bet · H601MJU9 · 2019-03-29 00:00:00 — Forskning visar att behovet av skyddade områden ligger på ungefär 20–för varje livsmiljö. Regeringen bör återkomma med förslag på en långsiktig strategi och målsättning för att öka skyddet av betydelsefulla havsmiljöer till . Strandskydd, punkt 23 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkandena 12–14 och 2018/19:252 av (KD), 2018/19:286 av och (båda SD), 2018/19:739 av (S), 2018/19:1035 av och (båda S) yrkande 3, 2018/19:1098 av m.fl. (S), 2018/19:1099 av m.fl. (S), 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:1324 av m.fl. (S), 2018/19:1327 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1331 av och (båda M), 2018/19:1355 av (M), 2018/19:1361 av (M), 2018/19:1445 av (M), 2018/19:1451 av (M), 2018/19:1453 av (M), 2018/19:1487 av och (båda C) yrkande 3, 2018/19:1492 av (M), 2018/19:1517 av (M), 2018/19:1526 av (M), 2018/19:1531 av (M) yrkande 3, 2018/19:1684 av (M), 2018/19:1704 av (M), 2018/19:1929 av och Kopparklint (båda M), 2018/19:2014 av (M), 2018/19:2058 av m.fl. (L) yrkande 5, 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del, 2018/19:2273 av (M), 2018/19:2281 av (M), 2018/19:2407 av och (båda C), 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 20, 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 4, 2018/19:2590 av m.fl. (L) yrkande 32, 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkandena 41–45 och 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 35. Grundläggande för bostadstillgången är att det finns tillgång till byggbar och byggklar mark. Det finns mycket tillgänglig mark för bebyggelse i hela landet, men en alltför stor andel av den mest attraktiva marken är av flera olika skäl inte tillgänglig. Det rör sig om olika typer av områdesskydd och andra hinder, som inte nödvändigtvis är motiverade. Strandskyddet har, trots goda syften, varit föremål för omfattande kritik. Markägare upplever sig hindrade att bygga på och använda sin mark. Kommuner hindras att tillåta exploatering av områden som skulle kunna bli lönsamma genom närheten till vatten. Även i områden med stor tillgång till stränder är skyddet mycket starkt. Reglerna upplevs som oförutsägbara och trots ambitionen att öka flexibiliteten utgör strandskyddet en betydande markrestriktion som hindrar byggande av fler bostäder. En större reform av det generella strandskyddet behövs. Inte minst bör landsbygdskommuner kunna skapa boendemiljöer i attraktiva naturområden för att locka till sig nya invånare. Det är ofta svårt att få byggprojekt att löna sig i glest befolkade delar av landet eftersom byggkostnaderna ofta överskrider marknadsvärdena. För att klara ett marknadsmässigt byggande behövs attraktiva boendemiljöer i vackra miljöer. Sådant byggande hindras ofta av strandskyddet. Ett mer flexibelt strandskydd kan även möjliggöra byggande av dyrare bostäder i områden som saknar blandad bebyggelse. Strandskyddet behöver reformeras i grunden, för att uppnå en mer balanserad och flexibel lagstiftning som skyddar stränder och natur där det är som viktigast som de generella markrestriktionerna lättar. rätt att ompröva kommuners beslut om dispens bör också tas bort, eftersom det är rättsosäkert. Det blir dessutom en naturlig följd av att kommunerna tar över beslutanderätten avseende strandskyddet. och miljö- och friluftsorganisationernas överklagandemöjligheter bör begränsas. Det bör övervägas om och i sådant fall hur det statliga intresset av strandskyddet ska bevakas när länsstyrelsernas rätt att ompröva dispenser tas bort. I samband med att strandskyddet reformeras bör också otydligheter i lagstiftningen i möjlig mån redas ut så att det blir så enkelt som möjligt för den enskilde markägaren och kommunen att bedöma vad som är tillåtet och inte. Ett sådant exempel är kriterierna för hemfridszonen och tomtplatsavgränsningen. Undantagen inom strandskyddet för areella näringar bör även inkludera hästnäringen. Strandskydd, punkt 23 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2018/19:252 av (KD), 2018/19:286 av och (båda SD), 2018/19:739 av (S), 2018/19:1035 av och (båda S) yrkande 3, 2018/19:1098 av m.fl. (S), 2018/19:1099 av m.fl. (S), 2018/19:1324 av m.fl. (S), 2018/19:1327 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1331 av och (båda M), 2018/19:1355 av (M), 2018/19:1361 av (M), 2018/19:1445 av (M), 2018/19:1451 av (M), 2018/19:1453 av (M), 2018/19:1487 av och (båda C) yrkande 3, 2018/19:1492 av (M), 2018/19:1517 av (M), 2018/19:1526 av (M), 2018/19:1531 av (M) yrkande 3, 2018/19:1684 av (M), 2018/19:1704 av (M), 2018/19:1929 av och Kopparklint (båda M), 2018/19:2014 av (M), 2018/19:2058 av m.fl. (L) yrkande 5, 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del, 