bet · H601KU5 · 2019-01-17 00:00:00 — använder sig regelmässigt av IPEX för att se dels vilka parlament som prövar det aktuella förslaget, dels om något av parlamenten har lagt ut information om prövningen. I utskottets prövningar ingick emellertid inte någon information från IPEX eller andra nationella parlament. har även haft en kontinuerlig kontakt med representant vid EU:s institutioner. Kansliets uppfattning är att man genom kontakter med representant har kunnat få en bra översikt över de andra parlamentens uppfattning vad gäller de aktuella förslagens överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen. framhåller i sitt yttrande att utskottet under föregående uppföljningsår, 2016, behandlade elva lagstiftningsförslag, vilket var det högsta antalet subsidiaritetsprövningar sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Utskottet angav i sitt yttrande till att det höga antalet kunde förklaras av flyktingsituationen i som ledde till att kommissionen presenterade meddelandet om en migrationsagenda för EU och meddelandet om en reform av det gemensamma Europeiska asylsystemet och ökade möjligheter för laglig inresa till (COM(2015) 240 och COM(2016) 197). Under prövades inga förslag som avsåg politikområdena gränskontroll, invandringspolitik eller asylpolitik, varför utskottet här hänvisar till sina tidigare gjorda iakttagelser (yttr. 2017/18:SfU2y). prövade socialförsäkringsutskottet ett utkast till lagstiftningsakt. Förslaget avsåg en modernisering av EU:s förordningar om samordning av de sociala trygghetssystemen för att spegla de sociala och ekonomiska förutsättningarna i medlemsstaterna. Utskottet konstaterar att när det gäller det sociala området och frågan om fri rörlighet har endast ett tidigare utkast till lagstiftningsakt subsidiaritetsprövats. Det är därför svårt för utskottet att kommentera det samlade utfallet sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Utskottet noterar emellertid att det förslag som prövades innebar att befogenhet att anta akter för att ändra i bilagorna till samordningsbestämmelserna skulle delegeras till kommissionen. När det gäller frågan om kommissionens motiveringar kan socialförsäkringsutskottet konstatera att kommissionen redogjorde för sin syn på förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen. representant vid EU:s institutioner kontaktades inte specifikt i den nu aktuella subsidiaritetsprövningen, men utskottets kansli har löpande kontakt med och får information från representant vid EU:s institutioner vad gäller subsidiaritetsprövningar. Någon information från IPEX eller från andra nationella parlament inhämtades inte i samband med prövningen. framhåller inledningsvis i sitt yttrande att EU-samarbetet inom utbildningsutskottets beredningsområde till stor del bedrivs på andra sätt än genom lagstiftning, vilket i sin tur återspeglas i antalet ärenden som utskottet hanterar. Inom politikområdet utbildning har EU endast befogenhet att stödja, samordna eller komplettera medlemsstaternas åtgärder (artiklarna 165 och 166 i EUF-fördraget). Inom politikområdet forskning och teknisk utveckling samt rymden har EU befogenhet att vidta åtgärder under förutsättning att det inte hindrar medlemsstaterna från att utöva sina befogenheter (artiklarna 179–190 i EUF-fördraget). När det gäller utrymmet för nationella åtgärder inom utskottets beredningsområde till följd av EU-förslag som subsidiaritetsprövats och hur den sammantagna utvecklingen på olika politikområden förhåller sig till upprätthållandet av subsidiaritetsprincipen anför utbildningsutskottet att det inte kan dra några mer övergripande slutsatser mot bakgrund av utskottets förhållandevis få subsidiaritetsärenden, som är fördelade på ett relativt stort antal politikområden, varav ett politikområde – utbildning – inte får harmoniseras. Utskottet anför vidare att kommissionen varit förslagsställare i samtliga ärenden som utskottet prövat . Utskottet genomförde emellertid inga prövningar 2010 och 