bet · H601AU9 · 2019-05-03 00:00:00 — Behovet av att modernisera arbetsrätten och däribland att se över turordningsreglerna är något som är en del av den sakpolitiska överenskommelse som Socialdemokraterna, träffade om politikens inriktning på flera områden. Utskottet noterar att det i en av januariavtalets 73 punkter framhålls att arbetsrätten ska moderniseras och anpassas efter dagens arbetsmarknad som en grundläggande balans mellan arbetsmarknadens parter ska upprätthållas. Vidare framgår att anställningsskyddslagen ska ändras genom tydligt utökade undantag från turordningsreglerna. En utredning på området ska enligt januariavtalet också bl.a. föreslå hur arbetsgivarens ansvar för kompetensutveckling och den anställdes omställningsförmåga kan stärkas. Utskottet noterar att regeringen beslutade om kommittédirektiven till den utredning på området som pekas ut i januariavtalet (dir. 2019:17). Av direktiven framgår bl.a. att ett av fyra deluppdrag i utredningen är inriktat på turordningsreglerna och att utredaren ska utarbeta författningsförslag för tydligt utökade undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Utskottet kan således konstatera att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen genom januariavtalet och den tillsatta utredningen på arbetsrättsområdet kan förväntas få den ordentliga översyn som flera motionärer i detta avsnitt efterfrågar. Utskottet kommer att med stort intresse följa regeringens arbete med att genomföra de reformer som stakas ut i nämnda avseenden i januariavtalet. Vidare vill utskottet framhålla att det är centralt att förändringar av det arbetsrättsliga regelverket är väl förankrade hos arbetsmarknadens parter. Parterna har och bör fortsätta att ha ett stort ansvar när det gäller arbetsmarknadens funktionssätt. Utskottet konstaterar att partierna som ligger bakom januariavtalet har beaktat detta. Avtalet slår nämligen fast dels att den kommande utredningen ska ha kontakt med parterna, dels att parterna ska ges möjlighet att på egen hand nå en överenskommelse om hur anställningsskyddslagen ska reformeras, vilken i så fall kommer att läggas fram av regeringen framför utredningens eventuella förslag. Utskottet välkomnar att parterna har möjlighet att själva nå fram till en lösning. Mot bakgrund av ovanstående och särskilt i avvaktan på det vidare arbetet med att genomföra innehållet i januariavtalet ser utskottet inget behov av att vidta åtgärder med anledning av de förslag som behandlas i detta avsnitt. Samtliga motionsyrkanden avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att se över företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen och om att ändra samma regelverk. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 13 (M) och 14 (V). menar i kommittémotion 2018/19:2807 av m.fl. att det finns ett behov av att reformera och modernisera arbetsrätten för att förbättra matchningen, öka rörligheten och underlätta för fler att få arbete. Som ett led i detta vill partiet att företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen ses över (yrkande 13). föreslår i partimotion 2018/19:383 av m.fl. att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning kortas ned så att den inträder efter sammanlagt sex månaders anställning och att tiden under vilken företrädesrätten gäller förlängs efter anställningens upphörande (yrkande 17). Partiet anser att denna åtgärd är viktig för att bl.a. motverka godtyckliga uppsägningar. En tillsvidareanställd eller tidsbegränsat anställd arbetstagare som har sagts upp på grund av arbetsbrist har enligt 25 § anställningsskyddslagen företrädesrätt till återanställning i den verksamhet där han eller hon tidigare varit sysselsatt. Företrädesrätten till återanställning förutsätter att arbetstagaren har varit anställd hos arbetsgivaren sammanlagt mer än . Vid säsongsanställning gäller särskilda regler för företrädesrätt till återanställning. Företrädesrätten gäller från den tidpunkt då uppsägningen skedde och därefter tills har förflutit från den dag då anställningen upphörde. Om flera arbetstagare har företrädesrätt till återanställning bestäms enligt 26 § anställningsskyddslagen turordningen mellan dem enligt motsvarande principer som turordningen vid uppsägning. Reglerna i 25 och 26 §§ är dispositiva på det sättet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation krävs det dock att det mellan parterna finns ett sådant avtal i andra frågor eller att ett sådant avtal tillfälligt inte gäller. I motionerna i detta avsnitt föreslås åtgärder kopplade till bestämmelserna om företrädesrätt till återanställning i olika riktning. vill se över regelverket för att bl.a. förbättra rörligheten medan