bet · H601KU25 · 2019-04-11 00:00:00 — konstaterade (SOU 2008:125 s. 165 f.) att personvalsdeltagandet successivt minskat sedan möjligheten att lämna en särskild personröst infördes. Även det genomslag som personvalet fått när det gäller vilka kandidater som valts är begränsat. Enligt betänkandet har mot den bakgrunden ingående diskuterat olika förändringar som rör personvalet. I diskussionerna har anförts att spärrnivåerna bör sänkas alternativt att några spärrar över huvud taget inte bör finnas. Även möjligheten för väljarna att förfoga över mer än en personröst har diskuterats. Vidare har framförts att det också borde finnas en möjlighet för väljarna att på valsedeln kunna markera sitt stöd för partiets rangordning. Ytterligare alternativ till förändring har förts fram. Det har också hävdats att det finns anledning att helt ta bort personvalsinslaget i valsystemet. bestämde sig slutligen för att föreslå att spärren för personrösterna i riksdagsvalet skulle sänkas från . Det förslaget genomfördes (prop. 2009/10:80, bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21–22). avstyrkte utskottet motionsyrkanden om andra spärrgränser och om att ta bort spärrgränser för personvalen med hänvisning till att utrett frågan och att dess förslag förts vidare av regeringen (bet. 2009/10:KU19). vidhöll utskottet sin tidigare uppfattning när det gällde spärrgränser för personval (bet. 2010/11:KU3). Med hänvisning till att frågor om personval har övervägts i och att utredningens överväganden om spärrgränser medfört en lagändring såg utskottet inte heller i övrigt anledning till en översyn av personvalet. I betänkande 2015/16:KU13 vidhöll utskottet sin tidigare uppfattning och avstyrkte därför de aktuella motionsyrkandena. , , och lämnade ett gemensamt särskilt yttrande. Därefter har utskottet i förenklad ordning avstyrkt motsvarande motionsyrkanden (bet. 2016/17:KU22). Även avstyrkte utskottet motsvarande motionsyrkanden och vidhöll sin tidigare inställning (bet. 2017/18:KU35). , , och lämnade ett gemensamt särskilt yttrande. Utskottet anser liksom tidigare att det inte finns skäl för att ta något initiativ till att ändra bestämmelserna om personval. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skilda valdagar. Jämför reservation 10 (L). I motion 2018/19:962 av (M) föreslås att valen till riksdag, kommunfullmäktige och ska hållas . Motionären anför att systemet med en gemensam valdag medför att de lokala frågorna hamnar i skuggan av rikspolitiken och att väljarna därför ofta saknar kunskap om partiernas lokala profil när de röstar i kommun- och landstingsvalen. Vidare anför motionären att det är mer motiverat att särskilja riksdagsvalet från de övriga valen när de allmänna valen genomförs med fyraårsintervaller. Boriana (M) föreslår i motion 2018/19:1017 yrkande 2 i denna del att det införs skilda valdagar. Motionären anför att man hade man skilda valdagar för val till , kommuner och landsting. Att ha skilda valdagar skapar enligt motionären ett större engagemang för lokala och regionala frågor som annars riskerar att försvinna i den nationella valrörelsen. Vidare anför motionären att demokratin vitaliseras genom skilda valdagar. I kommittémotion 2018/19:2588 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås också skilda valdagar. Motionärerna anför att är ett av de länder bland världens demokratier där det går längst tid mellan de allmänna valen. Vidare anför motionärerna att den lokala politiken, där exempelvis inriktningen av en väsentlig del av den offentliga välfärdspolitiken beslutas, kommer i skymundan av rikspolitiken. Motionärerna menar att det bästa vore att återgå till skilda valdagar. Enligt 3 kap. 3 § regeringsformen hålls ordinarie val till . Ordinarie val till hålls enligt 2 kap. 2 § riksdagsordningen . Valdag ska vara den andra söndagen , enligt 1 kap. 3 § första stycket vallagen. Ordinarie val till samt ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige ska hållas . gjorde bedömningen att den nuvarande ordningen med en gemensam valdag för valen till och till kommunerna skulle behållas (SOU 2008:125 s. 176). Utredningen hänvisade till att fråge-ställningen var väl belyst genom tidigare utredningsarbete, och hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. hänvisade utskottet i likhet med till att frågeställningen är väl känd genom tidigare utredningsarbete (bet. 2009/10:KU19). hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. Utskottet saknade anledning att göra en annan bedömning och avstyrkte följaktligen de aktuella motionerna. När utskottet behandlade frågan om skilda valdagar (bet. 2011/12:KU3) saknades det enligt utskottets mening alltjämt anledning att ha någon annan uppfattning än den hade, nämligen att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga (SOU 2008:125). Utskottet vidhöll således sin tidigare uppfattning och avstyrkte motionerna. Även vidhöll utskottet sin tidigare uppfattning och avstyrkte en motion om skilda valdagar (bet. 2015/16:KU14). Därefter har utskottet i förenklad ordning avstyrkt ett motsvarande motionsyrkande om skilda valdagar (bet. 2016/17:KU22). avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om skilda valdagar och vidhöll sitt tidigare ställningstagande (bet. 2017/18:KU35). Utskottet anser liksom tidigare att det inte finns skäl för att ta något initiativ för att införa skilda valdagar. Objektiva jämförelser mellan partier Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om objektiva jämförelser mellan partier. I motion 2018/19:897 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att införa metoder så att väljarna kan göra objektiva jämförelser mellan olika partiers valprogram. En objektiv jämförelse mellan olika partiers val-program skulle göra skillnad, enligt motionären. har använt en enligt motionären intressant metod för att ge väljarna bättre inblick i de olika partiprogrammen inför parlamentsvalet. Där används fristående statliga institut, dit samtliga partier kan skicka sina respektive parti-program för en seriös och opartisk bedömning. Även svenska väljare bör enligt motionären erbjudas en liknande möjlighet. I betänkande 2015/16:KU14 behandlade utskottet en motion om att införa metoder för objektiva jämförelser mellan partiers valprogram. Utskottet instämde i att det för demokratins skull är viktigt att väljarna ges goda möjligheter att sätta sig in i och jämföra olika partiers förslag och dessas effekter. Utskottet anförde vidare att den som så önskar kan, för egen räkning såväl som för publicering, ta del av olika partiers program och göra jämförelser och analyser av dem. Utskottet såg därför inte skäl att ställa sig bakom motionen. Därefter har utskottet i förenklad ordning avstyrkt ett motsvarande motionsyrkande (bet. 2016/17:KU22). avstyrkte utskottet ett motsvarande motionsyrkande och vidhöll sitt tidigare ställningstagande (bet. 2017/18:KU35). Det är viktigt att väljarna ges goda möjligheter att sätta sig in i och jämföra olika partiers förslag. Det bör dock ankomma på partierna att göra sina partiprogram tillgängliga för väljarna. Den som så önskar kan ta del av olika partiers program och göra jämförelser och analyser av dem. Utskottet anser därför liksom tidigare att det inte finns något skäl för att ta något initiativ i frågan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om namnen på valkretsar. I motion 2018/19:2725 av m.fl. (M, C) yrkas ett tillkännagivande om att omgående se över namnen på de valkretsar som efter försöksverksamheten med regionalisering tagits bort av byråkratiska skäl, för att kunna återgå till ursprungsnamnen (yrkande 1). Det föreslås även ett tillkännagivande om att se till att inför valet låta respektive valkrets få sitt ursprungsnamn tillbaka (yrkande 2). Försöksverksamheten med regionalisering av