bet · H601SoU13 · 2019-03-18 00:00:00 — Motionsyrkanden om att införa äldrehälsovårdsprogram, om organisationen av äldresjukvården och om avgiftssystemet för vård och omsorg för äldre behandlades senast i betänkande 2016/17:SoU9 Äldrefrågor (s. 10 f. och 34 f.). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2016/17:213). Liknande yrkanden har därefter behandlats i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU14 Äldrefrågor. Inom äldreomsorgen pågår ett långsiktigt förändringsarbete. Regeringen har tidigare framfört att äldreomsorgen behöver arbeta mer med förebyggande och rehabiliterande insatser, bl.a. för att möjliggöra en mer effektiv vård och omsorg och för att de äldre i högre utsträckning ska kunna leva självständigt. Det pågår även arbete med att förändra hälso- och sjukvården med en starkare primärvård som mål. Utskottet kan konstatera att utredningen utveckling för god och nära vård ska slutredovisa uppdraget att utveckla en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård med fokus på primärvården. Utredningen har redan tidigare lämnat förslag bl.a. om förändrade principer för vårdens organisering, som för patienterna innebär en förstärkt delaktighet och tillgänglighet till primärvården. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att bör ta några initiativ med anledning av motionsyrkandena om organisationen av äldresjukvården. Motionerna 2018/19:2039 (L) yrkande 9, 2018/19:2254 (C) yrkande 1 och 2018/19:2444 (C) yrkande 7 bör därmed avslås. När det gäller motionerna om maxtaxan inom äldreomsorgen m.m. anser utskottet att motionerna bör lämnas utan åtgärd. är det enligt utskottet inte nödvändigt att ta något initiativ och motionerna 2018/19:1719 (M), 2018/19:2860 (C) yrkande 16 och 2018/19:2664 (S) bör därmed avslås. Kvalitet, tillsyn, tillståndsplikt Utskottets förslag i korthet avslår motioner bl.a. om nationella kvalitetskrav, tillsyn, sanktioner mot bristande verksamheter och jämförelser av verksamheter inom äldreomsorgen samt tillståndsplikt för verksamheter inom vård och omsorg. Jämför reservation 5 (M), 6 (SD) och 7 (M, SD, KD). I kommittémotion 2018/19:2794 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att införa nationella kvalitetskrav och kvalitetskontrakt för äldreomsorgen. Enligt förslaget ska kvalitetskontrakten säkerställa att äldre oavsett bostadsort ges bästa möjliga äldreboende och hemtjänst. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om skärpta sanktioner mot bristande verksamheter i äldreomsorgen. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att ge Myndigheten för vård- och omsorgsanalys i uppdrag att sammanställa, analysera och sprida goda exempel på äldreboenden med hög kvalitet. I motion 2018/19:1497 av och (båda M) föreslår motionärerna i yrkande 1 ett tillkännagivande om att överväga möjligheten att införa statliga kvalitetsgränser inom äldreomsorgen. Sådana föreskrifter bör enligt motionärerna stadga en miniminivå på kvalitet, tillgänglighet och tillgodosedda omsorgsbehov som alla kommuner minst måste nå upp till. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att överväga höjda sanktioner för kommuner som inte tillgodoser äldres omsorgsbehov, och i yrkande 3 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att stärka den statliga tillsynen inom äldreomsorgen. Enligt motionärerna behöver tillsynen av äldreomsorgen bli mer kontinuerlig och tillföras mer resurser, exempelvis genom att vitesbeloppen höjs. I motion 2018/19:1516 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om att stärka kvaliteten i äldreomsorgen genom att stimulera till bättre jämförelser mellan verksamheter så att de bättre avspeglar äldres behov. Tillståndsplikt för verksamhet inom vård och omsorg I motion 2018/19:2436 av (C) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att utreda hur man kan ge förutsättningar för alla utförare inom vård och omsorg att verka på lika villkor. Motionären framför att kommunerna, i likhet med andra aktörer, bör omfattas av tillståndskravet för att bedriva verksamhet inom hemtjänst. I yrkande 4 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att utreda vilka försvårande omständigheter som är beslutade för att icke offentliga organisationer ska kunna bedriva verksamheter inom vård och omsorg. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om införande av generell tillståndsplikt. Alla aktörer måste ges lika förutsättningar för att valfrihetssystemet ska fungera och kraven på verksamheterna bör så långt som möjligt vara likvärdiga för fristående och offentliga aktörer, menar motionärerna. Vidare föreslås i yrkande 32 ett tillkännagivande om att införa en rimlig kostnad för tillståndsprövning hos . Med tanke på att flertalet av de privata aktörerna är mindre företag med begränsade intäkter är kostnaden för tillståndsprövning orimligt hög, menar motionärerna. Att de mindre aktörerna slås ut från marknaden skulle vara negativt för valfriheten. Ett liknande yrkande finns i kommittémotion 2018/19:2913 av m.fl. (KD) yrkande 18. Omsorgen om äldre och äldre personers rätt till insatser regleras i socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL. Av 3 kap. 3 § SoL följer att insatser inom ska vara av god kvalitet, att det för alla uppgifter inom ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet samt att kvaliteten i verksamheten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras. gäller nya regler för alla tillståndspliktiga verksamheter enligt socialtjänstlagen. Ändringarna i 7 kap. 1 § SoL innebär dels att fler typer av verksamheter, bl.a. hemtjänst, behöver tillstånd från Inspektionen för vård och omsorg (), dels förändringar i kraven för att få och behålla tillståndet. Enligt 7 kap. 2 § SoL får tillstånd beviljas endast om verksamheten uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet. Tillstånd får vidare endast beviljas den som genom erfarenhet eller på annat sätt har förvärvat insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten. Vidare krävs att sökanden i övrigt bedöms som lämplig och har ekonomiska förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för verksamheten. Tillstånd får också förenas med villkor av betydelse för kvaliteten och säkerheten i verksamheten. Om verksamheten helt eller till väsentlig del ändras eller flyttas ska nytt tillstånd sökas. Enligt 7 kap. 2 b § SoL får ta ut en avgift för ansökningar om tillstånd. Bestämmelsen avser såväl nya ansökningar som ansökningar om att ändra i ett befintligt tillstånd. Av 4 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) framgår avgifterna för ansökan om att bedriva enskild verksamhet. Kostnaden för en ansökan om att bedriva en ny verksamhet uppgår till och för en ansökan om ändring av ett tillstånd att bedriva verksamhet till . Enligt 13 kap. 1 § SoL utövar tillsyn över . Tillsynen över enskild verksamhet avser bl.a. sådan verksamhet för vilken det krävs tillstånd enligt 7 kap. 1 § första stycket. Tillsynen innebär granskning av att verksamheten uppfyller föreskrivna krav och mål (13 kap. 2 §). ska inom ramen för sin tillsyn dels lämna råd och ge vägledning, dels kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps, dels förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom tillsynen, dels informera och ge råd till allmänheten (13 kap. 3 §). Vidare framgår av 13 kap. 5 § SoL att den som bedriver verksamhet är skyldig att på IVO:s begäran lämna över handlingar och annat material som rör verksamheten och lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för sin tillsyn. får förelägga den som bedriver verksamheten att lämna vad som begärs. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Av 13 kap. 8 § framgår att om finner att det i en verksamhet som står under tillsyn förekommer ett missförhållande som har betydelse för enskildas möjligheter att kunna få de insatser de har rätt till får inspektionen förelägga den som svarar för verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Om inspektionen finner att kraven i 7 kap. 2 § andra, tredje och fjärde styckena inte är uppfyllda i en verksamhet som beviljats tillstånd, eller att en sådan förändring som avses i 7 kap. 2 a § inte har anmälts, får inspektionen förelägga den som beviljats tillståndet att avhjälpa bristen. Ett föreläggande ska innehålla uppgifter om de åtgärder som inspektionen anser nödvändiga för att det påtalade missförhållandet eller bristen ska kunna avhjälpas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. får även förelägga den kommun eller det landsting som inte har fullgjort sin anmälningsskyldighet enligt 7 kap. 1 § andra stycket att fullgöra denna skyldighet. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Om missförhållandena i en verksamhet är allvarliga och IVO:s föreläggande inte följts eller om missförhållandet innebär fara för enskildas liv, hälsa eller personliga säkerhet i övrigt får utan föregående föreläggande besluta att helt eller delvis återkalla tillståndet för verksamheten. Om verksamheten inte är tillståndspliktig får inspektionen i stället besluta att helt eller delvis förbjuda fortsatt verksamhet. Ett tillstånd att bedriva verksamhet får även återkallas utan föregående föreläggande om tillståndshavaren inte uppfyller föreskrivna krav och mål i 7 kap. 2 § (13 kap. 9 § SoL). Vidare framgår av 13 kap. 10 § att om det finns sannolika skäl för att ett tillstånd helt eller delvis kommer att återkallas eller om det finns sannolika skäl för att verksamheten helt eller delvis kommer att förbjudas enligt 9 §, och ett sådant beslut inte kan avvaktas, får besluta att tills vidare helt eller delvis förbjuda fortsatt verksamhet. Beslut enligt första stycket gäller . Bakgrund och pågående arbete Inspektionen för vård och omsorg Inspektionen för vård och omsorg () ansvarar för tillsyn över hälso- och sjukvård, hälso- och sjukvårdspersonal, socialtjänst och verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Inom bedriver bl.a. tillsyn över handläggning av ärenden, hur kommunerna bedriver uppsökande verksamhet samt själva utförandet av insatserna, att verksamheter enligt SoL bedrivs tryggt och säkert och är av god kvalitet. Tillsynen omfattar bl.a. äldreboenden och hemtjänstverksamhet. Tillsynen ska bidra till en säker vård och omsorg av god kvalitet och gå till på det sätt som bäst gagnar vård- och omsorgstagarna. Myndigheten ansvarar också för viss tillståndsprövning. beslutade regeringen att bevilja (Sis) medel för att fortsätta att utveckla nationella standarder för kvalitetssäkring av verksamhet inom bl.a. äldreomsorgen. Syftet med utvecklingsarbetet är att ge kommuner och enskilda utförare likvärdiga verktyg för kvalitetssäkring, utveckling och uppföljning av sina verksamheter. Sis har av regeringen utsetts till att vara nationellt standardiseringsorgan och är medlem i () och Internationella standardiseringsorganisationen (Iso). Sis har utarbetat en kvalitetsstandard för äldreomsorgen tillsammans med ca 50 intresseorganisationer, fackförbund, kommuner, landsting, privata företag, myndigheter och högskolor på uppdrag av . Inom ramen för kommittén för kvalitet i särskilt boende och hemtjänst bedriver Sis ett arbete med att ta fram best practice inom äldreomsorgen för stärkt kvalitet på tjänster inom området. Kommittén består av företag, kommuner, intresseorganisationer och andra aktörer som arbetar med äldreomsorg. Kommittén ansvarar bl.a. för äldrestandarden som publicerades . Det är ett dokument som skapar tydlighet om vad som karaktäriserar god kvalitet för äldre med behov av vård och omsorg i hemmet respektive i särskilt boende. Framtidens äldreomsorg – En nationell kvalitetsplan I regeringens skrivelse 2017/18:280 Framtidens äldreomsorg – en nationell kvalitetsplan redogjorde regeringen bl.a. för sin syn på äldreomsorgen och på vilka områden som bör prioriteras under kommande mandatperiod. Som exempel på insatser inom prioriterade områden redogjorde regeringen bl.a. för föreslagna och vidtagna åtgärder för högre kvalitet och effektivitet. Exempelvis lyfte regeringen