vill förstärka företrädesrätten för att bl.a. motverka godtyckliga uppsägningar. Utskottet behandlade liknande yrkanden från dessa båda partier under senaste i betänkande 2017/18:AU9 (s. 22 f.). Utskottet anser att det finns skäl att på nytt lyfta fram att företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen redan finns i det lagstadgade anställningsskyddet. Om regelverket kringgås är det möjligt att vända sig till en domstol för att få prövat om en arbetsgivare har agerat i strid med regelverket eller inte. Sådana förfaranden föregås av fackliga förhandlingar enligt den modell som råder på den svenska arbetsmarknaden. Vidare finns det skäl att påpeka att reglerna om företrädesrätt till återanställning är dispositiva på det sättet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Om parterna i förhandlingar skulle komma fram till att det finns skäl att vrida på regelverket i den riktning som efterfrågas av eller finns det således möjlighet för parterna att göra detta. Utskottet vill också framhålla att prioriteringarna i den sakpolitiska överenskommelse om politikens inriktning på flera områden som Socialdemokraterna, träffade bör vara vägledande för eventuella förändringar på arbetsrättens område framöver. Utskottet konstaterar att förändringar av företrädesrätten i anställningsskyddslagen inte nämns som någon uttrycklig prioritering i januariavtalet. Det uppges dock att utgångspunkten ska vara att arbetsrätten ska ge företagen flexibilitet och skydda den enskilde arbetstagaren mot godtyckliga uppsägningar. Utskottet anser att det är en väl avvägd utgångspunkt för kommande förändringsarbete. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv och att den fackliga vetorätten i medbestämmandelagen bör stärkas i vissa fall. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 15 (V). anser i partimotion 2018/19:383 av m.fl. att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv så att medlemsstaterna själva ska kunna besluta om bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden (yrkande 21). Partiet anser även att lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare, kallad uthyrningslagen, bör ändras så att det blir förbjudet att hyra ut och hyra in arbetskraft för permanenta arbetskraftsbehov (yrkande 22). I samma motion vill partiet att regeringen återkommer med ett förslag på en tydlig skrivning i anställningsskyddslagen där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att hyra in arbetstagare från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning (yrkande 23). Vidare anser partiet att den fackliga vetorätten i medbestämmandelagen bör stärkas genom att det för ett fackligt veto mot inhyrning ska räcka att kollektivavtal saknas och att de fackliga organisationerna kan lägga in sitt veto även om det inte har hållits någon förhandling enligt 38 § medbestämmandelagen (yrkande 24). I motionen anför partiet också att uthyrningslagen bör kompletteras med en bestämmelse som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagens affärsavtal (yrkande 25). Uthyrningslagen genomför och rådets direktiv /104/EG av om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, det s.k. bemanningsdirektivet. Kärnan i uthyrningslagen är en likabehandlingsprincip som innebär att en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, som uppdraget varar, ska ha minst de grundläggande arbets- och anställningsvillkor som skulle ha gällt om arbetstagaren hade anställts direkt av kundföretaget för att utföra samma arbete (6 §). Arbetsmarknadens parter har rätt att ingå kollektivavtal som avviker från denna likabehandlingsprincip under förutsättning att det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare enligt bemanningsdirektivet respekteras (3 §). Uthyrningslagen reglerar inte frågan om när arbetsgivare får hyra in arbetskraft. Om en arbetsgivare vill att någon ska utföra arbete i verksamheten utan att vara anställd där, måste arbetsgivaren underkasta sig vissa särskilda regler om arbetstagarinflytande i 38 § medbestämmandelagen. Arbetsgivaren ska på eget initiativ förhandla med den arbetstagarorganisation som arbetsgivaren har kollektivavtal med. Förhandlingsskyldigheten gäller dock inte om den tilltänkta åtgärden i allt väsentligt motsvarar en åtgärd som har godtagits av arbetstagarorganisationen. Enligt 39 § medbestämmandelagen har en arbetstagarorganisation i vissa situationer rätt att förklara att en åtgärd som arbetsgivaren tänkt vidta inte får beslutas eller verkställas av arbetsgivaren. Rätt till en sådan vetoförklaring finns om arbetsgivaren har förhandlat med arbetstagarorganisationen enligt 38 § och den tilltänkta åtgärden kan antas medföra att lag eller