2015. Utskottet hänvisar till att utskottet i tidigare yttranden har efterfrågat mer utvecklade motiveringar från kommissionen till varför förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen, och framhåller att utskottet efter hand har kunnat skönja en positiv utveckling, vilket utskottet även noterat . Utskottet har inte behandlat något utkast där kommissionens motivering i subsidiaritetsfrågan saknats. Vid genomförandet av den subsidiaritetsprövning som utbildningsutskottet gjorde hämtade utskottet information om andra parlaments behandling av utkastet från webbplatsen IPEX. Utskottet fann informationen på webbplatsen av liten eller ingen relevans för behandlingen av utkastet och har därmed intrycket av att informationen som finns tillgänglig via webbplatsen är begränsad, vilket även har påpekats. Utskottet använder sig av kontakter med representant vid EU:s institutioner när detta bedöms relevant. allmänna uppfattning är att behandlingen av subsidiaritetsärenden har fungerat väl. Utskottet noterar att kommissionen subsidiaritetsärende utvecklade valet av regleringsform (direktiv), och vill framhäva vikten av att kommissionen även framöver tydligt motiverar sitt val av regleringsform. Utskottet konstaterar vidare att det är svårt att förutse kommande subsidiaritetsärenden. Det saknas detaljerad information om kommissionens planering för nya lagstiftningsutkast och om när åttaveckorsfristen för subsidiaritetskontrollen av dem kommer att inledas. Utskottets uppfattning är att tidigare och mer detaljerad information från kommissionen om dess planering för enskilda initiativ skulle förbättra möjligheten till planering av arbetet med subsidiaritetsärenden. I yttrandet framhåller trafikutskottet inledningsvis att utskottet subsidiaritetsprövade 15 utkast till lagstiftningsakter . [9] räknar även med subsidiaritetsprövningen av ett utkast till lagstiftningsakt som ledde till ett utlåtande och som justerades av utskottet , men som formellt avslutades i och med kammarens beslut. Det gällde förslaget till direktiv om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna (COM(2017) 648). välkomnar att uppföljning gör det möjligt för att försäkra sig om att subsidiaritetsprincipen tillämpas på ett korrekt sätt och att besluten fattas på rätt nivå. konstaterar att dess beredningsområde präglas av internationellt samarbete. För att lösa gränsöverskridande problem inom beredningsområdet bedöms åtgärder på unionsnivå vara nödvändiga, vilket resulterar i ett förhållandevis stort antal subsidiaritetsprövningar. Beredningsområdets gränsöverskridande karaktär gör följaktligen att det är lämpligt att fatta beslut på unionsnivå men att det likväl inte alltid behöver vara så, vilket utskottets åtta utlåtanden med förslag till motiverade yttranden illustrerar. Utskottet konstaterar att dess beredningsområde i stor utsträckning förutsätter överstatliga regleringar eftersom det finns gränsöverskridande inslag inom både transport- och telekomområdet. EU har därför getts betydande beslutskompetens inom området, och i takt med att rättsakter har beslutats av och rådet har medlemsstaternas rätt att lagstifta på ett sätt som står i strid med eller kan påverka den gemensamma rättsaktens tillämpning därmed upphört. Utrymmet för nationell lagstiftning inom utskottets beredningsområde är således till viss del redan upptaget eller intecknat och har varit så . En genomgång visar att samtliga utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade , undantaget ett utkast, rörde frågor där det redan finns lagstiftning på unionsnivå. Det har t.ex. varit fråga om upphävande, ändring och omarbetning av befintlig lagstiftning, dvs. vad kommissionen benämner som förenklingsinitiativ. Utskottet kan därmed konstatera att utrymmet för nationella åtgärder till viss del redan varit begränsat eftersom EU har utövat sin befogenhet i ett tidigare skede. Merparten av de utkast som utskottet subsidiaritetsprövade har presenterats inom ramen för