bet · H601TU5 · 2019-03-29 00:00:00 — Mot den bakgrunden väljer Liberalerna att inte reservera sig till förmån för parti- och kommittémotionerna 2017/18:3194 av m.fl. (L) yrkande 23, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 4 och 2018/19:2040 av m.fl. (L) yrkande 34 eller motionerna 2017/18:149 av och (båda L) yrkande 1, 2017/18:440 av (L) yrkande 1, 2017/18:496 av (L) yrkande 1 och 2018/19:515 av och (båda L) yrkande 1 utan i stället att framföra partiets åsikt i ett särskilt yttrande. Särskilda infrastrukturåtgärder, punkt 9 (M) (M), (M), (M) och (M) anför: Vi moderater delar uppfattningen att normalt inte bör besluta om utbyggnader och underhållsinsatser på olika väg- och järnvägssträckningar i landet. Mot bakgrund av de motionsförslag som behandlats i detta avsnitt vill vi dock framhålla att det genom den planeringsram och de prioriteringar som vi förordat hade varit möjligt att genomföra flera viktiga infrastruktursatsningar. För att behålla och fortsätta utveckla ett konkurrenskraftigt krävs en fungerande infrastruktur. Det är viktigt för att företag ska kunna frakta sina varor, för att människor enkelt ska kunna resa till och från och inom och för att det enkelt ska gå att pendla till arbetet. En fungerande infrastruktur är hela blodomlopp som binder samman landet. Vi vill därför understryka att det är avgörande att vi vårdar den infrastruktur vi har som nya satsningar görs för att stärka transportsystemet. Vi kan konstatera att det är tydligt att den rödgröna regeringen har nedprioriterat det svenska vägnätet, detta trots att har betonat att vi riskerar att bygga upp en underhållsskuld på vägsidan om vi inte hanterar underhållet på rätt sätt. Vi vill också påminna om att har bekräftat att regeringens nedskärning leder till att vägnätets underhåll blir än mer eftersatt. Vi vill påminna om att de delar som främst påverkas är det lågtrafikerade landsbygdsvägnätet, som ligger längre ned i prioritering. innebär det att slaget är som hårdast mot de delar av landet där mycket talar för att bilen kan vara det enda alternativet för att transportera sig. I sammanhanget vill vi även ge uttryck för vårt missnöje med att regeringen har visat en stor saktfärdighet i sitt arbete med att ta fram och besluta den nationella planen –2029. Enligt regeringens egen propositionsförteckning skulle en skrivelse med anledning av beslutet om en nationell plan ha överlämnats till . Detta skulle ha möjliggjort en behandling av ärendet i . Dessvärre var det dock inte förrän som regeringen sent omsider kunde eller valde att presentera den nationella planen, och det dröjde till innan skrivelsen till om den nationella planen –2029 överlämnades. Det är dock klart att regeringens stora saktfärdighet i ärendet innebar att hanteringen av skrivelsen i , till skillnad mot den praxis som har utvecklats under de senaste mandatperioderna, behövde skjutas upp för beredning till efterföljande valperiod. Sammantaget innebär det en demokratisk svaghet och medför en bristande transparens att skrivelsen inte hann behandlas under förra mandatperioden. Särskilda infrastrukturåtgärder, punkt 9 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: bör normalt inte besluta om utbyggnader och underhållsinsatser på olika väg- och järnvägssträckningar i landet. Mot bakgrund av de motionsförslag som väckts vill vi dock framhålla att med politik hade betydligt större resurser kunnat satsas på att utveckla transportsystemet i hela landet. I sammanhanget vill vi lyfta fram sträckan mellan och via som vi anser bör vara prioriterad, och vi vill därför se en tidigareläggning av detta projekt. Vi ser även att det finns ett stort behov på av fyrspår –. Vi kan också konstatera att sträckan –är ett av landets hårdast trafikerade enkelspår, och här behövs omgående dubbelspår. Genom att stärka järnvägsnätet i , som är kopplat till skogs- och gruvindustrin, kan stora mängder gods flyttas över från väg till järnväg. Det måste dock vara ekonomiskt försvarbart och