bet · H601SkU10 · 2019-03-18 00:00:00 — Om en förmån blir skattepliktig för mottagaren räknas den som lön, vilket innebär att arbetsgivaren ska ombesörja skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter på beloppet. Genom en lagändring förenklades reglerna genom att man slopade villkoren att motionen eller friskvården ska utövas inom särskilda anläggningar eller enligt abonnemang som tecknats av arbetsgivaren och betalas direkt av arbetsgivaren till anläggningens innehavare. Av förenklings-skäl slopades även kraven på att förmånen ska vara av kollektiv natur eller utövas av den anställde i ringa omfattning. Efter lagändringen blev det avgörande för skattefriheten i huvudsak att motionen eller friskvården riktar sig till hela personalen, är av mindre värde och av enklare slag samt att förmånen inte får bytas mot kontant ersättning. anförde i ett pressmeddelande att efter en dom i i mål nr 4301-17 ska också dyrare sporter som exempelvis golf och ridning omfattas av friskvårds-bidraget, vilket tidigare inte varit fallet. anför vidare att så länge en förmån i form av friskvårdsbidrag är av mindre värde, , ska det betraktas som en skattefri personalvårdsförmån. Det innebär t.ex. att den som spelar golf eller tar lektioner på ridskola kan använda friskvårdsbidrag. I motion 2018/19:1326 av (M) yrkande 6 föreslås att lagstiftningen om friskvårdsförmåner ses över och förtydligas när det gäller sporter som ridning och golf. I motion 2018/19:309 av (SD) anförs att de som cyklar till arbetet bör kunna få del av friskvårdsbidraget. I kommittémotion 2018/19:2425 av m.fl. (C) yrkande 51 anförs att ridsport ska vara tillgänglig för alla. Motionärerna vill därför att ridsporten ska vara jämställd med andra idrotter som personalvårdsförmån. I motion 2018/19:2547 av (C) yrkande 3 anförs att reglerna för vilka som omfattas av friskvårdsbidrag bör ändras. Motionären uppger att den som driver ett eget företag inte har möjlighet att få friskvårdsbidrag från det egna företaget trots att den som driver ett företag har precis lika stort behov av friskvård som de anställda, ibland större. avslog likartade motionsförslag om ändrade regler för personalvårdsförmåner (bet. 2017/18:SkU8). Utskottet vill återigen påminna om vikten av att inkomstbeskattningen av löner och förmåner hålls likformig och neutral och att avdrag för kostnader som inte har med inkomsternas förvärvande att göra i möjligaste mån undviks. Detta bör vara vägledande även när det gäller olika personalvårdsförmåner. Vilka sporter eller friskvårdsaktiviteter som uppfyller de krav för skattefrihet som tidigare ställt sig bakom (prop. 2002/03:123, bet. 2003/04:SkU3) är ytterst en fråga för och de allmänna förvaltningsdomstolarna att bedöma. anförde i ett pressmeddelande att det efter en dom i i mål nr 4301-17 står klart att också dyrare sporter som exempelvis golf och ridning ska omfattas av friskvårdsbidraget, vilket tidigare inte varit fallet. anförde vidare att så länge en förmån i form av friskvårdsbidrag är av mindre värde, , ska det betraktas som en skattefri personalvårdsförmån. Det innebär t.ex. att den som spelar golf eller tar lektioner på ridskola kan använda friskvårdsbidrag. Utskottet erinrar slutligen om att finansminister som svar på interpellation 2016/17:623 Ridning som förebyggande friskvårds-arbete bl.a. anfört att ett analysarbete har påbörjats i och att det finns många aspekter, t.ex. kring jämställdhet och jämlikhet, som behöver analyseras. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte bör ta något initiativ till ändrade regler eller principer på detta område. Utskottet avstyrker de aktuella motionerna i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en allmän avdragsrätt för kostnader för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder. Med hälso- och sjukvård avses i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Begreppet hälso- och sjukvård är enligt förarbetena till HSL begränsat till att omfatta sådana vårdbehov som bedöms kräva insatser av medicinskt utbildad personal eller sådan personal i samarbete med annan personal. Exempel på verksamhet som inte kan anses som hälso- och sjukvård är bl.a. alternativmedicinska metoder, enskilt verksamma terapeuter, optiker utan legitimation, dietister, fotvårdsspecialister och annan liknande personal (prop. 1995/96:176 s. 62–63). I skattesammanhang skiljer man mellan offentligt och icke-offentligt finansierad hälso- och sjukvård. Reglerna innebär att anställda i allmänhet ska beskattas för ersättningar från arbetsgivaren för patientavgifter som tagits ut inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården. Arbetsgivaren har rätt till avdrag för kostnaderna. En anställds förmån av fri hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad är skattefri (11 kap. 18 § IL). Arbetsgivaren får i normalfallet inte avdrag för kostnaderna. Den icke-offentligt finansierade vården är av begränsad omfattning eftersom flertalet privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster omfattas av det offentliga finansieringssystemet. Förmånen fri företagshälsovård är skattefri för den anställde, och arbetsgivarens kostnader för företagshälsovården är avdragsgilla. Förmån av rehabilitering eller förebyggande behandling är skatte- och avgiftsfri. All arbetslivsinriktad rehabilitering som arbetsgivaren har skyldighet att svara för är i princip skatte- och avgiftsfri. Arbetsgivaransvaret tar vid efter det att den medicinska behandlingen avslutats. Detta kan omfatta stöd och åtgärder som den anställde behöver för att återfå eller behålla sin arbets-förmåga. En arbetsgivare kan göra avdrag för kostnader för förebyggande behandling om behandlingen syftar till att den anställde ska kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Det kan t.ex. röra sig om anställda med en förhöjd sjukdomsrisk som kan förväntas leda till nedsättning av arbetsförmågan. Några exempel är behandling hos sjukgymnast, naprapat eller kiropraktor. Det kan också röra sig om förebyggande åtgärder i form av föreläsningar och rådgivning. Ett annat led i behandlingen kan vara tekniska åtgärder och inköp av särskilda arbetsredskap för att ändra den fysiska miljön. Någon allmän avdragsrätt för olika former av levnadskostnader för hälso- och sjukvård, friskvård, motion etc. finns inte. är skattefriheten slopad för förmån av hälso- och sjukvård i som inte är offentligt finansierad och för förmån av vård och läkemedel utomlands. Även avdragsförbudet för sådana utgifter i en arbetsgivares verksamhet är slopat. För förmån av vård och läkemedel utomlands vid insjuknande i samband med tjänstgöring utomlands består skattefriheten (yttr. 2017/18:SkU1y). I motion 2018/19:790 av (M) anförs att regeringen bör överväga att se över förmånsbeskattningen av sjukvårdsförsäkringen. I motion 2018/19:823 av (M) föreslås en översyn av möjligheterna att införa ett skatteavdrag för anmälningsavgifterna till En svensk klassiker, Tjejklassikern och andra motionstävlingar. I motion 2018/19:824 föreslår samme motionär att regeringen bör överväga möjligheten att införa ett skatteavdrag för privatpersoner som gäller gymkort och vissa kostnader i samband med träning, tävling och motion. I motion 2018/19:2758 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås att anställdas möjligheter att få förebyggande behandling via arbetsgivaren stärks. I motion 2018/19:284 av och (båda SD) yrkande 3 anförs att förmånsbeskattningen för sjukvårdsförsäkringar genom arbetsgivare bör slopas. Utskottet har vid ett flertal tillfällen avstyrkt förslag om att förändra reglerna för beskattning av hälsofrämjande åtgärder, senast i betänkande 2017/18:SkU8. Då som vill utskottet påminna om vikten av att inkomst-beskattningen av löner och förmåner hålls likformig och neutral och att avdrag för kostnader som inte har med inkomsternas förvärvande att göra undviks så långt som möjligt. De förslag som läggs fram