2018/19:2273 av (M), 2018/19:2281 av (M), 2018/19:2407 av och (båda C), 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 20, 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 4, 2018/19:2590 av m.fl. (L) yrkande 32, 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkandena 41–45, 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkandena 12–14 och 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 35. stränder är en naturtillgång av mycket stort värde. Stränderna längs sjöar och vattendrag, liksom stränderna längs kusterna och skärgårdarna, är mycket betydelsefulla för allmänheten och för det växt- och djurliv som är beroende av vattenmiljöer. På många håll har ett strandskydd på flera blivit ett hinder för nybyggnationer. ändrades strandskyddslagstiftningen med syftet att förtydliga bestämmelserna, men även för att anpassa lagstiftningen till de lokala och regionala förhållandena. Därmed skulle syftet att begränsa nybyggnation i områden som riskerar att överexploateras kvarstå, men möjligheterna ökas att medge dispens i områden där det finns gott om orörda stränder. I och med lagändringen fick alla kommuner möjlighet att ge dispens för strandnära områden, med hänvisning till landsbygdsutveckling. Tvärtemot intentionerna har länsstyrelserna på många håll i landet beslutat om ett utvidgat strandskydd. konstaterade vid en översyn att det finns stora områden med utvidgat strandskydd utan tydliga angivna motiv. Ändå har en del länsstyrelser valt att fortsätta driva frågan genom att föreslå en utvidgning av strandskyddet på . Detta riskerar att leda till negativa konsekvenser för såväl landsbygdsutveckling som jord- och skogsbruk samt besöksnäringen. Vi vill dra en gräns vid högst 100 meters strandskydd, vilket i högre grad bör regleras på nivå. Vi förordar i normalfallet ett kortare avstånd om ett antal tiotal meter, vilket tillsammans med allemansrätten och övriga skyddsformer i de allra flesta fall är ett fullt tillräckligt skydd. Viktigare än avstånd mellan bebyggelse och vatten är att bibehålla nuvarande regler om människors rätt till fri passage längs eller nära vatten. anser att strandskyddet ska begränsas och att det ska finnas begränsade möjligheter att utöka strandskyddet till maximalt . Kommuner har möjlighet att peka ut områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen (s.k. LIS-områden) i sina översiktsplaner. Områdena ska vara lämpliga för landsbygdsutveckling och av begränsad omfattning så att strandskyddets syften tillgodoses. Dock har länsstyrelserna möjlighet att överpröva dessa beslut. Parlamentariska landsbygdkommitténs slutbetänkande För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd (SOU 2017:1) lade fram ett antal förslag för att minska begränsningar som finns för byggande och utveckling i landsbygderna. Förslagen avser riksintressen, strandskydd och va-lagstiftningen. Enligt slutbetänkandet ger nuvarande lagregler och propositionstexten om landsbygdsutveckling i strandnära lägen () utrymme för olika tolkningar, och de krav som olika länsstyrelser ställer på kommunerna vid tillämpning av skiljer sig åt avsevärt mellan olika län. Vissa länsstyrelser ställer omotiverat höga krav på LIS-områden eller på exempelvis kartläggningar av naturvärden, så att kommuner med begränsade resurser inte kan svara upp mot dessa krav. Detta var också en slutsats som Strandskyddsdelegationen drog under sitt arbete och som även beskrivs i landsbygdskommitténs delbetänkande. Vi vill att strandskyddet förändras så att det blir ett flexiblare regelverk och att länsstyrelsernas möjlighet att överpröva kommunala bygglov i strandskyddslägen begränsas. Länsstyrelserna bör också ges rollen att i första hand stödja landsbygdsutveckling, inte bromsa den, som exemplifierat ovan i fråga om strandskydd. Vi föreslår att det utreds om regionerna, som är i färd med att ersätta de tidigare landstingen, som en del av sitt ansvar för regionalt utvecklingsarbete ska ges en tydlig samordnande roll i kommunernas arbete med strandskydd regionalt. Strandskydd, punkt 23 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkandena 41–45 och 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 35 och 2018/19:252 av (KD), 2018/19:286 av och (båda SD), 2018/19:739 av (S), 2018/19:1035 av och (båda S) yrkande 3, 2018/19:1098 av m.fl. (S), 2018/19:1099 av m.fl. (S), 2018/19:1293 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:1324 av m.fl. (S), 2018/19:1327 av (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1331 av och (båda M), 2018/19:1355 av (M), 2018/19:1361 av (M), 2018/19:1445 av (M), 2018/19:1451 av (M), 2018/19:1453 av (M), 2018/19:1487 av och (båda C) yrkande 3, 2018/19:1492 av (M), 2018/19:1517 av (M), 