bet · H601KU20d3 · 2019-01-01 00:00:00 — Ja, jag var i allra högsta grad involverad i detta personligen, av det mycket enkla skälet att denna teknologi, som möjliggör så fantastiska saker, tyvärr också är möjlig för en antagonistisk kraft att utnyttja åt andra hållet. För ett land som är så utvecklat och elektrifierat och som kommer att fortsätta att vara elektrifierat i ännu högre grad är det oerhört viktigt att man har koll på vad man gör. Så ja, i allra högsta grad. Jag har redovisat vilka uppdrag och åtgärder som har vidtagits. För tids vinnande ska jag inte upprepa dem, men svaret på frågan är ja, i allra högsta grad. (L): Ordförande! Tack, statsrådet, för svaren så här långt! Jag skulle bara vilja fördjupa eller komplettera med några frågor rörande tidpunkten före , när det kom på bordet direkt från myndigheten. är, som många har sagt, en speciell myndighet med en central roll i samhället. Statsrådet har ju belyst att det finns många myndighetsdialoger som har genomförts mellan olika myndigheter. Har det i några av de andra dialogerna framkommit något som skulle kunna peka på att det har funnits mer eller mindre allvarliga och svåra säkerhetsbrister : Fru ordförande! Tack, , för frågan! För tids vinnande kan jag säga: Nej. Det är det korta svaret, och det har framkommit i samband med medierapporteringen. (L): Jag har en följdfråga. Som sagt är det inte bara Säkerhetspolisen, utan det kan vara andra myndigheter som är berörda av dessa frågor. Fanns det , med tanke på Transportstyrelsen och andra delar, någon allmän diskussion mellan statsråden och mellan departementen om att man tidigare skulle höja säkerhetsåtgärderna eller kraven på myndigheterna att jobba mer med säkerhetsfrågor i just det härad som vi nu diskuterar? : Fru ordförande! Tack för följdfrågan, ! Svaret är ja. Det fanns både en diskussion och ett stort antal uppdrag som utgick, där såväl MSB – Myndigheten för samhällsskydd och beredskap – som Säkerhetspolisen och Försvarsmakten var involverade. Dessa uppdrag har sedermera redovisats och finns i det sammanhanget. Så ja, det fanns både en diskussion i hela regeringen och specifika uppdrag som har gått till dessa myndigheter, som har att både jobba aktivt med frågorna och utöva tillsyn, inklusive Säkerhetspolisen förstås. (L): Bara ett klargörande om det sista. Föranledde det ingen direkt fråga i någon av de tidigare myndighetsdialogerna till , mer än det som vi har sett i en del av de minnesanteckningar och det material som finns? Föranledde det ingen vidare frågeställning till Kraftnäts tidigare generaldirektörer? : Tack för frågan igen! Det är klart att detta är frågor som man bör ha blicken på. Det är därför vi har haft dem uppe . Men det har inte varit av något specifikt skäl som det nu framkom, utan det var just därför att frågorna är så viktiga och just därför att detta affärsverk har det specifika uppdraget. (MP): Fru ordförande! Jag har fått de frågor jag hade besvarade under den tidigare utfrågningen. Ordföranden: Jag har ytterligare frågor om de frågor som jag ställde tidigare, nämligen de risk- och sårbarhetsanalyser som jag beskrev i mina första frågor. Min bild är att det är Svenska kraftnäts egna risk- och sårbarhetsanalyser, där man lyfter upp punkt efter punkt med brister, och att svaret var att departementet inte bedömt att några åtgärder varit nödvändiga med anledning av dem. Jag blir lite förvirrad här. Tänker näringsministern på någon annan, mer generell risk- och sårbarhetsanalys? Det är uppenbart att det finns minst två risk- och sårbarhetsanalyser från . Avser de inte utan något annat? Jag får inte riktigt ihop det, så jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande från näringsministern. : Fru ordförande! Det vore mig främmande att gå i polemik, men jag måste ändå säga att risk- och sårbarhetsanalyserna gäller ju hela. De görs över hela, både den del av nätet som själva förfogar över, det vill säga stamnätet – motorvägarna – men man har också ansvar som tillsynsmyndighet