bet · H601KrU10 · 2019-05-09 00:00:00 — Mot bakgrund av detta anser vi att regeringen bör återkomma med förslag för att stärka jämställdheten inom svensk idrott, särskilt avseende hur ekonomiska medel fördelas i relation till kön inom svensk idrott. Som ytterligare en åtgärd bör regeringen se över hur ett tydligare jämställdhetsfokus kan implementeras inom ramen för Idrottslyftet. Jämställdhet, punkt 5 (C) av Per Lodenius (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 4, 2018/19:479 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1326 av (M) yrkande 4, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 19 och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 4. Idrott är bra både för det fysiska och psykiska välbefinnandet, och det är viktigt att ta reda på orsakerna till att flickor slutar idrotta tidigare så att effektiva åtgärder kan sätta in. Det har också visat sig att spontanidrottsplatser lockar fler pojkar och män än flickor och kvinnor. Jag vill se en nationell jämförelse av hur mycket medel som kommunerna fördelar till barn- och ungdomsidrott samt hur fördelningen ser ut för pojkar respektive flickor. Jag vill att den befintliga skattelagstiftning som gör det dyrare och svårare för företag att sponsra damlag än herrlag ses över. Sammantaget vill jag att en utredning tillsätts som ser över vad som hindrar jämställd idrott. Utifrån denna utredning kan få ett tydligare uppdrag för att uppnå jämställdhet inom svensk idrott. Jämställdhet, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 4, 2018/19:479 av m.fl. (L) yrkande 1, 2018/19:1326 av (M) yrkande 4, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 19 och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2018/19:479 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 4. Jämställdhet inom idrotten är en fråga om demokrati, resurser och intressen. ) hade 2017 i uppdrag av regeringen att genomföra en fördjupad analys av jämställdhet inom idrotten. Rapporten visar att mycket arbete återstår innan kvinnors och mäns förutsättningar är jämställda inom idrotten. På i princip alla nivåer är kvinnors och mäns deltagande, förutsättningar och villkor olika. CIF:s analys av resursfördelning och jämställdhet visar att () bidragsfördelning endast i begränsad omfattning används som styrmedel för ökad jämställdhet. Rapporten visar att det övergripande mönstret kvarstår, att barn- och ungdomsidrotten har närmast oförändrade aktivitetsnivåer bland yngre medlemmar medan i huvudsak äldre ungdomar och i synnerhet flickor lämnar idrotten. CIF:s rapport , representation och ”riktig” idrott – om jämställdhet inom idrotten (2018) visar att fördelningen av resurser i åldrarna 7–tydligt gynnar pojkars idrottande. går av det offentliga stödet (det s.k. LOK-stödet) till flickors idrottande, och andelen minskar ju äldre flickorna blir. Snedfördelningen har uppmärksammats och bekymrat . Jag menar att det är oacceptabelt att offentliga medel fortsätter att bidra till ojämställdhet. Förutom att resurserna behöver fördelas jämnt så måste det även finnas bättre möjligheter för alla som vill utbilda sig till ledare. Utbudet av ledarutbildningar som riktar sig till personer som tränar/leder kvinnor bör särskilt ses över. RF har ett stort ansvar i fråga om hur resurserna fördelas, liksom kommunerna har ett stort ansvar för att lokaler och tider fördelas jämlikt. Idrottsrörelsen arbetar mot jämställdhetsmål 2025 som fastställdes vid RF-stämman 2017. Det övergripande målet för idrottens jämställdhetsarbete är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma idrotten och sitt deltagande i idrottsrörelsen. Det är mycket bra att RF har jämställdhetsmål att arbeta efter men det bör även ställas krav på att resurserna måste fördelas jämlikt samt att kunskapen om jämställd budgetering ökar. Regeringen bör därför återkomma med förslag om hur den statliga bidragstilldelningen till idrotten ska användas för att stärka jämställdhetsarbetet inom idrotten. Jämställdhet, punkt 5 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:479 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 4, 2018/19:1326 av (M) yrkande 4, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 19 och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 4. När det kommer till samhällsstöd för idrott, motion och fysisk aktivitet får tjejer en