bet · H601JuU12 · 2019-03-29 00:00:00 — Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och är inte heller nu berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2018/19:123 (SD) yrkande 4 om att förstatliga . En gemensam europeisk åklagarmyndighet (Eppo) Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ska ansluta sig till en gemensam europeisk åklagarmyndighet. Jämför reservation 23 (M, KD, L). I motion 2018/19:2589 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs att ska ansluta sig till en gemensam europeisk åklagarmyndighet. Motionären påpekar att majoriteten av EU:s medlemsländer har gått vidare för att inrätta en gemensam åklagarmyndighet. Europeiska kommissionen föreslog en förordning som innebär att det ska inrättas en europeisk åklagarmyndighet med uppgift att bekämpa brott mot EU:s finansiella intressen (COM(2013) 534). Den europeiska åklagarmyndigheten ska ha exklusiv behörighet att utreda och åtala den typen av brott. Det innebär att medlemsstaternas åklagarbehörighet på det brottsområdet ska överlåtas till EU i motsvarande utsträckning. Med brott mot EU:s finansiella intressen avses exempelvis bedrägerier riktade mot EU. konstaterade rådet att det saknades enhälligt stöd för förslaget, och detta bekräftades av . underrättade 16 medlemsstater , rådet och kommissionen om att de önskade upprätta ett fördjupat samarbete om att inrätta Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo). Därefter har ytterligare fyra medlemsstater uttryckt sin önskan att delta i det fördjupade samarbetet. antog rådet en allmän inriktning om förordningen om inrättande av Eppo (dok. 9941/17). Det var möjligt för medlemsstaterna att vänta med sin slutliga inställning till förslaget fram till dess att förordningen slutligen skulle antas. Vid rådets för rättsliga och inrikes frågor (RIF) möte antogs rådets förordning (EU) 2017/1939 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Eppo av de 20 medlemsstater som deltar i det fördjupade samarbetet för inrättandet av Eppo. och har anslutit sig till samarbetet om inrättande av Eppo. Av EU:s 28 medlemsstater har därmed 22 anslutit sig. deltar inte i det fördjupade samarbetet. Även , , , och står utanför Eppo. Medlemsstater som väljer att stå utanför Epposamarbetet har möjlighet att ansluta sig i efterhand. Det är tänkt att inrättandet av Eppo ska ta . Myndigheten förväntas bli verksam . Kommissionen har börjat arbeta för att inrätta byrån, bl.a. har kommissionen utnämnt en tillförordnad administrativ direktör. Kommissionen arbetar även med att ta fram ett urvalsförfarande för den europeiska chefsåklagaren och för de europeiska åklagarna. Utskottet har tidigare behandlat frågor om att ska delta i samarbetet med att inrätta en europeisk åklagarmyndighet (Eppo), senast i betänkande 2017/18:JuU15. Utskottet konstaterade då att åtgärder mot gränsöverskridande brottslighet är mycket angelägna. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet, och med hänvisning till vad utskottet tidigare uttalat motsatte sig utskottet att en europeisk åklagarmyndighet inrättas (s. 57). Utskottet konstaterade också att möjlighet till gränsöverskridande samarbete står till buds genom ett flertal myndigheter och internationella organisationer. I utlåtande /14:13 uttalade utskottet att kommissionens förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten (COM(2013) 534) enligt utskottets uppfattning inte var förenligt med subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslog därför att skulle besluta att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Till utlåtandet lämnades ett särskilt yttrande (FP). biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2013/14:25). En stor majoritet av utskottets ledamöter har vid ett flertal överläggningar med regeringen, , förklarat att den ställer sig bakom regeringens ståndpunkt att det inte bör inrättas en europeisk åklagarmyndighet med uppgift att bekämpa brott mot EU:s finansiella intressen (prot. 2016/17:7). Åtgärder mot gränsöverskridande brottslighet är mycket angelägna. Som utskottet konstaterat vid tidigare beredning av liknande motionsyrkanden om att ska vara med i en gemensam europeisk åklagarmyndighet finns det möjlighet att samarbeta gränsöverskridande genom olika myndigheter och internationella organisationer. Utskottet, som motsatt sig att en europeisk åklagarmyndighet inrättas, vidhåller sitt tidigare