bet · H601SfU16 · 2019-04-03 00:00:00 — m.fl. (M) begär i kommittémotion 2018/19:2921 yrkande 49 ett tillkännagivande om att frågan om verkställighetshinder ska avgöras i nära anslutning till då utvisning på grund av brott kan bli aktuellt, dvs. när straffet har avtjänats och inte långt i förväg. Detta görs, enligt motionärerna, inte regelmässigt . I yrkande 50 begärs ett tillkännagivande om att åklagare alltid ska yrka på utvisning till följd av brott då förutsättningarna för detta i lagstiftningen bedöms vara uppfyllda. Motionärerna anser också att åklagare regelmässigt ska undersöka om det finns utländska brottmålsdomar. I yrkande 53 begärs ett tillkännagivande om skärpt regelverk och tillämpning när utvisning på grund av brott inte kan genomföras i direkt anslutning till fängelsestraffets längd. Det är rimligt att den som inte medverkar till verkställigheten av utvisningen tas i förvar. Om utvisningen inte kan verkställas av andra skäl bör personen stå under uppsikt. I kommittémotion 2018/19:136 begär m.fl. (SD) i yrkande 24 ett tillkännagivande om att utvisning alltid ska prövas. Det bör vara obligatoriskt att alltid pröva frågan om utvisning när en person som inte är svensk medborgare begått brott i . Lagen bör formuleras om så att utvisning blir regel snarare än undantag. I yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om obligatorisk utvisning vid grov brottslighet. Hänsyn till den dömdes anknytning till bör inte påverka beslutet om utvisning. Om det är omöjligt att utvisa personen ska denne placeras i förvar till dess personen väljer att lämna landet. I yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om utvisning på livstid. I de fall utvisning utdöms ska det för brott mot liv och hälsa, mot frihet och frid och för sexualbrott, narkotikabrott, stöld, rån och andra tillgreppsbrott alltid utdömas utvisning på livstid. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2018/19:735 yrkande 23 ett tillkännagivande om utvisning av utländska våldtäktsmän och att prövning om utvisning bör göras obligatorisk och livstidsutvisning till regel för grova brott. I motion 2018/19:523 begär och (L) i yrkande 7 ett tillkännagivande om utvisning vid våldsbrott. Påföljden för den som inte är svensk medborgare och begår allvarliga brott som leder till fängelsestraff ska vara permanent utvisning. Hänsyn ska tas till internationella konventioner, men för den som upprätthåller hederskulturens förtryckande normer och kränker flickors och kvinnors frihet har rätten att leva i , enligt motionärerna, förbrukats. I partimotion 2018/19:2594 yrkande 13 begär m.fl. (L) ett tillkännagivande om utvisning vid brott med hedersmotiv. Vid beslut om utvisning ska domstolen alltid ta hänsyn till den dömdes anknytning till det svenska samhället. Lagen behöver ändras så att utvisning som huvudregel beslutas vid alla brott med hedersmotiv och där personen döms till fängelse. Även i partimotion 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkandena 24 och 25 begär motionärerna tillkännagivanden om att utvisning av personer utan svenskt medborgarskap ska vara huvudregel vid brott med hedersmotiv och att utvisning av personer utan svenskt medborgarskap alltid ska prövas avseende vissa typer av brott, såsom rasistiska brott och andra hatbrott, grova vålds- och sexualbrott samt våld i nära relationer. I partimotion 2018/19:2923 av m.fl. (L) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om att hedersrelaterat våld och förtryck begränsar människors frihet och måste bekämpas genom utvisning. Utvisning på grund av brott av EU-medborgare m.fl. (M) begär i kommittémotion 2018/19:2870 yrkande 9 ett tillkännagivande om att se över frågan om huruvida förutsättningarna för utvisning på grund av brott kan utökas för EU-medborgare. Särskilda regler uppställs för EU-medborgare för att utvisning på grund av brott ska vara aktuellt. Enligt motionärerna är kraven som uppställs mycket höga efter en vägledande dom från . Även m.fl. (M) begär i kommittémotion 2018/19:2921 yrkande 48 ett