bet · H601JuU14 · 2019-04-05 00:00:00 — En grundläggande princip är att man som utsatt för brott både ska ha rätt och möjlighet att få bättre information från rättsväsendet. Det måste också finnas professionell personal som kan ta hand om brottsoffret om det behövs. Jag vill också att det ses över hur offer för grov brottslighet, och anhöriga till våldsdödade, kan få stöd när en gärningsperson får permissioner eller friges. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Starkare brottsofferstöd för offer för våld i nära relationer, punkt 49 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 49 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 24. Trots de stora insatser som görs frivilligt inom tjej- och kvinnojourerna går många av dessa på knäna. Verksamheterna behöver inte bara mer pengar, utan behöver också veta att deras finansiering är stabil. För att de som polisanmäler våld i nära relation ska kunna känna sig trygga vill jag också att anmälaren ska få brottsofferstöd från polisanmälan. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Brottsofferportal för drabbade av bedrägerier och identitetskapningar, punkt 50 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 50 borde ha följande lydelse: 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 53. Utskottet biföll vid behandlingen av motioner från allmänna motionstiden /16 motionsyrkanden om att en brottsofferportal ska inrättas dit de som utsatts för bedrägeri eller identitetskapningar kan vända sig. Regeringen har vidtagit åtgärder med anledning av tillkännagivandet och lagt det till handlingarna. Vi anser att det saknas anledning att göra ett nytt tillkännagivande i saken till regeringen. Genomförandet av EU:s brottsofferdirektiv, punkt 51 (M, V) av (M), (V), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 51 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:759 av m.fl. (V) yrkande 6. EU:s brottsofferdirektiv trädde i kraft . Det syftar till att garantera att brottsoffer får lämplig information, stöd och skydd samt att de kan medverka vid straffrättsliga förfaranden. presenterade regeringen genom proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet, ett antal förslag på lagändringar m.m. för att ska leva upp till de krav som direktivet uppställer. Lagändringarna trädde i kraft . Jag anser att inte bör nöja sig med att leva upp till miniminivåer, utan bör ha en högre ambition och göra mer för att säkerställa brottsoffers rättigheter. Nedan följer delar av kritiken av det svenska genomförandet av brottsofferdirektivet. I direktivet anges särskilt (artiklarna 22–24) att det ska säkerställas att barnets bästa kommer i främsta rummet när brottsoffret är ett barn. Jag anser att de genomförda ändringarna inte i tillräcklig grad uppfyller det barnorienterade förhållningssätt som direktivet kräver. Regeringen bör därför återkomma till med förslag på åtgärder för att stärka fortbildningsinsatserna av rättstillämpare i syfte att säkerställa att brottsoffer bemöts på ett respektfullt, professionellt och icke diskriminerande sätt. Medlemsstaterna ska enligt artikel 25 i EU:s brottsofferdirektiv säkerställa att tjänstemän som kan förväntas komma i kontakt med brottsoffer, exempelvis poliser och domstolspersonal, får både allmän och specialiserad utbildning på en nivå som är anpassad till kontakten med brottsoffer, i syfte att öka deras medvetenhet om brottsoffers behov och göra det möjligt för dem att behandla brottsoffer på ett opartiskt, respektfullt och professionellt sätt (Ds 2014:14). Regeringen bör därför återkomma till med förslag på åtgärder för att stärka fortbildningsinsatserna av rättstillämpare i syfte att säkerställa att brottsoffer bemöts på ett respektfullt, professionellt och icke diskriminerande sätt. Medlemsstaterna ska vidare enligt artikel 3 i direktivet vidta lämpliga åtgärder för att hjälpa brottsoffren att förstå och att bli förstådda fr.o.m. den första kontakten och vid alla ytterligare nödvändiga kontakter med en behörig myndighet i samband med ett straffrättsligt förfarande, även när den myndigheten lämnar information. Direktivets artikel 3 om rätten att förstå