ställningstagande och ser inte heller nu skäl att ställa sig bakom det initiativ som efterfrågas i motion 2018/19:2589 (L) yrkande 4. Trygghetsskapande kamerabevakning, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:150 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 7. Kamerabevakning kan öka tryggheten genom att förebygga att brott begås. Kameraövervakning verkar dels avskräckande på gärningsmän, dels som larm till polis och väktare som i sin tur kan avbryta pågående brott. Genom kamerabevakning kan också gärningsmän identifieras när brott väl har begåtts. Kamerabevakning ökar också den upplevda tryggheten. Vi anser att butiker och företag ska tillåtas att kameraövervaka inte bara insidan av sina butiker utan också gatuentréer. Kameraövervakning får endast ske efter anmälan till . På så sätt kommer trottoarer i stadskärnor att få ett naturligt övervakningsperspektiv som brottsbekämpande myndigheter kan använda för att identifiera gärningsmän, följa deras flyktvägar och lösa brott. Storstadskommuner bör uppmuntras till att övervaka sådana platser som kvinnor upplever som otrygga och undviker: gångtunnlar i stadsmiljö, ingångar till stadsparker och joggingstråk osv. Vår förhoppning är att det kommer att minska antalet sexbrottslingar som exempelvis överfaller kvinnor i stadsmiljöer, som det bidrar till en ökad upplevd trygghet och ett offentligt rum där alla kan röra sig fritt på lika villkor – oavsett kön. Begås ett sexualbrott ska polisen snabbt kunna identifiera gärningsmannen och vara honom på spåren innan brottet hinner upprepas. Regeringen bör återkomma med förslag om trygghetsskapande kamerabevakning. Möjlighet att dela övervakningsbilder, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2870 av m.fl. (M) yrkande 7. Butiksinnehavare bör ha bättre möjligheter än att varna varandra om rånare och tjuvar och på så sätt förhindra systematiska och organiserade stölder. Vi vill därför att frågan om att göra det möjligt för butiker att dela övervakningsbilder med varandra i ett internt och slutet it-system utreds. Ett liknande system har införts i . För att dela bilderna gäller där krav på att dessa visar en eller flera misstänka personer som har begått, eller försökt begå, grova tillgreppsbrott. Butiken ska vidare ha gjort en anmälan till polisen om gärningsmannen i fråga. Dessutom måste det finnas skäl att anta att de misstänka gärningsmännen kommer att begå liknande brott i andra butiker. Regeringen bör således låta utreda frågan om att göra det möjligt för butiker att dela övervakningsbilder med varandra. kameraövervakning, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:133 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2018/19:368 av m.fl. (SD) yrkande 8. Mot bakgrund av utvecklingen anser vi att det är positivt att tillämpar kamerabevakning i syfte att bekämpa såväl införseln av explosiva varor som all form av smuggling. Dessvärre finns en begränsning i att endast lagrar data för den trafik som övervakas kortfristigt momentant. Därför föreslår vi att lagringstiden utökas så att även andra brottsutredningar kan ta del av materialet vid eventuell koppling till smuggling. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser det vi nu anfört. Vidare behöver gränsövergångarna i övervakas på ett mer effektivt sätt för att stoppa utflödet av stöldgods men även för att följa misstänkt införsel av varor och människor. Regeringens vidtagna åtgärd att ge , och i uppdrag att samordna kontroller är positivt men inte tillräckligt för att möta de problem som vi står inför. Att utöka samarbetet mellan berörda myndigheter är naturligt, enligt de rapporter som lämnats, men det kräver också minskad byråkrati och kortade tider för tulltjänstemän att agera. Av den anledningen bör regeringen slopa tillståndsplikten för kameraövervakning. kameraövervakning, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 17, 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 15 och 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 25. I betänkande 2017/18:JuU19 föreslog utskottet , med stöd av sin initiativrätt i 9 kap. 16 § riksdagsordningen, att skulle tillkännage för regeringen att kravet på att polisen ska söka tillstånd för kameraövervakning ska tas bort och ersättas med en anmälningsplikt. Ändringen skulle, enligt utskottets förslag, införas senast i samband med att den nya kamerabevakningslagen