bet · H601MJU17 · 2019-06-05 00:00:00 — Enligt motion 2018/19:568 av (SD) bör handläggningstiden för att ta jordbruksmark ur produktion minska. krävs tillstånd för att ta jordbruksmark ur produktion, vilket oftast görs inför att denna ska planteras och därmed bli skogsmark. Tillstånd tar att få, ibland längre. Den långa handläggningstiden gör att omställningar ibland försenas, vilket i sin tur gör att marken står outnyttjad under , bara på grund av långa handläggningstid. Länsstyrelserna borde ha samma handläggningstid för att ta jordbruksmark ur produktion som de har för avverkningsanmälningar, dvs. I kommittémotion 2018/19:83 av m.fl. (SD) yrkande 4 anförs att regeringen i högre grad ska verka för ett livskraftigt och levande fäbodjordbruk. Denna driftstradition har gett upphov till unika kulturyttringar i form av matlagning, musik och traditioner som i just sin form bara finns i . Det svenska fäbodbruket är, och har alltid varit, ett komplement till ett småskaligt gårdsbruk i skogs- eller fjällbygd. Det går inte att till fullo beräkna den förlust som skulle åsamkas om denna bruksform tilläts försvinna. m.fl. (MP) anför i motion 2018/19:903 yrkande 7 att rennäringslagen bör ses över och att den rättsliga åtskillnad som svenska staten gör mellan renskötande samer och andra samer bör avslutas. Vidare krävs offentliga investeringar så att rennäringen klarar av de påfrestningar som klimatförändringarna innebär. Stora fåglars påverkan på jordbruket Enligt motion 2018/19:1680 av (M) bör regeringen utreda problematiken med betande fåglar i jordbruket för att få en bättre uppfattning om mörkertalet när det gäller anmälningar, dvs. klargöra problemets verkliga omfattning och hur väl de åtgärder som är i drift fungerar för att på så sätt minimera betande fåglars skadeverkningar hos lantbrukare. Det måste dessutom bli enklare att få tillstånd till skyddsjakt på de skyddade fågelarterna då de ökar kraftigt i antal. m.fl. (MP) anför i kommittémotion 2018/19:2315 yrkande 9 att den svenska växtförädlingen behöver stärkas så att utsäde som är anpassat till vårt klimat och pågående klimatförändringar utvecklas. Mångfald utgör grunden för växtförädling. Variationen är avgörande, och gener från traditionella sorter ger möjlighet till urval och utveckling vid förädlingsarbete . Den svenska växtförädlingen måste stärkas så vi får fram utsäde som är anpassat till vårt klimat och våra förutsättningar. Det minskar behovet av växtskyddsmedel. Forskning och utveckling om växtförädling behöver ytterligare stärkas så att lantbruket får tillgång till sorter som t.ex. kan klara klimatförändringarna och deras effekter. Enligt kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 41 bör regeringen utreda en skördeskadeförsäkring med en statlig grundplåt tillsammans med försäkringsbranschen. har inte något regelverk för ekonomisk ersättning när katastrofsituationer väl har inträffat. I stället beslutar regeringen från fall till fall om huruvida extra stöd ska betalas ut. En nationell krisfond skulle skapa bättre förutsättningar för ett mer förutsebart ersättningssystem som gynnar personer, näringsidkare och kommuner som drabbats extra hårt av naturkatastrofer. Det minskar också risken för att statens budget belastas med oförutsedda utgifter. Motionärerna vill därför se över förutsättningarna för att etablera en nationell krisfond och ett särskilt ersättningssystem för personer, näringsidkare och kommuner som drabbats särskilt hårt av en kris. I kommittémotion 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 38 framhålls behovet av en ökad svensk proteinfoderodling. Det svenska lantbruket bygger mycket av sin animalieproduktion på importerade proteinfoder. Genom ett mer effektivt utnyttjande av jordbruksmarken och framför allt ökad odling av oljeväxt- och proteingrödor som raps, oljelin, ärtor och åkerbönor kan man få fram fullgoda ersättningsprodukter till importerade soja- och palmoljeprodukter. För att öka andelen närproducerat proteinfoder