kollektivavtal för arbetet åsidosätts eller att åtgärden annars strider mot vad som är allmänt godtaget inom parternas avtalsområde. Det krävs att arbetstagarorganisationen har fog för sin ståndpunkt för att ett förbud mot att fatta eller verkställa beslutet ska inträda (40 §). De olika frågeställningar om uthyrning av arbetstagare som tar upp i sin partimotion i detta avsnitt behandlade utskottet vid upprepade tillfällen under förra mandatperioden, senast i betänkande 2017/18:AU9 (s. 22 f.). Utskottet vill lyfta fram några grundläggande utgångspunkter med anledning av det som anförs i partimotion. Antalet årsanställda i bemanningsbranschen uppgick enligt Kompetensföretagens årsrapport till 93 100 personer, vilket motsvarade av den sysselsatta befolkningen. En central utgångspunkt för utskottet är att bemanningsbranschen och alla dess arbetstagare är viktiga aktörer på den svenska arbetsmarknaden. På dagens flexibla arbetsmarknad är det nödvändigt att ha ett system som möjliggör inhyrning av arbetskraft som ett komplement vid t.ex. vakanser och arbetstoppar. Även i omställnings- och rekryteringssituationer fyller inhyrning av arbetskraft ett viktigt behov. Utskottet anser att det är viktigt att uthyrda arbetstagare har tillgång till ett bra skydd och goda villkor i anställningen. Det är därför glädjande att notera att kollektivavtalstäckningen är hög i bemanningsbranschen. Att som arbetstagare ha ett kollektivavtal att luta sig mot innebär normalt en garanti för att arbetet utförs under goda villkor. Utskottet kan inte ställa sig bakom yrkanden som är inriktade på att hindra eller försvåra för bemanningsföretagen att verka på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet vill betona att de arbetstillfällen som erbjuds genom bemanningsföretagen innebär att personer som försöker ta sig in på arbetsmarknaden relativt snabbt kan få en fast anställning hos ett bemanningsföretag. Arbetssökande kan på så vis slippa den osäkerhet som det innebär att genom visstidsanställningar vara inhyrd för eller direkt hos arbetsgivaren. Utskottet konstaterar att bemanningsföretagen därigenom ibland kan bidra till en starkare situation för vissa arbetstagare. Utskottet anser att det är viktigt att ha ett regelverk som möjliggör för arbetstagarorganisationerna att ha en reell möjlighet till insyn och inflytande över arbetsgivarens beslut att hyra in personal. Det är utskottets uppfattning att den svenska arbetsmarknadsmodellen som innebär att kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler erbjuder just detta. Utskottet anser vidare att utgångspunkten vid inhyrning av arbetskraft bör vara att ett stadigvarande arbetskraftsbehov normalt ska tillgodoses genom anställning av egen personal. Det är inte heller meningen att inhyrning ska användas på ett sätt som konsekvent sätter företrädesrätten till återanställning ur spel. Mot bakgrund av utskottets utgångspunkter är det välkommet att parterna i stor utsträckning har reglerat frågor om inhyrning av personal från bemanningsföretag i olika situationer i sina kollektivavtal. Som exempel har det införts bestämmelser om kollektivavtalad förstärkt företrädesrätt och förstärkt facklig förhandlingsrätt med skiljenämnd. Utskottet kan således konstatera att det befintliga regelverket ger arbetstagarorganisationer möjligheter att påverka processen när en arbetsgivare ska få hyra in arbetskraft. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utökad rätt till ledighet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utökad rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet och olika former av ledighet för föräldrar och anhöriga. Utskottet hänvisar till de möjligheter som det existerande regelverket ger och att det vidare arbetet med att genomföra innehållet i januariavtalet bör avvaktas. Jämför reservation 16 (M), 17 (SD) och 18 (KD) samt särskilt yttrande 7 (C). föreslår i kommittémotion 2018/19:2783 av m.fl. att rätten till tjänstledighet för att starta företag förlängs från dagens till (yrkande 11). Partiet menar att ökad trygghet i ett första skede är viktigt för att fler ska våga ta steget och starta företag. Förslaget framställs även av partiet i kommittémotion 2018/19:2829 av m.fl. (yrkande 1). framställer ett antal yrkanden om olika former av utökad rätt till ledighet i flera motioner. I kommittémotion 2018/19:152 av m.fl. föreslår partiet att rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet ska förlängas från (yrkande 1). I kommittémotion 2018/19:1639 av m.fl. (SD) anförs att båda föräldrarna bör ha lagstadgad rätt att närvara vid besök hos mödravården under hela graviditeten (yrkande 1). Förslaget framförs även av partiet i