2018/19:1526 av (M), 2018/19:1531 av (M) yrkande 3, 2018/19:1684 av (M), 2018/19:1704 av (M), 2018/19:1929 av och Kopparklint (båda M), 2018/19:2014 av (M), 2018/19:2058 av m.fl. (L) yrkande 5, 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del, 2018/19:2273 av (M), 2018/19:2281 av (M), 2018/19:2407 av och (båda C), 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 20, 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 4, 2018/19:2590 av m.fl. (L) yrkande 32 och 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkandena 12–14. Det måste bli avsevärt enklare att bygga bostäder i strandnära lägen i de glest befolkade delarna av landet. Regelverket måste reformeras i grunden. Dagens regelverk, även med hänsyn tagen till strandskyddsdelegationens arbete och översynen, vilar på principen ”allt som inte uttryckligen är tillåtet är förbjudet”. För glest befolkade områden bör i stället bebyggelse vara tillåten, förutom i områden som genom beslut pekas ut som skyddsvärda. Där strandskyddsregler tillämpas bör strandskyddet i allmänhet sträcka sig från stranden, snarare än de som gäller , om det inte finns särskilda skäl att ha en längre gräns. Därmed skulle även byggande i storstadsområden underlättas i jämförelse med dagsläget, som möjligheten finns kvar att ha ett mer långtgående skydd där så behövs. För rättssäkerhetens skull är det viktigt att berörda markägare ska föreläggas att yttra sig innan ett beslut om utökat strandskydd tas. Ändå fattar länsstyrelserna generella beslut där markägare endast får veta vad som pågår genom en kungörelse i tidningen. Detta omöjliggör en rättvis intresseavvägning. För att strandskyddet ska uppfattas som legitimt krävs respekt för allemansrätten och att markägarna får en verklig möjlighet att yttra sig. har strandlinje; till stora delar står den helt orörd. brottas många kommuner runt om i med vikande befolkningsunderlag. För att öka attraktionskraften i att bosätta sig utanför storstäderna behöver det bli enklare att få att bygga hus i sjönära lägen. Den tidigare alliansregeringen ändrade strandskyddsreglerna . Syftet var att underlätta strandnära landsbygdsutveckling framför allt i områden med lågt exploateringstryck medan strandskyddet i mer exploaterade områden skulle värnas. Ambitionen var att göra regelverket tydligare, underlätta tillämpningen och göra den mer konsekvent. För att värna de hårdast exploaterade områdena infördes en möjlighet till utökat strandskydd i de fall det finns särskilda skäl. Det kunde konstateras att de nya strandskyddsreglerna inte ledde till önskat resultat. Från olika delar av landet har allvarlig kritik riktats mot regelverket för att det är krångligt och otydligt. Därför fick och i uppdrag att utvärdera lagstiftningen. Uppdraget redovisades och konstaterade behovet av fler reformer. Bland annat föreslogs då lättnader i strandskyddet vid mindre sjöar och vattendrag och åtgärder för att få en mer likvärdig tillämpning av reglerna. En proposition, som bifölls av , lades också fram med innebörden att länsstyrelserna kan upphäva strandskydd vid små sjöar och vattendrag om området har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. Någon rusning hos länsstyrelserna för att börja upphäva strandskyddet i linje med riksdagsbeslutet har dock inte noterats. Tvärtom tycks det, som en följd av lagändringarna, ha blivit en motreaktion på länsstyrelserna som i stället börjat tillämpa reglerna mer restriktivt. Detta har fått orimliga konsekvenser för många som lever av sin mark. I praktiken har det blivit så att tillämpas om det inte finns särskilda skäl som talar för att tillämpa 100-metersgränsen. Alliansregeringen konstaterade att tillämpningen av strandskyddsreglerna brustit på grund av bristande kunskap hos framför allt kommunerna. Därför tillsattes Strandskyddsdelegationen som skulle ge råd och bistå kommunerna i tillämpningen av strandskyddsreglerna. Medel avsattes också från vilka kommunerna ska kunna söka stöd för kartläggning av s.k. LIS-områden (landsbygdsutveckling i strandnära lägen), något som framför allt mindre kommuner har svårt att hinna med på grund av bristande resurser. Strandskyddsdelegationens arbete bidrog till en förstärkt samverkan och mer kunskapsunderbyggd tillämpning av strandskyddsreglerna. Delegationen kunde dock konstatera i sin slutrapport att en rad ”problemområden inte kan åtgärdas fullt ut genom insatser som syftar till att stärka tillämpningen av befintliga regler”. Utifrån sina många möten och besök på plats i olika delar av landet kunde delegationen konstatera att förhoppningar om att regeländringarna skulle göra det enkelt att bygga på landsbygden inte infriats. Delegationen pekade ut behovet av en översyn av reglerna och beklagade