ställas mot andra investeringar och dess samhällsnytta. Vid en sådan utbyggnad ska även hänsyn tas till tillgång till hamnar som kan exportera varorna, men naturligtvis också till industrier som förädlar varorna i . Vi anser därför att man bör utreda behovet av ett förstärkt och utvidgat järnvägsnät i . Vår politik hade sammanfattningsvis medfört att stått bättre rustat för att möta framtidens utmaningar på infrastrukturområdet. Särskilda infrastrukturåtgärder, punkt 9 (C, L) (C) och (L) anför: Transportsektorn står för en tredjedel av de totala svenska växthusgasutsläppen, den största delen från vägtrafik. Den svenska fordonsflottan måste därför bli mer hållbar och utsläppen från sektorn minska. För att minska miljöpåverkan men behålla mobilitet måste transporterna bli effektivare och såväl användningen av biodrivmedel, övergången till eldrivna fordon samt forskning och introduktion av ny teknik öka. är EU:s till ytan tredje största land och det land som har längst avstånd mellan landsändarna. För att behålla och fortsätta utveckla ett konkurrenskraftigt krävs en fungerande infrastruktur. Det är viktigt för att företag ska kunna frakta sina varor, för att människor enkelt ska kunna resa till och från och inom och för att det enkelt ska gå att pendla till arbetet. En fungerande infrastruktur är hela blodomlopp som binder samman landet. Därför är det avgörande att vi vårdar den infrastruktur vi har som nya satsningar görs för att stärka transportsystemet. och Liberalerna har tillsammans med regeringen slutit en sakpolitisk överenskommelse. En del av denna överenskommelse handlar om att bygga ut infrastrukturen och binda ihop med tåg som går . I överenskommelsen klargörs att den beslutade nationella planen för infrastruktur 2018–2029 med investeringar i vägar och järnvägar i hela landet på ska fullföljas. Bland annat ska nya stambanor för höghastighetståg färdigställas och det ska ske fortsatt utbyggnad av järnvägen i norra och planeringen för att bygga Norrbotniabanan i sin helhet ska intensifieras. I överenskommelsen fastslås även att ökade satsningar på underhåll och investeringar i nya spår är viktiga delar för att nå ökad punktlighet. och Liberalerna avser att i de fortsatta politiska diskussionerna vara en aktiv och drivande kraft för att ska få en fungerande och hållbar infrastruktur för hela . Särskilda infrastrukturåtgärder, punkt 9 (V) (V) anför: bör enligt min mening normalt sett inte besluta om utbyggnader och underhållsinsatser när det gäller olika väg- och järnvägssträckningar i landet. Jag vill dock framhålla att med politik hade avsevärt större resurser kunnat satsas på att utveckla transportsystemet i hela landet. Jag skulle särskilt vilja lyfta fram att det råder kapacitetsbrist på våra spår, och ett modernt järnvägssystem måste rymma satsningar på både höghastighetsbanor mellan våra storstäder och utökade möjligheter till klimatsmarta transporter och resor för hela vårt land. En sådan inriktning är fullt möjlig med den nuvarande ekonomiska ramen om vi skulle välja att prioritera investeringar i nya järnvägar framför nya vägar och minska investeringsvolymen i ny signalanläggning i form av den EU-gemensamma standarden ERTMS. Vidare skulle jag vilja peka på att norra , trots stor tillgång på naturtillgångar och basindustri samt stor potential för regional utveckling och turism, har begränsad tillgång på klimatvänliga transporter och resor med järnväg. vill stärka möjligheter att flytta godstransporter och resor från väg till järnväg. saknar även beskrivningar av hur norra ska knytas ihop med grannlandet i transportplanen. Jag vill påminna om att i CEF-förordningen har föreslagit en förlängning av stomnätskorridoren till att gå längs och vidare till norska gränsen. anser att en modern kustjärnväg mellan och är nödvändig för att utveckla kapacitetsförstärkning för en miljövänlig basindustri i norra . En sådan bana skulle stärka möjligheterna till arbetspendling och bidrar till ökat bostadsbyggande. Jag