bet · H601FiU24 · 2019-06-05 00:00:00 — Vi ligger ungefär, enligt våra bedömningar för den långsiktiga, reala växelkursen, där och andra internationella bedömare ligger. När det gäller på kort sikt och den kronförsvagning som vi har sett skulle jag säga att det är marknaden som har förändrat sin syn på det globala konjunkturförloppet och framför allt skrivit ned sina förväntningar. Det brukar ge en extra kronförsvagning, eller växelkursförsvagning generellt, på små öppna ekonomier. Sedan är frågan, som tar upp, och den har varit uppe tidigare också från vår sida, om vi har ett ansvar för omvandlingstryck i . Mitt svar är nej. Det står för det första inte i vårt uppdrag att vi ska upprätthålla något särskilt omvandlingstryck på det svenska näringslivet. Det är inte uppenbart hur man mäter omvandlingstryck heller, så det vore ett väldigt svårt policyuppdrag för oss om man skulle önska så. Sedan finns det en klar motsättning här, för det kan inte både vara så att näringslivet säger att de tar det lite lugnare för att de får så mycket kroneffekter i vinsterna som de säger att de inte kan höja priserna för att det är så stor konkurrens. Båda sakerna kan inte gälla . Det bestämda intryck som vi har är just att omvandlingstrycket är väldigt högt och att kronan inte ger så stor effekt. Det visar också de företagsintervjuer som vi systematiskt gör . Rea på tillgångar, sägs det vidare. Det är inte förenligt med vårt penningpolitiska uppdrag som vi har fått från er genom lagstiftningen att upprätthålla vissa priser på kommersiella fastigheter i eller något liknande. Att det skulle finnas en stukad informationsbärare i den svenska kronan har jag heller inte sett något datastöd för. Jag tror att betydelsen av penningpolitiken faktiskt har stimulerat resursutnyttjandet, och vad det har givit i form av högre investeringsplaner och högre konsumtionsplaner framåt är en mycket viktigare faktor. När det gäller om omvärlden undrar över kronan tror jag att det finns större problem som omvärlden undrar över. Kronrörelsen är en ganska isolerad företeelse när det gäller finansmarknaderna i . Vi ser exempelvis inte några högre riskpremier på den svenska räntemarknaden som talar för att omvärlden är vare sig förundrad eller oroad över den svenska ekonomin. , : Det här handlar om vad som hände i penningpolitiken. Jag tycker inte som Per. Min analys och bedömning har varit annorlunda än . när jag satte mig ned och tittade på den information och de prognoser som fanns för tiden framöver kom jag fram till att jag tyckte, vid det penningpolitiska mötet februari, att vi borde höja reporäntan . Det tyckte jag vid varje penningpolitiskt möte. Jag ändrade inte analysen under . Vid decembermötet var jag väldigt nöjd, för då kom räntehöjningen. Jag tyckte att det var hög tid att höja reporäntan vid det tillfället. Mina bevekelsegrunder för det här handlar om att måluppfyllelsen vad gäller inflationen var god och hade varit det . När det gällde inflationsförväntningarna hade de också legat på målet – det gällde aktörer på penningmarknaderna men också arbetsmarknadens parter. ½ procent i policyränta är väldigt, väldigt lågt. I de flesta penningpolitiska rapporter finns en diskussion om negativa sidoeffekter av att ha så låga räntor. Givet den situation som rådde med fördelar och nackdelar tyckte jag alltså att vi borde höja reporäntan. Den här övertygelsen bär också över till köp av statsobligationer. Det är ju ett annat sätt att göra penningpolitiken mer expansiv. Jag tyckte att penningpolitiken borde bli lite mindre expansiv. Det är väldigt konstigt att bli betraktad som åtstramare när man pläderar för en reporänta på minus . När det gäller lönebildningen vill jag säga att min syn är följande. Vi har en arbetsfördelning i svensk ekonomisk politik. Det är som sköter penningpolitiken och har att uppnå inflationsmålet. Det är arbetsmarknadens parter som har att förhandla löner. Vi är ömsesidigt beroende av varandra. Parterna tittar på vad vi gör vad gäller penningpolitiken, och vi tittar på vad parterna kommer fram till när det gäller att göra prognoser och bedömningar. Men jag tror att det är väldigt viktigt att ha klart för sig att var och en har sitt eget ansvar. (V): Tack så mycket för intressanta dragningar! Det är premiär för mig här. Jag har inte haft möjlighet att ställa frågor tidigare. Jag är dock en av de 82 som i efterhand kollade på webb-tv på förra årets utfrågning, och jag hoppas att det