bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — Vidare avslår motionsyrkanden om allmänna frågor om digitalisering, utveckling av 1177, digitala vårdtjänster och ersättning för digitala vårdtjänster. Jämför reservation 70 (M, KD), 71 (SD), 72 (SD, C), 73 (KD), 74 (C), 75 (V) och 76 (M, SD, KD). I kommittémotion 2018/19:2787 av m.fl. (M) yrkande 24 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att stärka den nationella samordningen av digitaliseringen av vård, omsorg och apotek. I motion 2018/19:1529 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att överväga hur it och digitalisering kan användas för att utveckla vård och omsorg. I motion 2018/19:95 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att utreda ett införande av ett gemensamt digitalt journalsystem för alla vårdenheter i . I kommittémotion 2018/19:149 av m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att öka ambitionerna att digitalisera vården i fråga om journaler, register, patientdatabaser och biobanker och göra dessa mer tillgängliga. I motion 2018/19:350 av (SD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att införa ett nationellt journalsystem inom vården, och i yrkande 2 ett tillkännagivande om att följa upp journalföringen efter det att ett nationellt system har införts. I kommittémotion 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en nationell överenskommelse om e-hälsa. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 20 föreslås ett tillkännagivande om att införa en nationell standard för journalsystem och plattform för kvalitetsregister. I kommittémotion 2018/19:2043 av m.fl. (L) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om vårdens digitala infrastruktur. Motionärerna vill utveckla den digitala infrastrukturen och använda den digitala tekniken för att öka valfriheten inom vården. I kommittémotion 2018/19:2900 av m.fl. (M) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att göra en översyn av den rådande lagstiftningen inom hälso- och sjukvården i syfte att anpassa den för en digital tidsålder. I kommittémotion 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att genomföra en översyn av relevant lagstiftning för att ge bättre förutsättningar för införandet av e-hälsa och välfärdsteknologi. I kommittémotion 2018/19:2900 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att införa ett nationellt krav om att patienters journaler ska vara tillgängliga digitalt för patienter, med tydliga digitala spår över vilka som har besökt journalen. I samma motion föreslås i yrkande 13 ett tillkännagivande om att patienter ska kunna ha tillgång till samtliga journalanteckningar från sina kontakter med vården på ett och samma ställe. I motion 2018/19:919 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att få myndigheter att tydligare upplysa om den enskildes möjligheter att ge samtycke till kommentering av sekretessbelagda uppgifter. Motionären menar att ensidiga versioner i medier av enskilda ärenden är problematiska och att en större medvetenhet om denna regel kan skapa en mer nyanserad samhällsdebatt. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 21 ett tillkännagivande om att ge patienter äganderätt över sin egen journal- och sjukvårdsinformation. I yrkande 22 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om en parlamentarisk utredning om hanteringen av integritetskänsliga data inom hälso- och sjukvården. I kommittémotion 2018/19:2444 av m.fl. (C) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att utöka patientens tillgång till information om väntetider och kvalitet i vården. Motionärerna anser att det saknas tydlig och lättillgänglig information till patienterna om tillgänglighet och vårdkvalitet, och föreslår att 1177 byggs ut till en nationell portal där patienten enkelt kan jämföra vårdgivares kvalitet och tillgänglighet. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om 1177. Motionärerna vill utveckla Vårdguiden så att vårdsökande som grundregel bedöms och dirigeras till rätt vårdinstans via 1177. I kommittémotion 2018/19:2444 av m.fl. (C) föreslås i yrkande 5 ett tillkännagivande om att ge patienten rätt att kontakta primärvården digitalt. I partimotion 2018/19:406 av m.fl. (V) yrkande 6 föreslås att regeringen ska utreda hur digitaliseringen inom hälso- och sjukvården bör utformas så att ledord som kvalitet och patientsäkerhet står i fokus. Motionärerna anför att samhället ska ta ansvar för att även den digitalt baserade hälso- och sjukvården är jämlik och att landstingen ska ansvara för utvecklingen och infrastrukturen av de digitala vårdkontakterna. I motion 2018/19:1147 av (S) föreslås ett tillkännagivande om reglering av marknaden för nätläkare och digitala vårdcentraler. I motion 2018/19:1614 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att marknadsföringen av sjukvårdstjänster bör regleras. Ersättning för digitala vårdtjänster I kommittémotion 2018/19:2787 av m.fl. (M) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att stärka möjligheterna att utveckla digitala verktyg och tjänster med neutrala ersättningssystem inom hälso- och sjukvården. EU:s dataskyddsförordning och patientdatalagen EU:s dataskyddsförordning är det primära regelverket när det gäller behandling av personuppgifter. Patientdatalagens bestämmelser kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Patientdatalagen (2008:355) tillämpas vid vårdgivares behandling av personuppgifter inom hälso- och sjukvården. I lagen finns också bestämmelser om skyldigheten att föra patientjournaler. Syftet med lagen är bl.a. att informationshanteringen inom hälso- och sjukvården ska vara organiserad så att den tillgodoser patientsäkerhet och god kvalitet samt främjar kostnadseffektivitet. Bestämmelser om sammanhållen journalföring finns i 6 kap. patientdatalagen. För att en vårdgivare genom direktåtkomst ska få ta del av vårddokumentation som en annan vårdgivare gjort tillgänglig i den sammanhållna journalföringen krävs att uppgifterna rör en patient som det finns en aktuell patientrelation med, att uppgifterna kan antas ha betydelse för att förebygga, utreda eller behandla sjukdomar och skador hos patienten inom hälso- och sjukvården och att patienten samtycker till det (6 kap. 3 §). Enligt 8 kap. 2 § ska en journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård på begäran av patienten eller av en närstående till patienten tillhandahållas honom eller henne för att läsas eller skrivas av på stället eller i avskrift eller kopia, om inte annat följer av 6 kap. 12 § eller 13 § första stycket patientsäkerhetslagen (2010:659), dvs. förutsatt att uppgifterna inte omfattas av tystnadsplikten. I 4 kap. finns grundläggande bestämmelser om inre sekretess och elektronisk åtkomst inom en vårdgivares verksamhet. Ytterligare bestämmelser om detta finns i föreskrifter och allmänna råd om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso- och sjukvården (HSLF-FS 2016:40). Av föreskrifterna framgår att användarnas behörighet i vårdgivarens informationssystem måste vara anpassad och begränsad till deras arbetsuppgifter. Vårdgivaren ska även ansvara för att det finns rutiner för tilldelning, förändring, borttagning och regelbunden uppföljning av behörigheterna. Bestämmelser om rättelse och skadestånd regleras av dataskyddsförordningen och dataskyddslagen. En sekretessbelagd uppgift hos en myndighet får inte röjas för enskilda eller andra myndigheter om inte annat anges i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, se 8 kap. 1 §. Enligt 25 kap. 1 § gäller sekretess som huvudregel inom hälso- och sjukvården för uppgifter om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider men. Till hälso- och sjukvård hör också den förebyggande medicinska hälsovården, t.ex. den som bedrivs vid mödra- och barnavårdscentraler. Sekretess till skydd för enskilda hindrar inte att en