t.ex. och har gett län med flera stora valkretsar. Motionärerna anför att detta har gjort det besvärligt för väljarna, som inte längre känns vid sin valkrets utan fortfarande identifierar sig med ursprungsnamnen. Detta kan nu enligt motionärerna lätt åtgärdas genom att tillkännager för regeringen att valkretsarnas namn bör justeras till de ursprungliga, som invånarna har stor kännedom om. Enligt 3 kap. 5 § regeringsformen är riket för val till indelat i valkretsar. I 4 kap. 2 § vallagen (2005:837) anges vilka valkretsar landet är indelat i vid val till . Valkretsarna motsvarar till största delen länen. För , och gäller dock en annan indelning. utgör en valkrets och övriga en annan. I finns fyra valkretsar, nämligen kommun, läns västra valkrets, läns södra valkrets och läns norra och östra valkrets. I finns fem valkretsar, nämligen samt läns västra, norra, södra och östra valkretsar. Vid val till är , enligt 4 kap. 5 § vallagen, en enda valkrets om inte fullmäktige beslutar att dela in i två eller flera valkretsar. En valkrets ska omfatta en eller flera kommuner, om inte något annat följer av 6 § andra stycket. Enligt 6 § första stycket bör en valkrets utformas så att den kan beräknas få minst åtta fasta valkretsmandat. Den bör ha en sammanhängande gränslinje. En del av en kommun får enligt andra stycket bilda en valkrets tillsammans med en annan kommun, en del av en annan kommun eller delar av andra kommuner, om valkretsen annars inte kan beräknas få minst åtta fasta valkretsmandat. En kommun får också delas in i två eller flera valkretsar, om man på så sätt kan uppnå en lämpligare valkretsindelning. Enligt 7 § samma kapitel gäller att om en kommun delas in i två eller flera valkretsar för val till och om kommunen är indelad i valkretsar för val till kommunfullmäktige ska gränsen för en valkrets för val till sammanfalla med gränsen för en valkrets för val till kommunfullmäktige. Vid val till kommunfullmäktige är enligt 4 kap. 11 § kommunen en enda valkrets, om inte något annat följer av 12 §. Enligt 12 § får en kommun som har 36 000 personer eller fler som har rösträtt delas in i två eller flera val-kretsar. En kommun som har färre än 36 000 personer som har rösträtt får delas in i valkretsar endast om det finns särskilda skäl för det. En valkrets bör utformas så att den kan beräknas få minst 13 fasta valkretsmandat. Den ska ha en sammanhängande gränslinje, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Motionsyrkanden om valkretsindelning behandlades av utskottet då utskottet vidhöll sin tidigare inställning att frågan om valkretsindelning kunde förutsättas komma att övervägas inom (bet. 2010/11:KU28). behandlades motsvarande yrkan-den i förenklad ordning. Även avstyrkte utskottet motionsyrkanden om ändringar i valkretsindelningen och förutsatte att frågan om valkrets-indelning skulle komma att övervägas inom (bet. 2009/10:KU19). avstyrkte utskottet ett antal motioner om valkretsar, bl.a. om en synkronisering av valkretsindelning och att län bör bli en riksdagsvalkrets (bet. 2007/08:KU18). Utskottet ansåg att resultatet av arbete borde avvaktas. I betänkande 2015/16:KU14 noterade utskottet att en ny länsindelning skulle få som en konsekvens att vallagens reglering om valkretsarna till riksdagsvalet skulle behöva ändras, och att det låg inom ramen för uppdrag att lämna förslag på nödvändiga ändringar i vallagen. Yrkandena om en översyn av riksdagsvalkretsarna fick därmed enligt utskottet anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet såg inte heller skäl att ta ställning till frågan om en kompletterande reglering i vallagen, som skulle motverka att gränserna mellan riksdagsvalkretsar och landstingsvalkretsar inte är synkroniserade. Utskottet avstyrkte därför de aktuella motionerna. Frågan om byte av namn på valkretsen läns östra har behandlats av utskottet , bl.a. i betänkande 2010/11:KU28, då utskottet