bet · H601TU17 · 2019-06-10 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår yrkanden i motioner om olika järnvägsfrågor, bl.a. om järnvägsmarknaden, järnvägens tillförlitlighet, längre och tyngre tåg och statistik. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående utrednings- och utvecklingsarbete. I betänkandet framhåller utskottet att järnvägen har en stor och betydelsefull roll i det svenska transportsystemet. Utskottet understryker också att en tillförlitlig järnväg är av mycket stor vikt för att öka järnvägens attraktivitet och därigenom bidra till att ska klara omställningen av transportsektorn och nå målet om att minska sektorns utsläpp till 2030. I betänkandet finns 18 reservationer (M, SD, C, V, KD, L) och två särskilda yttranden (C, L). Ett delyrkande i en följdmotion väckt med anledning av skrivelse 2017/18:278 Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029. Ett femtiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Längre och tyngre tåg 1.Järnvägsmarknaden, punkt 1 (M) 2.Järnvägsmarknaden, punkt 1 (V) 3.Järnvägens tillförlitlighet, punkt 2 (M, KD) 4.Järnvägens tillförlitlighet, punkt 2 (V) 5.Drift och underhåll, punkt 3 (M, KD) 6.Drift och underhåll, punkt 3 (SD) 7.Drift och underhåll, punkt 3 (V) 8.Resenärer och transportköpare, punkt 4 (SD) 9.Resenärer och transportköpare, punkt 4 (V) 10.Vissa säkerhetsfrågor, punkt 5 (SD) 11.Vissa säkerhetsfrågor, punkt 5 (KD) 12.Längre och tyngre tåg, punkt 6 (SD) 13.Längre och tyngre tåg, punkt 6 (C, L) 14.Längre och tyngre tåg, punkt 6 (KD) 15.Vissa miljöfrågor, punkt 7 (SD) 16.Museiorganisationer, punkt 8 (SD) 17.Statistik, punkt 9 (V) 18.Arlandabanan, punkt 10 (V) 1.Järnvägens tillförlitlighet, punkt 2 (C, L) 2.Drift och underhåll, punkt 3 (C, L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion väckt med anledning av skrivelse 2017/18:278 Motioner från allmänna motionstiden /19 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkandena 2, 3, 5 och 14 samt 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkandena 9, 10, 13 och 18. Reservation 1 (M) Reservation 2 (V) 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 2.2 i denna del, 2018/19:500 av (L), 2018/19:1406 av (MP) yrkande 1 och 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkande 9. Reservation 3 (M, KD) Reservation 4 (V) 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 2.2 i denna del, 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkande 6, 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 2.2 i denna del, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkandena 30 och 31, 2018/19:2901 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 2–4, 15, 41 och 42. Reservation 5 (M, KD) Reservation 6 (SD) Reservation 7 (V) 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkandena 1, 8, 12 och 13, 2018/19:1969 av m.fl. (S), 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 5 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkande 54. Reservation 8 (SD) Reservation 9 (V) 2018/19:1931 av (M), 2018/19:2106 av (S), 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 34 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 35, 36, 38–40 och 43–45. Reservation 10 (SD) Reservation 11 (KD) Längre och tyngre tåg 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 2.2 i denna del, 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 19.2, 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 31 och 32. Reservation 12 (SD) Reservation 13 (C, L) Reservation 14 (KD) 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkandena 48 och 49. Reservation 15 (SD) 2018/19:2968 av m.fl. (SD) yrkande 53. Reservation 16 (SD) 2018/19:1755 av (M) och 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkande 10. Reservation 17 (V) 2018/19:1762 av m.fl. (V) yrkande 7. Reservation 18 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (V), (C), (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (M) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet ett delyrkande i en följdmotion väckt med anledning