att detta inte ingått i deras uppdrag. tillkännagav den rödgröna regeringen att man avsåg att tillsätta en utredning med uppdrag att dels se över reformen av landsbygdsutveckling i strandnära lägen (), dels föreslå förändringar i , i syfte att ytterligare främja landsbygdsutvecklingen i områden med god tillgång till stränder. gav regeringen slutligen i uppdrag till att se över reglerna för byggande i strandnära lägen. redovisade sitt uppdrag . Förslaget innebär att LIS-områden inte längre nödvändigtvis behöver ha ”en begränsad omfattning”, att restriktionerna för de områden där LIS-reglerna inte kan tillämpas ändras från tätorter till ”större tätorter” samt ökad flexibilitet när det gäller vad som räknas som ett särskilt skäl för att inom ett LIS-område ge dispens från strandskyddsreglerna. anser att dessa förslag innebär ett steg i rätt riktning. Emellertid är de förändringar som föreslår inte tillräckliga. Vad gäller prövning av dispens för att uppföra enstaka en- eller tvåbostadshus föreslår att sådana ska uppföras ”med närhet till” ett befintligt bostadshus. Detta är visserligen en viss liberalisering men den räcker inte ända fram. önskar underlätta tillkomsten av ny bebyggelse även där tidigare bebyggelse saknas. Därmed skulle de glesare bebyggda delarna av vårt land kunna dra nytta av sina många sjöar och vattendrag. eftersträvar en balans mellan miljö, friluftsliv, byggande och utveckling i alla delar av . Strandskyddsreglerna behöver därför utformas med både storstadsområdenas och glesbygdens behov i åtanke. hindras glesbygdskommuner på ett orimligt sätt i sina strävanden att utnyttja sin främsta resurs för att skapa bättre livsvillkor för sina invånare. Även i storstadsområdena skapar nuvarande strandskyddsregler problem genom att en alltför stor del av den byggbara marken spärras från utbyggnad, vilket avsevärt försvårar möjligheterna att lösa de utmaningar som finns vad gäller att skapa bostäder för den folkökning som sker i dessa områden. Därmed hindras tillväxten och i förlängningen välfärden. Hänvisning till pågående arbete (C) (C) och (C) anför: Att skydda värdefull natur och hotade arter är en central uppgift för miljöpolitiken. För att naturvården ska vara långsiktigt hållbar behöver den bygga på legitimitet och delaktighet från de som berörs. tror väldigt starkt att engagerade markägare och brukare är det långsiktigt mest hållbara sättet att vårda vår natur. vill därför se ett decentraliserat och närodlat strandskydd, där kommunen ges mer makt att bestämma över vilka strandområden som ska bevaras och vilka som ska bebyggas. Regelkrånglet behöver minska, och de verkligt viktiga områdena behöver skyddas. Det är även viktigt att naturskyddet är dynamiskt och inte statiskt. Naturen, och hoten mot den och därmed skyddsbehovet, utvecklas och förändras, och naturskyddet måste ta höjd för sådana förändringar. Det är viktigt att tidigare beslut utvärderas och vid behov kan omprövas eller förändras för att se till att de även i fortsättningen på ett effektivt sätt bidrar till att skydda värdefulla miljöer och ekosystem. har tillsammans med regeringen och Liberalerna slutit en sakpolitisk överenskommelse. En del i denna överenskommelse är åtgärder för att stärka naturvården på ett sätt som bygger på legitimitet hos de människor och verksamheter som berörs. Bland annat ska strandskyddsregelverket göras om i grunden, och äganderätten ska stärkas vid skydd av skog. Överenskommelsen mellan regeringen, och Liberalerna innehåller flera åtgärder som ligger i linje med politik för naturvård och biologisk mångfald. Till följd av att det därmed pågår ett arbete i den riktning som har föreslagit i kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 20, kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkandena 54 och 58 och kommittémotion 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4 väljer vi i dessa fall att framföra partiets åsikt i ett särskilt yttrande istället för i reservationer. Hänvisning till pågående arbete (L) (L) anför: Liberalerna har fått igenom mycket av sin miljö- och klimatpolitik genom januariavtalet, där bl.a. frågan om strandskyddet hanteras. Jag väljer därför att inte ge uttryck för de förslag som mitt parti framför i partimotionerna 2018/19:2058, 2018/19:2255 och 2018/19:2590 av m.fl. (L), utan avser att följa frågorna noga och delta i det konstruktiva arbetet med politikens utveckling på området. är ett glesbefolkat land med uppemot strand eller kust. Huvudprincipen inom strandskyddet är ett bebyggelseförbud inom längs alla hav, sjöar och vattendrag i . I flera fall är gränsen utvidgad från vattenlinjen. Trots vissa mindre förändringar mot en mindre strikt tillämpning anser bl.a. SKL att strandskyddet