bet · H601KU24 · 2019-04-11 00:00:00 — Utskottet har avstyrkt motioner om ratificering av konvention nr 169 med motiveringen att det är angeläget att inte ratificeras innan de rättsliga förutsättningarna och konsekvenserna av en ratificering är utredda (se t.ex. bet. 2014/15:KU16 s. 24). avstyrkte utskottet motioner om ratificering av konvention 169 om ursprungsfolk och om stamfolk (bet. 2017/18:KU6 s. 33). Utskottet hänvisade bl.a. till Utredningen om en stärkt minoritetspolitik och promemorian från om en ny konsultationsordning och såg inte skäl att ompröva sitt tidigare ställningstagande i frågan. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om en officiell ursäkt och om att tillsätta en (bet. 2017/18:KU32 s. 32 f.). Utskottet hänvisade till vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. I fråga om motionsyrkandena om en konstaterar utskottet vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhåller vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Utskottet noterar även kulturministerns uttalande om att regeringen är beredd att gå till mötes om det uttrycker en önskan om att upprätta en . Utskottet anser inte att det finns skäl att ta något initiativ i frågan. Motioner om att nr 169 bör ratificeras och att FN:s urfolksdeklaration bör genomföras har varit uppe för behandling i utskottet. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsyrkandena. När det gäller motionsyrkanden om en stärkt samisk rätt till mark och vatten och om en nordisk samekonvention noterar utskottet det förhandlingsarbete som pågår. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandena. Samepolitiken, samers inflytande och konstruktion Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samepolitiken, samers inflytande och konstruktion. Jämför reservation 6 (V). I partimotion 2018/19:393 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta fram ett förslag till konsultationsordning som baserar sig på fritt informerat förhandssamtycke. Motionärerna vill framhålla att fritt informerat förhandssamtycke är en grundläggande princip i folkrätten rörande staters relation till sina urfolk och att principen är central i FN:s urfolksdeklaration. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda frågan om resurstilldelning till , samebyar och samiska organisationer för konsultation. Motionärerna menar att en ny konsultationsordning kräver både ökade personalresurser och medel som täcker ökade kostnader för samiska organisationer och enskilda samebyar. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt utredning för att utreda ett utökat samiskt självstyre och dubbla roller. Motionärerna menar att rätten till självstyre står i konflikt med rollen som förvaltningsmyndighet under regeringen. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning som ska återkomma med ett förslag om en samlad samepolitik. Motionärerna menar att en översyn bör göras där utgångspunkten är samernas särställning som urfolk. I motion 2018/19:903 av m.fl. (MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en samepolitisk färdplan. Motionärerna vill tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att samverka med det samiska samhället. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om införandet av en konsultationsordning. Motionärerna menar att en sådan ordning bör komma på plats för att det offentliga tidigt och på ett strukturerat sätt ska höra samiska intressen och perspektiv i frågor som berör det samiska folket. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om en översyn av konstruktion. Motionärerna vill framhålla att både är ett folkvalt parlament och en förvaltningsmyndighet under regeringen, och att det finns behov av att utveckla och förtydliga organisationen, mandatet och ändamålet med , i samråd med det samiska samhället. inrättades genom beslut av 1992 (prop. 1992/93:32, bet. 1992/93:KU17, rskr. 1992/93:114). Propositionen byggde på betänkandet Samerätt och sameting (SOU 1989:41). Bestämmelser om finns i sametingslagen (1992:1433) och i förordningen (2009:1395) med instruktion för . plenum har också beslutat om reglering av arbetet i sametingsordningen. är enligt 1 kap. 1 § sametingslagen en särskild myndighet med uppgift att främst bevaka frågor som rör samisk kultur i . Av 1 § sametingsordningen framgår att är ett folkvalt samiskt parlament och att arbetet i plenum regleras av sametingsordningen. folkvalda organ är uppbyggt på samma sätt som en folkvald församling, dvs. det består av företrädare för grupper eller partier som fått sina mandat i ett val som är organiserat på samma sätt som riksdags- och kommunalvalen. är enligt 2 