trädde i kraft . Som regeringen konstaterade i propositionen Ny kamerabevakningslag (prop. 2017/18:231) är frågan komplex och behövde därför utredas ytterligare. Regeringen tillsatte därför en särskild utredare med uppdrag att föreslå åtgärder som kan underlätta kamerabevakning i brottsbekämpande syfte. Utredningen lämnade delbetänkandet Kamerabevakning i brottsbekämpande syfte (SOU 2018:62). Utredningen föreslår att tillståndsplikten tas bort när det gäller de brottsbekämpande myndigheternas kamerabevakning. Utredningen föreslår inte att en anmälningsplikt införs men anser att överviktsprincipen ska gälla för de brottsbekämpande myndigheternas kamerabevakning. Den principen innebär att en förutsättning för att berörda myndigheter ska få bedriva kamerabevakning är att intresset av en sådan bevakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli bevakad. Betänkandet har remitterats och bereds inom . En proposition är aviserad till . Jag vill inte föregripa den beredning som pågår och anser därför inte att något tillkännagivande bör göras. Brottsbekämpande myndigheters kamerabevakning, punkt 8 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 8. De brottsbekämpande myndigheterna måste få möjlighet att på egen hand besluta om kameraövervakning utan att gå omvägen via ett omständligt och byråkratisk ansökningsförfarande. Regeringen bör återkomma med förslag som innebär att de brottsbekämpande myndigheterna inte behöver söka tillstånd för kameraövervakning. Kameraövervakning vid vårdmottagningar och i ambulanser, punkt 10 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2787 av m.fl. (M) yrkandena 26 och 27. Hot och våld mot vårdpersonal är aldrig acceptabelt. Därtill riskerar dessa oacceptabla beteenden att leda till att vården får ännu svårare att behålla och rekrytera medarbetare. Hot och våld medför allvarliga konsekvenser såväl för den drabbade som för hela arbetsplatsen. Anställda inom vården ska aldrig behöva acceptera att hot, trakasserier och våld blir en del av deras vardagliga arbetsmiljö. De allra vanligaste formerna av hot och våld uppstår när någon person är missnöjd med sin egen eller en anhörigs behandling och med bemötandet inom vården. Det är tyvärr uppenbart att sjukhusens akutmottagningar och andra delar av vården behöver övervakas – för patienters, anhörigas och vårdens medarbetares säkerhet. Detta gäller även ambulanser som styrs på distans av en larm- och ledningscentral. Det är därför nödvändigt att slopa tillståndsplikten för kameraövervakning vid vårdmottagningar och i ambulanser. Vidare bör vårdare och väktare ges möjlighet att bära kroppskameror när läget så kräver. Regeringen bör återkomma till med lagförslag som tillgodoser det vi anfört ovan. Utökad användning av hemliga tvångsmedel, punkt 12 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 5 samt 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkandena 5, 7 och 9 samt 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 22 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 20.2. Eftersom gängkriminalitet har blivit ett allt större samhällsproblem behöver också rättssystemets verktyg förbättras. Ett viktigt verktyg för att klara upp brott kopplade till organiserad brottslighet är tillgången till hemliga tvångsmedel. Det handlar exempelvis om hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Vi vill att polisen ska kunna använda hemliga tvångsmedel i fler fall än vad som sker . För att kunna använda dessa tvångsmedel måste förundersökningen röra brott med minimistraff om fängelse . Den gränsen vill vi sänka till fängelse . Vi vill också sänka motsvarande gräns för när hemlig rumsavlyssning (s.k. buggning) får användas från fängelse till fängelse . Det skulle bl.a. möjliggöra hemlig rumsavlyssning i utredningar som rör grova vapenbrott och allvarliga fall av brott med terrorkoppling. En särskild del av tvångsmedelslagstiftningen är lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (lagstiftningen om s.k. preventiva tvångsmedel) som tillåter att hemliga tvångsmedel används i vissa fall. Möjligheten att använda detta regelverk aktualiseras innan det finns förutsättningar att inleda förundersökning. Om det finns förutsättningar för att inleda förundersökning ska i stället tvångsmedelsbestämmelserna i tillämpas. Möjligheterna att använda lagstiftningen om preventiva tvångsmedel för att exempelvis förebygga