och bli förstådd är viktigt och utgör ett slags portalbestämmelse som även får betydelse för andra delar av direktivet. Motsvarande rättigheter bör därför finnas uttryckligt lagfästa i svensk rätt. Direktivet uppställer vidare enligt artikel 18 krav på att medlemsstaterna ska begränsa risken för sekundär och upprepad viktimisering vid bl.a. myndighetskontakt, krav som jag inte anser att uppfyller. Den tid det tar för brottsoffer och deras anhöriga att få kontakt med en stödinsats varierar och skiftar kraftigt över landet. Jag ser även allvarligt på att antalet brottsoffer som får stöd från Brottsofferjouren () har minskat kraftigt sedan polisens omorganisation 2015. På flera håll fungerar polisens förmedling bra, men ambitionsnivån och förutsättningarna måste generellt sett höjas för att alla brottsutsatta ska ha lika goda möjligheter till stöd oavsett var i landet de bor. Mot bakgrund av vad som ovan anförts bör regeringen ta ett helhetsgrepp kring frågan hur EU:s brottsofferdirektiv på bästa sätt ska genomföras och följas i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Barn som bevittnat våld ska ses som brottsoffer, punkt 53 (SD, V, KD, L) av (KD), (SD), (V), (SD), (L), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 53 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 20 och 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 78. När barn bevittnar våld är det en av de största riskfaktorerna för att även barnet ska utsättas för misshandel. Trots kunskap om detta utreds alltför sällan barnets situation när en vårdnadshavare misstänks ha utsatts för våld av den andra vårdnadshavaren. Socialtjänstlagen pekar på särskilda ansvar för att ge stöd och hjälp åt de kvinnor som är eller har varit utsatta för våld samt att vara uppmärksamma på att barnen kan behöva stöd och hjälp. Vi menar att regelverket bör förtydligas för att säkerställa dels att barn alltid får komma till tals, dels att barnet får rätt stöd i samband med anmälningar om våld i nära relationer. Barn som upplevt våld ska ses och behandlas som brottsoffer och därmed bli målsägare. Förutom att barnet får rätt till ett eget målsägarbiträde innebär det också att barnet kan höras även om vårdnadshavaren motsätter sig det. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Kunskapslyft när det gäller unga brottsoffer, punkt 55 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 55 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkande 5. Ett kunskapslyft ska genomföras inom de professioner som ofta kommer i kontakt med unga brottsoffer. Rättsväsendet, skolan, sjukvården och behöver bli bättre i sitt bemötande av brottsoffer. Många unga brottsoffer kränks av att bli ifrågasatta av de vuxna som har till uppgift att hjälpa dem. I utbildningarna till de yrken som kommer i kontakt med unga brottsoffer bör det läggas in moment om bemötande av barn och unga som utsatts för brott. Det behövs också en löpande fortbildning bland dem som redan arbetar inom dessa yrken. Detta bör ges regeringen till känna. Ofödda barns status som brottsoffer, punkt 57 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 57 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1639 av m.fl. (SD) yrkande 20. Enligt en studie genomförd vid Rikskvinnocentrum drabbas mer än en av hundra gravida kvinnor av våld från någon närstående. I landstings folkhälsoguide poängteras att våld i nära relationer är en riskfaktor för gravida och deras som är jämförbar med diabetes och havandeskapsförgiftning. I är skyddet för gravida kvinnor och deras barn tyvärr alldeles för svagt. Trots att ofödda enligt svensk lag börjar räknas som barn redan vid , så har de inget juridiskt skydd. När en gärningsman i misshandlar en gravid kvinna och det ofödda barnet skadas eller dör, finns det enligt svensk lag bara ett brottsoffer. räknas det bara som en försvårande omständighet om offret vid våldsbrott är en gravid kvinna och ett ofött barn har dött. Den nuvarande ordningen är enligt vår mening inte bara djupt omoralisk, den riskerar också att förvärra traumat för de utsatta kvinnorna, förneka brottsoffer rätt till upprättelse och medföra att