vill även särskilt framhålla att Ostkustbanan förbinder södra kustland med och järnvägssystemet i de södra delarna av landet. Ostkustbanan mellan och är en enkelspårig bana med person- och godstrafik, vilket skapar trängsel och kapacitetsbrister och därmed längre transporttider. Genom att bygga ut till dubbelspår kan kapaciteten fyrdubblas och norra och knytas ihop. och människor får plats, och restiderna halveras. anser att denna satsning är mycket angelägen och att dubbelspår på sträckan –Kringlan därför bör färdigställas (2018–2029). Jag kan slutligen konstatera att någon utökad satsning på dessvärre inte ingår i regeringens planförslag. anser att ökade ekonomiska medel bör satsas på att öka kapaciteten på för ökad persontrafik och stärkta transporter för basnäringarna. Särskilda infrastrukturåtgärder, punkt 9 (KD) (KD) anför: Min utgångspunkt är att normalt inte ska besluta om utbyggnader och underhållsinsatser på olika väg- och järnvägssträckningar i landet. Mot bakgrund av de motionsförslag som behandlats i detta avsnitt vill jag dock framhålla att det genom den planeringsram och de planeringsriktlinjer vi kristdemokrater förordat hade varit möjligt att tillgodose en rad önskemål om angelägna infrastrukturprojekt. Jag vill påminna om att har bidragit till ökad tillväxt i både och . Handeln har ökat, arbetsmarknadsregionerna vuxit, resandet för turister har underlättats och invånare har fått möjlighet att bo i det ena landet och arbeta i det andra. Jag kan nu konstatera att har nått kapacitetsgränsen och att det finns ett stort behov av en ny broförbindelse mellan och resterande . Jag vill framhålla att det bästa alternativet till en ny broförbindelse är mellan och . Jag vill även peka på att förbindelsen mellan och inte har prioriterats på samma sätt som den södra förbindelsen mellan och . Genom att bygga ut och förbinda den svenska järnvägen med vid kan man lyfta över gods från till järnväg. En sådan ny förbindelse kommer också att korta ned restiden för persontrafik som det möjliggör en koppling mellan järnväg och flyg vid Rygge i . Dessutom kommer en utbyggnad av samt en upprustning av Lysekilsbanan möjliggöra för hamn att ta emot norskt gods, vilket avlastar den södra delen av . anser därför att ska få i uppdrag att utreda förutsättningarna för att bygga ut dubbelspår mellan och via . Jag vill också lyfta fram att det är viktigt att vägprojektet förbindelse, från Ropsten i norr till i söder, byggs för att skapa en komplett ringled runt . På så sätt skapas goda förutsättningar för regional utveckling i , och trafiken i innerstaden minskar. I sammanhanget vill jag även ge uttryck för mitt missnöje med att regeringen har visat en stor saktfärdighet i sitt arbete med att ta fram och besluta den nationella planen –2029. Enligt regeringens egen propositionsförteckning skulle en skrivelse med anledning av beslutet om en nationell plan ha överlämnats till . Detta skulle ha möjliggjort en behandling av ärendet i . Dessvärre var det dock inte förrän som regeringen sent omsider kunde eller valde att presentera den nationella planen, och det dröjde till innan skrivelsen till om den nationella planen –2029 överlämnades. Det är dock klart att regeringens stora saktfärdighet i ärendet innebar att hanteringen av skrivelsen i , till skillnad mot den praxis som har utvecklats under de senaste mandatperioderna, behövde skjutas upp för beredning till efterföljande valperiod. Sammantaget innebär det en demokratisk svaghet och medför en bristande transparens att skrivelsen inte hann behandlas under förra mandatperioden. Underhåll av järnvägsnätet, punkt 10 (C, L) (C) och (L) anför: har i förhållande till sin befolkning ett av största järnvägsnät, vilket innebär att bara vidmakthållandet av systemets funktion är mycket resurskrävande. Vi kan tyvärr konstatera att det runt om i landet är alltför vanligt att människor står och fryser på perrongen och väntar på ett försenat tåg. Även näringslivet drabbas av det faktum att försenade