avstyrkte förslaget. I betänkande 2015/16:KU14 vidhöll utskottet sin tidigare inställning och avstyrkte de aktuella motionerna. I betänkande 2016/17:KU22 avstyrkte utskottet i förenklad ordning motionsyrkanden om namn på valkretsar. avstyrkte utskottet ett motsvarande motionsyrkande och ansåg inte att det fanns skäl för att ta något initiativ till en översyn av namnen på valkretsarna (bet. 2017/18:KU35). Utskottet anser liksom tidigare att det inte finns skäl för att ta något initiativ till en översyn av namnen på valkretsarna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om valdeltagandet bland utlandssvenskar. (M) begär i motion 2018/19:1023 att reglerna och rutinerna för utlandssvenskars röstning ses över. Motionären anför att det bara är knappt en tredjedel av utlandssvenskarna som röstar, vilket är olyckligt för demokratin. Vidare anför motionären att många utlandssvenskar upplever att det är krångligt att rösta. För varje väljare som inte är folkbokförd här i landet ska, enligt 5 kap. 8 § tredje stycket vallagen, den centrala valmyndigheten upprätta ett utlandsröstkort. Sådana röstkort ska skickas till väljarna senast före valdagen. Ett utlandsröstkort ska innehålla uppgifter om väljarens namn och vilket val som väljaren får delta i, enligt 9 § andra stycket samma kapitel. Enligt 10 § kan väljare som har behov av det få dubblettröstkort. Dubblettröstkort tillhandahålls av den centrala valmyndigheten, , en utlandsmyndighet eller kommunen. Den som vill ha ett dubblettröstkort ska lämna uppgift om sitt namn och personnummer. Enligt 5 kap. 2 § vallagen ska svenska medborgare som är folkbokförda här i landet tas upp i röstlängd från den dag folkbokföringen upphörde. Därefter ska de, i sänder, tas med i röstlängden endast om de skriftligen har anmält sin adress hos . Om den centrala valmyndigheten vid val till eller senast dagen före valdagen tar emot en röst från en svensk medborgare som är folkbokförd här i landet och som inte är upptagen i röstlängd, ska myndigheten lägga till väljaren i röstlängden. Rösten ska alltid anses som en anmälan enligt första stycket, även om den tagits emot senare än dagen före valdagen. Enligt 4 kap. 25 § vallagen bestämmer den centrala valmyndigheten, efter samråd med (), hos vilka svenska utlandsmyndigheter det ska finnas röstningslokaler. Vid ordinarie val till och till landstings- och kommunfullmäktige samt vid val till får röstmottagningen påbörjas hos en utlandsmyndighet tidigast den före valdagen, enligt 10 kap. 2 § första stycket 2. Vid andra val får röstmottagningen påbörjas hos en utlands-myndighet tidigast den före valdagen, enligt andra stycket 2 i samma paragraf. Röstmottagningen får pågå hos en utlandsmyndighet så länge att de fönsterkuvert som har gjorts i ordning kan antas vara hos den centrala valmyndigheten senast dagen före valdagen, enligt tredje stycket 2. För vallokaler och röstningslokaler i gäller följande. Vid val till ska en vallokal som huvudregel vara öppen för röstning mellan kl. 8.00 och 21.00, och vid övriga val mellan kl. 8.00 och 20.00; det framgår av 4 kap. 21 § vallagen. Det föreskrivs i 22 § samma kapitel om röstningslokaler att varje kommun vid val som gäller hela landet ska se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som röstningslokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta. Enligt 7 kap. 11 § vallagen får väljare som vistas utomlands eller ombord på ett fartyg i utrikes fart rösta genom brev. Brevröster får, enligt 12 § samma kapitel, göras i ordning tidigast före valdagen. Vid andra val än ordinarie val till och till landstings- och kommunfullmäktige samt val till får brevröster dock göras i ordning först sedan det har beslutats vilken dag valet ska hållas. demokratiutredning har i sitt betänkande Låt fler forma framtiden! (SOU 2016:5) uppmärksammat att valdeltagandet bland utlandssvenskar är särskilt lågt. Det låga