att göra en bedömning av region- och lokalnäten. Detta gör man av en mycket enkel anledning, och det är att även om stamnätet fungerar så levererar det inte el till någon, utan det är lokal- och regionalnäten som gör det. Därför måste detta ses som en helhet. Risk- och sårbarhetsanalyserna gäller detta. Det är klart att de också gäller specifika saker som finns på . Min poäng var att om vi i den rutinmässiga dialog som pågår med anledning av dessa hade funnit att man inte såg de brister som det pekas på, antingen i eller för den delen hos dem som driver lokal- och regionnäten, och att man heller inte hade någon plan eller några pågående åtgärder så hade det naturligtvis föranlett oss att i så fall ge särskilda uppdrag. Men departementet har gjort bedömningen att det pågår ett sådant arbete, och det är också detta som har kommit till uttryck när generaldirektören blivit utfrågad här i KU. (M): Jag har två frågor till ministern. Först skulle jag vilja fråga om de uppgifter som har framkommit i om att generaldirektören ville senarelägga information om prishöjningar till efter valet för att inte försätta regeringen i en svår situation. Denna information kommer från fem olika källor. Det är en pressekreterare som har skickat ett mejl där det styrks att det är så man ska agera. Ett mejl från en analytiker till generaldirektören styrker samma bild. Och tre av varandra oberoende uppgiftslämnare menar att det var så det förhöll sig. Det är svårt att bara avfärda detta, och då skulle jag vilja fråga ministern varför han tror att det kan ha funnits en rädsla på myndigheten för att inte tillmötesgå regeringen. Finns det något som ministern självkritiskt kan reflektera över i sina relationer till myndigheten som kan ha skapat en rädsla för att inte vara regeringen till lags? Sedan skulle jag också vilja fråga, apropå självkritik: Tycker inte ministern att det finns skäl för viss självkritik här? Som flera här har påpekat har myndigheten påtalat brister i sina risk- och sårbarhetsanalyser som gäller just . Sedan har problemen materialiserats. Mot bakgrund av det som hände med Transportstyrelsen finns det väl skäl att fråga sig om ministern inte borde ha agerat tydligare och agerat för att säkerställa att samma problem som fanns på Transportstyrelsen inte också I undertexten här får man nästan intrycket att allt bara är Svenska kraftnäts fel. Finns det inget skäl för regeringen att vara självkritisk här? : Fru ordförande! Tack, , för frågan! När det gäller den första frågan är det så här: Någonstans ansågs stamnätet vara färdigbyggt. Det uttrycktes i ett årsbokslut från just på det sättet. Då investerade man runt 200 miljoner i stamnätet, för man ansåg att det var färdigbyggt. Man skulle bara lappa och laga. är vi uppe i en volym på i runda tal 4 ½ till 5 miljarder, det vill säga mer än en tjugodubbling av detta. Det finansieras och har alltid finansierats via avgifter. Lägg därtill att det också i energiuppgörelsen, som fem partier som sitter här står bakom, tydligt står att stamnätet kommer att fortsätta att byggas ut av nödvändighet därför att systemet förändras. Vi har en ökad elektrifiering som kommer. Detta kommer naturligtvis också att innebära högre avgifter därför att det är så man finansierar det. Det tredje är att vi också har uttryckt detta i budgetpropositionen. Det finns ingen dramatik i detta, för alla som jobbar med dessa frågor vet att detta behöver göras därför att man ansåg att det var färdigbyggt. Det har naturligtvis medfört att det finns ganska stora brister i överföringsförmågan i vårt elnät, och det är inte kontroversiellt för dem som jobbar med detta, utan tvärtom. Hur man resonerade eller inte resonerade – jag såg att det kom frågor om detta när den före detta generaldirektören var här. Hon förnekade bestämt att det hade med saken att göra och hade en egen förklaring. Jag behöver inte värdera något av detta, för det är inte min roll, det är inte min uppgift. Som minister vore det mig naturligtvis främmande att