bidrar till att jag inte skämmer ut mig här. har vi fått höra en del om det här med uteblivna löneökningar kopplat till att uppnå inflationsmålet. Jag har redan fått en del svar på det, men jag skulle ändå vilja fråga om man ska se det som att det är saker som ligger utanför och den expansiva penningpolitikens område som orsakar den uteblivna löneökningen – sådant som lyfte fram gällande fackföreningsrörelser och annat. Jag tänker också att det som man i rapporten bedömer som den största risken för den svenska ekonomin, alltså hushållens skuldsättning kopplad till bostadsmarknaden, också är sådant som anförs ligga utanför penningpolitikens eller kontroll och uppdrag. Vi kan jämföra med där man trots liknande expansiv politik har haft helt andra bopriser och en annan skuldsättning i en liknande ekonomi. Då undrar jag: Ska man anse att andra faktorer är orsakerna till uteblivna löneökningar? Och är det också den här biten, minskad produktivitet, som företagen anger i fördjupningen som är det som i stället har stått för kostnadsökningarna när det inte har handlat om löneökningar? Vad beror det på att man har sett en försvagning i produktiviteten? (KD): Jag har två frågor. är det visserligen 2018 som vi tittar på i den här utfrågningen, men jag har ändå frågor som är något mer framåtblickande. En del av oss tror jag hajade till när tremånadersräntan i var dyrare än tioårsräntan. Det där har hänt i historien, och det har inte bådat gott vad gäller konjunkturutvecklingen. Det handlar väl lite grann om det som var inne på om vad kostnaden för de sista tiondelarna är och vad vi har för möjligheter framöver när det gäller penningpolitiken och de mekanismer som ändå fungerar lite sämre när räntan ligger under noll. En reflektion kring hur nu ser på de ekonomiska utsikterna framöver undrar jag om vi kan få höra. Är vi på väg mot en recession? Hur ser det ut givet vad som har hänt på räntemarknaden den senaste månaden? Det skulle jag gärna vilja höra några ord om. Den andra frågan handlar om lönebildningen. Om man får tro opponenterna här ägnar sig för mycket åt valutakursens påverkan på inflationen och kanske något för lite åt lönebildningens påverkan på inflationen. var det en rätt stor diskussion när uppfattades försöka prata upp lönerna, om ni minns. Det var alla fall en diskussion om huruvida det var så eller inte. Men min fråga gäller egentligen om har några synpunkter strukturellt, alltså inte på lönenivåerna, på hur lönerna sätts. Hur ser man på det som tog upp här med märket? Hur ser man på stora centrala avtal och så i förhållande till lönebildningen? Jag skulle vilja höra några ord om det strukturella och inte om nivån på löneökningarna. Ordföranden: Det var den sista frågeställaren, och därmed går vi över till den sista omgången svar också. , : Jag vill svara på reflektioner och frågor om de uteblivna löneökningarna – hur det kommer sig och vad man kan göra med det. Jag tror att man kan komma ihåg att det ganska mycket är ett västfenomen. Det är inte isolerat till att efter den globala finanskrisens värsta år har löneökningarna i princip i hela västvärlden varit väldigt låga. Man kan konstatera forskning kring det här att utväxlingen mellan resursutnyttjandet å ena sidan och löneökningstakten å andra sidan förefaller ha blivit svagare. Sedan finns en diskussion i akademiska kretsar och centralt som handlar om huruvida det här är tillfälligt, bara en fördröjning eller om vi har gått in i en helt ny värld. Vi är av uppfattningen – eller i alla fall jag, jag får tala för mig själv – att sambandet fortfarande finns. Vi har skrivit om det här – om Phillipskurvesambandet och liknande fördjupningar. Har du ett högt resursutnyttjande i ekonomin slår det igenom i löneökningar, men det kanske dröjer och blir lite svagare . Det har varit lite speciella år, minst sagt. Produktiviteten har varit låg, och det har varit med väldigt hög arbetslöshet. Då kan man förstå att löntagarna är försiktiga med att begära höga löner och att lönesättarna har varit försiktiga – just för att produktiviteten är låg. Sedan brukar digitalisering nämnas i som en viktig förklaring till varför vi skulle vara särskilt obenägna att höja lönerna i det här landet. Jag höll ett tal om det här . Inför det gick jag bland annat igenom de företagsintervjuer som vi gör på och jämförde med liknande företagsintervjuer som andra centralbanker gör med sina företag. Man kunde konstatera av det materialet att svenska