valdeltagandet kan enligt utredningen förklaras av brist på intresse och av avståndet till . En utlandsboende exponeras inte i samma utsträckning för samhällsdebatter i eller för mediernas bevakning av valrörelsen. Det är också tydligt att de politiska partierna ägnar begränsad energi åt att få utlandsboende svenskar att rösta. Få partier har någon formell representation utomlands. Enligt är det också troligt att flera utlandsboende saknar kunskap om att de måste anmäla sig till om de bytt adress eller varit borta från . Det är dessutom relativt krångligt att rösta som utlandsboende. Många utlandsmyndigheter och honorära konsulat har begränsade öppettider för röstning och är sällan öppna . Detta innebär att den som måste resa för att ta sig till en ambassad sällan har praktisk möjlighet att rösta där. Det är visserligen möjligt att brevrösta som utlandssvensk, men det kräver bl.a. två vittnen och att kuvertet är avsänt från utlandet. Det gör att en utlandssvensk som är i under valet inte kan brevrösta. Den utlandssvensk som vill rösta i kan däremot beställa ett dubblettröstkort och förtidsrösta i en röstningslokal. anser att särskilda åtgärder bör vidtas för att öka valdeltagandet bland utlandsboende svenskar. För att underlätta röstandet för denna väljargrupp anser utredningen att det vore lämpligt att låta samtliga svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat vara öppna för röstmottagning åtminstone före valet samt lördagen innan valet. Svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat bör också aktivt och informera om möjligheten att rösta samt om kravet att registrera sig i röstlängden för den som flyttat eller varit borta . Utredningen anser därutöver att frågor om hur röstningsförfarandet för utlandsboende kan underlättas bör ses över i en framtida vallagsutredning. Utredningens betänkande bereds inom . avstyrkte utskottet motsvarande yrkanden om att öka valdeltagandet för utlandssvenskar (bet. 2015/16:KU14). I sitt ställningstagande anförde utskottet följande: Utskottet vill framhålla att det är viktigt att alla röstberättigade som vill utnyttja sin rösträtt också har goda förutsättningar att göra det. Utskottet noterar med tillfredsställelse att anser att röstmottagning utomlands är en högt prioriterad fråga. har uttalat att särskilda åtgärder bör vidtas för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar. Samtliga svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat bör enligt utredningen vara öppna för röstmottagning åtminstone före valet samt lördagen före valet. Svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat bör enligt också aktivt och informera om möjligheten att rösta samt om kravet att registrera sig i röstlängden för den som flyttat eller varit borta . I avvaktan på den pågående beredningen av betänkande anser utskottet inte att det finns skäl att göra något av de tillkännagivanden som föreslås i motion 2015/16:2498 yrkande 1–4, vilka därför avstyrks. föreslog utskottet ett tillkännagivande om åtgärder för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar (bet. 2016/17:KU22). Utskottet anförde att valsystemet och förutsättningarna för röstning är av stor betydelse för det svenska demokratiska styrelseskicket. Det var därför viktigt att både ansvariga myndigheter och den lagstiftande församlingen är lyhörda för de synpunkter som framförs från väljare om brister och förbättringsmöjligheter i fråga om hur valen genomförs. har i sitt betänkande uppmärksammat att valdeltagandet bland utlandssvenskar är särskilt lågt. Vidare anförde utskottet att det låga valdeltagandet kan ha många orsaker. I de delar det beror på sådana hinder som står inom myndigheternas och lagstiftarens makt att undanröja är det också rimligt att så sker, ansåg utskottet. Utskottet anförde vidare att en ökad tillgänglighet i form av ändrade öppettider sannolikt skulle leda till ett högre