lägga mig i hur man kommunicerar och bedriver operativa verksamheter annat än genom de regleringsbrev, förordningar och annat som regeringen enligt konstitutionen har till sitt förfogande. När det gäller det andra, som handlar om huruvida man har anledning att vara självkritisk, tror jag att man alltid ska titta självkritiskt på saker och ting. Kunde man ha gjort annorlunda? Borde vi ha ställt fler frågor? Jag tror att det i det här fallet är viktigt att invänta den tillsyn … I ärlighetens namn: Jag tar uppgifterna på allvar, men det är viktigt att få detta systematiskt genomgånget och få alla papper på bordet och se vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas. Som jag har redogjort för har vi ställt ett stort antal frågor kring detta, i särskilda uppdrag, myndighetsdialoger med mera. Svaret har varit ungefär det som också kunde höra när de båda före detta generaldirektörerna var här: Man har haft ett väldigt stort fokus på arbetet och bedrivit det systematiskt. Sedan framkommer det uppgifter, och det är dem som Säkerhetspolisen nu går igenom. Jag inväntar och ser deras systematiska arbete för att sedan tillsammans med mina kollegor göra bedömningen av vad som ytterligare behöver göras. (M): Vi har som konstaterats haft både den förra och den förrförra generaldirektören här för utfrågning. När vi har frågat dem i vilken utsträckning regeringen har begärt eller på olika sätt agerat och markerat att man nu måste vidta åtgärder med anledning av de problem som har påtalats från myndigheten har båda tidigare generaldirektörerna sagt: Nej, det har regeringen inte gjort. Mot bakgrund av det som hände med Transportstyrelsen och de problem som finns här tycker åtminstone jag att det är något märkligt att energiministern inte tydligare har markerat. Jag vill än en gång fråga: Funderade inte ministern med anledning av Transportstyrelsen när det gäller de problem som påtalats i på om det kan finnas särskilda skäl att se till att man inte trampar i klaveret igen? : Svaret är: Jo, i allra högsta grad. Det är också därför – och det finns dokumenterat och handlar inte bara om tyckande eller hörande – det utgick ett särskilt uppdrag för att redovisa hur man jobbar med dessa frågor. Det har också redovisats sedermera och finns för KU att ta del av. Som jag redogjorde för tror jag inte att man i något läge egentligen, oavsett om det har hänt något eller inte, kan nöja sig med att konstatera att allting är bra. Vi vet ju att denna teknologi utvecklas . är vi på väg in i en situation där vi kommer att få se mer och mer av artificiell intelligens i våra system. Det är en fantastisk utveckling på sitt sätt, men det är klart att det också öppnar upp för sårbarheter. Därför behöver man naturligtvis ha en kontinuerlig dialog om hur detta går till så att vi inte ger möjlighet för eventuella antagonistiska krafter att få öppningar i våra system. Ordföranden: Då vill tacka näringsministern för att du har svarat på alla våra frågor. Vi lämnar därmed denna punkt. Granskningsärende 8 Förflyttningen av generaldirektör (se avsnitt 2.2) Ordföranden: är och återupptar sitt sammanträde. Vi har kommit till punkt 3, vilket är utfrågning av statsrådet . Det gäller förflyttningen av generaldirektör, granskningsärende 8. Vi börjar med att hälsa socialförsäkringsministern välkommen till KU för att svara på våra frågor. Jag tänker först beskriva väldigt kortfattat hur utfrågningen kommer att gå till. Jag kommer att ge ordet till statsrådet för en inledning om maximalt , och därefter blir det möjlighet att ställa frågor. Vi börjar då med anmälande parti – i det här fallet är det Liberalerna – och därefter partierna i storleksordning. Vi tar varje fråga och svar för sig, så vi kommer inte att samla ihop frågor. Återigen: Välkommen hit, statsrådet! : Tack, fru ordförande, och tack, kära ledamöter, för möjligheten att redogöra för läget på och bakgrunden till de beslut som regeringen tog för nu närmare gällande styrningen av myndigheten! Med mig har jag