tillkännagivande om att frågan om huruvida förutsättningarna för utvisning på grund av brott kan utökas för EU-medborgare ska ses över. Utskottet har tidigare framhållit att det är viktigt att utvisningsfrågan bedöms på ett nyanserat sätt och att det finns proportion mellan brottet och de rättsverkningar som det får för den enskilde. Vikten av att reglerna präglas av grundläggande humanitära krav och rättssäkerhetsgarantier har understrukits. Av kommentarerna till utlänningslagen framgår att åklagaren alltid ska ta ställning till frågan om utvisning när en icke-svensk medborgare har begått brott som kan leda till fängelse och som förväntas ge ett svårare straff än böter. Det framgår också att om en utlänning har begått ett mycket allvarligt brott behöver det inte slås fast att det finns risk för fortsatt brottslighet för att utvisning ska vara aktuellt, utan det är då brottets svårighetsgrad som avgör om utvisning kan komma i fråga. Som en allmän riktlinje har angetts att brottet normalt bör ha ett straffvärde av för att kunna leda till utvisning. Detta kan emellertid göra att en viss typ av allvarlig brottslighet, som exempelvis brott med hat- eller hedersmotiv, inte kommer i fråga för utvisning. Utskottet anser att utlänningar som kommer för att vistas eller bo i ska följa svensk lagstiftning. Det är viktigt att det finns en balans mellan brottets allvar och de påföljder som det ska kunna medföra. Utskottet anser att regeringen ska se över lagstiftningen och återkomma med förslag som möjliggör att utvisning av utlänningar som begår brott i ska kunna ske i fler fall än vad som är fallet . Utskottet föreslår således att ska göra ett tillkännagivande till regeringen om att utvisning på grund av brott bör kunna komma i fråga i fler fall. Utskottet tillstyrker därmed delvis motionerna 2018/19: 2819 (M, C, KD, L) yrkande 50, 2018/19:2870 (M) yrkande 8, 2018/19:2921 (M) yrkande 46, 2018/19:1898 (M), 2018/19:2861 (C) yrkande 15, 2018/19:2469 (KD) yrkande 4, 2018/19:2765 (KD) yrkande 5 och 2018/19:2596 (L) yrkande 23. Utskottet kan vidare konstatera att enligt den sakpolitiska överenskommelsen ska reglerna för utvisning av icke-svenska medborgare som döms för hedersrelaterade brott och hatbrott skärpas och frågan om utvisning alltid prövas vid sådana brott. Därmed ser utskottet inte något behov av att föreslå att ska göra ett tillkännagivande till regeringen om utvisning vid hedersrelaterad brottslighet. Motionerna 2018/19:2594 (L) yrkande 13, 2018/19:2596 (L) yrkandena 24 och 25 och 2018/19:2923 (L) yrkande 20 avstyrks därmed. har utskottet framhållit de svårigheter som en utvisning kan innebära om utlänningen som har begått ett brott har familj i . Att utlänningen har barn i kan vara av stor betydelse för bedömningen av dennes anknytning. Barnets behov av sina föräldrar ska alltid beaktas. Även om den dömde inte har familj får det anses rimligt att ta hänsyn till utlänningens anknytning till . Personens levnadsomständigheter, familjeförhållanden och anknytning i övrigt, som t.ex. arbetsförhållanden, ska beaktas och vägas mot den aktuella brottsligheten. Med anledning av ett yrkande om att frågan om verkställighetshinder ska avgöras i nära anslutning till att utvisning på grund av brott kan bli aktuellt konstaterar utskottet att klargjorde praxis vad gäller utvisningsbeslut för utländska medborgare dömda för brott i genom tre domar (B 2017-18, B 1415-18 och B 4781-18). Av domarna framgår att om hindret mot utvisning är av mer generell natur, t.ex. en pågående väpnad konflikt, är huvudregeln att domstolarna ska döma till utvisning, eftersom det oftast inte är möjligt att avgöra om hindret mot utvisning kommer att finnas kvar när straffet är avtjänat. Om däremot hindret mot utvisning är kopplat till en individ bör domstolarna kunna avgöra om det kommer att bestå efter avtjänat straff. Vanligen initieras frågan om utvisning av åklagaren i stämningsansökan eller under huvudförhandlingen. Frågan om utvisning kan dock prövas av domstolen oberoende av om åklagaren har framställt