är onyanserat och stoppar kommuner från att skapa attraktiva boendemiljöer på landsbygden. Liberalerna menar att den reform av strandskyddet som gjordes 2009 för att skapa en mer flexibel tillämpning av reglerna inte har fått tillräckligt genomslag. Som strandskyddsreglerna fungerar hindrar de i alltför hög grad att bostäder byggs i attraktiva lägen, och kommunerna har alltför liten möjlighet att skapa möjlighet till utbyggnad där människor vill bo. Vi föreslår därför att strandskyddet decentraliseras genom att kommuner ska kunna ansöka om att upphäva strandskyddet med hänvisning till ett lokalt behov av bostadsbyggande. I områden där exploateringstrycket bedöms som exceptionellt högt eller det finns synnerliga skäl ska ett strikt strandskydd fortfarande tillämpas. Vi vill understryka att ett starkt strandskydd i områden med högt exploateringstryck är av största betydelse för att bevara den biologiska mångfalden och ge möjligheter för det rörliga friluftslivet. behöver inte strandskyddet upprätthållas lika drakoniskt i områden där trycket från nybebyggelse är litet. För landsbygdsutvecklingen är det viktigt att möjliggöra byggande i attraktiva lägen där detta är lämpligt ur natur- och friluftssynpunkt. Det är mot bakgrund av detta som Liberalerna verkar för en uppmjukning av reglerna. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 2018/19:81 av m.fl. (SD): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om förvaltning av bestånden av skarv och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om förvaltning av bestånden av säl och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:242 av m.fl. (L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyddsjakt enklare ska kunna beviljas när rovdjur orsakar skador för lantbrukare, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:252 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att dagens strandskyddsregler bör ses över samt att kommunerna bör få större rådighet avseende strandskyddets utformande och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:253 av och (båda KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skydds- och licensjakt måste hanteras på så lokal nivå som möjligt och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:286 av och (båda SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av strandskyddslagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:298 av (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av förutsättningarna att införa allmän jakt på gråsäl och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om gråsäl och skarv och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:505 av och (båda L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av villkoren för kustfisket och konsekvenserna av rådande jaktpolitik och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:619 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftning och regelverk för avskjutning av säl och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:625 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över kunskapsläget om skarvars beteende nära bebyggelse i syfte att de inte ska ta över hela vår skärgård, och detta tillkännager för regeringen. 2018/19:669 av m.fl. (V): 14.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på långsiktig strategi och målsättning om att öka skyddet av betydelsefulla havsmiljöer till och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:681 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om bildandet av och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:739 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över dispensreglerna i strandskyddet så att hästnäringen inte missgynnas och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1035 av och (båda S): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det måste gå att leva, bo och verka i hela landet genom att se över strandskyddsreglerna när det gäller gles-/landsbygd för att möjliggöra attraktiva boenden och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1098 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en ökad differentiering av lagstiftningen runt strandskydd och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1099 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändra strandskyddsreglerna så att de möjliggör för byggande i strandnära områden i glesbygd och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1281 av m.fl. (SD): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om art- och habitatdirektivet respektive fågeldirektivet och deras implementering och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om övergångszoner mellan skogs- och jordbruksmark och tillkännager detta för regeringen.