kap. sametingslagen organiserat som en vald ledamotsförsamling om 31 ledamöter. För ledamöterna finns ersättare. Efter förslag av förordnar regeringen ordförande i . Vidare finns en styrelse och ett antal nämnder, däribland en valnämnd. ska bland tingets ledamöter utse en styrelse om högst sju ledamöter och lika många ersättare som ska sköta den löpande verksamheten för . I 3 kap. sametingslagen finns bestämmelser om val till . Uppgifter vid val till fullgörs även av den centrala valmyndigheten enligt vallagen (2005:837) och av i det län där har sitt säte. I propositionen Om samerna och samisk kultur m.m. (prop. 1992/93:32), som låg till grund för inrättande, uttalades att fick ett drag av kollegial myndighet som exempelvis s.k. nämndmyndigheter eller myndigheter som organiseras som råd med ledamöterna som det egentliga beslutande organet (s. 43). Det framhölls vidare att en församling som inte kunde vara samlad i den omfattning som krävdes för att den skulle kunna handlägga de löpande ärendena. Till sitt förfogande gavs därför en styrelse som skulle sköta den löpande verksamheten (s. 63). Regeringen uttalade också i lagstiftningsärendet att den var medveten om att lösningen var okonventionell när det gäller en statlig myndighet. Den rymdes dock inom de legala ramarna (s. 35). uppgifter anges i 2 kap. 1 § sametingslagen, och styrelsens i 2 kap. 4 §. Det ligger inte några beslutsfunktioner direkt på styrelsen. Styrelsen ska bereda, yttra sig, handha, verkställa och fullgöra uppdrag, bl.a. ska den handha den ekonomiska förvaltningen (2 kap. 4 § 2). Alltsedan inrättades har det också funnits en kanslichef. Detta framgår av förordningen med instruktion för . Kanslichefens uppgifter framgår av 11–13 §§ i instruktionen, bl.a. ska kanslichefen ansvara för myndighetens verksamhet och se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera dåvarande organisation och överväga och lämna förslag till nödvändiga förändringar i såväl sametingslagen som myndighetens instruktion. Utredaren skulle bl.a. undersöka om det krävdes en tydligare skillnad än den rådande mellan olika roller som folkvalt organ och statlig myndighet (dir. 2000:70). Utredningen presenterade sina förslag i betänkandet roll i det svenska folkstyret (SOU 2002:77). Utredningen framhöll att det sedan tillkomst hade skett en dynamisk utveckling av samernas folkrättsliga ställning. Det var nu ostridigt att samerna har rätt till en kulturell autonomi och att detta förutsätter en viss grad av självstyre. Detta förändrade synsätt skulle enligt utredningens bedömning möjliggöra en omprövning av ställning som myndighet under regeringen (s. 145). Utredningen påpekade vidare att det grundläggande problemet var dubbla roller. Det hade till uppgift att driva den samiska politik som kommit till uttryck genom valet till trots att det i sin egenskap av myndighet löd under regeringen. Utredningen fann det därför inte ändamålsenligt att var en myndighet. Utredningens förslag behandlades i propositionen Ett ökat samiskt inflytande (prop. 2005/06:86). Även regeringen påpekade att är ett folkvalt organ och en myndighet under regeringen, vilket innebär att det har dubbla roller (s. 27). Regeringen ansåg dock att utredningens förslag om att det borde utredas om kunde vara ett organ för självstyre inte borde genomföras. Den samiska självbestämmanderätten borde i första hand ökas genom att övertog nya myndighetsuppgifter som rör samiska förhållanden. Det fanns därmed inte anledning att utreda om kunde vara ett organ för självstyre. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2005/06:KU32, rskr. 2005/06:253). Genom bestämmelser i sametingslagen (2 kap. 1 §) och rennäringslagen (1971:237) överläts ett antal uppgifter som rör samiska förhållanden till att besluta om. I propositionen konstaterade regeringen också att det inom förekommit en del interna problem och att en stor del av dessa hänförde sig till en otydlig ansvarsfördelning mellan styrelse och kanslichef (s. 65). Gränsdragningen mellan politiska del och den myndighetsutövande delen utgjorde ett problem i verksamheten (s. 67). Vissa förändringar genomfördes efter förslag i propositionen. Det skrevs bl.a. in i sametingslagen (2 kap. 6 a §) att styrelsen var ansvarig för förvaltningen och myndighetsutövningen. I författningskommentaren anfördes att med förvaltningsfrågor avsågs frågor om den fortlöpande verksamheten (s. 80). Bestämmelsen hade en förebild i 3 kap. 13 § i den dåvarande kommunallagen (1991:900). Enligt den paragrafen skulle nämnderna besluta bl.a. i frågor som rörde förvaltningen. När det gällde ett förslag från utredningen om att samtliga