godsleveranser leder till kostnadsökningar och försvagad konkurrenskraft. Vi vill understryka att ett konkurrenskraftigt behöver en järnväg man kan lita på. Vi anser att det för att detta ska bli verklighet krävs en kombination av resurser och en god styrning. En prioriterad åtgärd i infrastrukturpolitiken är enligt vår mening att minska underhållsskulden för järnväg. Vi anser att det är högt prioriterat att underhålla järnvägsinfrastrukturen. De brister som finns i det svenska järnvägsnätet behöver åtgärdas. Tågen ska fungera och gå . och Liberalerna har tillsammans med regeringen slutit en sakpolitisk överenskommelse, det s.k. januariavtalet. En del av denna överenskommelse handlar om ökad punktlighet för svensk järnväg. I överenskommelsen fastslås att ökade satsningar på bl.a. underhåll är viktigt för att nå ökad punktlighet. Vidare anges att en långsiktig underhållsplan och ett åtgärdsprogram för att säkra ökad punktlighet ska tas fram i samverkan med tågoperatörerna. Det kan bl.a. handla om sådant som kvalitet på snöröjning och beredskap för att snabbt avhjälpa t.ex. kontaktledningshaveri. Vi anser att det är mycket tillfredsställande att ökad punktlighet och satsningar på underhåll av järnvägen är en viktig punkt i januariavtalet. Till följd av att det därmed pågår ett arbete i den riktning som och Liberalerna har föreslagit i kommittémotionerna 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 2.1 i denna del och 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 31 väljer vi i dessa fall att framföra partiernas åsikt i ett särskilt yttrande i stället för i reservationer. Stambanor för höghastighetståg, punkt 11 (C) (C) anför: En väl utbyggd infrastruktur knyter ihop och skapar förutsättningar för fler jobb och företag i hela landet. Dessutom leder det till att arbetsmarknadsregioner breddas, hållbara transporter får större möjligheter och nya bostäder kan växa fram. Det handlar om modern, grön infrastruktur som knyter samman och som därför har en positiv inställning till. är därför positivt till en förstärkning av det svenska järnvägssystemet t.ex. i form av höghastighetsjärnvägar. Vi i har en stor tilltro till de möjligheter tekniken medför. Jag vill framhålla att en satsning på höghastighetståg även måste inkludera att höghastighetsbanorna och deras stationer länkas ihop med och förstärker kapaciteten på befintlig transportinfrastruktur så att tillgängligheten kommer hela det svenska transportsystemet till del. har tillsammans med regeringen och Liberalerna slutit en sakpolitisk överenskommelse. Jag anser att det är mycket positivt att det i januariavtalet klargörs att nya stambanor för höghastighetståg ska färdigställas så att , , och regioner och städer längs med och i anslutning till banans sträckning bättre knyts samman med moderna och hållbara kommunikationer. Vidare fastslås i överenskommelsen att den breda finansieringsdiskussionen mellan sju riksdagspartier ska återupptas och utgöra utgångspunkten för det fortsatta arbetet med projektet. Till följd av att det därmed pågår ett arbete helt i den riktning som har föreslagit i kommittémotionerna 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 2 väljer jag i dessa fall att framföra partiets åsikt i ett särskilt yttrande i stället för i reservationer. Stambanor för höghastighetståg, punkt 11 (L) (L) anför: Jag vill framhålla att snabba och hållbara förbindelser är en av nycklarna till sund ekonomisk utveckling med expanderande arbetsmarknadsregioner, tillväxt och minskad känslighet mot ekonomiska kriser i enskilda regioner och branscher. Jag anser att det är viktigt att utgå från grundsynen att hela tjänar på tillväxt och satsningar i olika regioner, där särskilt storstadsregionerna fungerar som tillväxtmotorer för hela landet. Både och västra arbetsmarknadsregioner har kunnat expandera kraftigt tack vare investeringar i infrastruktur. Jag kan konstatera att detta har varit bra för hela landets utveckling. Tyvärr har den västsvenska