kommissionens Refitprogram. Eftersom förslag av denna typ i huvudsak innebär en förenkling och rationalisering av EU:s befintliga regelverk torde de ha en begränsad påverkan på utrymmet för nationella åtgärder, eventuellt till och med öka handlingsutrymmet genom att minska den administrativa bördan. Sju av de utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade var utkast till förordningar, sju var utkast till direktiv och ett var ett utkast till beslut. Utskottet har tidigare uppmärksammat att förordningar är direkt tillämpliga i nationell lagstiftning och därmed verkar inskränkande på medlemsstaternas utrymme för nationella åtgärder. Direktiv å andra sidan fastställer vilka mål som ska uppnås men lämnar åt medlemsstaterna att avgöra exakt hur. I nio utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade föreslogs att kommissionen skulle ges befogenhet att anta s.k. delegerade akter. Utrymmet för nationella åtgärder minskar därmed per definition. Utskottet välkomnar att EU-institutionerna upprättade ett register över delegerade akter i syfte att bl.a. öka öppenheten och möjliggöra spårbarhet i de olika skedena av en delegerad akts livscykel. Samtliga utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade 2017 innehåller en motivering vad gäller subsidiaritetsprincipen. Utskottet noterar emellertid att kommissionens motivering är mycket kortfattad i utkastet till ändring av förordning om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen (COM(2016) 818). Utskottet konstaterar också att kommissionens motiveringar skiljer sig åt till omfattning och innehåll. Utskottet konstaterar att Timmermans arbetsgrupp för subsidiaritet, proportionalitet m.m. i sin slutrapport föreslagit en s.k. schematisk modell för en gemensam bedömning av subsidiaritet och proportionalitet och att kommissionen anfört att den avser att utgå från denna modell framöver. ser med tillförsikt fram emot att det nya förfarandet kan leda till mer ingående motiveringar från kommissionens sida. Inför subsidiaritetsärendenas beredning i utskottet använder sig utskottets kansli av IPEX för att få en överblick över subsidiaritetsprövningar i andra nationella parlament. Utskottet noterar återigen att alla parlament inte är konsekventa i hur de använder IPEX och menar alltjämt att dess användbarhet kan förbättras t.ex. i fråga om en mer konsekvent tillämpning av vilken information som läggs in i systemet, i vilket skede och på vilket språk. har löpande kontakt med representant vid EU:s institutioner, och utskottet bedömer att kontakten fungerar mycket väl. Liksom har representant bevakat ett antal frågor å utskottets vägnar och informerat om ärendegången i EU:s institutioner och i andra nationella parlament. informerade i sin tur representant i samband med att utskottet justerade sitt utlåtande med motiverat yttrande . Utskottet framhåller vidare att tidsfristen för subsidiaritetsprövningarna ibland upplevs som knapp och att de förslag som utskottet subsidiaritetsprövar ofta är tekniska till sin natur och i vissa fall relativt svårtillgängliga. Vidare noterar utskottet att kommissionen tenderar att presentera flera utkast till lagstiftningsakter i omfattande paket. Detta innebär att utskottet i förekommande fall har att hantera ett flertal subsidiaritetsprövningar , vilket i vissa fall kan påverka de praktiska möjligheterna att hinna fördjupa sig i de enskilda ärendena inom givna tidsramar. presenterade kommissionen tre sådana paket inom trafikutskottets beredningsområde. Samtliga paket presenterades dessutom i anslutning till kammarens sommar- respektive jul- och nyårsuppehåll. Utskottet har tidigare framfört att subsidiaritetsärenden som prövas i samband med kammarens sommaruppehåll är mer utmanande för utskottet att hantera och i regel innebär att utskottet tvingas frångå sin ordinarie beredningsprocess. Under subsidiaritetsprövningarna var utskottet exempelvis nödgat att inhämta regeringens bedömning av subsidiaritetsprincipens tillämpning