uppgifter borde anges i lag konstaterade regeringen att så länge var en förvaltningsmyndighet under regeringen, måste denna på vanligt sätt kunna styra förvaltningen genom föreskrifter, direktiv och budgetbeslut. Utredningens förslag i denna del borde därför inte genomföras (prop. 2005/06:86 s. 38). Mot bakgrund av att redovisade överskridanden för , och för att vid sin årliga granskning avgett en revisionsberättelse med reservation för årsredovisningen , gav regeringen () i uppdrag att analysera arbete med intern styrning och kontroll samt användningen av statliga medel. Vidare skulle ESV analysera förutsättningarna för att säkerställa att verksamheten bedrivs effektivt utifrån gällande reglering samt hur verksamheten kan effektiviseras. ESV redovisade uppdraget i rapporten av – Finansiering och intern styrning och kontroll (ESV 2017:6). Bland annat anförde ESV att det delade ansvaret och de ibland oklara ansvarsförhållandena inom bidrar till att myndigheten har svårt att uppnå en tillfredsställande intern styrning och kontroll. ESV:s slutsats var därför att det finns grund för ändringar i ansvarsfördelningen. ESV:s övergripande bedömning var att myndighetsförordningens (2007:515) föreskrifter om styrelsemyndigheter skulle vara direkt tillämpliga på . I propositionen Ändringar i regleringen för och sametingsvalet (prop. 2017/18:287) avvisade regeringen förslagen från ESV. Regeringen konstaterade bl.a. att med ESV:s förslag skulle styrelsen och inte plenum utgöra högsta beslutande organ, och att regeringen i stället för plenum skulle förordna, och kunna entlediga, styrelsen. Regeringen menade att förslaget skulle strida mot den grundläggande tanken bakom . I propositionen föreslogs att plenum även i fortsättningen ska vara det högsta beslutande organet. Det infördes också en ny bestämmelse med innebörden att kanslichefen, som anställs av styrelsen, ska sköta den löpande verksamheten enlig de direktiv och riktlinjer som styrelsen beslutar (4 a §). Vidare följde inte regeringen förslag att plenum ska utse ordförande. Regeringen anförde att det bör vara den framtida inriktningen att plenum förordnar ordförande, men att frågan behöver övervägas ytterligare. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2018/19:KU9, rskr. 2018/19:34). Lagändringarna träder i kraft . Samepolitiken och samers inflytande Det gällande övergripande målet för samepolitiken, som fastställdes av , är att verka för en levande samisk kultur byggd på en ekologiskt hållbar rennäring och andra samiska näringar (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:MJU2, rskr. 2005/06:108). Regeringen presenterade 2009 departementspromemorian Vissa samepolitiska frågor (Ds 2009:40), som skulle ligga till grund för en samepolitisk proposition. I förslaget ingick bl.a. en ny rennäringslagstiftning och ett formaliserat samrådsförfarande mellan och regeringen. Regeringen valde dock att avvakta med den fortsatta processen sedan bl.a. och avvisat förslagen, för att invänta konkreta förslag från och andra samiska företrädare. tillsatte en parlamentarisk kommitté för att utarbeta ett förslag till en framtida samepolitik. togs nya initiativ i för att återuppta processen med att ta fram ett sådant förslag. Regeringen valde att inte gå vidare med förslagen i promemorian. I stället presenterades en ny promemoria 2017 – Konsultation i frågor som rör det samiska folket (Ds 2017:43). Konsultation i frågor som rör det samiska folket promemoria Konsultation i frågor som rör det samiska folket (Ds 2017:43) föreslås att en ny och särskild ordning ska införas för konsultation i frågor av särskild betydelse för samerna. Reglerna föreslås bli införda som en ny lag om konsultation i frågor som rör det samiska folket. Konsultationsordningen föreslås gälla utöver annan samrådsskyldighet enligt gällande lagstiftning. Syftet är att främja och stärka det samiska folkets inflytande över dess egna angelägenheter i beslutsprocesser. Förslaget liknar den ordning som finns i och är utformat mot bakgrund av bl.a. rekommendationer som internationella granskningsorgan har lämnat. Förslaget är även i linje med den nordiska samekonventionen som , och och de tre ländernas sameting färdigförhandlade . Förslaget innebär en skyldighet för regeringen, statliga förvaltnings-myndigheter, kommuner och landsting att konsultera i ärenden som kan få särskild betydelse för samerna. Konsultationen ska göras före beslut i ärendet. Om ärendet kan få särskild betydelse för en samisk organisation eller en sameby ska även dessa konsulteras om det finns skäl för det. I vissa fall kan dock konsultation underlåtas. Konsultationen ska