. I motion 2018/19:1402 av (MP) yrkande 1 efterfrågas en snabb uppföljning av elevens frånvaro i skolan. Bakgrund och gällande rätt I 7 kap. skollagen (2010:800) finns det bestämmelser om skolplikt och rätt till utbildning. En elev i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli (7 kap. 17 § första stycket). Om en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan utan giltigt skäl uteblir från den obligatoriska verksamheten, ska rektorn se till att elevens vårdnadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Om det finns särskilda skäl behöver elevens vårdnadshavare inte informeras (7 kap. 17 § fjärde stycket). En elev i en skolform som avses i 17 § får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter. Om det finns synnerliga skäl får längre ledighet beviljas. Rektorn beslutar om ledighet. Rektorn får inte uppdra åt någon annan att fatta beslut om ledighet som avser än (7 kap. 18 §). Enligt 7 kap. 20–22 §§ skollagen är det vidare den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn som ska se till att barnet fullgör sin skolplikt. Hemkommunen ska se till att skolpliktiga barn som inte går i dess förskoleklass, grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. Kommunen, huvudmannen för specialskolan och huvudmannen för sameskolan har även till ansvar att se till att eleverna i dess grundskola och grundsärskola fullgör sin skolgång. När en skolpliktig elev börjar eller slutar vid en skolenhet med en annan huvudman än hemkommunen eller det hos en sådan huvudman har inletts en utredning om elevens frånvaro ska huvudmannen lämna uppgift om detta till hemkommunen. Enligt 7 kap. 23 § skollagen får hemkommunen förelägga en elevs vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter om en skolpliktig elev inte fullgör sin skolgång och detta beror på att elevens vårdnadshavare inte har gjort vad denne är skyldig att göra för att så ska ske. För en elev i specialskolan eller sameskolan eller förskoleklass vid en skolenhet med specialskola eller sameskola är det i stället huvudmannen för respektive skolform som får förelägga elevens vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter. Ett föreläggande får förenas med vite. Även för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan finns bestämmelser om krav på att delta i utbildningen om det inte finns giltiga skäl att utebli. Om en elev i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan utan giltigt skäl uteblir från den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, ska rektorn se till att elevens vårdnadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Om det finns särskilda skäl behöver elevens vårdnadshavare inte informeras (15 kap. 16 § och 18 kap. 16 § skollagen). har beslutat om allmänna råd för arbetet med att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda frånvaro i skolan (SKOLFS 2012:34). Proposition 2017/18:182 Samling för skolan överlämnades till . I propositionen föreslogs att vid upprepad eller längre frånvaro i de obligatoriska skolformerna ska rektorn, oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro, se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte är obehövligt. Utredningen ska genomföras i samråd med eleven och elevens vårdnadshavare samt med elevhälsan. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. När utredningen om en elevs frånvaro inleds ska rektorn se till att frånvaron anmäls till huvudmannen. Vidare ska hemkommunen alltid informeras när en utredning om frånvaro inleds. Hemkommunen ska också vid behov samordna arbetet kring elever med upprepad eller längre frånvaro. ställde sig bakom lagförslaget i här aktuella delar, och lagändringarna trädde i kraft (bet. 2017/18:UbU27, rskr. 2017/18:310). Proposition 2017/18:183 En gymnasieutbildning för alla överlämnades till . I propositionen föreslogs bl.a. att vid upprepad eller längre frånvaro i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska rektorn, oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro, se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte är obehövligt. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. ställde sig bakom lagförslaget i aktuella delar, och lagändringarna trädde i kraft (bet. 2017/18:UbU23, rskr. 2017/18:309). Vissa kartläggningar om ogiltig frånvaro Problemet med ogiltig frånvaro har uppmärksammats . har genomfört kartläggningar av den ogiltiga frånvaron som presenterats i två rapporter (308, 2008 och 341, 2010). I rapporterna konstateras att orsakerna till elevers frånvaro ofta är komplexa och att de kan delas upp i två kategorier: skolrelaterade orsaker och orsaker kopplade till elevens hem- och familjesituation. Den senaste nationella kartläggningen av ogiltig frånvaro genomfördes av Skolinspektionen och publicerades (Omfattande ogiltig frånvaro i grundskolor, Skolinspektionen 2016). Skolinspektionen framhåller i rapporten att det var nästan 1 700 elever som hade rapporterats ha ogiltig sammanhängande frånvaro i en månad eller mer. Med nästan 1 miljon skolpliktiga elever i motsvarar detta 1,7 av 1 000 elever. Detta resultat går även i linje med tidigare kartläggningar. Resultaten visar vidare att drygt 18 000 elever rapporterades ha ogiltig upprepad ströfrånvaro. Med upprepad ströfrånvaro avsågs ogiltig frånvaro från enstaka lektioner/dagar motsvarande ca 5–frånvaro som pågått . Skolinspektionen konstaterar att 18 000 elever med upprepad ströfrånvaro är ett stort problem och en indikation på att fler insatser behövs. Resultaten visar också att den ogiltiga frånvaron är mest utbredd i årskurserna 7–9, men även i årskurs 1–6 förekommer både ogiltig sammanhängande frånvaro och ogiltig upprepad ströfrånvaro. Upprepad ströfrånvaro är något vanligare bland pojkar än flickor, och i årskurs 7–9 är den mer vanligt förekommande i kommunala skolor än i fristående skolor. Skolinspektionen framhåller även i rapporten att två tredjedelar av rektorerna som svarade på enkäten uppger att de uppmärksammat oroande giltig frånvaro på skolan. Omfattande, men formellt giltig, frånvaro kan eventuellt dölja samma typ av problematik som ligger bakom den ogiltiga frånvaron. fick i regleringsbrevet i uppdrag av regeringen att genomföra verksamhetsnära insatser för huvudmän och gymnasieskolor för att förebygga avhopp från gymnasieskolan. Uppdraget är ett led i de åtgärder som regeringen föreslår i Vägar framåt – strategi för unga som varken arbetar eller studerar (U2015/05478/UF). Uppdraget pågick och slutredovisades (dnr 7.2.1–2016:32). Totalt deltog 47 skolor i insatserna som byggde på att skolorna själva anmälde intresse att vara med. De deltagande skolorna har träffat en eller två av experter . Majoriteten är nöjd med insats och uppger att den gett dem verktyg och ökad kunskap för att minska antalet avhopp. Den åtgärd som rektorerna tycker är mest effektiv för att minska avhoppen från gymnasieskolan är att bygga relationer med eleverna. Att relationen fungerar även om eleven är frånvarande. En fungerande relation kan vara det som gör att eleven kommer tillbaka till skolan. Dessutom slår många rektorer fast att det är viktigt med tydliga rutiner för frånvaro och att insatserna sätts in snabbt. Flera rektorer menar att de behöver mer resurser för att kunna utveckla det förebyggande arbetet. Både mer personal generellt och personal med specialkompetenser efterfrågas. Här påverkar skolans elevunderlag – om det finns många elever som har särskilda behov är också behovet ännu större av mer resurser. Ytterligare en framgångsfaktor är att personalen inte byts ut för ofta. Regeringen gav och i uppdrag (U2017/01236/GV) att tillsammans genomföra ett treårigt utvecklingsarbete som ska syfta till att förbättra samverkan mellan elevhälsan, hälso- och sjukvården och så att barn och unga får tidiga och samordnade insatser. En slutredovisning med resultatet av uppföljningen, utvärderingen och hur slutsatserna av arbetet har spridits ska lämnas till () . I en interpellation (ip. 2018/19:47) besvarad av statsrådet ställdes en fråga om utredningen ! Uppmärksamma elevers frånvaro och agera (SOU 2016:94) och bedömningen att regeringen bör ge i uppdrag att samla in och redovisa nationell statistik om frånvaro. Statsrådet uttalade i sitt svar att bedömningen från utredningen ”är föremål för fortsatta överväganden inom ”. Utskottet vill inledningsvis framhålla att huvudmannen har ett tydligt ansvar enligt skollagen för att se till