för ett flertal utkast till lagstiftningsakter innan utkasten fanns på svenska eller hade hänvisats till utskottet, för att på så vis säkerställa att en eventuell riksdagsbehandling skulle hinnas med före kammarens sommaruppehåll. Vidare fattade utskottet villkorade beslut i två ärenden, dvs. avgjorde ärendena innan de hade väckts under förutsättning att de framöver skulle hänvisas till utskottet för subsidiaritetsprövning. Utskottet konstaterar även att möjlighet att bistå med underlag är mer ansträngd . Det är angeläget för utskottet att ta del av regeringens bedömning av subsidiaritetsprincipens tillämpning. Utskottet hänvisar till att kommissionen i meddelandet om en starkare roll för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna[11] angett att den anser att perioden över jul och nyår inte bör innefattas i tidsfristen, vilket utskottet välkomnar. Utskottet har tidigare framfört att de korta ledtiderna försvårar möjligheterna till en god parlamentarisk förankring. Utskottets subsidiaritetsprövningar underlättas betydligt om kommissionen tillhandahåller tidig, pålitlig och detaljerad information om planeringen för varje enskilt initiativ. Utskottets erfarenhet är dock att informationen i kommissionens arbetsprogram, färdplaner samt sammanträdesplan inte är helt tillförlitlig. Vid utskottets subsidiaritetsprövningar och 2018 försvårades utskottets planering av kommissionens bristande information om översättningsarbetet; i flera ärenden var det länge osäkert när tidsfristen skulle börja löpa och därmed om den skulle gå ut eller augusti. Eftersom perioden den 1–inte innefattas i tidsfristen blir det stor skillnad för beredningen av ett ärende om tidsfristen går ut eller . Utskottet konstaterar vidare att kommissionen i det nämnda meddelandet anger att den framöver kommer att ge mer synlighet åt de nationella parlamentens synpunkter, t.ex. genom att presentera ett samlat svar i de fall ett betydande antal nationella parlament lämnat motiverade yttranden även om tröskeln för ett gult kort inte har nåtts. Miljö- och jordbruksutskottets yttrande Miljö- och jordbruksutskottet framhåller i sitt yttrande att jämfört med är den främsta skillnaden att kommissionen presenterade färre utkast till lagstiftningsakter inom miljöområdet, dvs. förslag som vilade på artikel 192 i EUF-fördraget. Utskottet har vid upprepade tillfällen i sina yttranden över konstitutions-utskottets uppföljning av subsidiaritetsprövning påpekat att miljö- och jordbrukspolitiken i stor utsträckning präglas dels av det EU-gemensamma regelverket, dels av internationella överenskommelser. Utskottet framhåller att gemensamma åtgärder är nödvändiga för att uppnå politiska mål, exempelvis att bekämpa gränsöverskridande miljöproblem eller att hållbart förvalta gemensamma naturtillgångar. Över de flesta av utskottets ansvarsområden har unionen delad befogenhet, dvs. både EU och medlemsstaterna får lagstifta och anta rättsligt bindande regler, men medlemsstaterna får utöva sin befogenhet endast i den mån som unionen inte utövat sin befogenhet (artikel 2 i EUF-fördraget). Det ligger därmed i sakens natur att det nationella lagstiftningsutrymmet krymper i takt med att unionen vidtar åtgärder. är det svårt att bedöma i vilken utsträckning de EU-gemensamma lagstiftningsåtgärder inom utskottets beredningsområde som vidtagits sedan Lissabonfördragets ikraftträdande har begränsat det nationella lagstiftningsutrymmet. Redan när inträdde i EU 1995 var inom miljö- och jordbrukspolitiken mycket omfångsrik. Vissa direktiv inom utskottets beredningsområde är s.k. minimidirektiv (t.ex. inom vissa djurskyddsfrågor), men i många fall rör det sig om fullharmoniserade förordningar (t.ex. vissa livsmedelsfrågor). Vidare noterar utskottet att många av de lagstiftningsåtgärder inom utskottets beredningsområde som kommissionen föreslagit antingen rör ändringar av en redan befintlig rättsakt eller anpassningar av den redan befintliga lagstiftningen till följd av