av skrivelse 2017/18:278 och ett femtiotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden /19. Förslagen behandlar en rad olika järnvägsfrågor som bl.a. järnvägens tillförlitlighet, drift och underhåll och vissa säkerhetsfrågor. En förteckning över behandlade förslag finns i bilaga 1. I samband med ärendets beredning har företrädare för och MTR informerat utskottet om aktuella frågor inom järnvägsområdet. Företrädare för lämnade också information om aktuella frågor inom järnvägsområdet. Organisationsförändringar och marknadsöppning inom järnvägen fattade beslut om att infrastrukturorganisationen inom järnvägen skulle skiljas från trafikverksamheten. Dåvarande delades upp i ett affärsverk, (), med ansvar för tågtrafiken och en förvaltningsmyndighet, , med ansvar för den statliga järnvägens infrastruktur. bildades som en självständig enhet inom med ansvar för säkerheten inom järnvägssektorn. Staten tog genom det fulla ansvaret för investeringar och underhåll av infrastrukturen, och SJ blev ett järnvägsföretag som betalade banavgifter för att få använda spåren. SJ fortsatte att ha exklusiv rätt att bedriva järnvägstrafik på stambanenätet medan länstrafikhuvudmännen övertog trafikeringsrätten för den lokala och regionala tågtrafiken inom länen, varvid de kunde upphandla trafik av olika järnvägsföretag. öppnades marknaden för inrikes godstrafik nästan helt för konkurrens. /2001 bolagiserades affärsverket och delades upp i bl.a. , , , och . Den kommersiella inrikestrafiken började avregleras 2007 då SJ:s monopol på chartertrafik och nattågstrafik togs bort. beslutade om en fortsatt stegvis öppning av den svenska järnvägsmarknaden (bet. 2008/09:TU18, rskr. 2008/09:293). öppnades marknaden för veckosluts- och helgtrafik på det järnvägsnät som förvaltas av staten. Nästa steg innebar att hela det svenska järnvägsnätet öppnades för internationell persontrafik . I och med detta genomfördes direktiv /58/EG om marknadsöppning för internationell persontrafik via ändringar i järnvägslagen (2004:519). Slutligen beslutades att marknaden för persontrafik på järnväg skulle öppnas helt fr.o.m. . SJ:s ensamrätt till kommersiell persontrafik på det järnvägsnät som förvaltas av staten avskaffades därmed. har alla tågoperatörer likvärdig rätt att verka på det svenska järnvägsnätet. Inom EU pågår ett arbete med att bygga upp ett enhetligt järnvägssystem inom . Arbetet syftar till att öka järnvägens effektivitet och konkurrenskraft i förhållande till de övriga trafikslagen. Järnvägstransporter över gränserna hindras av att den europeiska marknaden är uppdelad i nationella nät, som bygger på sinsemellan olika tekniska lösningar och som styrs av olika nationella regler. För att överbrygga dessa hinder har EU presenterat ett antal regelpaket, de s.k. järnvägspaketen. Syftet med de europeiska bestämmelserna är dels att standardisera komponenter för att sänka järnvägens kostnader och öka konkurrenskraften, dels att tågen ska kunna framföras mellan olika medlemsländer utan några tekniska problem. har EU beslutat om fyra olika järnvägspaket. Första järnvägspaketet, som bl.a. innebar en ökad liberalisering av den internationella godstrafiken, införlivades i svensk rätt . Andra järnvägspaketet syftade till att påskynda liberaliseringen av den internationella godstrafiken. Resultatet av paketet var att godstrafiken på järnvägarna i EU öppnades för konkurrens . Med det andra paketet blev det fritt fram för utländska operatörer att bedriva godstrafik i ett annat land och för cabotage i internationell trafik, dvs. lastning och lossning inom ett land där järnvägsföretaget inte har sitt säte. För att den fria marknaden inte ska påverka säkerheten inom systemen, innehöll paketet även ett direktiv om järnvägssäkerhet. Vidare uppdaterades direktiven om driftskompatibilitet, och en ny europeisk järnvägsmyndighet för driftskompatibilitet och säkerhet –Europeiska unionens järnvägsbyrå (ERA) – inrättades. Det andra järnvägspaketet syftade också till att i övrigt gå vidare med den marknadsöppning som hade