expeditionschefen på , . Låt mig börja med att säga att ju är en av våra absolut största och viktigaste myndigheter. Det är en myndighet som nästan alla i det här landet har kontakt med under sitt liv – inte sällan i lägen där man behöver stöd. En god dialog såväl mellan departementet och myndigheten som mellan myndigheten och andra aktörer, samt mellan myndighet och medborgare, är i uppdrag helt centralt. Sjukförsäkringen är en av flera förmåner som har som ansvar att administrera. Det är en komplicerad och väldigt central förmån bland de svenska trygghetsförsäkringarna. Fokus för sjukförsäkringen har varit att kombinera en rättssäker handläggning och tillämpning med ett bra stöd för individen för att människor förhoppningsvis ska kunna komma tillbaka till både hälsa och arbete igen. Försäkringen bygger på balansen mellan dessa olika delar. Det var också för just detta uppdrag som regeringen utsåg till ny generaldirektör för . Hon är en rutinerad statstjänsteman, och på har man stärkt sin handläggning och fokuserat på rättssäkerheten. är en ledande myndighet också inom digitalisering och it-säkerhet. Vi såg också effekterna som följde, med att sjuktalen började stabiliseras, men vi såg även andra konsekvenser vilket fick regeringen att agera. Från många olika håll – hälso- och sjukvården, andra myndigheter, 2018/19:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR arbetsmarknadens parter i bred bemärkelse och, inte minst, individer – fick vi alltmer tydliga signaler om att lagstadgade samordningsuppdrag inte prioriterades av myndigheten i tillräcklig omfattning. Samarbeten med aktörer avslutades och försämrades kraftfullt. Som en reaktion på detta genomförde departementet osedvanligt många myndighetsdialoger, både med enskilt och med berörda myndigheter. mellan och genomfördes inte mindre än 16 olika dialoger med ledning. Ett antal av dessa dialoger var också extraordinära möten mellan generaldirektörerna för och Arbetsförmedlingen som enkom handlade om behovet av att förbättra samverkan – närmare bestämt tre av dessa 16 möten. Två av dessa möten var också mellan och Inspektionen för vård och omsorg. Temat för dessa var också behovet av en förbättrad samverkan. som var generaldirektör för gav regeringen även inte mindre än åtta olika regeringsuppdrag för att förstärka styrningen när det gällde samverkan och samordning. kunde vi dock konstatera att trots att vi sände dessa tydliga signaler mottogs det inte på myndigheten. Vi kunde också konstatera att vi fortsatte att få tydliga signaler från andra aktörer om att samverkan inte förbättrades. Detta framkom som sagt inte minst tydligt i samband med de gemensamma myndighetsdialogerna mellan och Arbetsförmedlingen men också i kontakt med andra aktörer. Bara det faktum att regeringen behövde fatta så många formella beslut om samverkan – något som det redan står i socialförsäkringsbalken att myndigheten ska göra – borde vara tillräckligt för att en rutinerad generaldirektör med lång erfarenhet och lyhördhet ska kunna ta till sig det. Detta ledde fram till att regeringen landade i att förtroendet för den dåvarande generaldirektörens förmåga att leda i en riktning där vi ville se ett ökat fokus på samordning och samverkan helt enkelt inte fanns. , både till mig och till den tidigare statssekreteraren , hade generaldirektören själv gett uttryck för att hon inte kunde vara kvar som myndighetschef för om regeringen inte hade förtroende för hennes sätt att leda myndigheten. När jag slutligen, vid mötet , förklarade för henne att detta förtroende inte längre fanns blev slutsatsen att hon inte kunde vara kvar som generaldirektör för och att hon i stället skulle anställas i . Detta innebär inte att hon delade vår uppfattning om bristerna i ledningen av myndigheten, men det fanns en samsyn om att hon inte kunde vara kvar om det inte fanns förtroende för hennes sätt att leda myndigheten. Frågan om regeringen har förtroende för myndighetschefen är i den delen digital i den bemärkelsen att antingen