ett yrkande om detta. Utskottet anser därför inte att det behövs en regel om obligatoriskt yrkande vid grova brott utan utgår från att åklagarna yrkar på utvisning, eller domstolen utan yrkande prövar frågan om utvisning, i de fall det bedöms som relevant. Utskottet konstaterar också att en allmän domstols beslut om utvisning på grund av brott kan innehålla förbud för utlänningen att återvända till eller utan tidsbegränsning. Utskottet utgår från att domstolen i tillämpningen tar hänsyn till brottets art vid bestämmande av tiden för återreseförbud och anser inte att det finns skäl att föreslå att ska göra ett tillkännagivande om att förlänga tiden för återreseförbud vid utvisning på grund av brott. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2018/19:2869 (M) yrkandena 6, 7 och 8, 2018/19:2921(M) yrkandena 47 och 49–53, 2018/19:1902 (M), 2018/19:2639 (M), 2018/19:869 (M), 2018/19:136 (SD) yrkandena 24–26 och 2018/19:735 (SD) yrkande 23 och 2018/19:523 (L) yrkande 7. De särskilda krav i utlänningslagen som är tillämpliga när det gäller utvisning av EU-medborgare har sin grund i EU:s rörlighetsdirektiv (2004/38/EG), vilket har genomförts i svensk rätt. I enlighet med direktivet får en unionsmedborgare utvisas av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. har prövat innebörden av rörlighetsdirektivet och vad som krävs för att rätten till den fria rörligheten ska få inskränkas. Enligt praxis ska principen ges en vid tolkning, och undantaget från principen om fri rörlighet ska tolkas restriktivt. Räckvidden av eventuella undantag kan inte heller bestämmas ensidigt av medlemsstaterna. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2018/19:2870 (M) yrkande 9 och 2018/19:2921 (M) yrkande 48. Migrations- och flyktingpolitik, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2018/19:2921 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 18–20, 54 och 55 samt 2018/19:36 av (SD), 2018/19:266 av (SD), 2018/19:297 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4, 2018/19:516 av och (båda L) yrkande 1, 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24, 2018/19:768 av Boriana (M), 2018/19:1124 av (M), 2018/19:1425 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 21, 2018/19:2322 av m.fl. (MP) yrkandena 2–5, 2018/19:2462 av och (båda M), 2018/19:2484 av (C) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2552 av (C) yrkande 5, 2018/19:2765 av (KD) yrkande 4, 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 12, 2018/19:2839 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6, 2018/19:2922 av m.fl. (L) yrkandena 1–4, 8 och 15, 2018/19:2986 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 5–7, 11, 12 och 19, 2018/19:2987 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2990 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3–5, 14 och 22–24. En ny permanent migrationslagstiftning för framtiden måste arbetas fram under innevarande mandatperiod genom en parlamentarisk utredning. Denna lagstiftning ska vara stram, human och långsiktigt hållbar. Tills den nya lagstiftningen är på plats bör en tillfällig lag gälla, som begränsar möjligheten att bevilja uppehållstillstånd. I den nya lagstiftningen bör tidsbegränsade uppehållstillstånd vara huvudregel, och det ska finnas tydliga krav på att försörja sig själv och sina anhöriga. Att behärska det svenska språket är en nyckel till samhället – till arbete, social rörlighet och förståelse för våra institutioner. Därför ska grundläggande kunskaper i svenska vara ett krav för permanent uppehållstillstånd. Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna omvandlas till ett permanent uppehållstillstånd för den som har jobb och egen försörjning . Det ska dock inte vara möjligt att uppfylla kravet på försörjning genom inkomst från en subventionerad anställning. Den som har nekats uppehållstillstånd genom ett slutligt beslut i en rättssäker process ska återvända till sitt hemland. bör upprätta en förteckning över s.k. säkra länder. En individuell prövning ska göras i det enskilda ärendet men om en förteckning används kan det förenkla och göra handläggningen snabbare, eftersom en asylsökande från ett säkert land i normalfallet kan antas få avslag på sin asylansökan. En sökande från ett säkert land ska bo på ett av asylboenden eftersom det underlättar kontakterna med och det återvändande som med stor sannolikhet blir aktuellt. ska prioritera asylansökningar som sannolikt kommer att leda till avslag har en lång tradition av samarbete, men inom migrationspolitiken har detta varit mer begränsat. har avvikit från , och med en mindre restriktiv lagstiftning och ett större flyktingmottagande. bör vara pådrivande för att det nordiska samarbetet förstärks, och de nordiska länderna bör i större utsträckning lära av varandra genom erfarenhetsutbyte. bör också anpassa migrationslagstiftningen till den i , och . Införandet av tillfälliga lagen kan ses som ett exempel på en sådan harmonisering. Migrations- och flyktingpolitik, punkt 1 (SD) av (SD), i (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2986 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 5–7, 11, 12 och 19, 2018/19:2987 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2990 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3–5, 14 och 22–24, 2018/19:2921 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2018/19:36 av (SD), 2018/19:266 av (SD), 2018/19:297 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4, 2018/19:516 av och (båda L) yrkande 1, 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24, 2018/19:768 av Boriana (M), 2018/19:1124 av (M), 2018/19:1425 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 21, 2018/19:2322 av m.fl. (MP) yrkandena 2–5, 2018/19:2462 av och (båda M), 2018/19:2484 av (C) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2552 av (C) yrkande 5, 2018/19:2765 av (KD) yrkande 4, 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 12, 2018/19:2839 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6, 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 13, 2018/19:2921 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 19, 20, 54 och 55 samt 2018/19:2922 av m.fl. (L) yrkandena 1–4, 8 och 15. Det är hög tid att genomföra en översyn av utlänningslagstiftningen för att göra den mer lättförståelig, mer ändamålsenlig och bättre anpassad till dagens migrationssituation. Tanken som tillfälliga lagen bygger på, att inte erbjuda bättre möjligheter till asyl än andra länder, är rätt, men utförandet har varit fel. För att säkerställa en långsiktigt hållbar migrationspolitik ska dock inte en ny permanent lagstiftning hastas fram. I stället bör en ny tillfällig lag antas och denna bör inspireras av den danska lagstiftningen, som kort och gott fastslår att en utvisning ska verkställas så länge detta inte uppenbart bryter mot internationella åtaganden. Motsvarande resonemang bör kunna tillämpas på såväl asylprövningar som tillgång till välfärdssystemet. Detta garanterar att en miniminivå uppnås till dess att ett hållbart lagförslag som kan stå för sig självt har arbetats fram. I en framtida lagstiftning bör huvudregeln vara att tidsbegränsade uppehållstillstånd beviljas när det finns grund för asyl och tillstånden bör vidare omprövas med jämna mellanrum. De tidsbegränsade uppehållstillstånden ska knytas till en angiven grund och proportionalitet bör finnas mellan grunden och längden på tillståndet. Ett tydligt och enkelt system för förlängning av tillstånd ska finnas men förlängning ska inte ske om grunden för tillståndet inte kvarstår. Utlänningar som har beviljats uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov ska därför generellt sett återvända hem om skyddsbehovet har upphört. bör permanenta uppehållstillstånd avskaffas helt. Endast svenska medborgare bör ha en självklar och permanent rätt att vistas i . Den som vill stanna permanent bör därför sträva efter att bli svensk medborgare. Enligt den nuvarande tillfälliga lagen kan synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter inte längre ligga till grund för