gärningsmännen får alltför låga straff, som inte står i rimlig proportion till det brott de har begått. Med anledning av vad som ovan anförts föreslår vi att ofödda barn som efter vecka 22 skadas av våld som riktas mot kvinnan och det ofödda barnet ska ges status som brottsoffer. Särskild utbildning för den som hör eller förhör barn, punkt 58 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 58 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2267 av m.fl. (L) yrkande 4. För att kunna leva upp till bör barn erbjudas stöd av personer som har särskild kompetens att arbeta med barn i exempelvis rättsprocesser eller utredningar. Den som hör eller förhör ett barn bör ha särskild utbildning för detta, och de instanser som har ärenden som rör barn bör ha rutiner för att säkerställa att barnet får komma till tals. har visserligen gjort ett tillkännagivande i denna fråga, men för att säkerställa att detta arbete bedrivs skyndsamt anser jag att det finns anledning för att på nytt uppmärksamma regeringen på detta. Utökat antal barnahus, punkt 59 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 59 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 77 och 2018/19:2329 av m.fl. (MP) yrkande 1. Barn som utsatts för våld eller sexuella övergrepp av någon närstående är i ett oerhört underläge. Samhället måste bli bättre på att lyssna på signaler från barn som far illa och vara berett att agera. Samarbetet mellan rättsväsendet, sjukvården och måste fungera så att inte det utsatta barnet hamnar mellan stolarna. Därför är barnahus något som ska finnas över hela landet. Barnahus är ett samarbete mellan myndigheter kring barn som utsatts för brott. Polis, socialtjänst, psykolog, åklagare och läkare är samlokaliserade. Barnet får vara i en barnvänlig miljö vid förhör eller undersökningar. Polisförhören brukar hållas av en särskilt utbildad person och åklagare, socialtjänst med flera följer förhöret så att barnet inte behöver berätta sin historia fler gånger än nödvändigt. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Automatisk utbetalning av skadestånd, punkt 61 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 61 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:399 av (SD) yrkande 4, 2018/19:1212 av (KD) och 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkande 8 och 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 22. En brottsling är i regel skyldig att ersätta de skador som brottet orsakar genom att betala skadestånd. Detta sker efter att brottsoffret, dvs. målsäganden, kräver skadestånd av gärningsmannen och beviljas detta i domstol. Vid en fällande dom är det vanligt att domstolen bestämmer att gärningsmannen ska betala skadestånd till brottsoffret och då betalas ibland skadeståndet genom direktkontakt med brottsoffret. I de fall gärningsmannen inte gör det kan det däremot uppstå problem då pengarna inte betalas ut automatiskt. I ett sådant fall måste brottsoffret aktivt få hjälp av Kronofogden med att få sitt skadestånd om vederbörande inte själv vill kräva ut sitt skadestånd. Denna process är för det mesta ganska smidig, men det innebär fortfarande att brottsoffret aktivt måste driva en process vidare, som i vissa fall redan varit jobbig att hantera efter att ha utsatts för ett brott av gärningsmannen. Det bör vara statens uppgift att kräva in pengarna. Vi vill att en utredning tillsätts med syfte att skadestånd bör betalas ut direkt från staten till brottsoffret när en dom vunnit laga kraft. Automatisk utbetalning av skadestånd, punkt 61 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 61 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2596 av m.fl. (L) yrkande 22 och 2018/19:399 av (SD) yrkande 4, 2018/19:1212 av (KD) och 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkande 8. Reglerna om skadestånd bör ändras för att korta väntetiderna för brottsoffren. Brottsoffer ska snabbare få ut det skadestånd som utdömts i domstol, t.ex. genom bättre juridiskt stöd för att driva in beloppet eller genom att staten utbetalar beloppet och sedan kräver det av den dömde. En översyn av reglerna bör göras. Eftersom reformen behöver utredas och lagförslag beredas bedömer vi inte att några offentligfinansiella effekter uppstår . Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Brottsskadeersättning till utsatta för sexuellt våld m.m., punkt 62 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 62 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:691 av m.fl. (V). Mäns våld mot kvinnor är ett strukturellt problem som jag anser att samhället behöver möta med strukturella lösningar. Jag anser att det är rimligt att staten tar ett ökat ansvar för den försämrade ekonomiska situation som ofta följer i spåren för dem som utsatts för mäns våld. Ett sätt att göra detta är att utreda möjligheterna för att införa ett statligt system för ekonomisk kompensation till kvinnor som blivit utsatta för sexuellt och fysiskt våld. finns det möjlighet för kvinnor som utsätts för mäns våld att få ersättning genom skadestånd eller brottsskadeersättning. I de fall ett brott anmäls och förövaren fälls utdöms normalt sett ett skadestånd till brottsoffret. Om den dömde gärningspersonen inte kan betala skadeståndet och det inte heller finns någon försäkring som täcker hela skadan, finns det i vissa fall möjlighet att få rätt till brottsskadeersättning från staten. För att få brottsskadeersättning när gärningspersonen är okänd krävs att det finns en utredning, exempelvis polisens förundersökning, som visar att skadan har uppkommit till följd av brott och inte genom en olyckshändelse. Jag anser dock att detta inte är tillräckligt utan att ytterligare alternativ behöver övervägas för att åtminstone till viss del kompensera för inkomstbortfall till följd av sjukskrivning och andra utgifter som härrör sig till våldet. Att införa den typ av ersättning som vi föreslår är också ett tydligt sätt att uppmärksamma och synliggöra den ekonomiska aspekten av mäns våld mot kvinnor. Jag föreslår att ersättningen bör vara schabloniserad och utgå . Ersättningen bör inte räknas av mot exempelvis försörjningsstöd, sjukersättning, sjukpenning eller andra former av ersättningar eller bidrag. Ersättningen bör baseras på relevanta uträkningar om vad en våldsutsatt kvinna förlorar ekonomiskt till följd av våldet. Nya beräkningar kan därmed behöva tas fram. För att ersättningen ska erhållas krävs att brottet är polisanmält. Ersättningen bör ingå inom ramen för nuvarande brottsskadeersättning och bör efter en individuell prövning utbetalas av en myndighet, förslagsvis . Hur denna prövning ska kunna ske på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt behöver utredas noggrant; samma sak gäller frågan om hur ersättningen ska organiseras i förhållande till brottsskadeersättningen. Regeringen bör därför tillsätta en utredning om brottsskadeersättningen för personer som blivit utsatta för sexuellt och fysiskt våld. Förenkla utbetalningarna av brottsskadeersättning, punkt 63 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 63 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:759 av m.fl. (V) yrkande 5. Om en dömd gärningsperson inte kan betala skadeståndet och brottsoffret inte har någon försäkring som täcker skadan kan den senare i vissa fall få ersättning från staten, s.k. brottsskadeersättning. För att han eller hon ska kunna få brottsskadeersättning måste brottet polisanmälas. Brottsoffret måste också ha undersökt de andra möjligheterna till ersättning. Brottsskadeersättning kan inte beviljas om brottsoffret redan har fått full ersättning genom skadestånd eller från sin försäkring. Ansökan om brottsskadeersättning ska skickas in till efter att brottet begicks, förundersökningen lades ned eller domen efter rättegången ”vann laga kraft” och kan överklagas. Barn som utsatts för brott har alltid rätt att ansöka om brottsskadeersättning till sin 21-årsdag. Dagens förfarande kan upplevas som krångligt och onödigt byråkratiskt av de personer som utsatts för brott. I tillämpas en modell där ansökan om brottsskadeersättning sänds direkt till motsvarigheten till . Myndigheten gör sedan en bedömning om brott har skett, och om så är fallet gör myndigheten en utbetalning direkt till brottsoffret. (staten) driver sedan in skadeståndet från