finns förtroendet eller också finns inte När regeringen bedömer att man inte längre har förtroende för myndighetschefens sätt att leda verksamheten är det nödvändigt att ta i frågan om att skilja henne från myndigheten . En myndighet som kan inte ens ha en myndighetschef som inte har regeringens förtroende. Det är vår bedömning. Regeringen beslutade att utse som tillförordnad generaldirektör för . Vi återinförde också posten som överdirektör för , och vi gjorde ytterligare justeringar i regleringsbrev och uppdrag för att betona vikten av att vara en myndighet som samverkar. är en av viktigaste myndigheter. Att arbetet där fungerar väl är avgörande både för människors välfärd och för förtroendet för den. Det är det viktigaste för mig och för regeringen. Jag avslutar här och svarar väldigt gärna på era frågor. Ordföranden: så mycket för det! Ordet går då alltså till anmälande parti, vilket är Liberalerna. (L): Fru ordförande! Tack för inledningen, statsrådet! Att vara myndighetschef och vara i samspel med politiken handlar mycket om förtroende hela vägen fram, naturligtvis. är det så att det är såväl lagstyrt och regelstyrt som, till viss del, praxisstyrt hur sådana här processer ska gå till. Det är just detta det handlar om här . Det är ju av väldigt stor betydelse att rollen, både som statsråd och som myndighetschef, inte urholkas och inte förfelas i dialogerna däremellan. Jag skulle vilja börja med att fråga om det som statsrådet till viss del har beskrivit – vägen fram, upprinnelsen, som ledde till beslutet att förflytta från posten som generaldirektör för . Det var en lång rad möten, och dem har vi till viss del handlingar ifrån. Men hur diskuterades kritiken? Det är nämligen kärnan i det hela: vilka lagrum och vilka regelrum som faktiskt används i själva beslutet. Hur diskuterades kritiken, och hur framfördes den? Bilden är ju så olika av hur diskussionen har varit på dialogmötena. : Fru ordförande! Tack, ledamoten, för frågan! Som jag redogjorde för inledningsvis var det en lång process där det alltmer tydligt framkom, inte minst i dialog med andra myndigheter – en sådan är Arbetsförmedlingen – men även med andra aktörer där har en oerhört viktig roll att klara av att samverka för att kunna uppfylla sitt uppdrag, att samverkan i allt större utsträckning brast. Vi upplevde också på departementet att vi i dialogen med fick en myndighet som vände sig alltmer inåt. Det ska även tilläggas att jag var ansvarig för 13 olika myndigheter och att det sätt som vände sig inåt på, i relation till sitt uppdrag, skilde ut sig betydligt om man ser till hur relationen fungerade med de andra myndigheterna. Vi mottog skrivelser till departementet. Jag vill särskilt att man noterar en skrivelse som inkom till , undertecknad av både och Kommuner och Landsting, där man tydligt beskriver den problematik som jag redogjorde för i min inledning: en myndighet som fattar beslut utan att informera aktörer som drabbas av besluten och genomför dem – en myndighet som inte samverkar på det sätt man har kunnat förvänta sig. Den skrivelsen tillställdes också – såväl och som . Vi fick också dessa signaler från hälso- och sjukvården i omfattande kontakter på olika nivåer och inte minst i de kontakter som vi hade med Arbetsförmedlingen. Det som är konsekvensen när de här delarna börjar brista är att människor kommer i kläm och inte får det stöd som de behöver. Alla dessa signaler ledde sammantaget fram till att vi och in på 2018 intensifierade dialogerna med myndigheten. Det skedde som sagt både i form av traditionella myndighetsdialoger där frågan togs upp och i form av extraordinära dialoger med myndigheter – särskilda dialoger mellan Arbetsförmedlingens generaldirektör och generaldirektör, där själva syftet med mötet var att tala om den bristande samverkan och hur den skulle kunna åtgärdas. Det var också samma tema för de möten som försiggick mellan , Inspektionen för vård och omsorg och . Ju gick och när vi alltmer fick klart för oss att de