uppgift lämnas till en enskild eller en annan myndighet, om den enskilde samtycker till det (10 kap. 1 §). Sekretess hindrar heller inte att en uppgift lämnas till en annan myndig-het om uppgiftsskyldighet följer av en lag eller förordning (10 kap. 28 §). Bakgrund och pågående arbete Genom patientdatalagens tillkomst blev det möjligt för behörig vårdpersonal att med patientens samtycke ta del av journalinformation som registrerats hos andra vårdgivare, s.k. sammanhållen journalföring. Patienten kan själv bestämma om journaluppgifter ska var delvis eller helt spärrade för sammanhållen journalföring. 1177 Vårdguiden är en samlingsplats för information och tjänster inom hälsa och vård som erbjuder sjukvårdsrådgivning, information och e-tjänster dygnet runt dels på webben, dels på telefon. På lämnas kvalitetssäkrad information om hälsa och sjukdomar, hjälp att hitta rätt vårdmottagning och möjlighet att jämföra vård. Det går också att jämföra tillgänglighet till vårdcentraler och se olika kvalitetsomdömen från patienter. Var och en kan logga in för att nå olika e-tjänster för att exempelvis boka tid, förnya recept eller kontakta sin vårdgivare. Webbplatsens innehåll produceras i samarbete mellan vårdpersonal och redaktörer på 1177 Vårdguiden på webben. Allt material följer en särskild kvalitetssäkringsprocess och faktagranskas av specialister inom respektive område. De flesta artiklar på är nationella, men det finns också regionala nyheter samt information och länkar som är aktuella i den egna regionen. 1177 Vårdguiden på webben ägs av alla regioner i samverkan och förvaltas av det gemensamma bolaget , som har i uppdrag att koordinera och utveckla gemensamma digitala lösningar. är Kommuner och Landsting (SKL) huvudägare i . bildade Inera programmet Nya 1177 Vårdguiden för att hålla samman och styra ett antal pågående och planerade projekt och förstudier som handlar om nödvändiga förändringar av det befintliga tjänstekonceptet Vårdguiden (nya1177.inera.se). Programmets mål är att leverera en ny version av hela tjänstekonceptet 1177 Vårdguiden, genom modernisering och nyutveckling av användargränssnitt, bakomliggande tekniska plattformar, digitala tjänster, regelverk och förvaltningsorganisation. Hälsokontot Hälsa för mig Av webbplats framgår att Hälsa för mig är ett personligt hälsokonto som var tänkt att finnas tillgängligt för alla som vill kunna samla, överblicka och dela sin hälsoinformation digitalt. Efter förelägganden från Datainspektionen och avslag på ett överklagande i förvaltningsrätten har meddelat att tjänsten inte kommer att öppna i den form som den upphandlades –2013 och att myndigheten nu utreder hur den ska gå vidare med arbetet. Regeringen och SKL har enats om en långsiktig vision för e-hälsoarbetet som rör bl.a. hälso- och sjukvården: Vision e-hälsa 2025 (prop. 2016/17:1 utg.omr. 9 s. 43). Formuleringen för Vision e-hälsa 2025 är att 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet. Av överenskommelsen framgår att visionen ersätter e-hälsostrategin men bygger på delar av denna. För att genomföra Vision e-hälsa 2025 kom regeringen och SKL överens om en handlingsplan på e-hälsoområdet för perioden –2019 (S2017/00379/FS). I handlingsplanen finns bl.a. en ny nationell samverkans- och samordningsstruktur. Strukturen ska främja bättre samordning och en tydligare ansvarsfördelning mellan berörda parter inom e-hälsofrågorna i syfte att bättre kunna ta till vara digitaliseringens möjligheter i berörda sektorer. Ett av förslagen i handlingsplanen är att inrätta ett nationellt forum för standardisering inom e-hälsa. Andra insatser som föreslås är bl.a. bättre system för uppföljning samt omvärldsbevakning inom e-hälsoområdet. Inom SKL pågår en bred satsning som kallas Smartare välfärd för att stödja medlemmarna i att utveckla välfärden med hjälp av digitaliseringens möjligheter. Inom området e-hälsa är Vision e-hälsa 2025 styrande för arbetet. ansvarar