i motionerna om utökad avdragsrätt för kostnader för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder innebär ett avsteg från dessa principer. Utskottet stöder av samma skäl inte heller förslaget om att utöka möjligheterna för arbetsgivare att göra avdrag för kostnader för förebyggande behandling. Enligt utskottets mening finns det inte heller skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen om att se över förmånsbeskattningen av privat sjukvårdsförsäkring. Utskottet avstyrker därför de nu aktuella motionerna i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändring av reseavdragets storlek, utformning och syfte. Jämför reservation 11 (C) och 12 (KD). Avdrag för skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresor) ska göras om arbetsplatsen ligger på ett sådant avstånd från den skattskyldiges bostad att han eller hon behöver använda något transportmedel. För resor mellan bostaden och arbetsplatsen får avdrag göras endast med den del av kostnaden som överstiger (). Avdrag medges för kostnaden för det billigaste färdsättet och vanligtvis för en resa till och från arbetsplatsen per arbetsdag. Under vissa förutsättningar kan avdrag göras även när kostnaderna överstiger . I ett sådant fall får avdrag göras med och per mil. Samma schablonmässigt beräknade belopp gäller vid avdrag för kostnader för resor med egen bil i tjänsten eller i närings-verksamhet. Beloppet avser att täcka de milbundna kostnaderna. När anställda gör resor i arbetet (tjänsteresor) med egen bil kan arbets-givaren betala ut skattefri bilersättning med per mil. Använder den anställde en förmånsbil för tjänsteresor eller för resor mellan bostaden och arbetsplatsen kan arbetsgivaren betala ut skattefri bilersättning med per mil om bilen går på diesel och med per mil om bilen går på annat drivmedel (t.ex. bensin eller andra biobaserade bränslen). Om cykel har använts för resor mellan bostaden och arbetsplatsen eller en del av sträckan kan avdrag medges med . I likhet med vad som gäller för resor med andra färdmedel medges avdrag endast om den sammanlagda kostnaden för resor överstiger . I motion 2018/19:1035 av och (båda S) yrkande 4 anförs att reseavdraget bör ses över så att långa avstånd premieras före köbildning. I motion 2018/19:1224 av (M) föreslås att möjligheten att införa avdragsrätt för resor till högskolestudier ses över. I motion 2018/19:1483 av och (båda C) yrkande 11 föreslås att reseavdragen kopplade till cykelpendling ses över. I motion 2018/19:1949 av och (båda C) anförs att regeringen bör utreda avdraget för resor i deklarationen i syfte att inte missgynna de resenärer som saknar tillgång till kollektivtrafik. I kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 13 anförs att regeringen bör verka för att reformera reseavdraget för större miljö- och klimatnytta och så att det blir lättare att kontrollera att avdrag görs korrekt. I motion 2018/19:2431 av (C) föreslås att regeringen utreder möjligheteten att anpassa den skattefria delen av reseavdraget till nuvarande bensinpris och också ser över möjligheten till indexering av reseavdraget. I motion 2018/19:2514 av (C) yrkandena 1 och 2 anförs att regeringen bör tillsätta en utredning om reseavdraget för att göra det avståndsbaserat. Enligt motionären bör därför reseavdraget och den skattefria milersättningen bli färdsättsneutrala, för att gynna de som väljer miljövänliga och hälsosamma färdsätt. I motion 2018/19:259 av (KD) föreslås att en modell för ett schabloniserat reseavdrag för icke-arbetsresor ses över. I kommittémotion 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkandena 36 och 37 anförs att reseavdraget bör moderniseras och såväl milersättningen för arbetsresor som beloppsgränsen för reseavdrag höjas. I motion 2018/19:2916 av (KD) yrkande 9 anförs att skattesystemet bör förändras så att cykling uppmuntras – t.ex. vad gäller reseavdrag, tjänstecyklar, cykel som personalförmån och friskvårdsbidrag för