kommittémotion 2018/19:1640 av m.fl. (yrkande 1). I motion 2018/19:1639 yrkar partiet att den lagstadgade deltidsrätten för föräldrar under barnets första ska utökas, ned till från dagens (yrkande 13). Vidare vill att det ska inrättas fem särskilda och frivilliga förskoledagar för föräldrar när förskolan är sommarstängd, i form av en lagstadgad rätt till tjänstledighet (yrkande 48). anser i partimotion 2018/19:2989 av m.fl. att rätten till tjänstledighet vid anhörigomsorg bör ses över (yrkande 88). Vidare vill partiet i partimotion 2018/19:2997 av m.fl. att varje förälder ska ges rätt till 20 månaders ledighet för vård av barn utöver ledigheten med föräldrapenning (yrkande 8). I samma motion föreslår partiet att rätten till ledighet för vård av barn utökas för varje förälder, fram tills barnet fyller (yrkande 32). Även i kommittémotion 2018/19:2822 av m.fl. framför partiet ett förslag om att alla föräldrar bör få rätt till fem dagars extra ledighet, t.ex. i samband med lov, studiedagar eller för att vara med sitt barn i skolan (yrkande 11). Det arbetsrättsliga regelverket innehåller ett antal lagar som ger rätt till ledighet, bl.a. föräldraledighetslagen (1995:584) och lagen (1997:1293) om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet. I föräldraledighetslagen regleras föräldrars och vissa likställda personers rätt att vara ledig från sin anställning för vård av barn. Enligt 5 § har en förälder rätt att vara helt ledig för vård av barn till dess barnet är (med eller utan föräldrapenning) och därefter när hel föräldrapenning tas ut. Vidare ger föräldraledighetslagen föräldrar rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel om föräldrapenning tas ut i motsvarande mån (6 §). Oavsett föräldrapenninguttag har en förälder rätt att förkorta sin normala arbetstid med högst en fjärdedel för vård av barn som inte har fyllt eller ännu inte har avslutat sitt första skolår (7 §). Rätt till ledighet med tillfällig föräldrapenning behandlas i 8 §. Bestämmelser om föräldrapenning finns i socialförsäkringsbalken (2010:110). I 1 § lagen om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet slås fast att en arbetstagare har rätt att vara ledig från sin anställning för att bedriva näringsverksamhet. Av 3 § framgår att rätten till ledighet gäller och att arbetstagaren har möjlighet att själv eller genom juridisk person bedriva näringsverksamheten. Arbetstagarens verksamhet får dock inte konkurrera med arbetsgivarens verksamhet. Ledigheten får inte heller innebära väsentlig olägenhet för arbetsgivarens verksamhet. Arbetstagarens anställningsskydd ska vara intakt och av 8 § framgår således att en arbetstagare inte får sägas upp eller avskedas enbart på grund av att arbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag. Motionerna i detta avsnitt riktar in sig på förslag om utökad ledighet från arbetet kopplat till start av näringsverksamhet, föräldraskapet och anhörigomsorg. Liknande yrkanden behandlades av utskottet vid upprepade tillfällen under förra mandatperioden, senast i betänkande 2017/18:AU9 (s. 25 f.). Utskottet anser att en stor del av det resonemang som framfördes där gäller även för de yrkanden som har framställts under det nuvarande . och vill på var sitt håll att arbetstagares rätt till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet ska utökas genom att tillåta än . Förslagen skiljer sig något åt i hur stor ökningen bör vara; vill gå längst genom att förespråka en fördubbling från dagens till . Utskottet välkomnar det underliggande syftet om att få fler företag att växa fram på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet anser att nya och växande företag har en viktig roll att fylla på framtidens arbetsmarknad. En stor andel av de nya jobb som skapas på arbetsmarknadens skapas just i små och växande företag. Utskottet delar dock inte de båda partiernas uppfattning om behov av generella förändringar på området. När det gäller möjligheten för personer i arbetslivet att utveckla sig själva, t.ex. genom att testa på att driva näringsverksamhet eller göra något annat, noterar utskottet att januariavtalet slår fast att s.k. utvecklingstid ska införas. Enligt överenskommelsen mellan regeringspartierna, och Liberalerna ska utvecklingstid införas från budgetpropositionen . Utvecklingstiden ska enligt avtalet möjliggöra kompetensutveckling hos den enskilde. Utskottet noterar att Utredningen för hållbart arbetsliv lämnade ett liknande förslag i sitt delbetänkande (SOU 2018:24). I delbetänkandet föreslås bl.a. att en möjlighet till s.k. utvecklingsledighet för arbetstagare införs. Ledigheten ska enligt förslaget bl.a. kunna ägnas åt att starta näringsverksamhet. Utskottet