att barn och elever deltar i undervisningen och fullgör sin skolplikt. Det finns också bestämmelser i skollagen om att rektorn, eller huvudmannen i tillämpliga fall, ska informera vårdnadshavaren om en elev har varit frånvarande liksom att vårdnadshavare har ansvar för att se till att eleven fullgör sin skolplikt. Utskottet vill vidare framhålla att lagstiftningsåtgärder som ställde sig bakom innehöll lagändringar för att minska elevers upprepade eller längre frånvaro från utbildningen inom den obligatoriska verksamheten och förtydliganden av rektorns ansvar för att utreda upprepad eller längre frånvaro. Utskottet vill också påminna om att frågan om regeringen bör ge i uppdrag att samla in och redovisa nationell statistik om frånvaro är föremål för fortsatta överväganden inom (ip. 2018/19:47). Utskottet kan mot bakgrund av det ovan anförda inte se något behov av att ändra det gällande regelverket eller vidta några andra åtgärder och avstyrker därmed motionerna 2018/19:1402 (MP) yrkande 1, 2018/19:1652 (M) och 2018/19:2824 (M) yrkande 3. Elever med särskilda behov Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en satsning på särskilt begåvade elever, att elever med behov av särskilt stöd ska få en bättre anpassad klassrumsmiljö och undervisning av lärare med rätt utbildning i specialpedagogik. Jämför reservation 33 (SD) och 34 (KD). I motion 2018/19:2117 av (S) yrkande 1 vill motionären att skolsituationen för elever med neuropsykiatrisk funktionsnedsättning ska ses över. Enligt motionären tyder den information som finns på att skolgången för dessa elever brister i anpassning, med stora konsekvenser för individ och samhälle som följd. I yrkande 3 betonas behovet av samverkan mellan skola, sjukvård och socialtjänst för att ge bättre stöd till elever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. I motion 2018/19:1673 av (M) efterfrågas extra stöd för elever som man befarar inte kommer att nå undervisningens mål. Motionären önskar en översyn av den faktiska efterlevnaden av regelverket som anger att kommuner och skolor är skyldiga att ge särskilt stöd samt, vid behov, ett förslag om förtydligad och skärpt lagstiftning. I kommittémotion 2018/19:378 av m.fl. (SD) yrkande 11 begärs att skolan ska göra en satsning på särskilt begåvade elever, innebärande bl.a. att låta dem gå snabbare fram i sina studier. I yrkande 20 efterfrågas en satsning på skolelever med särskilda behov. Motionärerna vill därför öka antalet specialpedagoger och övrig personal i skolorna för att hjälpa dessa elever. I kommittémotion 2018/19:2893 av m.fl. (KD) yrkande 7 framhålls behovet av att låta elever med behov av särskilt stöd få en bättre anpassad klassrumsmiljö och undervisning av lärare med rätt utbildning i specialpedagogik. I yrkande 8 efterfrågar motionärerna en sammanställning av kunskapsläget för att få en samordning och bättre kvalitet i diagnostiseringen av dyslexi. använder olika yrkesgrupper olika modeller för att utreda läs- och skrivsvårigheter, och resultaten sammanfaller . För den enskilda eleven kan en felaktig bedömning få allvarliga konsekvenser, menar motionärerna. I motion 2018/19:1403 av (MP) yrkande 1 framhålls vikten av att anpassa undervisningen till vad som är bäst för varje enskild elev. Bland annat ska förskolor och skolor därför vara organiserade på ett sådant sätt att det möjliggör flexibla lösningar med större och mindre undervisningsgrupper. I yrkande 4 efterfrågas en förbättrad uppföljning av elever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. Enligt motionären saknas en uppföljning av dessa elever vad gäller skolresultat och deltagande på arbetsmarknaden efter avslutad skolgång. I motion 2018/19:2313 av m.fl. (MP) yrkande 1 föreslås att lämpliga myndigheter ska ges i uppdrag att ta fram ett skolutvecklingsprogram för lärare och rektorer för att stödja undervisningen av särskilt begåvade barn. I yrkande 2 framhålls bl.a. vikten av att stärka samarbetet mellan stadierna i skolan så att de elever som kan utvecklas betydligt bättre i ett ämne i en högre årskurs får möjlighet till detta. I yrkande 4 betonas att lagstiftningen behöver säkra rättigheter för den elev som gått före till en högre årskurs. I