cykling som motion. I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 19 föreslås att reseavdraget reformeras så att det blir avståndsbaserat, gynnar lands- och glesbygd samt utformas så att det gynnar kollektivtrafik och samåkning. I samband med behandlingen av budgeten delade regeringens bedömning att det nuvarande systemet för reseavdrag bör ses över (bet. 2017/18:FiU1, yttr. 2017/18:SkU1y). avslog motionsförslag om att göra förändringar som innebär en regional anpassning av reseavdraget och om att höja ersättningstaket och mil-ersättningen. Regeringen tillsatte en kommitté (dir. 2017:134) som ska undersöka hur systemet för avdrag för resor mellan bostad och arbetsplats bör omarbetas för att på ett bättre sätt gynna resor med låga utsläpp av växthusgaser och luftföroreningar och vara enklare än nuvarande system att tillämpa, administrera och kontrollera. En utgångspunkt för förslaget till ett förändrat reseavdrag bör enligt direktivet även vara att det ska bidra till regionförstoring och därigenom underlätta rörligheten på arbetsmarknaden som utformningen av reseavdraget bidrar till klimatmålet för transportsektorn 2030. Kommittén ska efter genomförd undersökning lämna ett förslag på ett förändrat reseavdragssystem. I uppdraget ska det ingå en analys av hur ett avståndsbaserat reseavdrag kan utformas, och kommittén ska bedöma lämpligheten med en sådan utformning. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser inte att det finns någon anledning för att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker därför motionerna i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för värdering av bil- och cykelförmån. Jämför reservation 13 (M), 14 (C) och 15 (KD). Löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska som huvudregel tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. Som skattepliktig förmån räknas därför bl.a. bilförmån. Skatteplikt för bilförmån uppkommer inte för den som använt förmånsbil i endast ringa omfattning. En arbetsgivare som ger ut en bilförmån är normalt skyldig att månatligen betala arbetsgivaravgifter på värdet av förmånen. För bilförmån som redovisas som uttag i näringsverksamhet är näringsidkaren i motsvarande fall skyldig att betala egenavgifter på förmånsvärdet. Förmån av fri eller delvis fri bil beräknas på ett visst schabloniserat sätt enligt 61 kap. inkomstskattelagen. Utgångspunkten är att förmånsvärdet ska motsvara kostnaderna för en privatägd bil, dvs. att det skattepliktiga värdet i princip ska motsvara marknadsvärdet. I schablonen ingår som utgångspunkt samtliga utgifter (fasta och rörliga) för en privatägd bil utom drivmedel. Schablonen utgörs av summan av en prisbasbeloppsdel, ett ränterelaterat belopp och ett prisrelaterat belopp. Prisbasbeloppsdelen är tänkt att motsvara en generell grundkostnad för bilen. Det ränterelaterade beloppet (av statslåneräntan multiplicerat med bilmodellens nybilspris) är tänkt att motsvara kapitalkostnaden för bilen. Det prisrelaterade beloppet (av bilmodellens nybilspris upp till 7,5 prisbasbelopp plus av den del av nybilspriset som överstiger 7,5 prisbasbelopp) är tänkt att motsvara övriga kostnader förknippade med förmånsbilen och som är beroende av bilens pris, bl.a. värdeminskningen. Vid beräkning av förmånsvärdet ska anskaffningsutgiften för eventuell extrautrustning som ingår i förmånen läggas till nybilspriset. Bilförmånsvärdet kan justeras nedåt eller uppåt om det finns synnerliga skäl. Som synnerliga skäl för att justera värdet av bilförmån nedåt anses att bilen använts som arbetsredskap, att bilen använts i taxinäring, att den körts minst 6 i verksamheten under kalenderåret och att dispositionen för privat körning varit begränsad i mer än ringa utsträckning eller att det finns andra liknande omständigheter. Arbetsgivarens utgifter för trängselskatt för privata resor med förmånsbil har i praxis bedömts ingå i det schablonmässigt beräknade förmånsvärdet. När en arbetsgivare står