företag generellt sett tror på mycket större prispresseffekter av digitalisering och också sysselsättningsdämpande effekter av digitaliseringen jämfört med företag i andra länder. Bland svenska företag är det särskilt tydligt hos tjänsteföretag och detaljhandel jämfört med industriföretag. Jag är inte övertygad om att vi i är så annorlunda jämfört med andra länder. Det är ungefär samma teknologiska skifte som sker, och vi är inte särskilt mycket snabbare än andra på att anamma den nya tekniken. Jag tror att det här är en ganska hemsnickrad debatt som vi håller på med i . En av mina poänger i talet som jag höll var att tona ned att vi skulle vara så annorlunda och också att det bästa vi kan göra från penningpolitikens sida är att hålla stabila inflationsförväntningar när man ändå ska ta sig igenom de här pris- och produktionseffekterna som tekniken för med sig. , : Jag tänkte kommentera det här med lönerna och vilka faktorer som har påverkat. Det tråkiga akademikersvaret är att det är många olika faktorer som har påverkat det. Jag tror personligen att det bästa kan göra är att styra mot ett inflationsmål så att inflationsförväntningarna etableras . Det för en sund lönebildning, ett bra lönetryck i ekonomin, som ändå kan ge reallöneökningar och därmed förbättra levnadsstandarden. Jag tror att det absolut bästa kan göra är att upprätthålla inflationsmålet. Det kom upp en fråga här om man sneglar för mycket på växelkursen och för lite på lönebildningen och så vidare, men jag tror att realiteten är att man ska fortsätta precis som man har gjort, kommunicera och upprätthålla infla-tionsmålet som är överordnat. Då kommer det att bli ett bra löneutfall på arbetsmarknaden, tänker jag. , : Jag skulle vilja svara . Det gäller strukturen och organisationen av lönebildningen, inte utfallet. Från utgångspunkt måste vi ta den struktur och de institutioner som finns som givna. De finns där och vi får agera utifrån dem. Jag har några personliga reflektioner som vi inte nödvändigtvis har talat om i direktionen. genomgick väldigt omfattande och stora institutio-nella förändringar som ett resultat av 90-talskrisen. Vi fick en oberoende riksbank, en rörlig växelkurs och inflationsmål. Vi fick ett finanspolitiskt ramverk och balanskrav för kommunerna. Men ytterligare ett element var att vi fick industriavtalet och nya institutioner för lönebildning. Alla de här bitarna passar ihop tillsammans och har skapat det som vi har sett under . Jag tror inte att de som slöt industriavtalet satte sig ned och pratade med varandra och sa att de skulle plocka fram teorier för fasta växelkurser och komma på ett lönebildningssystem. De pratade med varandra om att hitta ett sätt så att konkurrenskraft och köpkraft kunde ökas och om att hitta institu-tioner för att få detta att verka. De visste mycket väl att vi hade en rörlig växelkurs. En variant var att tänka sig att om vi gör fel får växelkursen rätta till det hela. En annan variant var att säga: Vi får göra rätt på en gång – växelkursen är alldeles för osäker för att reparera eventuella fel som vi gör. Jag tror personligen att andra institutioner för lönebildningen skulle ha lett till en mycket skakigare lönebildning. En sak som jag tror att vi har haft väldigt lätt att glömma bort under är att vi i princip har haft arbetsfred i . Parterna har kommit fram till avtal. De har gjort det väldigt snabbt, och vi har haft arbetsfred och ekonomin har kunnat utvecklas. Jag tror att det skulle ha varit en farlig väg med mer decentraliserade förhandlingar. Jag tror att det skulle ha funnits en mycket större risk för konflikter på arbetsmarknaden, och då hade vi fått helt andra BNP-prognoser. Institutioner lever inte för evigt – inte någon av de institutioner som jag räknade upp här. Men de bitar som har funnits i pusslet har gagnat , och jag tror att inom överskådlig tid kommer de att fortsätta att göra det. Ordföranden: så mycket! Då får avsluta. , : Med referens till de frågor som har ställts och frågan om hushållens skulder finns det en liknande bild i ett antal andra länder, som har visat. Vi brukar säga att det är svårt för oss med de verktyg som vi har att skapa en ränta för företagssektorn och en helt annan, högre, ränta för hushållen. Med det monetära system som vi har har vi helt enkelt inte verktygen för att åstadkomma det. Då behöver någon annan ta sig an den uppgiften. Det finns några olika områden som man kan göra det på. Ett exempel är att använda