generellt sett mindre del än pojkar när pengar till idrott delas ut. Eftersom idrottsstöd framför allt kommer idrottsföreningar till del blir det tydligt att pojkars idrottsutövande gynnas i betydligt högre utsträckning än flickors. Det finns ett flertal aktiviteter och verksamheter inom området idrott, motion och fysisk aktivitet som förmodligen framför allt flickor har preferenser för och som inte får något samhällsstöd alls. Det gäller t.ex. olika typer av danslektioner, träning på gym, aerobics, gympa och yoga. Det är aktiviteter som flickor och pojkar själva får bekosta genom köp på marknaden. Men även när de får samhällsstöd är stödet ofördelaktigt fördelat till pojkdominerade aktiviteter. Ridning, som är en starkt flickdominerad sport, finansieras i betydligt lägre grad av samhällsmedel jämfört med exempelvis pojkdominerad fotboll och ishockey eftersom ridningen driver egna anläggningar, medan fotbolls- och ishockey-anläggningar drivs av kommunen. Mot denna bakgrund anser jag att det är angeläget att en lämplig myndighet genomför en fördjupad kartläggning av hur idrotts- och föreningsförvaltningars bidrag och stödformer fördelas i svenska kommuner utifrån kön och hur fördelningen motsvarar flickors och pojkars preferenser för idrott och fysisk aktivitet. Hbtq-frågor, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 5. Inom idrotten finns, liksom i övriga samhället, en stark heteronorm, vilket bl.a. innebär att alla förutsätts vara heterosexuella. Av en rapport som () lämnade tillsammans med RFSL 2013 framgår att de flesta idrottsutövande hbtq-personer inte är öppna med sin läggning inom sin idrott, vilket är en indikation på att idrottsmiljön i många fall inte är tillräckligt öppen och tillåtande. Att ständigt dölja vem man är och leva med en rädsla för omgivningens reaktioner om man skulle avslöjas är nedbrytande och leder till att många slutar att idrotta. Idrotten är i stor utsträckning könsuppdelad genom bl.a. regelverk, jargong och normer men också genom hur omklädningsrummen organiseras. Transpersoner får problem eftersom de oftast inte är välkomna i rätt omklädningsrum. Andra saker som skapar problem är könskodade klädregler och när omgivningen använder fel pronomen. Flera transpersoner som svarat i undersökningen vill delta i träning och tävling som är könsuppdelad men får inte delta i den grupp som är rätt för dem. I rapporten från och RF framkom att det som är gemensamt för transpersoner är att de själva tar ansvar för att lösa problemen som följer av könsuppdelningen. De tar även på sig ansvaret att utbilda såväl ledare som lagkamrater i transfrågor. Det är orimligt; här måste RF och specialidrottsförbunden ta ansvar. Jag anser att regeringen därför bör återkomma med förslag på hur den statliga bidragstilldelningen till idrotten ska användas för att öka kunskapen om hbtq-frågor samt förbättra förutsättningarna för transpersoners idrottande. Hbtq-frågor, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2597 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 5. Idrottsrörelsen är en av största folkrörelser och spelar en viktig roll i många människors liv, särskilt för ungdomar. På många orter är idrotten en centralpunkt i lokalsamhället, och idrotten är också en källa till gemenskap och personlig utveckling. Gjorda kartläggningar visar att unga hbtq-personer deltar i idrottsföreningar i väsentligt lägre grad än andra i samma ålder. Könsnormer, grupptryck och föreställningar om hur en idrottare förväntas vara gör att många inte känner sig tillräckligt inkluderade i idrottslivet. För den enskilde kan det fortfarande vara ett stort steg att vara öppen om sin sexuella läggning eller könsidentitet i idrottssammanhang. Det är välkommet att har en policy mot diskriminering på grund av sexuell läggning inom idrotten. I policyn fastslås att ingen i idrottens värld ska behöva känna sig kränkt, trakasserad eller diskriminerad eller känna obehag på grund av könstillhörighet eller sexuell läggning. Idrottsrörelsen uppmärksammar och arbetar med hbtq-frågor, och jag anser att också det offentliga bör uppmärksamma hbtq-perspektivet inom idrotten, t.ex. när det gäller lokala samarbetsprojekt med idrottsrörelsen liksom i frågor om bidragsgivning till idrottsföreningar. En fristående nationell antidopningsenhet, punkt 8 (M, KD) av (M), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2656 