för register och it-funktioner som öppenvårdsapotek och vårdgivare behöver ha tillgång till för en patientsäker och kostnadseffektiv läkemedelshantering. Myndigheten ska vidare bearbeta och förmedla statistik om läkemedelsförsäljningen, samordna regeringens satsningar på e-hälsa samt övergripande följa utvecklingen på e-hälsoområdet. Av 3 § förordningen (2013:1031) med instruktion för framgår att myndigheten ska tillhandahålla en elektronisk tjänst som ger enskilda personer möjlighet att i ett personligt hälsokonto kostnadsfritt lagra uppgifter om sin hälsa. Av regleringsbrevet framgår att myndigheten utifrån sitt ansvar att samordna regeringens satsningar på e-hälsoområdet ska fokusera sin verksamhet på genomförande av den vision för e-hälsoarbetet som regeringen och SKL enades om . Myndigheten ska vidare inom ramen för uppdraget ta fram en rapport om övergripande förhållanden i fråga om digitaliseringen inom hälso- och sjukvården och . Uppdraget ska slutredovisas till . gav regeringen genom regleringsbrev i uppdrag att inrätta ett särskilt samordningskansli för samverkan inom e‑hälsofrågorna. Uppdraget om samordningskansliet har sin grund i den handlingsplan som slöts mellan regeringen och SKL . Av regleringsbrevet framgår att kansliet ska vara ett stöd för drift och utveckling av den nationella styr- och samverkansorganisationen. Arbetet ska göras i nära samverkan med SKL. Kansliet ska ha ett inkluderande och öppet arbetssätt och skapa arenor för dialog såsom möten, konferenser och delegationsresor samt publicera och sprida information om vision och handlingsplan. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om rätt information i vård och omsorg Utredningen om rätt information i vård och omsorg hade i uppdrag att lämna förslag till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvården och (S 2011:13, dir. 2011:111). Utredningen överlämnade delbetänkandena Bättre behörighetskontroll – Ändringar i förordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 2012:42) och Rätt information – Kvalitet och patientsäkerhet för vuxna med nedsatt beslutsförmåga (SOU 2013:45). Slutbetänkandet Rätt information på rätt plats i rätt tid (SOU 2014:23) lämnades . I slutbetänkandet lämnades förslag som syftar till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvården och . Utredningens förslag omfattade bl.a. • två nya lagar: en socialtjänstdatalag och en hälso- och sjukvårdsdatalag • en informationshantering som utgår från individens behov och som stöder tillgänglighet, säkerhet och skyddet för den personliga integriteten • en informationshantering som bidrar till bättre resultat för individer i behov av hälso- och sjukvård och socialtjänst • en informationshantering som stöder yrkesutövare inom hälso- och sjukvård och socialtjänst i deras arbete. De förslag i utredningens slutbetänkande som gällde hanterades inom ramen för ändringen av lagen om receptregister som beslutade om (prop. 2016/17:145, bet. 2017/18:SoU2, rskr. 2017/2018:5). Övriga förslag bereds inom . I ett pågående projekt, Digitala stöd och teknik i cancervården, undersöker Vårdanalys hur digitala stöd kan bidra till en mer jämlik, effektiv och tillgänglig cancervård med ökad delaktighet för patienter. En annan fråga som undersöks är vilka behov av digitala stöd patienter respektive professioner har i cancervården. Resultaten väntas bli publicerade . Vårdanalys har bedrivit ett flerårigt arbete på temat personlig integritet i den digitaliserade vården. Syftet har varit att undersöka vad som krävs för att patienter, brukare och medborgare ska känna tillit till hanteringen av sina digitala hälsouppgifter och vara villiga att dela med sig av dem. I delrapporten Vad står på spel? Om nyttan med digitala hälsouppgifter och risker ur ett integritetsperspektiv (rapport 2016:3) undersöks bl.a. vilka nyttorna är och med vilka risker digitala hälsouppgifter om enskilda individer används. I rapporten