uppehållstillstånd, i stället gäller den internationella och europeiska miniminivån. Även detta är ett exempel på en bestämmelse som bör kvarstå och som bör permanentas. Synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter har visat sig utgöra en godtycklig grund för uppehållstillstånd och den motsvaras inte heller av någon reglering i vare sig internationell eller europeisk rätt. Tillägget till den nu gällande tillfälliga lagen om uppehållstillstånd för gymnasiestudier har dels medfört att långa väntetider i sig blir en grund för uppehållstillstånd, dels inneburit att personer som inte har kunnat göra identiteten ens sannolik ska beviljas uppehållstillstånd. Detta tillägg bör därför strykas. De som redan har beviljats uppehållstillstånd för gymnasiestudier bör i stället ansöka om nytt tillstånd på andra grunder eller återvända till hemlandet enligt det ursprungliga beslutet. Krig, konflikter och naturkatastrofer har tvingat personer på flykt. Det är en självklarhet att värna rätten för enskilda att komma i säkerhet och få humanitär hjälp. Målbilden måste vara att så få som möjligt ska behöva fly och att flykten ska ske så säkert som möjligt, vara och omfatta så kort sträcka som möjligt. Den som flyr måste ges skydd i det första säkra land som han eller hon når. Asyl bör endast beviljas i om något av våra grannländer drabbas av en humanitär kris. En beredskap bör byggas upp för detta och svensk flyktingpolitik fokuseras på att bistå flyktingar där de befinner sig, i krisers närområden, och bör också avsätta mer resurser till UNHCR. Ett sådant system skulle bl.a. garantera att hjälp når de mest utsatta snabbt, minimera risken för att flyktingströmmar utnyttjas som migrationsvägar av icke-flyktingar och ta bort incitament att splittra familjer eller att vända sig till människosmugglare. Enligt , t.ex. asylprocedurdirektivet, är det möjligt för en medlemsstat att föreskriva att en asylsökande ska styrka grunderna för sin asylansökan om han eller hon har passerat andra säkra länder innan asylansökan gjordes. bör införa en sådan ordning. I den svenska utlänningslagstiftningen har beviskraven lagts för lågt. Asyl bör beviljas endast om sökanden kan styrka sina asylskäl. Vidare bör asylsökande åläggas att uppsöka s.k. transitcenter som inrättas vid större gränsövergångar. Härigenom uppnås snabb genomgång och prövning av asylärenden. Den som inte har som hemland men vill vistas här ska före inresan säkerställa sin rätt till vistelse, t.ex. i form av visering eller uppehållstillstånd. Tillstånd ska beviljas om vistelsen är motiverad, följer regelverket och inte innebär en orimlig försörjningsbörda för . Grundläggande villkor för inresa och vistelse ska godkännas. Människor som migrerar till ska på förhand känna till våra krav och förväntningar, och därför måste regelverken vara tydliga och lättillgängliga och finnas på olika språk och via olika kanaler. Inför eller i samband med en inresa bör en vandelsprövning ske som säkerställer att brottslingar inte kommer till . Vidare bör det säkerställas att ingen utlänning för med sig allvarliga sjukdomar. saknas tillförlitlig fakta om omfattningen av skuggsamhället i , men det finns uppgifter som tyder på att det rör sig om tiotusentals människor. En kartläggning behövs för att motverka ökat utanförskap och kriminalitet. har i en rapport behandlat frågan om konsekvensanalyser av migrationspolitiska beslut. Migrationspolitiken har formats av beslut som tagits utan erforderliga förarbeten, och trots styrdokument med krav på konsekvensanalyser har dessa krav sällan uppfyllts. När analyser väl har gjorts har de brustit. har i en annan rapport med särskilt syfte att dra lärdomar av det som hände pekat på behovet av förbättrade informationsflöden och ett tydligare samordningsansvar i situationer av det slaget. Regeringen bör således ta initiativ till stärkta krav på konsekvensanalyser samt säkerställa förbättrade informationsflöden och ett tydligt samordningsansvar. Migrations- och flyktingpolitik, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:297 