av (M), 2018/19:2689 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 8. Skriv text här – Tilltron till svensk idrottsrörelse bygger på sunda ideal och hederlighet. Men tyvärr ser vi att dopning och otillåtna preparat också förekommer inom idrotten. Mer utbredd dopning bland motionärer gör att vi bör lyfta blicken utanför elitidrottens ramar. En särskild riskgrupp utgörs av unga män som tränar på gym. Dopning har därmed gått från att vara ett idrottsproblem till att bli ett samhällsproblem. Trots detta bedrivs det svenska antidopningsarbetet i regi. En statlig utredning föreslog 2011 att man skulle undersöka möjligheten att bilda en fristående nationell antidopningsorganisation, med delat ansvar mellan staten och idrottens centrala organisation. Det vore en mer önskvärd ordning. Möjligheterna till en fristående antidopningsenhet, i anslutning till ett universitetssjukhus, anser vi därför bör undersökas på nytt. Övriga dopningsfrågor, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1286 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2018/19:2689 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2018/19:2655 av (M) yrkande 6 och 2018/19:2689 av m.fl. (KD) yrkande 2. har allt fler börjat träna och röra på sig, inte minst på gym. har det även konstaterats att allt fler använder sig av illegala mediciner, även kallad dopning, för att snabbare få resultat av sin träning. Undersökningar har visat att många idrottsutövare kan få tag på anabola steroider på sitt gym. De flesta av dessa har varit unga män. Problem med dopning och anabola steroider har fram tills endast framställts som ett problem inom elitidrotten. Så är dessvärre inte fallet. Tacksamt nog ser vi att allt färre elitidrottare fälls för dopning, men vi ser en drastisk ökning bland amatöridrottare på gym. Antidopningsarbetet bedrivs genom (). Det innebär att endast de som är kopplade till en idrottsförening kan testas för doping. De som gymmar hamnar däremot mellan stolarna och utanför det redan uppbyggda systemet för ”idrottare”. Vi anser därför att det är rimligt att regeringen låter utreda ett fullödigt system för hur dopning på svenska gym kan stävjas. Utan att föregripa en sådan utredning vill peka på att utredningen bör undersöka hur en liknande ordning som redan gäller för elitidrotten kan tillämpas även på privata gym. Utredningen bör självklart ta vederbörlig hänsyn till att den personliga integriteten för idrottsutövare på privata gym inte otillbörligen kränks. En annan fråga som måste få sin lösning är om huvudmannaskapet för kontrollerna ska ligga på RF, sjukvården eller under en statlig myndighet. Övriga dopningsfrågor, punkt 9 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2689 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3, 2018/19:1286 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2018/19:2655 av (M) yrkande 6. För att förebygga användandet av dopningspreparat även utanför elitidrotten är det nödvändigt att sprida kunskap om dopningspreparatens negativa effekter. Jag anser att ett bredare folkhälsoförebyggande uppdrag bör ges där den svenska antidopningsverksamheten tillsammans med universitet och högskolor ska sprida kunskap om dopning och dess negativa konsekvenser. I är det obligatoriskt enligt lag för alla gym att med en väl synlig dekal ange om de jobbar med den danska antidopningsorganisationen eller inte. En antidopningslicensiering enligt dansk modell skulle troligen öka förutsättningarna för ett framgångsrikt antidopningsarbete även i . Ett sådant system anser jag bör utredas i . Osunda kroppsideal, punkt 10 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2168 av (M) och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 6. Både pojkar och flickor lever i en medial tid där orimliga kroppsideal ständigt marknadsförs. Dessa bilder skapar normer för hur en framgångsrik människa bör vara och se ut, normer som många unga människor upplever det som omöjligt att leva upp till. Unga människor far illa av orimliga krav. Missbruk, sjukdom och självskadebeteende kan vara uttryck för detta. Vi anser därför att regeringen behöver initiera en utredning om ett fördjupat samarbete mellan staten och idrottsrörelsen i syfte att förebygga osunda kroppsideal. Parasportotek, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1286 