ske i god anda, och enighet eller samtycke i den fråga som gett anledning till konsultationen ska eftersträvas. Konsultationen ska ske i den form önskar om det inte medför olägenhet av betydelse vid ärendets behandling eller om syftet med konsultationen ändå kan uppnås. Om myndigheten önskar det får även en annan myndighet, organisation eller enskild part närvara vid muntlig konsultation i ett ärende. Vad som framkommit vid konsultationen ska dokumenteras. Förslaget bereds inom . I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 s. 32) framhålls bl.a. att och ansvarigt statsråd har fört en fördjupad dialog om viktiga samepolitiska frågor i syfte att öka möjlighet till inflytande och delaktighet i den framtida samepolitiken. Vidare redovisar regeringen att den tillsammans med företrädare från deltagit vid FN:s permanenta forum för urfolksfrågor i . har också varit aktivt genom insatser för utbildning, information och allmän kunskap om klimatfrågor och urfolks rättigheter inom för klimatförändringar (UNFCCC). deltar i den svenska delegationen vid UNFCCC. Genom inrättades en urfolksplattform och den närmare utformningen av plattformen är under fortsatta förhandlingar under nästa partsmöte (COP24 i ). I slås vidare fast att bl.a. urfolkens traditionella kunskap är viktig i arbetet med klimatanpassning och förebyggande åtgärder på alla nivåer. I regeringsförklaringen från anförde regeringen att urfolket samernas självbestämmande och inflytande ska stärkas (s. 12). Utskottet har behandlat frågan om roller och ett utökat samiskt självstyre vid ett flertal tidigare tillfällen. Likalydande motionsyrkanden som det nu aktuella avstyrktes av utskottet och 2015 (bet. 2011/12:KU17 och bet. 2014/15:KU16). Utskottet anförde då att det vidhöll sin tidigare mening att det är väsentligt att roller som folkvalt organ och myndighet under regeringen hålls isär på ett för allmänheten tydligt sätt, och utgick från att regeringen även fortsättningsvis skulle ägna frågan vederbörlig uppmärksamhet. Utskottet konstaterade att regeringen i olika sammanhang har uttryckt sin avsikt att stärka genom att ge myndigheten ett utökat ansvar för interna samiska frågor och en större delaktighet i beslut av väsentlig betydelse för samerna samt att ha en fördjupad dialog med samiska representanter om den framtida samepolitiken. noterade utskottet att regeringen hade vidtagit åtgärder för att stärka genom att det gavs en större delaktighet i beslut av väsentlig betydelse för samerna, bl.a. i arbetet med den nya konsultationsordningen och Nordisk samekonvention (bet. 2017/18:KU32 s. 44). Utskottet behandlade propositionen Ändringar i regleringen för och sametingsvalet (prop. 2017/18:287) . Utskottet noterade bl.a. att frågan om förordnande av ordförande i kommer att bli föremål för fortsatta överväganden och ansåg inte att behövde ta något initiativ i frågan. Utskottet noterar att regeringen i olika sammanhang har uttryckt sin avsikt att stärka genom att ge ett utökat ansvar för interna samiska frågor och en större delaktighet i beslut av väsentlig betydelse för samerna samt att ha en fördjupad dialog med samiska representanter om den framtida samepolitiken. Utskottet noterar även det arbete som bedrivs. Motioner om att tillsätta utredningar om ett ökat samiskt självstyre och dubbla roller samt en samlad samepolitik har varit uppe för behandling i utskottet. Utskottet finner liksom inte skäl att ta något initiativ i dessa frågor. Utskottet konstaterar att departementspromemorian Konsultation i frågor som rör det samiska folket bereds inom . Utskottet vill inte föregripa beredningen och avstyrker därmed motionsyrkandena om konsultationsordning samt yrkandet om ökade resurser till samiska organisationer och enskilda samebyar. Romska förvaltningsområden, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:556 av (L). Det pågår för tillfället en rad olika insatser på området romsk inkludering. De allra flesta sker inom ramen för den långsiktiga strategin för romsk inkludering med syfte att den rom som fyller 2032 ska ha likvärdiga möjligheter i livet som den som är icke-rom. Det innebär samma grundläggande mänskliga rättigheter som befolkningen i övrigt. Bakgrund till strategin är den långvariga utsatthet som den romska gruppen befinner sig i och som har sin grund i majoritetssamhällets diskriminering och som tar sig uttryck i utanförskap, fattigdom osv. är t.ex. hälsosituationen för den romska gruppen mycket sämre än för majoritetsbefolkningen som arbetslöshetssiffrorna är högre. En av svårigheterna med regeringens uppdrag är uppföljningen och kontinuiteten. Olika studier t.ex. inom ramen