påbörjats med det första järnvägspaketet. Andra järnvägspaketet införlivades i svensk rätt genom ändringar i järnvägslagen och järnvägsförordningen . Tredje järnvägspaketet syftade till att öppna marknaden för internationell persontrafik, införa ett gemensamt regelverk för behörighetsprövning av lokförare samt reglera tågresenärers rättigheter och skyldigheter. I kommissionens förslag om ökad rörlighet för lok, det s.k. järnvägspaketet 3,5, fortsätter EU-arbetet med att underlätta järnvägstransporter över gränserna. Där föreslås bl.a. regler som underlättar s.k. ömsesidigt erkännande, dvs. att ett lok som är godkänt för att tas i bruk i ett land även får användas i andra EU-länder utan att behöva godkännas på nytt. Förslaget syftar även till att öka takten i arbetet med att införa gemensamma tekniska standarder. Arbetet har resulterat i direktiv /57/EG som är en sammanslagning av de två tidigare driftskompatibilitetsdirektiven. Genom ändringar i säkerhetsdirektivet har det bl.a. införts krav på att varje fordon ska ha en underhållsansvarig enhet (ECM, entity in charge of maintenance) och på certifiering av en ECM för godsvagnar. Vidare har kommissionen omarbetat det första järnvägspaketet, och 2012 antogs ett direktiv om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. Mot bakgrund av att järnvägstrafiken trots vidtagna åtgärder har en låg marknadsandel i förhållande till de olika transportsättens andel av de totala transporterna inom EU valde kommissionen att lägga fram ett fjärde järnvägspaket. I paketet ingår ett paraplymeddelande, sex rättsakter och tre rapporter som tillsammans syftar till att komma ännu närmare en gemensam europeisk järnvägsmarknad och förbättra järnvägens kvalitet och effektivitet inom EU. Paketet innehåller bl.a. bestämmelser som ska undanröja administrativa och tekniska hinder, öppna marknader, skapa oberoende järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare och undvika förtäckt diskriminering. Kommissionens förslag omfattar tre huvudområden: ökade befogenheter för ERA, marknadsöppning för nationell persontrafik och starkare krav på vertikal separation och oberoende infrastrukturhållare. Förhandlingarna inom EU är avslutade, och togs beslut även om den s.k. marknadspelaren. pågår ett arbete med att genomföra det fjärde järnvägspaketet i svensk rätt. Utredningen om järnvägens organisation riktade ett tillkännagivande till regeringen om att en utförlig utredning av järnvägssystemets organisation borde genomföras (bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119). Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle göra en översyn av järnvägens organisation (dir. 2013:46). Syftet med utredningen var att föreslå förbättringar av järnvägssystemets organisation som på bästa sätt möter framtidens krav på ett effektivt och hållbart transportsystem. Utredaren lämnade delbetänkandet En enkel till framtiden? (SOU 2013:83). anordnade utredningen ett remissmöte i . I utredningens delbetänkande görs bl.a. en inventering av och redogörelse för potentiella förbättringsområden. fattade regeringen beslut om ett tilläggsdirektiv för utredningen (dir. 2014:52). Enligt direktivet ska förslag lämnas till förbättringar av järnvägssystemets organisation inom områdena järnvägens framtida utveckling, rollfördelning och samordning, transporttjänster av god kvalitet på en öppen marknad, användning och tilldelning av kapacitet, byggande och underhåll av infrastrukturen, tillgång till tjänster samt reglering, tillsyn och uppföljning. beslutade regeringen bl.a. om att utredaren skulle delredovisa vissa frågor om byggande och underhåll av infrastrukturen. Utredaren överlämnade sedermera delredovisningen på anläggningen (SOU 2015:42). överlämnade utredningen sitt slutbetänkande En annan tågordning – bortom järnvägsknuten (SOU 2015:110) till regeringen. Utredningens förslag bereds inom . Järnvägsbranschens samverkansforum (JBS) har bildats av de aktörer som finns inom järnvägsbranschen i . Syftet är att prioritera, effektivisera, samordna och driva