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2018/19:2446 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 14. Ett led i vår ambition att främja folkhälsan i alla samhällsgrupper är att vi genom det statliga stödet till idrotten vill stimulera idrottsrörelsen att göra en nationell bedömning av ekonomiska och verksamhetsmässiga behov för att upprätta ett nationellt parasportotek. Vi är öppna för att framöver skjuta till de resurser parasporten efterfrågar för att på nationell nivå möjliggöra ett parasportotek. På så vis kan idrottsutrustning som ofta är kostsam för den enskilde med funktionsnedsättning erbjudas och möjliggöra att prova olika sporter. Parasportotek, punkt 11 (C) av Per Lodenius (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2446 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 14 och 2018/19:1286 av m.fl. (SD) yrkande 4. För personer med funktionsnedsättning kan det ibland vara svårt att hitta en lämplig idrottsaktivitet. Parasport kan då vara en väg till fysisk aktivitet. I vissa parasporter krävs det speciell utrustning som är kostsam. Därför anser jag att förutsättningarna för att skapa ett nationellt föreningsdrivet bibliotek där sådan utrustning kan lånas bör utredas så att man får chansen att testa om en idrottsaktivitet passar. Ett sådant bibliotek kan också bidra till att möjliggöra ett aktivt friluftsliv som också kan kräva anpassad utrustning. Jag anser alltså att förutsättningarna för ett nationellt föreningsdrivet bibliotek för parasportutrustning bör utredas. Äldres tillgång till idrott, punkt 13 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2654 av (M) och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 10. Idrottslyftet, som startade och initierades av alliansregeringen, är en satsning på svensk barn- och ungdomsidrott. Syftet med initiativet är att utveckla verksamheten så att barn och unga i åldern 7–väljer att idrotta i förening och stimuleras till ett livslångt idrottande i föreningsidrotten. utvärderingar visar att Idrottslyftet varit framgångsrikt. Vi anser att man inom ramen för Idrottslyftet bör undersöka möjligheterna att skapa ett äldrelyft i syfte att stimulera föreningar att ge även äldre människor möjlighet att utöva organiserad idrott. Äldres tillgång till idrott, punkt 13 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2018/19:2654 av (M) och 2018/19:2863 av m.fl. (M) yrkande 5. Äldre är en grupp som ofta förbises när det gäller idrott. Forskning visar att det är möjligt att bygga muskelmassa . Äldre som tränar aktivt på olika sätt mår bättre. Det är inte bara muskelmassan som stimuleras vid fysisk aktivitet utan träning handlar också om rörlighet och balans, något som väsentligt kan minska antalet fallolyckor. Det är extra viktigt för kvinnor eftersom riskerna för just kvinnor att skadas vid fallolyckor är större än för män. Träning för äldre bidrar på så sätt både till en höjd livskvalitet och till minskade sjukvårdskostnader. På flera ställen i landet har det byggts lekplatser och utegym för seniorer, dvs. spontanidrottsplatser med möjligheter till såväl styrketräning som balansövningar och mycket annat. Förutom träningen ger sådana platser möjlighet att på ett tryggt och positivt sätt skapa och behålla sociala kontakter. Simning och vattengymnastik är bra sätt att hålla sig i rörelse utan att riskera belastningsskador. På äldreboenden och trygghetsboenden finns ofta möjlighet till rörelsegymnastik. Många pensionärsorganisationer samverkar med kommersiella gymkedjor för att ge sina medlemmar bra möjligheter för träning. Det är bra men det räcker inte, särskilt inte för pensionärer med låga inkomster. En strategi för att ge äldre rätt och möjlighet till idrott borde finnas i alla kommuner. Jag anser att regeringen bör återkomma med förslag om hur äldres tillgång till idrott och fysisk aktivitet ska säkras i hela landet. Ansvar för utrustning och säkerhetsföreskrifter för idrottsanläggningar, punkt 16 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:384 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3. Idrottsanläggningar i är väldigt välbesökta både avseende aktiva utövare och publik. Vid de allra största idrottsevenemangen kan det vara uppemot 60 000 personer på en liten yta. Vid idrottsevenemang är det vanligt att man sätter upp tillfälliga läktare, men det finns få