krävs mer resurser för och forskning om odling, bekämpningsmedel, skörd och tillverkning av proteinfoder. behandling och kompletterande uppgifter Utskottet har behandlat frågor om handläggningstider för att ta jordbruksmark ur produktion tidigare, bl.a. i betänkande 2016/17:MJU23 En livsmedelsstrategi för . Utskottet redovisade följande: Enligt 3 § förordningen (1998:915) om miljöhänsyn i jordbruket får jordbruksmark tas ur jordbruksproduktion tidigast efter det att anmälan om åtgärden har gjorts till , om inte medger något annat. Anmälan behövs dock inte om åtgärden är av ringa betydelse för jordbruket på brukningsenheten eller för natur- och kulturmiljön och inte heller när marken tas i anspråk för verksamhet vars tillåtlighet prövats i särskild ordning. I vissa fall, om det finns skäl från naturvårds- eller kulturmiljösynpunkt, får besluta att marken får tas ur produktion först efter det att anmälan gjorts. Vidare kan skogsplantering och igenväxning av åker och betesmark innebära att natur- och kulturmiljövärden i odlingslandskapet förstörs. Om det är betydelsefullt att sådana värden bevaras kan i vissa fall avtala om ersättning för fortsatt jordbruksdrift. Landsbygdsminister har i sitt svar på fråga 2016/17:93 Långa handläggningstider för plantering på jordbruksmark anfört att bestämmelserna om övergångstiden finns reglerade i förordningen och att det finns en möjlighet för att medge undantag från regeln. Vidare anförde ministern att regeringen inte ser något behov av att ändra reglerna. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till redovisningen. Inom landsbygdsprogrammet 2014–2020 finns det möjlighet att söka miljöersättning för att sköta fäbodbete och se till att fäbodbruket och de effekter som det ger på kulturmiljön och miljön ska finnas kvar. –2013 ingick denna möjlighet i miljöersättningen för betesmarker och slåtterängar. Syftet med miljöersättningen är att bevara ett fäbodbruk som förstärker och bevarar landskapets karaktär och dess biologiska mångfald. Miljöersättningen inom landsbygdsprogrammet 2014–2020 för fäbodbruk uppgår till totalt . Enligt landsbygdsprogrammet är målarealen för fäbodarna . Måluppfyllelsen var då omfattades av ansökningar för fäbodsbete. Dock är det inte säkert att den ansökta arealen blir den slutgiltiga när handläggningen är klar. Skälet för att det är den ansökta arealen som redovisas och inte den slutgiltiga är att det inte finns beslut för alla ersättningar . Andelen utbetalt belopp fäbodsbete var 2016, 2017 och 2018 (+4 / –). Det finns även medel inom landsbygdsprogrammet för kompetensutveckling inom traditionell småskalig matkultur där exempel på projekt som beviljats medel är kunskapsförmedling och kompetensutveckling inom fäbodbruk och utmarksbete med lantrasdjur samt med fokus på mjölkproduktion och mjölkförädling. Som tidigare nämnts har öronmärkts inom landsbygdsprogrammet för vissa åtgärder kopplade till småskalig matkultur och diversifiering av samiska näringar som också berör fäbodbruket (se avsnittet Måltidsupplevelser och mathantverk). Som nämnts tidigare under avsnittet Måltidsupplevelser och mathantverk har , i samverkan med bl.a. , och och folkminnen, fått i uppdrag att främja ett levande och dynamiskt kulturarv kopplat till mat- och livsmedelsframställning. Myndigheterna ska synliggöra, tillvarata och utveckla bl.a. kulturmiljöer och landskap. Inom ramen för detta uppdrag publicerade rapporten framåt – En behovskartläggning av fäbodbruket i , som kartlägger behoven hos det svenska fäbodbruket. I rapporten finns även förslag på handlingsplaner för att ta itu med de största identifierade problemen. Sammanfattningsvis redovisas att de stora framtidsfrågorna för fortsatt utveckling av fäbodbruk i är myndigheters samordning och samarbete, att rovdjursförvaltning görs konkret och effektiv, att det fria fäbodbetet och rätten till gemensamt fritt bete bevaras och att fäbodmiljöer skyddas i kommunala översiktsplaner. Regeringen har även gett i uppdrag åt