fram det nya regelverket för tillståndsplikt som innebär att verksamheter som slutit avtal med en kommun om att bedriva enskild verksamhet, exempelvis vissa boendeformer för äldre, ska ha tillstånd från . Regeringen redogjorde även för det nya regelverket om krav på tillstånd från för privata utförare som bedriver verksamhet inom hemtjänst. Regeringen anförde vidare att det är angeläget att vården och omsorgen är trygg och säker och att detta förutsätter att vården och omsorgen är samordnad. Den nya lagen (2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård som trädde i kraft syftar till att främja en god vård och en socialtjänst av god kvalitet för enskilda som efter utskrivning från sluten vård behöver insatser från socialtjänst, kommunalt finansierad hälso- och sjukvård eller den landstingsfinansierade öppna vården. Vidare lyfte regeringen bl.a. fram den överenskommelse som regeringen ingått med SKL om ett fortsatt stöd till ett nationellt kvalitetsregister . En del av visionen för överenskommelsen är att ett kvalitetsregister ska vara ett viktigt stöd för att uppnå en kunskapsbaserad och jämlik hälsa och resurseffektiv vård och omsorg. Skrivelsen behandlades av utskottet . beslutade att lägga skrivelsen till handlingarna (bet. 2018/19:SoU6, rskr. 2018/19:51). Öppna jämförelser 2017 – Vård och omsorg om äldre och Kommuner och Landsting (SKL) redovisar rapporten jämförelser – Vård och omsorg om äldre. Rapporten syftar till att ge en bred bild av vården och omsorgen om äldre, med fokus på den sammanhållna vården och omsorgen. Rapporten belyser också särskilt boende samt hemtjänst och hemsjukvård i ordinärt boende. Rapporten syftar vidare till att stimulera kunskapsutvecklingen för att främja en jämlik socialtjänst och hälso- och sjukvård med god kvalitet. Rapporten bygger på nationell statistik, enkätundersökningar och som belyser vården och omsorgen om äldre. Öppna jämförelser 2017 redovisar bl.a. att äldreomsorgen får goda omdömen av äldre som har hemtjänst eller som bor på särskilt boende och att de äldres bedömning av möjligheterna att påverka hjälpens utförande och tid för hemtjänst har förbättrats jämfört . Vidare framgår att av de äldre som bor på särskilt boende är nöjda med måltidsmiljön och hur maten smakar. Svar på skriftlig fråga besvarade civilminister (S) en skriftlig fråga om och tillståndsplikt (fr. 2018/19:246) av (M). Ministern anförde följande: har frågat socialministern om det är hennes mening att privata företagares regelbörda gällande tillståndsplikt inom verksamheter ska vara annorlunda än offentliga utförares. Frågan har överlämnats till mig. Reglerna ser i vissa fall olika ut för privata och offentliga utförare eftersom de har olika ansvar. Kommunerna har ett lagstadgat ansvar att tillhandahålla socialtjänst åt medborgarna, medan privata aktörer bedriver verksamhet på frivillig basis. En tillståndsprövning av enskild verksamhet säkerställer att grundläggande krav är uppfyllda och syftar även till att förhindra oseriösa aktörer. Kommunernas ansvar innebär att de även är huvudmän för socialtjänstverksamhet som överlämnas till privata utförare, och kommunerna har alltid det yttersta ansvaret för den individuella insatsen oavsett om den utförs av en eller privat verksamhet. Det innebär inte att kraven är lägre för kommunerna vad gäller tjänsternas kvalitet. Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över både offentlig och enskild verksamhet. Den statliga tillsynen innebär en granskning av att verksamheten uppfyller de krav och mål som formulerats i lagar och andra föreskrifter. Kvalitetskraven är desamma oavsett regi. Regeringen arbetar i enlighet med januariavtalet, den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, de gröna för att aktörer inom välfärden ska ha likvärdiga villkor oavsett driftsform. Motionsyrkanden om förstärkt tillsyn, införandet av statliga kvalitetsgränser och bättre jämförelser mellan verksamheter inom äldreomsorgen behandlades senast i betänkande 2016/17:SoU9 Äldrefrågor (s. 20 f.). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2016/17:213). Liknande yrkanden har därefter behandlats i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU14 Äldrefrågor. Ett motionsyrkande om att sprida exempel på god kvalitet inom äldreomsorgen behandlades senast i betänkande 2017/18:SoU14 Äldrefrågor (s. 8 f.). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:190). Tillkännagivande om generell tillståndsplikt för verksamhet inom ansvarsområde infördes lagändringar i 7 kap. 1 § SoL som innebär att det tidigare gällande undantaget från tillståndsplikt för verksamhet som kommunen genom avtal har överlämnat till enskilda att utföra togs bort (prop. 2016/17:59, bet. 2016/17:SoU11, rskr. 2016/17:156). I samband med behandling av proposition 2016/17:59 Trygg och säker vård för barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet föreslog socialutskottet ett tillkännagivande om att samma krav på tillstånd som gäller för enskilda för att yrkesmässigt bedriva verksamhet inom även ska gälla för offentlig verksamhet. biföll utskottets förslag till beslut (bet. 2016/17:SoU11, förslagspunkt 2, rskr. 2016/17:156). Regeringen anförde i budgetpropositionen följande om behandlingen av tillkännagivandet (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9 s. 108): Vad gäller start av socialtjänstverksamhet i regi bedömer regeringen att det inte finns samma behov av tillståndsprövning som när det är fråga om enskild verksamhet. Ett viktigt skäl till detta är den lagstadgade skyldigheten och det yttersta ansvaret att tillhandahålla välfärdstjänster. Med detta kommer även kunskap och kompetens inom socialtjänstverksamhet, vilket privata aktörer som söker sig till branschen inte alltid har. Dessutom bedömer regeringen att ett tillståndskrav skulle innebära en inskränkning i den kommunala självstyrelsen, utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Ett tillståndskrav för socialtjänstverksamhet skulle därmed inte vara förenligt med den grundlagsfästa proportionalitetsprincipen i regeringsformen (14 kap. 3 § RF). En tillståndsprövning skulle innebära en detaljstyrning av ett redan lagstadgat ansvar. Det skulle även riskera att försvåra för kommuner att utveckla ny verksamhet som snabbt och effektivt kan bemöta förändrade lokala behov. Att kommuner inte behöver söka tillstånd för verksamhet som drivs i egen regi, innebär inte att kraven är lägre vad gäller tjänsternas kvalitet. Oavsett om tillståndsplikt är ett krav eller inte utövar Inspektionen för vård och omsorg tillsyn över både offentlig och enskild verksamhet. Den statliga tillsynen innebär en granskning av att verksamheten uppfyller de krav och mål som formulerats i lagar och andra föreskrifter. Kvalitetskraven är desamma oavsett regi. Regeringen bedömde därmed att frågan om generell tillståndsplikt för socialtjänstverksamhet inte behövde utredas ytterligare och att tillkännagivandet därmed var slutbehandlat. Utskottet delade inte regeringens bedömning och stod fast vid det ställningstagande som gjordes i betänkande 2016/17:SoU11. Utskottet anförde följande i sitt betänkande 2017/18:SoU1, s. 45: Det är enligt utskottets mening viktigt att personer som väljer en verksamhet som bedrivs med stöd av socialtjänstlagen (2001:453) får samma kvalitet på tjänsten som den som väljer en enskild utförare. En generell tillståndsplikt innebär att det ställs samma krav på verksamheterna vad gäller grundläggande förutsättningar som lokaler, medarbetare och kvalitetssystem, oavsett om verksamheten bedrivs i offentlig eller enskild regi. Detta höjer kvaliteten i verksamheten för brukarna och skapar bättre förutsättningar för verksamhetens medarbetare. Vidare ökar en generell tillståndsplikt jämförbarheten mellan olika verksamheter i kommuner där det finns valfrihetssystem och medför att det ställs likvärdiga krav på kvalitet i alla kommuner. En generell tillståndsplikt innebär att det etableras en lägstanivå för hur omsorg enligt socialtjänstlagen får bedrivas och