kommer att följa det vidare arbetet med att genomföra den aktuella delen av januariavtalet med stort intresse. Utskottet noterar att och var för sig framställer ett antal olika yrkanden som på olika sätt innebär ökad ledighet från arbetet för föräldrar, personer som ska bli föräldrar och anhöriga. Utskottet delar uppfattningen att det är viktigt att föräldrar tar en aktiv del i samtliga delar av sina barns uppväxt, däribland skolgången. Utskottet anser också att de insatser som många människor gör i form av att vårda en anhörig fyller en viktig funktion i samhället. Det system som vi har , med bl.a. en generös rätt till föräldraledighet, är dock utformat på ett sätt som på ett övergripande plan innebär att vi har en bra grund för att människor ska kunna ta till vara sina intressen som föräldrar och anhöriga. Utskottet vill poängtera att det finns en risk att en markant utökad ledighet för att ta hand om barn och anhöriga kan påverka jämställdheten negativt, då kvinnor i klart större utsträckning än män tar ut sådan ledighet. Det är således viktigt att eventuella förslag till förändringar av regelverket beaktar detta. När det gäller eventuella förändringar i riktning mot utökad ledighet delar utskottet uppfattningen som framförs i några av motionerna i detta avsnitt om att situationen för arbetande föräldrar är ett område som bör prioriteras. Det är en grupp där det går att se att risken för psykisk ohälsa är högre än i andra grupper. Många föräldrar får inte tiden att gå ihop och många känner sig tvungna att gå ned i arbetstid. Ofta är det kvinnor som väljer att minska sin arbetstid med t.ex. sämre pensionsutveckling som följd. Som noteras i ett par av motionerna i detta avsnitt är det också många föräldrar som har svårt att ta ledigt under skollov och studiedagar. Inte minst gäller det ensamstående föräldrar. Av januariavtalet, som enligt utskottet bör vara styrande för eventuella förändringar på området, framgår nämligen att införandet av en s.k. familjevecka ska påbörjas. Föräldrar till barn mellan som arbetar ska få tre lediga dagar inom ramen för föräldraförsäkringen var som de kan ta ut när barnen inte kan vara i skolan på grund av lov, planeringsdagar och liknande. Utskottet välkomnar alltså ambitionen hos partierna bakom januariavtalet att underlätta situationen för föräldrar som jobbar. Utskottet konstaterar att en del av det som efterfrågas i motionerna i detta avsnitt sannolikt kommer att tillgodoses när vissa överenskommelser i januariavtalet genomförs i praktiken. Utskottet anser därför att det inte finns skäl till några initiativ på området med anledning av motionsyrkandena, som avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. införandet av en proportionalitetsprincip och sympatiåtgärder. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 19 (M), 20 (KD) och 21 (L) samt särskilt yttrande 8 (C). anför i kommittémotion 2018/19:2807 av m.fl. att det bör övervägas om möjligheten att vidta sympatiåtgärder ska begränsas genom införandet av en proportionalitetsprincip (yrkande 24). Partiet menar att det kan behövas för att värna arbetsfreden och för att oskyldiga företag och arbetstagare inte ska drabbas av en konflikt. I kommittémotion 2018/19:2992 av m.fl. vill införa vissa ändringar i reglerna för konfliktåtgärder inom arbetsrätten (yrkande 26). Det ska ske genom att stärka medlingens roll så att parterna inte får använda sig av konfliktåtgärder utan att först söka medling via eller, om parterna är eniga, en oberoende part. Som en del av förslaget ingår även att införa en proportionalitetsprincip för fackliga stridsåtgärder. Vidare vill partiet se över lagstiftningen om sympatiåtgärder på arbetsmarknaden (yrkande 27). Avsikten med förslagen är att skapa en bättre ordning på arbetsmarknaden och begränsa ekonomiska skadeverkningar av strejk och andra fackliga stridsåtgärder. I motion 2018/19:421 av (KD) vill motionären se en utredning om rätten till sympatiåtgärder och en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. Liberalerna poängterar i partimotion 2018/19:2595 av m.fl. att den svenska modellen behöver liberaliseras för att fortsätta att vara slagkraftig. Partiet anser att en proportionalitetsprincip bör införas i strejkrätten, som innebär att det måste finnas en rimlig proportion mellan mål och tillgripna medel i en konflikt (yrkande 10). Vidare vill Liberalerna att tiden mellan varsel och stridsåtgärd utvidgas för att minimera stridsåtgärdens verkan (yrkande 11). (SD) framför i motion 2018/19:522 krav på att regeringen gör en översyn av rätten till fackliga sympatiåtgärder. Rätten att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden är grundlagsskyddad i .