för kostnaden för trängselskatt som avser den anställdes privata resor med förmånsbil beskattas inte förmånen ytterligare utöver bilförmånen. Även infrastrukturavgift, som betalas vid passage över vissa broar och som betalas av bilens ägare på motsvarande sätt som trängselskatt, anses ingå i det schablonmässigt beräknade förmånsvärdet. Om arbetsgivaren betalar drivmedel för den anställdes privata körning ska den anställde påföras förmån av fritt drivmedel. Förmånsvärdet för en bil som – helt eller delvis – är utrustad med teknik för drift med elektricitet eller med mer miljöanpassade drivmedel än bensin eller dieselolja och som därför har ett nybilspris som är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. kompletterades de permanenta reglerna med en tidsbegränsad möjlighet till ytterligare nedsättning av förmånsvärdet för vissa typer av miljöanpassade bilar. För bilar som var utrustade med teknik för drift med elektricitet eller med annan gas än gasol skulle nedsättningen göras till ett värde som motsvarade av förmånsvärdet för närmast jämförbara konventionella bil, dock maximalt med . För bilar som var utrustade med teknik för drift med alkohol skulle motsvarande nedsättning göras till av förmånsvärdet för närmast jämförbara konventionella bil, dock maximalt med . Den tidsbegränsade nedsättningen gällde först års taxering för eldrivna bilar och taxering för alkohol- och gasdrivna bilar. Därefter har tidsgränserna förlängts , och gäller en gemensam tidsgräns t.o.m. det beskattningsår som slutar . Den maximala nedsättningen har dock begränsats fr.o.m. . omfattar den tidsbegränsade nedsättningen bara bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet som tillförs genom laddning från en yttre energikälla eller med en annan gas än gasol, vilket innebär att etanol- och elhybridbilar inte längre omfattas av den tidsbegränsade nedsättningen, men alltjämt av den permanenta nedsättningen. har beslutat om ändrad beräkning av bilförmån fr.o.m. (2017/18:FiU1, 2017/18:SkU1y). avslog motions-förslag om att ändringen skulle avslås och förslag om andra förändringar av beräkningen av bilförmåner. , , och hade avvikande meningar. Vid beräkning av förmånsvärdet för bilar med tillverkningsår 2018 eller senare som blir skattepliktiga enligt vägtrafikskattelagen eller senare ska fordonsskatt inte ingå i prisbasbeloppsdelen vid den schablonmässiga beräkningen av förmånsvärdet. I stället ska bilens fordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen tillkomma som ytterligare en post utöver prisbasbeloppsdelen, det ränterelaterade beloppet och det prisrelaterade beloppet. Till följd av detta sänks prisbasbeloppsdelen från 0,317 till 0,29 prisbasbelopp vid beräkning av bilförmån för dessa bilar. För att inte även miljöbilars förmånsvärde ska påverkas av den jämförbara bilens fordonsskatt ändras bestämmelserna för vissa miljöanpassade bilar med tillverkningsår 2018 eller senare så att nedsättningen av förmånsvärdet i stället sker med utgångspunkt i bilarnas nybilspris i stället för en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. En bil med högre fordonsskatt kommer med de ändrade reglerna att ha ett högre förmånsvärde än en bil som i alla andra relevanta avseenden är likvärdig. Eftersom fordonsskatten i och med bonus–malus-systemet beräknas utifrån koldioxidutsläpp och bränsletyp innebär detta, till skillnad mot gällande regler, att det blir en direkt koppling mellan en bils koldioxidutsläpp och det förmånsvärde den betingar. Förmån av betald trängselskatt, väg-, bro- och färjeavgift ska inte längre ingå i det schablonmässigt beräknade bilförmånsvärdet. En näringsidkare som använder en firmabil för privatkörning i mer än ”ringa omfattning” ska ta upp bilförmån om kostnaderna för bilen dras av i näringsverksamheten. Som riktvärde gäller att bilförmån ska redovisas om näringsidkaren använder bilen privat mer än eller kör mer än . Det spelar ingen roll om bilen är ett inventarium