Lissabonfördraget. I de fall då kommissionen föreslagit helt ny lagstiftning har det även hänt att åtgärden varit tidsbegränsad. Inte desto mindre vill utskottet poängtera att subsidiaritetsprincipen ständigt behöver ägnas särskild uppmärksamhet. Subsidiaritetsprövningen innebär en unik möjlighet för och övriga nationella parlament att framföra sina synpunkter på de olika förslagen direkt till EU:s institutioner, och utskottet anser naturligtvis att denna möjlighet ska tas till vara. Utskottet framhåller att det givetvis är av yttersta vikt att kommissionen utförligt motiverar sina utkast till lagstiftningsakter utifrån subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, inte bara för att de nationella parlamenten ska kunna granska förslagens förenlighet med subsidiaritetsprincipen utan även för att EU:s lagstiftningsprocess ska vara så effektiv och av så hög kvalitet som möjligt. Utskottet har påpekat att kommissionen emellanåt brister i detta avseende. saknades det t.ex. motiveringar i 9 av de 21 förslag som utskottet prövade. I fråga om de lagstiftningsförslag som utskottet prövat har denna statistik förbättrats. Av de sex utkast till lagstiftningsförslag som utskottet granskade hade kommissionen i endast ett av förslagen inte motiverat åtgärdens förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Likaså var det endast ett av nio utkast som saknade motivering. Även om det är principiellt viktigt att utkasten alltid inbegriper en motivering bedömde kansliet att de förslag som presenterades och saknade motivering utifrån subsidiaritetsprincipen endast kunde läggas fram av kommissionen. Det aktuella förslaget rörde beräkning av justeringsgraden för finansiell disciplin i enlighet med förordningen om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken m.m. (COM(2017) 150). Denna reglering är en del av unionens budget 2018 som endast kommissionen kan föreslå. Avsaknaden av motivering utifrån subsidiaritetsprincipen medför således inte alltid att utskottets prövning försvåras. Utskottet har påpekat att IPEX är av mycket begränsad nytta för utskottets subsidiaritetsgranskning. Problemen ligger främst i att de flesta andra parlament/kammare inte lägger upp information om hur de ser på de aktuella förslagen, att den eventuella information som läggs upp inte finns översatt till engelska och att informationen oftast läggs upp mot slutet av tidsfristen, vilket innebär att den inte finns tillgänglig i anslutning till utskottets beredning. Utskottet understryker att möjligheterna till mellanparlamentariskt utbyte behöver utvecklas för att kunna bidra till utskottets ärendehantering. Utskottet ser positivt på utökad kontakt med representant vid EU:s institutioner genom att denna dels kan sprida ställnings-tagande till andra parlament/kammare, dels kan ge information om hur andra parlament/kammare avser att agera. Kontakt med representant vid EU:s institutioner har varit aktuell endast i de fall utskottet uttryckligen sett ett mervärde i en sådan kontakt, t.ex. när utskottet bedömer att ett förslag inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Av denna anledning tog utskottet ingen egen kontakt med representanten . Utskottet poängterar att det finns ett tydligt mervärde i att subsidiaritets-prövningen görs före en eventuell överläggning med regeringen. Det är utskottets uppfattning att tillvägagångssätt som kan underlätta och påskynda ärendehanteringen ska uppmuntras, t.ex. att enklare ärenden prövas med hjälp av den engelska språkversionen i stället för att man inväntar den svenska språkversionen som ibland kommer väsentligt senare i beredningsprocessen. framhåller i sitt yttrande att 9 av de 17 förslagen som utskottet prövade syftade till att upphäva, ändra eller omarbeta redan gällande rättsakter. Utskottet har vidare i samband med subsidiaritetsprövningarna inte särskilt uttalat sig om i vilken utsträckning förslagen även är förenliga med proportionalitetsprincipen. Under utskottets beredning lyfts dock