yrkande 5 efterfrågar motionären ett förslag på utformning av ett stöd för organisationer som arbetar för elever med särskild begåvning genom att t.ex. hjälpa dem med att leta stipendier och skapa mötesplatser. Bakgrund och gällande rätt Av förarbetena till skollagen (2010:800) framgår att med funktionsnedsättning avses en nedsättning av fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsförmåga (prop. 2009/10:165 s. 334). Detta överensstämmer med definitionen i termbank och innebär att bl.a. elever med syn- och hörselnedsättningar, rörelsehinder, nedsättningar inom ramen för autismspektrat, adhd och dyslexi omfattas (prop. 2013/14:148 s. 29). I skollagen finns det bestämmelser som uttrycker skolans kompensatoriska uppdrag. Det har tydliggjorts att kommunerna ska fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov (2 kap. 8 b §). Det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor. Rektorn ansvarar för att fördela resurser inom enheten efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov (2 kap. 9 och 10 §§). Skolan ska i utbildningen ta hänsyn till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen (1 kap. 4 § andra stycket). Av 3 kap. 3 § skollagen framgår att alla barn och elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Bestämmelsen förtydligades på så sätt att det i en ny mening anges att elever som till följd av en funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser. Tillägget syftar till att förtydliga att den som har en funktionsnedsättning som medför svårigheter att nå kunskapskraven inte bara ska ges tillräckligt stöd för att nå den lägsta godtagbara kunskapsnivån (prop. 2013/14:148, bet. 2013/14:UbU21, rskr. 2013/14:292). Bestämmelserna i skollagen om stödinsatser i skolan ändrades och innebär bl.a. att om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen (3 kap. 5 a §). Med sådant stöd avses som huvudregel anpassningar som lärare kan göra i den dagliga undervisningen. Det innebär att stöd i form av extra anpassningar ska ligga inom ramen för det stöd som ska ges till alla elever enligt 1 kap. 4 § och den ledning och stimulans för lärande och personlig utveckling som alla elever ska ges enligt 3 kap. 3 §. Till stöd i form av extra anpassningar hör bl.a. enstaka specialpedagogiska insatser . Även särskilda läromedel eller utrustning i form av t.ex. tidsstöd, dvs. hjälpmedel för att förstå och passa tider, samt digital teknik med anpassade programvaror kan som huvudregel anses falla inom ramen för stöd i form av extra anpassningar (prop. 2013/14:160 s. 36, bet. 2013/14:UbU19, rskr. 2013/14:291). A 3 kap. 8 § skollagen framgår bl.a. att om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, trots att stöd har getts i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen, ska detta anmälas till rektorn. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd utreds skyndsamt. En ny formulering av de ovanstående paragraferna (3 kap. 5 a och 8 §§) trädde i kraft (prop. 2017/18:14, bet. 2017/18:UbU5, rskr. 2017/18:44), i syfte att säkerställa att bestämmelserna om extra anpassningar och särskilt stöd kompletteras genom att nationella bedömningsstöd läggs till som ytterligare ett exempel på ett verktyg för att identifiera en elevs behov av extra anpassningar respektive särskilt stöd. Utredning om bättre möjligheter för elever i de obligatoriska skolformerna att nå de kunskapskrav som minst ska nås En särskild utredare har fått i uppdrag att bl.a. kartlägga och analysera skolornas stöd- och elevhälsoarbete och lämna förslag i syfte att skapa bättre förutsättningar för elever, såväl flickor som pojkar, att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Utredaren ska bl.a. kartlägga och analysera brister i stödarbetet samt föreslå hur arbetet kan förbättras. Uppdraget ska redovisas (dir. 2017:88, 2018:33 och 2018:58). Proposition 2017/18:195 Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Regeringen överlämnade proposition 2017/18:195 Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser till . I propositionen föreslogs att det skulle införas bestämmelser i skollagen (2010:800) om en garanti för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet i , specialskolan och