för kommissionen mot antiziganism visade tydligt att svenska myndigheter inte prioriterar arbetet med nationella minoriteter om det inte finns ett regeringsuppdrag. Ofta syftar delar av uppdraget till att arbetet ska bli en befintlig del av den ordinarie verksamheten, men de flesta uppföljningar visar att det är svårt att hålla skärpan och prioriteringen när det saknas ett konkret uppdrag. Romer har till skillnad från några av de andra nationella minoritetsgrupperna inget förvaltningsområde. Det finns studier som visat en positiv skillnad i arbetet med nationella minoriteter i de kommuner som är förvaltningsområden i förhållande till de som inte är det. Det är viktigt att den romska gruppen får tillgång till språk och kultur på hemspråket vilket är en av förvaltningsområdenas viktigaste uppgifter. Jag anser att regeringen bör utreda ett romskt förvaltningsområde. Information och kunskap om nationella minoriteter, punkt 5 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2925 av m.fl. (L) yrkande 4 och 2018/19:2707 av och (båda C) yrkande 2. Kunskapen om de nationella minoriteterna och minoritetspolitiken har blivit bättre inom förvaltningsområdena, men kunskapen utanför förvaltningsområdena och inom myndigheter är fortfarande bristfällig. Därför krävs fortsatt informationsarbete inom det offentliga men även i samhället i stort för att öka kunskapen om de nationella minoriteterna, deras språk och kultur samt för att öka kunskapen om den nationella minoritetspolitiken. En viktig del av minoritetspolitiken är också att skolan ska ge alla elever kunskap om urfolk, nationella minoriteter och minoritetsspråk. Kommuners och landstings minoritetspolitik, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2925 av m.fl. (L) yrkandena 2, 3, 5 och 6. De kommuner och landsting/regioner som ingår i förvaltningsområden får statsbidrag. Det finns behov av att ytterligare kontrollera och följa upp hur de statliga resurserna används. Det är viktigt att de stärkta rättigheter för enskilda som följer av att en kommun ansluts till ett förvaltningsområde, såsom utökad rätt att använda minoritetsspråket hos myndighet och utökad rätt till förskola och äldreomsorg med minoritetsspråksprofil, verkligen får genomslag i den lokala verksamheten. En översyn av regelverket behöver göras för att möjliggöra en frysning av de statliga medlen till kommuner och landsting/regioner som inte använder statsbidraget på det sätt som är avsett. I särskilt allvarliga fall bör någon form av ekonomisk sanktion vara möjlig. Jag är positiv till att det nu finns lagreglering om att kommuner och landsting ska anta mål och riktlinjer för sitt minoritetspolitiska arbete. Detta ger bättre förutsättningar för den långsiktighet i det lokala arbetet som saknas på många håll. Dock brister regleringen i två delar. Till att börja med bör det av målen och riktlinjerna också framgå hur verksamheten ska följas upp. Utan sådana mekanismer riskerar dessa dokument att bli hyllvärmare. Om kravet på mål och riktlinjer ska vara meningsfullt behöver dessa styrdokument också följas upp. Vidare finns det ingen reglering som säkerställer att målen och riktlinjerna är politiskt beslutade. Eftersom målen och riktlinjerna syftar till att uppfylla kommunens minoritetspolitiska åtaganden bör de beslutas av förtroendevalda. Huruvida detta ska vara i kommunfullmäktige, kommunstyrelse, annan nämnd eller annat politiskt organ får givetvis avgöras av lokala förhållanden. Jag anser att det behövs fler insatser för att öka tillgängligheten av äldreomsorg och barnomsorg på minoritetsspråk. Bland annat bör frågan om skärpt lagstiftning övervägas för att sätta tydligare krav på kommunerna. handlar det om hur verksamheten organiseras och administreras snarare än att resurser behöver tillföras. Kommuner som har äldreombudsmän bör se till att dessa har minoritetskompetens. Vidare bör kommuner och landsting kunna bli bättre på att tillvarata den språkkompetens som ofta finns hos personalen. Vid upphandling av service och omsorg inom t.ex. äldreomsorgen bör kommunerna också kunna bli bättre på att beakta behov som de nationella minoriteterna har. Jag anser att valfriheten och etableringsfriheten är av stor vikt för att framväxten av barnomsorg och äldreomsorg på minoritetsspråk ska fortsätta. Detta betyder inte att det skulle vara hela lösningen, men på de orter och i de områden där ett betydande antal invånare talar ett visst minoritetsspråk kan valfrihet och etableringsfrihet underlätta för fler verksamheter. har fattat beslut om att bestämmelserna om rätten till förskola på nationella minoritetsspråk ska flyttas till skollagen.