bl.a. men även andra myndigheter som , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , geologiska undersökning, och att utarbeta vägledande strategier för respektive myndighets arbete med kulturmiljöfrågor. Syftet är att myndigheterna ska utarbeta ett mer samlat och strategiskt förhållningssätt till hur deras verksamheter påverkar kulturmiljön och bidrar till de nationella kulturmiljömålen och att därigenom skapa bättre förutsättningar att tillvarata den potential som kulturmiljön utgör för ett hållbart samhälle. Uppdraget ska rapporteras av respektive myndighet till () . Rennäringslagen (1971:437) ger viss rätt att använda mark och vatten (renskötselrätt). Denna rätt får utövas av den som är medlem i en sameby (1 §). En sameby har till ändamål att enligt rennäringslagen för medlemmarnas gemensamma bästa ombesörja renskötseln inom byns betesområde (9 §). Medlem i en sameby är en same som deltar i renskötseln inom byns betesområde en same som har deltagit i renskötsel inom byns betesområde och haft detta som stadigvarande yrke och inte övergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete den som är make eller hemmavarande barn till en medlem som avses under 1 eller 2 eller som är efterlevande make eller underårigt barn till en avliden sådan medlem (11 §). ger även bidrag till samer som inte rör renägande. beslutar bl.a. om fördelningen av statens bidrag till samisk kultur och samiska organisationer enligt bestämmelserna i sametingslagen (1992:1433) och det kulturpolitiska handlingsprogrammet. Målet är att bidra till ett starkt och mångfaldigt samiskt konst- och kulturliv. Utskottet har behandlat frågor om en översyn av rennäringslagen tidigare, bl.a. i betänkande 2014/15:MJU5 Landsbygdspolitik. I betänkandet redovisades följande: Samernas ställning som folk framgår av 1 kap. 2 § regeringsformen där det stadgas att det samiska folkets och etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv ska främjas. Det innebär att samerna har rätt att bevara och utveckla sin kultur, inklusive sina näringar. Utskottet har tidigare konstaterat (bet. 2013/14:MJU17) att det samiska folket är ett urfolk. Ett grundläggande dokument är FN:s deklaration om urfolks rättigheter, som antogs 2007 (bet. 2012/13:UU15), och har genom att ratificera ett antal internationella konventioner förpliktat sig att respektera den samiska folkgruppen som ett urfolk (bet. 2012/13:MJU2). I budgetpropositionen redovisas att samernas genom sin ställning som urfolk har en särskild ställning i samhället. Samerna har som urfolk rätt till självbestämmande, vilket huvudsakligen utövas via . Det övergripande målet för samepolitiken är att främja det samiska folkets möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samhällsliv, byggt på en ekologiskt hållbar rennäring och andra samiska näringar. En förutsättning för att målet ska uppnås är att det samiska folket ges möjligheter att delta i beslutsfattande i frågor av väsentlig betydelse för dem, såsom samhällsplanering. Dialog och samverkan med såväl myndigheter som andra intressenter är därför viktigt. I detta spelar en avgörande roll, och regeringen anser därför att myndigheten ska förstärkas. Det är också ett av skälen till att regeringen avser ha en fördjupad dialog med samiska representanter om den framtida samepolitiken. En livskraftig rennäring ska ge försörjning på ett långsiktigt hållbart sätt med de samiska kulturvärdena och traditionell kunskap om brukandet av de biologiska naturresurserna som grund. Regeringen värnar om ett starkt och utvecklat, levande samiskt närings- och kulturliv med framtidstro. I detta ingår de samiska språkens användning i samhället. Vidare anförde utskottet följande i sitt ställningstagande: Utskottet instämmer i tidigare uttalanden (ip. 2012/13:390) om att rennäringen är en viktig del av det samiska kulturarvet. Staten har ett övergripande ansvar för att främja det samiska folkets möjligheter att behålla och utveckla ett eget kulturliv. Detta framgår av