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4, 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24 samt 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 21 och 2018/19:36 av (SD), 2018/19:266 av (SD), 2018/19:516 av och (båda L) yrkande 1, 2018/19:768 av Boriana (M), 2018/19:1124 av (M), 2018/19:1425 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2322 av m.fl. (MP) yrkandena 2–5, 2018/19:2462 av och (båda M), 2018/19:2484 av (C) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2552 av (C) yrkande 5, 2018/19:2765 av (KD) yrkande 4, 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 12, 2018/19:2839 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6, 2018/19:2918 av m.fl. (M) yrkande 13, 2018/19:2921 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 18–20, 54 och 55, 2018/19:2922 av m.fl. (L) yrkandena 1–4, 8 och 15, 2018/19:2986 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 5–7, 11, 12 och 19, 2018/19:2987 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2990 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3–5, 14 och 22–24. har omfattande lagändringar gjorts, de flesta utan att ha utretts och efter kort och undermålig beredning. Tillfälliga lagen har lett till familjesplittring, barn med uppgivenhetssyndrom har fått svårare att få uppehållstillstånd och de tidsbegränsade uppehållstillstånden har försvårat integrationen. Lagen är vidare otydlig och syftet med den uppnås inte. Tillfälliga lagen bör således dras tillbaka. Även utlänningslagen har stora brister. Regeringen bör tillsätta en utredning för att utlänningslagstiftningen ska bli mer sammanhängande och bättre anpassad till dagens verklighet. En amnesti bör införas för de ensamkommande barn och unga som har varit i . De drabbas extra hårt av omsvängningen av migrationspolitiken och tillfälliga lagen. Incitamentsstrukturen som gör att asylsökande väljer arbete framför olika typer av etableringsinsatser inom bristyrken, snabbspår eller subventionerade anställningar måste förändras. Så länge tillfälliga lagen gäller bör det därför i den införas en möjlighet till permanent uppehållstillstånd för dem som deltar i snabbspår, etableringsinsatser inom bristyrken eller subventionerade anställningar. Vidare bör bestämmelsen strykas som anger att en särskild underrättelse från arbetsgivaren till ska vara ett krav för att en person med tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna få permanent uppehållstillstånd. Detta är en omständighet som arbetstagaren inte kan råda över, och den kan få avgörande betydelse för om vederbörande ska få permanent uppehållstillstånd. En administrativ miss kan också få stora konsekvenser. Underlåtenhet att anmäla kan vidare användas av oseriösa arbetsgivare som vill ha arbetskraft med svag rättslig ställning. bör i stället kunna använda sig av rutinerna vid förlängning av arbetstillstånd, t.ex. begära lönespecifikationer eller kontrolluppgifter. För en gömd kvinna utan uppehållstillstånd är det otänkbart att polisanmäla misshandel eftersom hon då riskerar att utvisas. Regeringen bör se över lagstiftningen så att kvinnor som medverkar i en brottsutredning om våldsbrott eller sexuella övergrepp beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd så länge förundersökningen eller domstolsprocessen pågår. Migrations- och flyktingpolitik, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2768 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 12 samt 2018/19:2921 av m.fl. (M) yrkande 18, 2018/19:2765 av (KD) yrkande 4 och 2018/19:36 av (SD), 2018/19:266 av (SD), 2018/19:297 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4, 2018/19:516 av och (båda L) yrkande 1, 2018/19:756 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24, 2018/19:768 av Boriana (M), 2018/19:1124 av (M), 2018/19:1425 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 21, 2018/19:2322 av m.fl. (MP) yrkandena 2–5, 2018/19:2462 av och (båda M), 2018/19:2484 av (C) yrkandena 1 och 2, 2018/19:2552 av (C) yrkande 5,