säkerhets skull (rapport 2017:10) undersöks befolkningens inställning till att uppgifter om deras vård och hälsa samlas in, används och hanteras digitalt samt vilka faktorer som påverkar inställningen. Fokus har legat på elektroniska patientjournaler, en samlad läkemedelslista och hälsorelaterade register. Av Vårdanalys analysplan 2019 framgår att digitalisering är ett tema som myndigheten särskilt kommer att fokusera på inom de tre analysområden som myndigheten arbetat med även : en personcentrerad vård och omsorg som utgår från patienternas och brukarnas behov, förutsättningar och resurser en jämlik vård och omsorg utan omotiverade skillnader effektiva vård- och omsorgssystem för en god vård och omsorg. beslutade att godkänna ett reviderat riksavtal för utomlänsvård och att rekommendera landstingen och regionerna att godkänna och tillämpa det avtal som gäller . Avtalet innehåller bestämmelser om vad som gäller när en person får vård utanför sitt eget hemlandsting. Avtalet omfattar vård efter remiss från hemlandstinget, akut- och förlossningsvård, övrig utomlänsvård i de fall patienten själv väljer sådan vård, medicinsk service, hjälpmedel samt transporter och resor. För utomlänsvård i egen regi och andra tjänster som lämnats enligt bestämmelserna i riksavtalet ska hemlandstinget betala skälig ersättning till vårdlandstinget. Utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster beslutade att rekommendera landstingen att tillämpa gemensamma utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster i primärvården. Enligt rekommendationen är en rimlig utomlänsersättning (inklusive patientavgift) för ett läkarbesök i primärvården . En rimlig ersättning för ett besök hos psykolog eller kurator är per besök och för övriga sjukvårdande behandlingar per besök. Patientens hemlandsting faktureras ersättningen av det kontraktsslutande efter avdrag för patientavgiften. Om patienten har frikort faktureras hemlandstinget hela ersättningen. Av rekommendationen framgår att det förutom själva ersättningen också bör formuleras vissa gemensamma krav på de digitala vårdtjänsterna som ska vara uppfyllda för att de ska berättiga till ersättning. För att ett digitalt läkarbesök ska berättiga till ersättning bör följande krav vara uppfyllda: – Besöket ska utgöra ”kvalificerad sjukvård” enligt definition, dvs. det ska inte vara fråga om rådgivning och liknande. – Besöket ska uppfylla samma krav på journalföring och inrapportering m.m. som andra motsvarande besök i primärvården enligt respektive landstings krav. – Besöken ska föregås av en ”sortering” för att utesluta symtom och diagnoser som bör tas om hand av den fysiska vården eller som inte kräver läkarvård. – Besöken ska föregås av id-kontroll genom stark autentisering. Ytterligare ett krav är att den digitala vårdgivaren har rutiner för remiss vid behov av provtagning och annan medicinsk service. I rekommendationen föreslås att ersättningarna ska fastställas av landstingen i respektive sjukvårdsregion och tas in i de regionala prislistorna, på samma sätt som gäller all annan utomlänsvård. Utomlänsersättningen ska alltid tillämpas vid utomlänsfakturering. Vilka ersättningar som ska gälla i förhållande till vårdgivarna beslutas av varje landsting. Om enskilda landsting gör egna upphandlingar av digitala tjänster till ett annat pris än det föreslagna utomlänspriset bör det senare ändå tillämpas vid utomlänsfakturering. Enligt uppgift från SKL har alla landsting beslutat att följa ovannämnda rekommendationer. Patientavgifter vid digitala vårdbesök beslutade att rekommendera landstingen en miniminivå på i patientavgift för digitala vårdbesök. Uppdrag om ett långsiktigt hållbart system för digitala vårdgivare Regeringen beslutade kommittédirektiven Ordning och reda i vården (dir. 2017:128). Utredningen beräknas avsluta sitt arbete . Av direktiven framgår bl.a. att utredaren ska lämna förslag som syftar till att skattemedel