regeringsformen och återspeglar folkrättsliga förpliktelser. Dessutom kan det konstateras, så som gjorts av , att renskötselrätten är en civilrättslig rättighet som tillkommer den samiska befolkningen kollektivt. Renskötselrätten baseras på tidigare markanvändning och uppstod långt innan urfolks rättigheter blev ett begrepp i folkrätten. Det är alltså inte så att samerna skulle ha tilldelats speciella privilegier i fråga om renskötseln med anledning av att de är ett urfolk. I departementspromemorian Konsultation i frågor som rör det samiska folket (Ds 2017:43) föreslås att en ny och särskild ordning ska införas för konsultation i frågor av särskild betydelse för samerna. Konsultationsordningen föreslås gälla utöver annan samrådsskyldighet enligt gällande lagstiftning. Syftet är att främja och stärka det samiska folkets inflytande över dess egna angelägenheter i beslutsprocesser. Enligt konsultationsordningen måste rådfrågas inför frågor av särskild betydelse för samer. I vissa fall ska även andra samiska organisationer eller en sameby konsulteras. Förslaget bereds inom . När det gäller klimatförändringar framgår det av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) att fastställde en handlingsplan för klimatanpassning. Arbetet har därefter fortsatt bl.a. med fem pilotprojekt där samebyarna ska ta fram en samlad bild av hur klimatförändringarna påverkar samiska näringar och samisk kultur, finna möjliga anpassningsåtgärder och genomföra dessa. Vidare har beviljats av () för att utveckla verktyg för klimatanpassning. Arbetet ska redovisas och omfattar följande delmoment: – regionala möten tillsammans med samebyar och länsstyrelser – översyn av kontrollpunkter som nyttjas i fält vid synnerligen svåra betesförhållanden exempelvis vid isbildning – modellering av ny lavkarta inom renbruksplan kopplad till kontrollpunkter för att kunna följa eventuell klimatpåverkan på lavtäcket – uppdaterade och utvecklade omvärldsfaktorer i RenGIS. Verktyget görs utifrån ett samhällsplaneringsperspektiv med den samiska helhetssynen på landskapet. Tanken är att ett antal pilotsamebyar ska vara med och designa verktyget och testa det hela vägen. Sedan ska dessa förmedla sina erfarenheter till övriga samebyar och andra berörda aktörer. Stora fåglars påverkan på jordbruket Frågor om stora fåglars påverkan på de areella näringarna har behandlats av utskottet tidigare, senast i betänkande 2018/19:MJU9 Naturvård och biologisk mångfald. Utskottet redovisade dåvarande landsbygdsminister svar på skriftlig fråga 2017/18:522 Betande fåglar : Jag är medveten om att skadorna i vissa områden kan bli mycket omfattande genom att fåglarna koncentreras på populära rast- och häckningslokaler. Förvaltningen av betande fåglar är regionaliserad. beslutar om skyddsjakt. Enligt viltskadeförordningen (2001:724) får bidrag lämnas av statsmedel för åtgärder för att förebygga skada av vilt och för att ersätta skada av vilt. Regeringens ambition är, och har under hela mandatperioden varit, att bringa ordning och reda inom svensk viltförvaltning. Regeringen har också förbättrat möjligheten att ge ekonomiskt stöd till jordbruket, till åtgärder för att förebygga och ersätta viltskador. Med vilt avses enligt jaktlagen (1987:259) vilda däggdjur och fåglar. har regeringen gjort stora höjningar av anslaget, från till . För att förenkla att dessa medel får sin tänkta nytta hos enskilda jordbrukare har regeringen beslutat om regler som underlättar stöd till nämnda ändamål. Enligt Strategi för svensk viltförvaltning – med mål och åtgärder för (NV-00303-15) har verket som mål att till 2020 ha vidtagit förebyggande åtgärder för att minska skadorna orsakade av vilt på de areella näringarna. Bland annat ska till 2018 i samråd med berörda aktörer ha utarbetat förslag till acceptansnivå för skador av vilt på de areella näringarna förutom rennäringen. Till 2020 ska det även finnas nya nationella förvaltningsplaner för bl.a. stora fåglar, som ökar möjligheterna till flerartsförvaltning. är