eller om den är hyrd (leasad). Näringsidkaren måste kunna visa att han eller hon faktiskt inte använder den privat i mer än ringa omfattning för att inte beskattas för bilförmån. Ett sätt att visa detta är att föra körjournal. Om det föreligger synnerliga skäl kan som nämnts värdet av bilförmån justeras ned. Ett sådant skäl kan vara att bilen används som arbetsredskap. Här avses en bil som i väsentlig mån är inredd eller avpassad för annat än persontransport, t.ex. installations- eller distributionsbilar av olika slag, vilket begränsar det privata nyttjandet av bilen. Om en anställd får använda arbetsgivarens cykel privat är det en skattepliktig förmån för den anställde, och arbetsgivaren ska göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. förordar att förmånsvärdet beräknas på en uppskattad värdeminskning av cykeln baserad på beräknad livslängd och kostnader för eventuell service och eventuella reparationer samt en kapitalkostnad. Kapitalkostnaden beräknas till marknadsvärdet för en ny cykel multiplicerat med statslåneräntan vid utgången av november året före inkomståret plus . För en elcykel, som generellt är dyrare än en vanlig cykel, bör beräkningen av förmånsvärdet göras på samma sätt, förutom att den beräknade värdeminskningen även bör inkludera batteriet. Batteriet har normalt kortare livslängd än cykeln och behöver bytas ut. Därför bör en större värdeminskning användas för elcyklar. Normalt kan en årlig värdeminskning som motsvarar av cykelns marknadsvärde, inklusive batteri, användas för elcyklar. Om arbetsgivaren ger en cykel i gåva till en anställd ska förmånsvärdet motsvara marknadsvärdet på cykeln vid gåvotidpunkten. Ett bruttolöneavdrag för cykeln minskar inte det skattepliktiga förmånsvärdet. Om den anställde däremot betalar för cykeln av sin nettolön minskar det förmånsvärdet. I motion 2018/19:821 av (M) föreslås att möjligheterna att främja användandet av cyklar för arbetspendling ses över. I motion 2018/19:1217 av (M) föreslås att förmånsbeskattningen av fri parkering ses över. I motion 2018/19:1238 av och (båda M) yrkandena 1 och 2 föreslås att möjligheten att förenkla reglerna för beskattning av firmafordon hos egenföretagare ses över. Motionärerna anför även att regeringen bör överväga en översyn i syfte att förenkla systemet för förmånsbeskattning av tjänstefordon. I motion 2018/19:1833 av (M) anförs att regeringen bör överväga att ta bort förmånsbeskattning av parkeringsplatser i anslutning till arbetsplatser. I kommittémotion 2018/19:2895 av m.fl. (M) yrkande 11 föreslås att förmånsbeskattningen av bilar ses över så att den bättre speglar det faktiska värdet och får en starkare miljöstyrande effekt. I kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 8 föreslås att möjligheterna att avskaffa parkerings- och trängselskatteavgifter som skattebefriad förmån ses över. Motionärerna föreslår även i yrkande 9 en översyn av möjligheten att endast bilar som faller inom ramen för att få en bonus enligt grön-bilbonus-förslaget kvalificeras som förmånsbilar. I kommittémotion 2018/19:2734 av m.fl. (KD) yrkande 57 föreslås en utredning av möjligheten för arbetsgivare att subventionera cykel- och kollektivtrafikresor till och från arbetet utan att det räknas som skattepliktig löneförmån. I partimotion 2018/19:2732 av m.fl. (MP) yrkande 8 föreslås att företagscykel och pendelkort görs till skattefria förmåner. Det grundläggande syftet med reglerna om beskattning av bilförmån och andra förmåner, t.ex. fri parkering, är att upprätthålla neutraliteten gentemot andra ersättningsformer så att uppkomsten av skattemotiverade förmåner undviks. Den värderingsmodell som gäller för beskattning av bilförmån innebär att förmånsvärdet bestäms efter en schablon. Avsikten är att förmånsvärdet ska motsvara kostnaderna för en privatägd bil, dvs. i princip motsvara marknads-värdet. Det är väsentligt att beakta både miljö- och fördelningspolitiska aspekter av sådana regelverk.