arbetsmarknadsregionen och den västsvenska infrastrukturen däremot inte utvecklats lika starkt, och jag vill göra gällande att detta är ett problem för hela landet. Den svenska sammanbinder fyra av allra största och mest expansiva städer, –––. Jag vill påminna om att analyser har visat att en snabbjärnväg längs med den svenska skulle vara den samhällsekonomiskt mest lönsamma norska satsningen på snabbjärnväg. Med höghastighetståg längs med skulle det ta att resa mellan och , från till och vidare till på ytterligare tre. Liberalerna har tillsammans med regeringen och slutit en sakpolitisk överenskommelse, det s.k. januariavtalet. Jag anser att det är positivt att det i januariavtalet klargörs att nya stambanor ska färdigställas så att , , och regioner och städer längs med och i anslutning till banans sträckning bättre knyts samman med moderna och hållbara kommunikationer. Vidare fastslås i överenskommelsen att den breda finansieringsdiskussionen mellan sju riksdagspartier ska återupptas och utgöra utgångspunkten för det fortsatta arbetet med projektet. Till följd av att det pågår ett arbete och förs diskussioner i den riktning som Liberalerna har föreslagit i kommittémotionerna 2017/18:440 av (L) yrkande 2, 2017/18:496 av (L) yrkande 2 och 2018/19:515 av och (L) yrkande 2 väljer jag i dessa fall att framföra partiets åsikt i ett särskilt yttrande i stället för i reservationer. signalsystem, punkterna 12-14 (C, L) Oavsett om man bor på landsbygden, i mindre orter, i städernas förorter eller i innerstaden ska man ha likvärdiga möjligheter att leva, arbeta och driva företag. Då krävs en fungerande infrastruktur. Vi vill hålla ihop landet genom välfungerande järnvägstransporter. Vi kan tyvärr konstatera att järnvägen alltför länge har prioriterats för lågt. Det har lett till att människor blir såväl försenade som frustrerade och att gods antingen står still eller flyttas till väg. Vi vill understryka att det är dags att öka upprustningen och underhållet av den svenska järnvägen. Vi är medvetna om att införandet av ett nytt signalsystem innebär en kostnad på ca i sin helhet. En paus i implementeringen av ERTMS skulle inte bara frigöra ekonomiska medel som skulle kunna användas mer effektivt till underhåll av järnvägsinfrastrukturen samt en betydligt bättre samordning än som råder med de som ska operera och ombordutrusta sina fordon för den nya tekniken, utan även möjliggöra ett omtag av processen i syfte att säkerställa att utrullning sker kvalitetssäkrat med rätt teknik och kostnadseffektivt till största möjliga samhällsekonomiska nytta. Vi anser att det finns alltför stora osäkerheter med att låta processen fortgå. och Liberalerna har dock tillsammans med regeringen slutit en sakpolitisk överenskommelse. Mot bakgrund av att överenskommelsen klargör att den beslutade nationella planen för infrastruktur 2018–2029 ska fullföljas men också med tanke på de övriga satsningar på bl.a. ökad punktlighet för svensk järnväg som finns i överenskommelsen väljer vi att inte reservera oss till förmån för de förslag som och Liberalerna framför i kommittémotionerna 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 30 och 2018/19:3010 av m.fl. (C, L) yrkandena 1 och 2. och Liberalerna avser i stället att följa utvecklingen mycket noga och att även aktivt delta i det fortsatta konstruktiva politiska arbetet med frågor om järnvägens signalsystem. Övriga frågor om införandet av ERTMS, punkt 14 (V, KD) (V) och (KD) anför: När ERTMS-systemet införs i det svenska järnvägsnätet är det angeläget att de aspekter som utskottet lyfter fram under denna punkt beaktas. Vi vill dock i sammanhanget understryka att vid utskottets behandling av frågan om införandet av ERTMS har vi försökt få stöd för vår linje som innebär att det finns starka skäl för att pausa införandet i . Vi redovisar vår ståndpunkt i reservation 28. Enskilda vägar, punkt 15 (C, L) (C) och (L) anför: En väl fungerande infrastruktur är en grundläggande förutsättning för en levande