även aktivt inom avtalet om bevarande av flyttande sjöfåglar i och Eurasien (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds, AEWA). AEWA är ett avtal utvecklat under med bevarandeåtgärder för ett antal våtmarksfåglar. Inom ramen för avtalet arbetar man bl.a. med att ta fram förvaltningsplaner över nationsgränserna för gäss (spetsbergsgås, sädgås, vitkindad gås och grågås). Målet är att komma fram till gemensamma mål, över landsgränserna, för dessa populationer. Under AEWA finns en arbetsgrupp som arbetar med populationsmodellering och en arbetsgrupp som tar upp frågor om grödoskador. medverkar i båda dessa grupper. Utskottet konstaterade att de möjligheter till skyddsjakt och bidrag till förebyggande åtgärder som finns när det gäller gäss och tranor är tillräckliga. I betänkande 2017/18:MJU18 Landsbygdspolitik anförde utskottet följande: Utskottet är medvetet om att betande fåglar kan orsaka stora skador i vissa områden och på grödor. Det är därför positivt att målsättning är att till 2020 ha vidtagit förebyggande åtgärder för att minska skador orsakade av vilt på areella näringar, vilket bl.a. inkluderar att utarbeta acceptansnivåer för skador av vilt på de areella näringarna och förvaltningsplaner för de stora fåglarna. I likhet med regeringen anser utskottet att arbetet inom ramen för Strategi för svensk viltförvaltning kan ses som ett led i att tillfredsställa behovet av kunskapsunderlag och fakta. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) anförde regeringen att för ökad produktivitet och ökad hållbarhet krävs det ett ökat offentligt engagemang i förädlingen av växtsorter. Växtsorter framtagna för kontinenten fungerar ofta sämre i och i vissa delar av landet inte alls. Det finns därför ett behov av växtförädling för svenska förhållanden för att möjliggöra ett större utbud av lokalt anpassade grödor. Vidare anförde regeringen att i ett förändrat klimat, för en omställning till en cirkulär och biobaserad ekonomi och för en stärkt konkurrenskraft i jordbruket är det av stor vikt med nya växtsorter som är anpassade för svenska odlingsförhållanden. Regeringen föreslog därför att ett för växtförädling skulle inrättas vid SLU. SLU:s anslag ökades med och beräknades öka med 2019 samt . biföll fördelningen av anslagen inom utgiftsområde 23 i enlighet med regeringens och miljö- och jordbruksutskottets förslag (bet. 2017/18:MJU2, rskr. 2017/18:99). I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 23) redovisas att regeringen ökade stödet till samarbete mellan företag och forskning inom växtförädling som bedrivs inom ramen för . bidrag till detta är 2017–2019. Vidare anför regeringen att för växtförädling är under uppbyggnad. Det framgår av SLU:s regleringsbrev att av deras förvaltningsanslag ska högst användas för uppbyggnad av ett för växtförädling. Centrumet ska samla akademi och näringsliv och utveckla kompetens för att i enlighet med målen i livsmedelsstrategin säkra tillgången till växtsorter för en hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela . Hänsyn ska också tas till klimatförändringar och tillgång till biomassa för en cirkulär och biobaserad ekonomi. Utveckling av kompetenser och nya tekniker inom växtförädling och utvärderingar av växtmaterial för marknaden ingår. Vidare har SLU fått i uppdrag att redovisa uppbyggnad och verksamhet för kompetenscentrumet samt att redovisa hur det kommer att bidra till en ökad tillgång till växtsorter som möjliggör en konkurrenskraftig och hållbar jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela . Landsbygdsminister anförde följande som svar på fråga 2018/19:371 Utveckling av grödor i norra : har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser vidta för att stärka utvecklingen av grödor i norra . Frågan lyfts i regeringens proposition En livsmedelsstrategi för , där regeringen konstaterar att långsiktigt hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela förutsätter tillgång till lämpliga växtsorter i hela