regeringsuppdrag som handlade om att behövde förfoga på de här uppdragen inte kvitterades på blev situationen alltmer allvarlig. Som sagt: Mellan och hade vi 16 olika dialoger. I det här fallet kan jag väl också säga något om den extraordinära dialogen , som var den sista i serien. Där medverkade såväl arbetsmarknadsminister och jag själv, tillsammans med våra statssekreterare, som generaldirektörerna för Arbetsförmedlingen respektive tillsammans med varsin medarbetare. Arbetsförmedlingen hade , på hög tjänstemannanivå, varit ute offentligt i medierna och kritiserat den bristande samverkan. Lägg märke till att det är efter att vi inledde den första dialogen. Inte heller där fick vi någon kvittens på att man förstod vikten av detta. Det ledde sedan fram till att jag hade enskilt samtal med generaldirektören och meddelade henne att hon inte längre hade regeringens förtroende . (L): Jag har full förståelse i sakfrågorna runt omkring händelsen. Det är problematiskt med en myndighet som inte, som statsrådet säger, följer sitt uppdrag i alla delar. Självklart är det så. Men det är egentligen inte det frågan handlar om . Det handlar om vilka lagrum och vilka regler som har följts när har skilts från sin tjänst. Då är frågan också hur kritiken – om det var en allmän myndighetskritik eller om det var en kritik mot hennes person och hennes sätt att leda myndigheten – framförts. Något som har framkommit vid tidigare utfrågningar är att det skulle ha förekommit varningar mot henne som person. Då undrar jag hur de har framförts. Vi har också handlingar som tyder på att de varningarna inte uppfattats som varningar. Diskussionerna skulle ha varit allmän myndighetsdialog och inte direkt kritik mot före detta generaldirektören som person. Hur ser statsrådet på de delarna? : Tack, ledamoten, för den tydliga frågeställningen. Det är oerhört viktigt för det första att säga att någon kritik mot person har det naturligtvis aldrig handlat om, vilket jag har varit väldigt tydlig med hela vägen. Det har handlat om sätt att utföra sitt uppdrag och leva upp till de lagstiftningar som styr verksamhet, där vi från och regeringens sida såg brister. Dessa brister lyftes i samband med dessa myndighetsdialoger och de extraordinära möten med en del myndigheter som vi hade. Det var det som själva mötena gick ut på, om man ska uttrycka sig riktigt tydligt. I den andra delen tror jag också att det är oerhört viktigt att säga att ordet varning har jag aldrig tagit i min mun. Det kom sig efter en rubrik efter en intervju i Bara Politik . Då kom det en flash där det stod att varnades. Det har sedan blivit bevingat. Om man tittar på den intervjun så redogör jag för den dialog som jag hade med generaldirektören och som departementet hade med generaldirektören på precis det sätt som jag gör nu och använder precis de uttrycken. Jag har naturligtvis inte någon avsikt som regeringsföreträdare eller statsråd att kritisera någons person på det sättet. Det är inte vad det handlar om. Däremot kunde vi efter alla dessa dialoger och hela den här långa processen konstatera att det fanns en oförmåga att ta till sig den kritik som departementet då framförde. Det var i form av att vi såg att de uppdrag som vi lade, de förändringar i regleringsbrev som vi lade, det som framfördes på ett då naturligtvis ganska normalt sätt inte kvitterades i form av att vi såg förändring i det sätt som utövade sitt uppdrag på. Kritiken från viktiga aktörer fortsatte. Vi kunde konstatera att stödet till individer inte förbättrades utan både avstämningsmöten där andra aktörer medverkar och överlämningsmöten fortsatte att minska. Det är ganska vitala delar av verksamhet. (S): Tack, statsrådet, för föredragningen . Jag är inne på samma spår som , det vill säga kritiken och hur tydlig den var eller inte var. själv skriver i svaret till oss att: Någon mer kraftfull kritik har dock inte framförts förrän vid mötet tillsammans med Arbetsförmedlingen . Jag skulle vilja be statsrådet kommentera det lite ytterligare.