terrorbrott bör ökas. Det bör vara tillräckligt att det föreligger en risk för de allvarliga brott som anges i lagstiftningen för att den ska kunna tillämpas. På så sätt kommer möjligheten till hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning i syfte att stoppa t.ex. terrorattentat att öka. Kravet på att åtgärden ska vara av synnerlig vikt för att förhindra brottsligheten bör dessutom ändras så att det räcker att en åtgärd kan vara av vikt för att förhindra brott, t.ex. ett terrorattentat. Slutligen bör en möjlighet att också besluta om hemlig rumsavlyssning inkluderas i lagstiftningen. Regeringen bör återkomma till med lagförslag som tillgodoser det vi har anfört. Utökad användning av hemliga tvångsmedel, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 22 och 2018/19:134 av m.fl. (SD) yrkande 20.2 och 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 5 samt 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkandena 5, 7 och 9. Polisens hemliga tvångsmedel avser främst telefonavlyssning, kameraövervakning och buggning. Dessa är när de väl används kraftfulla och effektiva verktyg mot den grova brottsligheten. Tyvärr omges användningen av dessa av alltför stränga restriktioner. Vi vill att restriktionerna för polisens användning av hemliga tvångsmedel lättas upp till en nivå liknande den som råder i . För hemlig rumsavlyssning vill vi att användningskravet på ett brott eller straffvärde som inte understiger fängelse sänks till fängelse. Regeringen bör återkomma till med lagförslag om att lätta på restriktionerna för när polisen får använda hemliga tvångsmedel och om hemlig dataavläsning. Regeringen bör återkomma till med förslag om lättnad av restriktionerna för polisens användning av hemliga tvångsmedel och om hemlig dataavsläsning. Ljudupptagning vid hemlig kameraövervakning, punkt 13 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 23. får ljudupptagning inte användas vid hemlig kameraövervakning. De skäl som tidigare angetts är att det skulle vara integritetskränkande. Det har visat sig att hemlig kameraövervakning är mindre effektivt än andra tvångsmedel. För att poliser ska ha bättre verktyg bör regeringen arbeta för att nyttoeffekterna av hemlig kameraövervakning motsvarar nyttoeffekterna av de andra tvångsmedlen. Ett första steg bör vara att tillåta ljudinspelning vid hemlig kameraövervakning. Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som tillgodoser vad vi nu har anfört. Datalagring, punkt 14 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2880 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2018/19:1021 av (M). Säkerhetspolisen bör också få tillgång till hemlig dataavläsning, vilket innebär möjligheter att läsa krypterad datatrafik för att kunna säkra bevisning mot personer som gör sig skyldiga till terrorismrelaterad brottslighet. En utredning har presenterats men ännu saknas konkreta förslag i från regeringen, trots bred politisk enighet om behovet. Regeringen bör återkomma till med det förslag som efterfrågas. Tvångsmedel under förundersökning, punkt 15 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2018/19:1555 av och (båda M) och 2018/19:2589 av m.fl. (L) yrkande 18. Den obligatoriska häktningsregeln gäller för brott med minimistraff om fängelse och uppåt och medför att den misstänkte alltid ska häktas. Det innebär att den som misstänks för ett brott i straffskalan i regel häktas i nära anslutning till brottet och sedan sitter häktad fram till rättegången och även efter densamma, fram t.o.m. det utdömda fängelsestraffet kan börja verkställas i vanlig anstalt. Den som grips för ett grovt rån i anslutning till att brottet begicks kan alltså räkna med att vara frihetsberövad framöver. I syfte att snabbt få bort grovt kriminella från gatan vill vi sänka gränsen för obligatorisk häktning. Från brott med minimistraff om fängelse till . Det innebär i praktiken att fler kriminella skulle låsas in i direkt anslutning till brottet och vara frihetsberövade fram till dess att de börjar avtjäna ett eventuellt fängelsestraff. Denna förändring skulle bl.a. träffa brott som grov misshandel, rån och grov utpressning. Regeringen bör återkomma med ett lagförslag som tillgodoser vad vi anfört. Tvångsmedel under förundersökning, punkt 15 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2589 av m.fl. (L) yrkande 18 och 2018/19:1555 av och (båda M) och 