sameskolan. Syftet med garantin är att en elev i behov av stöd, tidigt ska få stöd utformat utifrån sitt behov. Garantin innebär att elever i behov av stöd ska få adekvata stödinsatser bl.a. genom att förskollärare och lärare samråder med personal med specialpedagogisk kompetens. Redan i förskoleklassen ska elevens språkliga medvetenhet och matematiska tänkande kartläggas med stöd av ett nationellt kartläggningsmaterial. Om det utifrån användningen av kartläggningsmaterialet, ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov finns en indikation på att en elev i förskoleklassen eller i lågstadiet inte kommer att nå de kunskapskrav som ska uppnås i svenska, svenska som andraspråk eller matematik, ska ansvarig förskollärare eller lärare göra en särskild bedömning av elevens kunskapsutveckling för att avgöra om eleven är i behov av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen eller särskilt stöd, för att nå de kunskapskrav som ska uppnås. Om ett sådant behov finns ska det göras en planering av extra anpassningar eller en anmälan till rektorn för att utreda behovet av särskilt stöd. Om det vid användningen av ett nationellt kartläggningsmaterial, ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov direkt kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som ska uppnås behöver en särskild bedömning inte göras, utan åtgärder ska i så fall sättas in skyndsamt. Vidtagna extra anpassningar ska följas upp i slutet av förskoleklassen och i slutet av lågstadiet. Resultatet av uppföljningen ska överföras till ansvarig lärare i nästa årskurs. Den särskilda bedömningen samt planering och uppföljning av extra anpassningar ska som huvudregel genomföras i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens. Garantin ska anses vara uppfylld när de åtgärder som garantin omfattar har vidtagits. I detta ingår att de extra anpassningar som har planerats också har genomförts och följts upp för att säkerställa att de gett resultat. Lagändringarna träder i kraft . beslutade i enlighet med förslagen i propositionen (bet. 2017/18:UbU10, rskr. 2017/18:333). ställde sig då också bakom två tillkännagivanden till regeringen som föreslogs i betänkandet från utskottet enligt följande. • Regeringen bör göra en översyn och analys av den lagstiftning som gäller rätten till särskilt stöd och av skolornas praktiska tillämpning av lagstiftningen, där särskilt brister i de lägsta årskurserna ska belysas, samt ge Skolinspektionen ett uppdrag att särskilt granska skolornas arbete med stöd till elever som inte når kunskapsmålen. • Regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att göra en utvärdering av effekterna av att införa den föreslagna lagstiftningen om en garanti för tidiga stödinsatser. I skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder gör regeringen bedömningen att tillkännagivandet om rätten till särskilt stöd inte är slutbehandlat. Tillkännagivandet om att göra en utvärdering av effekterna av att införa den föreslagna lagstiftningen om en garanti för tidiga stödinsatser bedömer regeringen vara slutbehandlad (s. 182–183). Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) ska verka för att alla barn, elever och vuxenstuderande med funktionsnedsättning får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Myndigheten ska bidra till goda förutsättningar för barnens utveckling och lärande samt förbättrade kunskapsresultat för eleverna och de vuxenstuderande. Myndigheten ansvarar för specialpedagogiskt stöd samt för utbildning i specialskolan och i förskoleklassen och fritidshemmet vid en skolenhet med specialskola (förordningen [2011:130] med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten). När det särskilt gäller läs- och skrivsvårigheter (dyslexi) har SPSM bl.a. tagit fram stödmaterialet Pedagogisk utredning av läs- och skrivsvårigheter (dyslexi) på förfrågan av specialpedagoger runt om i landet. Stödmaterialet är resultatet av ett samarbete mellan SPSM, och Linnéuniversitetet samt ett nätverk som består av ca 60 specialpedagoger och speciallärare med fördjupning i dyslexi. Materialet syftar till att ge stöd i arbetet med att utreda elevers läs- och skrivsvårigheter (dyslexi) på ett likvärdigt sätt.