valdeltagande. Öppettiderna för röstning på svenska ambassader och konsulat, inte minst vad gäller öppethållande och , borde därför inför kommande val förbättras. Ett högt valdeltagande bland utlandssvenskar borde enligt utskottet vara en prioriterad uppgift för utlandsmyndigheterna. Vidare borde utlandssvenskar ges bättre information om reglerna för att rösta, bl.a. om att en utlandssvensk behöver anmäla sig för att finnas kvar i röstlängden. Eftersom dessa förbättringsåtgärder kunde genomföras utan lagändringar ansåg utskottet inte att det fanns skäl att avvakta beredningen av betänkande. Vidare anförde utskottet att det för att en utlandssvensk ska kunna rösta i krävs ett dubblettröstkort. Det går inte att brevrösta från . Snäva tidsramar kan försvåra för utlandssvenskar som vill rösta, men som reser till innan brevröstningsmaterial finns tillgängligt. Det fanns därför enligt utskottet skäl att utreda huruvida det borde bli möjligt för utlandssvenskar att under vissa förutsättningar kunna brevrösta även från . röstade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2016/17:200-201). Åtgärder med anledning av skrivelser till regeringen I skrivelse 2017/18:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen med anledning av tillkännagivande (se ovan) att bl.a. vid myndighetsdialogen med regeringen har informerat om sin avsikt att inför valen 2018 förstärka informationsarbetet gentemot utlandssvenskar avseende regler för hur de tas med i röstlängden i syfte att förbättra kunskapen om förutsättningarna för deltagande i valet. Frågan om att utreda om det bör vara möjligt för utlandssvenskar att under vissa förutsättningar kunna brevrösta från bereds i . Tillkännagivandet anges inte vara slutbehandlat. I motsvarande skrivelse om åtgärder anges att det är regeringens avsikt att tillsätta en utredning med uppdrag att överväga den fråga som tillkännagivandet avser (skr. 2018/19:75). Vidare anges att tillkännagivandet inte är slutbehandlat. I rapporten från valen 2018 anför att det av 3 kap. 3 § vallagen framgår att varje kommun ansvarar för att det i kommunen finns röstningslokaler som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta (s. 8 f.). Någon liknande bestämmelse finns inte för förtidsröstning i de lokaler som utlandsmyndigheterna inrättar. Vidare anför att den enda bestämmelse som reglerar var någonstans röstmottagning i utlandet ska ske är 7 kap. 1 § vallagen, där det anges att efter samråd med (), bestämmer hos vilka utlandsmyndigheter det ska finnas röstningslokaler. I praktiken är beroende av utlandsmyndighetens eller bedömning av var det är lämpligt att ha röstmottagning. Dock saknas reglering om röstning vid konsulat och andra lokaler som utlandsmyndigheterna använder som röstningslokaler. anser att regelverket behöver förtydligas när det gäller utlandsmyndigheternas och ansvar för förtidsröstningen i utlandet och att gällande bestämmelser uppfylls. Vidare anförs i rapporten att nya skärpta regler om bl.a. tillgänglighet, minst två utbildade röstmottagare och avskärmning av valsedlar i kombination med ett ökat antal röstande vid röstmottagning i utlandet ställer högre krav på utlandsmyndigheterna när det gäller exempelvis lämpliga röstmottagare och lokaler för röstmottagning. Utlandsmyndigheterna har i flera fall inte kunnat ha röstmottagning på orter där de tidigare haft det på grund av kravet på minst två röstmottagare. Enligt bedömning har det ökade behovet av röstmottagare gjort att en betydande andel av röstmottagarna inte har haft tillräckliga kunskaper i det svenska språket, vilket har gjort vikten av tillgång till handledning, utbildning och manualer på engelska ännu större än vid tidigare val. Det anförs också i rapporten att tillsammans med har tagit fram en e-utbildning inför valet precis som 2014. Den här gången gjordes även en engelsk version, vilket ställde ytterligare krav på befintliga resurser.