säkerställer kvalitet, trygghet och en god omsorg. Utskottet anser därför inte att ett sådant tillståndskrav skulle innebära en inskränkning i den kommunala självstyrelsen utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den (14 kap. 3 § RF). De kommuner som vill ställa högre krav på sina egna verksamheter, eller på enskilda verksamheter som etableras i kommunen, kan fortsätta att göra det genom avtal och krav på den egna verksamheten. Vidare medför en generell tillståndsplikt konkurrensneutralitet mellan olika aktörer, och att kommunerna inte kan bedriva egen verksamhet med lägre ambitioner än de krav som Inspektionen för vård och omsorg ställer på enskilda utförare. Mot den bakgrunden anser utskottet att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag som innebär att samma krav på tillstånd som gäller för enskilda för att yrkesmässigt bedriva verksamhet inom även ska gälla för offentlig verksamhet enligt ett tillkännagivande som gjorde 2017. Ärendet bereds fortfarande inom . behandlade utskottet i betänkande 2018/19:SoU6 regeringens skrivelse om en nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. Syftet med kvalitetsplanen för äldreomsorgen är att inom strategiskt viktiga områden långsiktigt säkra en god kvalitet och förstärkt effektivitet i äldreomsorgen. Planen ska även syfta till ökad jämlikhet, inflytande och valfrihet för äldre. I sitt betänkande delade utskottet regeringens bedömning av vilka områden som bör prioriteras under den kommande mandatperioden. Här kan särskilt nämnas utvecklingen av kvalitetsregister för att möjliggöra kunskapsutveckling samt system för ändamålsenlig uppföljning av äldreomsorg. När det gäller jämförelser mellan verksamheter inom äldreomsorgen noterar utskottet att ett flertal myndigheter och organisationer, bl.a. (Sis), , och , löpande tar fram olika former av underlag som syftar till att följa upp kvaliteten inom äldreomsorgen. Detta arbete är av stor vikt för att sprida kännedom om de erfarenheter som finns i kommuner. Utskottet ser ingen anledning att vidta åtgärder utifrån de aktuella motionsyrkandena. Motionerna 2018/19:1497 (M) yrkandena 1–3, 2018/19:1516 (M) och 2018/19:2794 (M) yrkandena 1, 4 och 7 bör därmed avslås. När det gäller motionsyrkanden om tillståndsplikt för verksamhet inom vård och omsorg vill utskottet anföra följande. Det tillkännagivande om generell tillståndsplikt som utskottet lämnade till regeringen i betänkande 2017/18:SoU1 bereds inom . Utskottet anser att det i avvaktan på regeringens beredning inte finns någon anledning att upprepa tillkännagivandet. Vidare vill utskottet påminna om att avgiften för ansökan om tillstånd att bedriva enskild verksamhet framgår av socialtjänstförordningen. Utskottet ser ingen anledning att ta initiativ till ändringar i det befintliga regelverket. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2018/19:2436 (C) yrkandena 1 och 4, 2018/19:2913 (KD) yrkande 18 och 2018/19:2989 (KD) yrkandena 31 och 32 bör avslås. Kunskap, kompetens och bemanning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden dels om kompetensutveckling och kompetensförsörjning, dels om bemanningen inom äldreomsorgen. Jämför reservation 8 (SD) och 9 (L). I motion 2018/19:1565 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att stärka kunskaperna om hörselnedsättning bland personalen inom äldreomsorgen. Enligt motionären bör regeringen överväga att införa nationella regler för grundläggande kompetens om hörselnedsättningar hos all personal som arbetar inom äldreomsorgen. I kommittémotion 2018/19:857 av m.fl. (SD) yrkande 20 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att staten och huvudmännen samt privata utförare i samverkan måste vidta långsiktigt hållbara åtgärder för att främja kompetensförsörjningen inom äldreomsorgen. I yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om att landsting, kommuner och privata utförare ska ge personalen inom äldreomsorgen goda förutsättningar att delta i vidare- och specialistutbildning.