på förbättringsarbete som rör järnvägssystemets funktion och förnyelse. Syftet är att öka den svenska järnvägens robusthet, konkurrenskraft och lönsamhet. För att göra järnvägen mer robust, tillförlitlig och tillgänglig krävs samordnad planering och styrning. I JBS finns alla delar av järnvägsbranschen representerade – infrastrukturhållare, transportörer, fordonstillverkare, fastighetsförvaltare och underhållsentreprenörer. Alla har således vitt skilda perspektiv men samma fokus – att uppnå konkreta resultat med fokus på kunderna på järnvägen. Alla perspektiv samordnas i en branschgemensam utvecklingsagenda. Under JBS drivs bl.a. följande initiativ: – Tillsammans för tåg (TTT) – Marknadsanpassad planering av kapacitet (MPK) – Stärkt branschsamverkan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om järnvägsmarknaden. Utskottet framhåller att en mer konkurrenskraftig järnväg skulle kunna bli ett ännu mer attraktivt transportalternativ. Utskottet hänvisar också till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 1 (M) och 2 (V). m.fl. (V) framför i partimotion 2018/19:1762 yrkande 2 att bör ges företräde till kommersiell persontrafik på stambanorna och att övriga aktörer ges tillgång i mån av kapacitetsutrymme. Motionärerna framhåller att den avreglerade järnvägstrafiken i många fall missgynnar den enskilda individen och leder till en försämrad och mer svåröverblickbar järnvägstrafik. I yrkande 3 anser motionärerna att bör få ett samhällsuppdrag som stärker bolagets samhällsnytta. I yrkande 5 framhåller motionärerna att SJ AB:s ägardirektiv bör ändras så att trafikeringsrätten för också innebär en skyldighet att genom plikt bidra till att upprätthålla en väl fungerande trafik på järnväg i hela landet. I yrkande 14 anser motionärerna att ett nationellt trafikförsörjningsprogram för tåg bör införas. Motionärerna framhåller att det skulle stärka förutsättningarna för persontrafiken att utvecklas i hela landet. I kommittémotion 2018/19:2901 framhåller m.fl. (M) i yrkande 9 att det måste säkerställas att det finns en konkurrensneutral tillgång till järnvägens infrastruktur i form av tåglägestilldelning, depåtillgång och signalsystem. I yrkande 10 framhåller motionärerna att man bör överväga att stärka förutsättningarna för den kommersiellt organiserade persontrafiken på järnvägen med utgångspunkt i förslaget i SOU 2015:110 En annan tågordning – bortom järnvägsknuten. Motionärerna anser i yrkande 13 att man bör verka för att liksom övriga medlemsländer skyndsamt börjar tillämpa det fjärde järnvägspaketet. I yrkande 18 framför motionärerna att möjligheten till ett nationellt trafikförsörjningsprogram för järnvägen bör utredas. har en stor och betydelsefull roll i det svenska transportsystemet. Väl fungerande transporttjänster med tåg är viktigt för att uppnå flera mål om hög sysselsättning, grundläggande tillgänglighet, en ökad andel kvalificerad industriproduktion, minskad klimat- och miljöpåverkan samt färre dödade och skadade i trafiken. En mer konkurrenskraftig järnväg skulle kunna bli ett ännu mer attraktivt transportalternativ och bidra till att flytta över gods från väg till järnväg men också till att öka antalet resor med tåg. En förutsättning för detta är ett väl fungerande järnvägssystem med god samverkan mellan dess olika funktioner. öppnades marknaden för persontransporter på järnväg i för konkurrens. SJ:s ensamrätt till kommersiell persontrafik på järnvägsnät som förvaltas av staten avskaffades därmed. Detta innebär att alla tågoperatörer har likvärdig rätt att verka på det svenska järnvägsnätet. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att föreskriver ett icke-diskriminerande tillträde till järnvägsinfrastrukturen. Utskottet vill därför bl.a. framhålla att exempelvis signalsystemen på järnvägsnät är konkurrensneutrala på så sätt att de inte gör skillnad på vilket järnvägsföretag som trafikerar linjen. Däremot finns det tekniska skillnader mellan olika tågtyper som medför begränsningar. När järnvägsmarknaden successivt avreglerats och konkurrensutsatts har det införts bestämmelser i järnvägslagen (2004:519) om hur offentligt stöd ska särredovisas, hur kapacitet ska tilldelas, hur avgifter får tas ut och hur järnvägstjänster ska tillhandahållas. Skyldigheter och rättigheter för branschens aktörer framgår av bestämmelserna och ska leda till mer likvärdiga villkor och sund konkurrens. Utskottet vill även lyfta fram att Transportstyrelsen med stöd av sin instruktion, järnvägslagen och järnvägsförordningen samt i enlighet med sitt regleringsbrev bedriver marknadsövervakning och marknadstillsyn. I styrelsens marknadstillsyn ingår även en tillsyn över att tillträdet till järnvägsinfrastrukturen är icke-diskriminerande. Transportstyrelsens arbete omfattar dessutom kontroller av att gällande krav på marknaden följs, övervakning av marknadens utveckling och funktion i förhållande till politikens förväntningar samt prövningar av tvister och fastställelser av villkor. Utskottet kan konstatera att förutsättningarna för såväl den kommersiella (interregionala) persontrafiken på järnväg som den regionala som bedrivs inom ramen för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna har belysts såväl av utskottets uppföljningsgrupp i rapporten – en uppföljning (2015/16:RFR14) som av Utredningen om järnvägens organisation. Utredningen om järnvägens organisation har framfört att förutsättningarna för den kommersiellt organiserade persontrafiken bör stärkas i förhållande till den samhällsorganiserade trafiken. Detta bör ske genom ökade krav på samråd och transparens i de regionala kollektivtrafikmyndigheternas verksamhet, vilket medför behov av flera ändringar i kollektivtrafiklagen. I utredningens slutbetänkande En annan tågordning – bortom järnvägsknuten (SOU 2015:110) framförs bl.a. att regeringen, särskilt med hänsyn till kommande investeringar i nya stambanor för höghastighetståg, närmare bör utreda en förändring i den långsiktiga modellen för marknadstillträdet på järnväg. Utredningens betänkande bereds inom . Infrastrukturminister framförde också i sitt svar på skriftlig fråga att utredningen om järnvägens organisation har identifierat flera problemområden för vidare analys som hanteras inom . Infrastrukturministern delgav också i sammanhanget att det i det pågående arbetet med att genomföra det fjärde järnvägspaketet i svensk rätt även pågår en översyn av strukturen på järnvägslagstiftningen i enlighet med rekommendationer från utredningen. Förutsättningarna för att bedriva kollektivtrafik varierar mycket mellan olika delar av landet, vilket medför behov av en flexibel kollektivtrafiklagstiftning som möjliggör att verksamheten utformas efter lokala och regionala önskemål som den stimulerar utveckling och ökad effektivitet. Ansvaret för att tillhandahålla lokal och regional kollektivtrafik ligger mot den bakgrunden också på lokal och regional nivå – hos de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. När dessa tar fram trafikförsörjningsprogram är utgångspunkten de transportpolitiska målen och andra nationella, regionala och lokala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. Enligt nuvarande transportpolitiska princip ska interregional kollektivtrafik i första hand tillhandahållas på kommersiell grund. Staten har möjlighet att se till att det finns ytterligare interregional kollektivtrafik om tillgängligheten annars skulle vara alltför bristfällig. Det görs genom att ingå avtal med kollektivtrafikföretag eller den regionala kollektivtrafikmyndigheten och genom att betala ekonomisk ersättning. Staten har dock inte uttalat att den ansvarar för en viss landbaserad kollektivtrafik, och det finns inte något dokument som anger vad det offentliga anser är ett tillfredsställande utbud av interregional kollektivtrafik. Utredningen om järnvägens organisation föreslog bl.a. att regeringen närmare skulle överväga och ta ställning till vad dagens och framtidens järnvägsnät ska användas till, och som en följd av detta bör beslut tas om att ge prioritet för viss trafik på utpekade banor eller vissa tider . Utredningen föreslog att järnvägslagens regler om prioritering av trafik bör ändras så att kravet på samhällsekonomisk effektivitet tas bort. Utredningens förslag bereds som tidigare nämnts inom . uppföljningsgrupp ansåg också att behovet av en nationell trafikförsörjningsplan för järnvägen som även anger vad järnvägen och dess olika delsträckor ska användas till behöver utredas. Uppföljningsgruppen ansåg att dagens system utan övergripande styrning leder till en tågplan som kan vara långt ifrån den optimala med givna resurser i form av bankapacitet. Uppföljningsgruppen ansåg vidare att behovet av en nationell myndighet för stöd till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna bör övervägas om man vill fortsätta på den inslagna vägen. Utskottet vill framhålla att en ökad rörlighet mellan våra grannländer och övriga är bra för . Utskottet anser därför att gränsöverskridande trafik bör främjas och underlättas. pågår det inom EU ett arbete med att bygga upp ett enhetligt järnvägssystem inom . Arbetet syftar till att öka järnvägens effektivitet och konkurrenskraft i förhållande till de övriga trafikslagen. EU har därför presenterat ett antal regelpaket, de s.k. järnvägspaketen. Förhandlingarna inom EU av det fjärde järnvägspaketet är avslutade, och beslut om rättsakterna togs . pågår ett arbete med att genomföra järnvägspaketet i svensk rätt. Utskottet vill även peka på att det i regeringens nationella godstransportstrategi anges att det inom EU har bedrivits ett omfattande arbete för att skapa ett sammanhängande järnvägssystem. Regeringen framhåller att det är viktigt att regleringen på järnvägsområdet inte är kostnadsdrivande och att regelverket förenklas och utvecklas för att möjliggöra för fler systemanpassade lösningar och innovationer som kan stärka järnvägens konkurrenskraft. Regeringen uppger att den verkar för att EU:s reglering på järnvägsområdet ska utvecklas i en sådan riktning, vilket utskottet välkomnar. Mot bakgrund av motionsförslaget om samhällsuppdrag för SJ vill utskottet påminna om att riktade ett tillkännagivande till regeringen om att se över hur uppdragen för , och kan tydliggöras så att samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter kan tillgodoses (bet. 2013/14:TU19, rskr. 2013/14:373). Av regeringens skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder framgår att ärendet bereds inom . När det gäller framhåller dock regeringen att det vid årsstämman i bolaget beslutades att bolagets uppdrag i bolagsordningen förtydligas enligt följande: ”Föremålet för bolagets verksamhet ska vara att, direkt eller indirekt genom dotter- eller intressebolag, bedriva persontrafik och, inom ramen för affärsmässighet, bidra till att uppfylla de transportpolitiska målen och därmed en långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet, samt att bedriva därmed förenlig verksamhet.” I sammanhanget vill utskottet dock peka på att vissa bolag med statligt ägande har särskilda samhällsuppdrag som beslutats av . Bolagen har ett uppdrag att bedriva verksamhet som syftar till att generera andra effekter än ekonomisk avkastning för ägaren. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om att det övergripande målet för svensk transportpolitik är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare i hela landet. För att nå de transport- och miljöpolitiska mål som har fastställts av regeringen och krävs att järnvägstrafiken upprätthålls och utvecklas. Mot bakgrund av vad utskottet anfört ovan finner utskottet inte att det finns anledning att föregripa pågående beredningsarbete. Utskottet förutsätter också att regeringen genomför det fjärde järnvägspaketet i enlighet med förpliktelser som följer av vårt medlemskap i . Motionerna 2018/19:1762 (V) yrkandena 2, 3, 5 och 14 samt 2018/19:2901 (M) yrkandena 9, 10, 13 och 18 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om järnvägens tillförlitlighet. Utskottet hänvisar till att det pågår ett gediget arbete med att öka järnvägens tillförlitlighet inom både , myndigheter och branschen.