regler och riktlinjer för montering och användning. En studie från om tillfälliga läktare visar på uppenbara brister i regelverk och riktlinjer för tillfälliga läktare. I en idrottshall finns det stor och tung utrustning som ledare och aktiva, unga, tar fram och plockar bort vid varje träning, tävling eller match. finns det väldigt få föreskrifter som reglerar den fysiska säkerheten på idrottsanläggningar. Det saknas även formella krav på besiktning av den utrustning som finns på en idrottsanläggning. Det är ofta svårt att fastställa vem som är ansvarig för läktare och utrustning om det sker en olycka. Det är också oklart vilka myndigheter som är ansvariga för att ta fram regler och riktlinjer. Jag anser att säkerhetsföreskrifterna och ansvarsförhållandena på idrottsanläggningar och i idrottsmiljöer bör tydliggöras. Regeringen bör därför ta initiativ till en översyn av ansvarsförhållanden i fråga om utrustning på idrottsanläggningar och i idrottsmiljöer. Regeringen bör också, anser jag, ta initiativ till att säkerhetsföreskrifter för idrottsanläggningar och i idrottsmiljöer utvecklas. Integrera friluftsliv inom fler samhällssektorer, punkt 20 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2321 av m.fl. (SD) yrkande 2. Genom att tillgängliggöra och öppna upp natur och friluftsliv för fler kan rehabilitering med och i naturen nyttjas ur flera aspekter. Forskning visar att natur och friluftsliv har en stärkande och läkande effekt vid ohälsa, och här tror vi att friluftslivet kan spela en ännu större roll än . Anslagsnivåerna har länge varit för låga som branschen efterfrågat större politisk vilja och statligt stöd. vill se en omfattande resursförstärkning och föreslår detta i vårt budgetförslag. tror vi inte att det räcker med att anslå ekonomiska medel, utan det behövs också en övergripande nationell satsning på friluftslivet genom fler vägar än ett högre ramanslag. Med begreppet friluftsliv för folkhälsa föreslår vi att samhället tar ett större grepp inom fler sektorer än vad fallet är . Förslag om grön omsorg där djur och natur används i vårdsyfte och rehabiliterande syfte är en väg för att väva in friluftslivet i fler sektorer. Ytterligare en väg är att höja kunskapsnivån om svensk natur och friluftsliv i skolan, bland barn och unga. finns det skäl att stärka den fysiska kontakten mellan utbildningsväsendet och den svenska naturen, och där kan svenskt friluftsliv spela en stor roll med dess bredd och variation landet runt. Mot bakgrund av det anförda anser vi att friluftslivet bör få riktade medel för en nationell översyn av detta, i samverkan med berörda parter. Nordiskt friluftslivsår, punkt 19 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: Ett av våra största folkhälsoproblem är det ökade stillasittandet, särskilt bland barn och unga. Vardagsmotionen minskar och de naturliga relationerna till rörelse, motion och vistelse i naturen blir allt färre. För att få bukt med denna negativa utveckling krävs krafttag och ett led i det är att stärka friluftslivets ställning i samhället. Tillsammans med våra nordiska grannländer finns stora möjligheter att nå detta genom ett tätare nordiskt samarbete, för att främja friluftslivet i hela . Det nordiska var en god idé för att understryka och stimulera detta och idén hade mycket goda intentioner och visioner. Dessvärre fick satsningen inte det genomslag och den uppmärksamhet som hade behövts, mycket på grund av för kort planeringstid och för små resurser. Vi vill ha en ny samnordisk satsning på ett nordiskt friluftsår. Detta bör ske genom samverkan med det nordiska friluftslivsnätverket och med stöd av större resurser och bättre marknadsföring. Ett förslag om en nordisk handlingsplan för friluftslivet, med specifikt ett nordiskt friluftslivsår inkluderat, behandlas och bereds nu i utskott för kunskap och kultur vilket är glädjande och delvis i linje med vårt förslag. Vi avser att följa utvecklingen av behandlingen av förslaget, vilket i sin tur kan leda till nya initiativ. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 2018/19:357 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att knyta scoutrörelsen till försvaret och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:384 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om avgiftsfri idrottsskola för alla barn och tillkännager detta för regeringen.