används till det de är avsedda för i hälso- och sjukvårds-sektorn, dvs. att på ett effektivt sätt uppnå målen i hälso- och sjukvårdslagen. I direktiven lyfter regeringen fram vikten av att styrsystem i hälso- och sjukvården utformas så att såväl privata som offentliga vårdgivare – även s.k. nätdoktorer – tar ansvar för att tillhandahålla vård efter behov på lika villkor. I det som utredaren ska göra ingår bl.a. att utifrån Tillitsdelegationens delbetänkande (SOU 2017:56) kartlägga och analysera möjligheter och begränsningar när det gäller att via förändringar i vårdsystemens ersättnings- och finansieringsmodeller främja en behovsstyrd vård. fick utredaren i tilläggsuppdrag att analysera hur ett långsiktigt hållbart system för s.k. nätdoktorer kan skapas, med beaktande av principen om en behovsstyrd vård (dir. 2018:14). Utredningens delbetänkande Styrning och vårdkonsumtion ur ett jämlikhetsperspektiv – Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande (SOU 2018:55) presenterades . Av delbetänkandet framgår att utredningen i det fortsatta arbetet avser att analysera ett långsiktigt hållbart system för digitala vårdgivare, där centrala frågor är hur digitala vårdkontakter kan stimulera till innovation och kostnadseffektivitet, hur informationsutbytet fungerar och individens integritet säkerställs, vilken terminologi för besök m.m. som är lämplig samt hur digitala kontaktvägar bör ersättas ekonomiskt. Uppdrag till om kartläggning av digitala vårdtjänster publicerade vårdtjänster riktade till patienter – Kartläggning och uppföljning. Den innefattar en kartläggning av omfattningen av och inriktningen på de digitala vårdtjänster som riktas till patienter samt förslag på hur kvaliteten på den vård som ges kan följas upp. I kartläggningen framgick att fem landsting har egna etablerade digitala vårdtjänster som erbjuder videomöten med primärvården. Samtliga, både landsting och privata utförare, som erbjuder digitala vårdtjänster beskriver vilka besvär som lämpar sig för ett digitalt vårdmöte, och några beskriver också vilka besvär och åtgärder som inte lämpar sig. De landsting som har ett eget avtal med leverantörer av digitala vårdtjänster har samma möjligheter att genomföra uppföljning och styra verksamheterna utifrån avtal och riktlinjer som för övrig vård de finansierar. Dock är kvalitetsuppföljningen begränsad för de landsting som inte har sådana avtal. Det finns därför enligt skäl att överväga att införa en nationell uppföljning av den vård som ges av digitala vårdgivare. har tagit fram fyra övergripande principer som ska uppfyllas för att vård och behandling ska lämpa sig för digitala vårdtjänster. De övergripande principerna publicerades i rapporten vårdtjänster – Övergripande principer för vård och behandling. Inspektionen för vård och omsorg Nätbaserade vårdtjänster och välfärdsteknik är ett av de riskområden som Inspektionen för vård och omsorg () kommer att arbeta särskilt med i nationellt samordnade tillsynsinsatser –2020 (). I en förstudie om nätbaserade vårdtjänster har undersökt möjliga risker för patienter som är förknippade med att vården bedrivs digitalt, utan det fysiska mötet. På meddelade myndigheten att den i en tvåårig nationell tillsyn kommer att fortsätta granska aktörer och vårdgivare som bedriver digitala vårdtjänster. Granskningen inriktas på att vården ska vara säker för patienten, kunskapsbaserad och ändamålsenlig. Både privata och regiondrivna verksamheter och tjänster av varierande storlek kommer att granskas, och målet är att tillsynen omfattar så stor del som möjligt av den digitala primärvården. Granskningen kommer att göras som inspektioner där begär in material, som avvikelser och patientberättelser, i förväg och sedan möter verksamheterna fysiskt. Myndigheten kommer också att göra journalgranskningar. Vidare har sett att det finns en risk när vårdgivaransvaret är oklart för en aktör som bedriver digital vård och behandling.