landsbygd. Vi vill framhålla att de enskilda vägarna är en viktig del i detta. Det är de enskilda vägarna som möjliggör att 1 miljon människor kan påbörja och avsluta sin resa till jobb och hem. De enskilda vägarna är också mycket betydelsefulla ur ett godstransportperspektiv. Av det svenska vägnätet består av enskilda vägar. Ansvariga för de enskilda vägarna är väghållarna, exempelvis enskilda markägare, vägföreningar eller samfällighetsföreningar. Av dessa får 7 statsbidrag som ska bidra till att vägarna tillgodoser behoven och håller hög transportkvalitet. Vi vill framhålla att det finmaskiga vägnätet måste ha en hållbar och bra standard för bärighet och väghållningen måste fungera året runt. Vi anser att staten fortsättningsvis bör ta ett ekonomiskt ansvar för att upprätthålla en god standard på det enskilda vägnätet, och myndigheternas tillämpning av regelverken bör syfta till att underlätta för underhåll och reinvestering av dessa vägar. Vi anser även att det är viktigt att de enskilda vägarna ges förutsättningar att klara av att rusta sig inför införandet av bärighetsklass BK4, dvs. vägar som tillåter 74-tonslastbilar, på de svenska vägnäten, till förmån bl.a. för en väl fungerande konkurrenssituation för svensk skogsindustri och för övriga råvarutransporter. och Liberalerna har tillsammans med regeringen slutit en sakpolitisk överenskommelse, det s.k. januariavtalet. En viktig del i överenskommelsen är att politiken ska komma hela landet till del. Därför bygger och rustar vi järnvägar, vägar och bostäder så att människor kan bo, leva och arbeta i hela landet. Mot den bakgrunden klargörs i januariavtalet att vägunderhållet, med särskilt fokus på bärighet och tjälsäkring, förstärks. och Liberalerna kommer också att vara en drivkraft för detta. Till följd av att det därmed pågår ett arbete helt i den riktning som och Liberalerna har föreslagit i parti- och kommittémotionerna 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 18, 2018/19:26 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 3, 2018/19:2059 av m.fl. (L) yrkande 3.1 i denna del och 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkande 17 väljer vi i dessa fall att framföra våra partiers åsikt i ett särskilt yttrande i stället för i reservationer. Finansieringsfrågor, punkt 17 (C) (C) anför: Min uppfattning är att det är nödvändigt att hitta nya finansieringsvägar för att kunna genomföra nödvändiga investeringar i infrastruktur. Jag har tagit del av att både svenska och utländska investerare, bl.a. pensionsfonder, har visat intresse för långsiktiga investeringar i . Det finns vidare stor positiv internationell erfarenhet av samverkan mellan det offentliga och privata aktörer vid utbyggnad och drift av infrastruktur. I många länder som är jämförbara med finansieras också viktiga infrastrukturprojekt i offentlig-privat samverkan (OPS). har tillsammans med regeringen och Liberalerna slutit en sakpolitisk överenskommelse, det s.k. januariavtalet. En viktig del i överenskommelsen är att bygga ut infrastrukturen. klargörs även att den breda finansieringsdiskussionen mellan sju riksdagspartier ska återupptas och utgöra utgångspunkten för det fortsatta arbetet. kommer i de diskussionerna att fortsätta driva frågan om nya finansieringsvägar för att säkerställa att viktiga och nödvändiga infrastrukturinvesteringar kommer till stånd. Mot denna bakgrund väljer jag att inte reservera mig till förmån för de föreslag som mitt parti framför i parti- och kommittémotionerna 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 47 och 48, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkandena 24 och 26, 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 2 och 2018/19:2427 av m.fl. (C) yrkandena 23 och 25 utan i stället framföra mitt partis åsikt i ett särskilt yttrande. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2017/18:278 Regeringens skrivelse 2017/18:278 Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029. 2018/19:20 av m.fl. (V):