såväl kommissionens som regeringens bedömning i fråga om proportionalitetsprincipen fram, och utskottet tar även dessa i beaktande vid sitt beslut om huruvida det aktuella förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen eller inte. Kommissionen redogjorde i samtliga förslag till lagstiftningsakter som utskottet prövade för sin syn på hur förslaget överensstämmer med subsidiaritetsprincipen. Vad gäller fråga om utskottets bedömning av en kompetensöverföring framhåller utskottet att subsidiaritetsprövningarna endast omfattar utkast till lagstiftningsakter inom de områden där EU och medlemsstaterna har delad befogenhet. Allteftersom EU tagit sin befogenhet i anspråk genom att besluta om lagstiftning har utrymmet för att medlemsländerna själva ska kunna besluta om lagstiftning krympt eller blivit upptaget, något som kallas spärrverkan. Det kan vidare konstateras att 10 av de 17 utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade var utkast till förordningar, vilka inskränker mer på medlemsstaternas utrymme för nationella åtgärder än direktiv eftersom de i motsats till de sistnämnda är direkt tillämpliga i nationell lagstiftning och därigenom kan ha större verkan. I tio av de prövade utkasten till lagstiftningsakter föreslogs också att kommissionen skulle ges befogenhet att anta s.k. delegerade akter. Även om dessa akter inte är lagstiftningsakter är de rättsligt bindande, vilket därmed innebär att de inom ramen för en lagstiftningsakt ytterligare kan minska utrymmet för nationella åtgärder. finns ett nytt interinstitutionellt register över delegerade akter. Det är dock relativt svårt att utan en djupare analys få en överblick över de delegerade akter som antagits inom utskottets beredningsområde och deras inverkan på utrymmet för åtgärder på nationell nivå. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att även om utrymmet för nationell lagstiftning sedan Lissabonfördragets ikraftträdande har minskat genom det samlade antal lagstiftningsakter som har föreslagits och slutligen antagits inom utskottets beredningsområde, har utskottet bedömt att det stora flertalet av dessa har varit förenliga med subsidiaritetsprincipen. Utskottet vill i detta sammanhang åter upprepa vad det anfört i sina tidigare yttranden till om att det krävs en mer genomgripande analys och jämförelse än vad som är görligt inom ramen för ett yttrande för att fastställa om kompetens faktiskt har överförts eller inte. Utskottet framhåller att det kunde vara av intresse för att överväga om det finns skäl att göra en mer fördjupad studie på området. Utskottet använde sig i samband med de subsidiaritetsprövningar som genomfördes inte i någon större utsträckning av IPEX eller tog kontakt med representant i . De subsidiaritetsprövningar som gjordes var till sin karaktär sådana att de inte föranledde någon inhämtning av andra parlaments ståndpunkter. På ett övergripande plan kan nyttan av informationen i IPEX i samband med subsidiaritetsprövningar fortfarande upplevas som bristfällig eftersom flera parlament inte fyller i informationen och informationen kan upplevas som inaktuell. Det kan dock framhållas att kontakterna med representant i på ett relativt tidigt stadium ofta kan ge information om beredningsläget i andra parlament. Utskottet framhåller avslutningsvis att det kan vara svårt att förutse när ett subsidiaritetsärende ska komma in till , vilket medför att utskottets verksamhetsplanering försvåras, och kan det skapa en ökad arbetsbelastning för utskottet. Det planeringsverktyg som utskottet framför allt förlitar sig på när det gäller subsidiaritetsärenden är kommissionens planeringsdokument. Utskottet kan emellertid konstatera att det underlag som haft att tillgå från kommissionen emellanåt visat sig vara otillförlitligt. gör utskottet bedömningen att EU-samordning arbetar aktivt med att sprida den information som finns att tillgå om kommissionens planering till utskotten. Samlat utfall av genomförda subsidiaritetsprövningar