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkande 3. Reglerna för att göra husrannsakan i en bostad är strikta och ska vara det, eftersom husrannsakan är ett tvångsmedel som innebär stora ingrepp i den enskildes privata sfär. Det finns dock anledning att överväga om reglerna om husrannsakan behöver ses över vad gäller vapen och sprängmedel hos personer med koppling till organiserad brottslighet. Enligt 28 kap. 3 § finns en möjlighet att göra husrannsakan i en lokal som brukar användas gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet, om det förekommer anledning att anta att brott har förövats för vilket det är föreskrivet fängelse i straffskalan. Denna möjlighet får dock inte komma i fråga för en lokal som för den berörda personen huvudsakligen utgör bostad. Det bör analyseras huruvida denna bestämmelse borde kunna få utökad tillämpning i situationer där det finns konkret underrättelse- eller spaningsinformation som pekar på att det finns vapen eller sprängmedel i en bostad där den boende har kopplingar till organiserad brottslighet och redan tidigare är dömd för grova våldsbrott, narkotikabrott, vapenbrott eller liknande brott. I översynen måste ingå en noggrann rättssäkerhetsanalys och överväganden av konsekvenserna för skyddet för den personliga integriteten av eventuella lagändringar på denna punkt. Regeringen bör återkomma till med lagförslag som tillgodoser det vi nu har anfört. Översyn av regelverket om förundersökningsbegränsning, punkt 16 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkande 2. Vi vidhåller den inställning som utskottet redovisat tidigare (betänkande 2015/16:JuU15) att de nuvarande reglerna om förundersökningsbegränsning framstår som ändamålsenliga och väl avvägda. En förundersökning får läggas ner exempelvis om fortsatt utredning skulle kräva kostnader som inte står i rimligt förhållande till sakens betydelse och det dessutom kan antas att brottets straffvärde inte överstiger fängelse . Skäl som kan tala mot en förundersökningsbegränsning i det enskilda fallet är bl.a. brottets allvar, omständigheterna vid brottets begående samt brottsoffrets ställning eller att det behövs ett klargörande av ett osäkert rättsläge. Vi vill av nu anförda skäl inte ställa oss bakom det tillkännagivande som utskottet föreslår. Barnkompetens, punkt 17 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:758 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4. De domare som ska döma i familjerättsliga mål behöver ha en särskild familjerättslig kompetens. Ett krav på särskild barnkompetens hos domare skulle leda till mer lika tolkningar av principen om barnets bästa. är det upp till varje domstol att överväga frågan om specialisering av domare i syfte att förbättra kompetensen i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge (prop. 2005/06:99 s. 68 ff). arbetar förvisso kontinuerligt med att utbilda domare i frågor som rör barn men vi menar att utvecklingen på området går för långsamt, vilket drabbar enskilda barn. För infördes särskilda krav på domare som dömer i ungdomsmål. Enligt min mening är det även motiverat att de domare som dömer i familjerättsliga mål ska ha kompetens i barns utveckling, i barns reaktioner på våld och övergrepp som utövats av den ena föräldern mot barnet eller den andra föräldern osv. Detta borde vara ett minimikrav för att få döma i mål om vårdnad, boende och umgänge eftersom dessa tvister ofta är mycket komplexa. () skriver i sitt remissvar på SOU 2017:6 Se barnet, att de utbildningar som erbjuds domare från är frivilliga att delta i. Det är därför möjligt för domare att handlägga dessa ärenden utan någon specialkompetens på området. För att säkerställa att principen om barnets bästa står i fokus vid den rättsliga hanteringen av mål eller ärenden om vårdnad, boende och umgänge bör det upprättas särskilda barnprotokoll som en bilaga till domen där avgörandet motiveras utifrån vad som är bäst för barnet. Den bärande tanken i är att barnet är en fullvärdig människa med egna rättigheter. Enligt vår mening ligger ett krav på obligatoriska barnprotokoll helt i linje med ambitionen i . Ett barnprotokoll skulle kunna utformas som en bilaga till domen och fungera som en checklista där domaren på punkt efter punkt går igenom att det är barnets bästa som legat till grund för domstolens ställningstagande i en viss fråga och inget annat som t.ex. rättvisa mellan föräldrarna.