landet. finns det ett samarbete mellan , privata växtförädlingsföretag och offentliga institut i med syfte att utveckla nordisk växtförädling. Livsmedelsstrategin gjorde det möjligt att växla upp den nordiska satsningen och regeringen tillsköt ytterligare resurser till projektet. I budgetpropositionen avsattes medel för ett för växtförädling vid . Kompetenscentret ska samla akademi och näringsliv och utveckla kompetens för att säkra tillgången till växtsorter för en hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela . Växtförädling är en långsiktig satsning som förväntas ge stor samhällsnytta . Jag följer frågan noga och ser fram emot ett fullt utbyggt . På grund av dessa redan pågående satsningar avser jag inte vidta några ytterligare åtgärder. Utskottet har behandlat frågan om någon sorts stöd vid skördeskador, senast i betänkande 2018/19:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Utskottet hänvisade då till dåvarande landsbygdsminister svar på fråga 2015/16:1541 om stöd vid skördeskador från där han framförde följande: Det tidigare skördeskadeskyddet infördes och avskaffades efter 1994 genom ett riksdagsbeslut. Motiven var flera; EU-medlemskap och höjd arealersättning, införande av periodiseringsfonder samt det faktum att skördeskadesystemet ansågs vara komplicerat. Systemet var administrativt betungade och det fanns svårigheter att göra rättvisa uppskattningar av förlusterna. Vidare fonderades medel då skördeskador inträffar oregelbundet. Dagens gårdsstöd kan ses som en form av grundskydd, eftersom stödrätterna ger en garanterad inkomst oberoende av produktion. Jordbruksföretag har även möjlighet att jämna ut sina inkomster genom att göra skattemässiga avdrag för avsättning till periodiseringsfond. Inom landsbygdsprogrammet finns möjligheter att subventionera försäkringspremier eller program för inkomststabilisering. Det kräver dock att det finns kommersiella lösningar på marknaden. Införs sådana möjligheter måste tillräckliga medel avsättas inom landsbygds-programmet, oavsett om de används eller ej. Det innebär därför en risk för att medel låses in. har valt att inte använda denna möjlighet i landsbygdsprogrammet och vid remitteringen har näringen inte haft några synpunkter på det. Vidare har försvarsutskottet i betänkande 2018/19:FöU7 Civilt försvar och krisberedskap behandlat motionsyrkanden om en krisfond vid naturkatastrofer. Utskottet anförde följande: Som utskottet uttryckt tidigare, t.ex. i betänkande 2017/18:FöU7, delar man regeringens bedömning att det krävs ett ökat fokus på klimatanpassning och det förebyggande arbetet. I fråga om ersättning för skador vid naturkatastrofer anser utskottet att det är viktigt att inte undergräva incitamenten för just förebyggande insatser. Utskottet vill också understryka att det inte finns några hinder mot privata försäkringslösningar på detta område och att det därmed inte finns några starka skäl för att införa ytterligare statliga lösningar. Regeringen har vid behov, och om godkänner det, möjlighet att tillföra medel till det aktuella anslaget, vilket bl.a. gjordes i samband med skogsbränderna . har också möjlighet att anvisa ytterligare medel till statsbudgeten. Av de proteinfoder som används mest i kommer ärtor, åkerbönor och rapsmjöl från egen odling och produktion. Odlingen av ärtor och åkerbönor har ökat och uppgår till ca i . Skörden av ärtpr uppgår till drygt och skörden av åkerbönor till ca . Det proteinfoder som importerar störst andel av är sojaprodukter. Det går att söka miljöersättningar inom landsbygdsprogrammet för ekologiska spannmål och proteingrödor, som oljeväxter. Inom landsbygdsprogrammet ges även stöd till odling av vall. En stor del av proteinfodret i finns i . Även inom förgröningsstödet finns fördelar om man odlar vall. Det finns även direktstöd till odling av proteingrödor. Reformen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik 2003 innebar att EU införde ett gårdsstöd, och grundstödet till proteingrödor ingår i det.