finanspolitiken genom att hantera det via fastighetsskatten eller ändra ränteavdragen. Båda innebär ju att det blir dyrare att bo, och då lånar man inte lika mycket som annars. När det gäller frågan om hur löner sätts har redan kommenterat det. En del av vårt arbete är att förstå de processerna, men det är inte en del av vårt arbete att ha synpunkter på de processerna. Det sköts av andra. Vi har det inflationsmål som vi har, och det gäller den allmänna ekonomiska utvecklingen och inte synpunkten på lönesättning som sådan. När det gäller fråga om vart vi är på väg resonerade vi om det för sedan när vi resonerade om penningpolitiken. Vår bedömning är att det allmänt sett råder goda tider på många olika håll i svensk ekonomi , så också i olika delar av världsekonomin. kommer vi aldrig ifrån att i en liten öppen ekonomi som den svenska finns det ändå alltid något att oroa sig för . Men oaktat det tror vi ändå att vi i stora drag också kommer att uppnå vårt inflationsmål . Ordföranden: Ett stort tack till samtliga ledamöter i direktionen och våra inbjudna opponenter och för dagens utfrågning! Jag tror att vi har fått med oss väldigt mycket till det fortsatta arbetet. Därmed är utfrågningen slut för den här gången. Bilder som visades av Bilder som visades av Bilder som visades av Bilder som visades av Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. gör finansutskottet en utvärdering av penningpolitiken. Den här utvärderingen berör . Det är ett enigt utskott som ställer sig bakom betänkandet. Som det står att läsa i betänkandetexten konstaterar utskottet att , , nådde inflationsmålet på och att den svenska ekonomin har utvecklats starkt . Vi har haft hög tillväxt, stark sysselsättningsuppgång och sjunkande arbetslöshet. konstateras att inflations- och kostnadstrycket i den svenska ekonomin är relativt svagt, eftersom den underliggande inflationen har legat en bra bit under inflationsmålet och hela utvärderingsperioden. Vidare har den svenska kronan försvagats , vilket i hög grad har bidragit till att inflationen och inflationsförväntningarna nu ligger på eller nära inflationsmålet. Utskottet noterar att har problem med bedömningarna av kronans utveckling och att debatten om kronförsvagningen och bedömningar har varit omfattande. Utskottet utgår från att ser över sin analys, sina metoder och modeller och sin kommunikation när det gäller bedömningarna av växelkursutvecklingen. vill jag påpeka att penningpolitiken påverkar vardagen för medborgarna. En bidragande faktor till att inflationen inte tar fart ordentligt är att löneökningarna har varit svaga, det vill säga att vanliga löntagare inte har fått så mycket i plånboken som man hade kunnat förvänta sig. En faktor som ändå har bidragit betydligt till den inflation som vi har är att energipriserna är höga. När vi ska tanka bilen gör vi alltså det till höga importpriser. Därtill är kronan svag, vilket gör importen dyrare. För tydlighetens skull ska jag säga att har en rörlig växelkurs; det är marknaden som sätter kronkursen, inte politiken. Man bör dock ha i åtanke att ett annat utvecklingsscenario, med högre ränta och starkare krona, troligen hade lett till lägre tillväxt och högre arbetslöshet. På det sättet hänger det ihop. För oss socialdemokrater är det viktigt att följa utvecklingen och ta ansvar för att helheten blir bra för medborgarna. Utvärdering av penningpolitiken för Det är dags för att ta ställning till finansutskottets årliga utvärdering av penningpolitiken. Jag vill börja med att föreslå att godkänner det utskottet har sagt om penningpolitiken . Den svenska kronan har försvagats markant . Det har naturligtvis bidragit till att inflationen och inflationsförväntningarna nu ligger nära målet på . Den svenska ekonomin har utvecklats oerhört starkt . Vi har haft en hög tillväxt, vi har haft en stark sysselsättningsuppgång och vi har haft en sjunkande arbetslöshet. Men man kan också notera att har haft stora problem med att göra bedömningar av kronans utveckling. Debatten om kronförsvagningen och just bedömningar har varit omfattande, här i kammaren men även i samhället i stort. Utskottet skriver att bör se över sina analysverktyg, sina metoder och modeller för att göra de här växelkursbedömningarna. Jag tror att det är oerhört viktigt för att säkerställa trovärdighet. Det gäller även dess analyser. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Långsiktiga effekter av utökade valmöjligheter till gymnasieskolan