gärningspersonen. Denna modell innebär att brottsoffer får ersättning snabbare. Jag anser att det är av stor vikt att utformningen av systemet med brottsskadeersättning inte försvårar för människor som utsatts för brott att erhålla ersättning. Regeringen bör därför utreda hur utbetalning av brottsskadeersättning kan bli enklare och mindre byråkratisk och återkomma med ett sådant förslag. Höjda skadeståndsnivåer, punkt 64 (M, KD) av (KD), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 64 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 46 och 2018/19:2869 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 14. De skadestånd som utdöms i är låga både i ett internationellt perspektiv och i förhållande till vad allmänheten anser vara en rimlig nivå. Vi anser inte att skadestånden för kränkning i samband med brott står i rimlig proportion till de belopp som utdöms i samband med andra typer av kränkningar. När en person nekas inträde på en krog utifrån någon av diskrimineringsgrunderna, eller när en person är misstänkt för brott och frihetsberövas, uppgår skadestånden till betydligt större summor än vad som betalas ut till ett våldsbrottsoffer. hänvisade vid behandlingen av denna fråga under /16 till att det är rättstillämpningens uppgift att avgöra skadeståndsnivåer. Utskottet hänvisar också till en proposition (2000/01:68). Vi menar att tiden är mogen för en översyn av skadeståndsnivåerna. Vi anser vidare att den som utsatts för brott alltid ska kunna räkna med ett starkt stöd. Den kränkning som brottsoffret lidit efter att ha utsatts för brott bör uppgraderas för att stå i bättre överensstämmelse med de etiska och sociala värderingar som är rådande . Vi vill därför fördubbla nivån på den kränkningsersättning som brottsoffer kan få rätt till. En sådan förändring skulle dessutom på ett tydligare sätt markera att det som brottsoffret utsatts för utgör en överträdelse av brottsoffrets rätt till sin person och integritet. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Höjda skadeståndsnivåer, punkt 64 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 64 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2018/19:2463 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 46 och 2018/19:2869 av m.fl. (M) yrkande 3. Så stor andel som av allmänheten och av brottsoffren anser att dagens ersättningsnivåer inte motsvarar brottsoffrens behov av ersättning. Enligt ett beslut av är schablonbeloppet för kränkning vid våldtäkt . Högre ersättning kan komma i fråga vid försvårande omständigheter. För sexuellt ofredande är ersättningen i normalfallet . Vi upplever dessa ersättningar som alldeles för låga. Även om pengar aldrig helt kan kompensera den fysiska och psykiska kränkning kvinnovåld utgör står det utom rimligt tvivel att dagens skadeståndsbelopp är för låga. För att skadeståndet åtminstone ska ge den viktiga effekten av att brottsoffer och allmänhet upplever att rättsväsendet tar brotten på allvar bör skadestånden höjas. Kartläggning av sexualbrotten, punkt 67 (M, SD) av (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 67 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2869 av m.fl. (M) yrkande 5. Vi anser att det finns anledning att göra en bred kartläggning av just sexualbrott med hänsyn till den radikala ökning av personer som uppger att de utsatts för just sexualbrott . En sådan kartläggning ska omfatta både brottslighetens karaktär, var och i vilka sammanhang brotten begås, men också vilka som begår brotten och vilka som är brottsoffer. Den studie som genomför om sexualbrotten är inte tillräckligt bred och omfattar exempelvis endast gärningspersonerna ”om det är möjligt”. Den typen av bred kartläggning som vi vill se bör kunna ligga till grund för såväl förändrad lagstiftning som utformning av informationsinsatser och andra åtgärder med syfte att förebygga brott. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Statistik om hedersrelaterat förtryck, punkt 68 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 68 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2227 av m.fl. (V) yrkande 6. finns det i ingen samlad bild av hur utbrett hedersrelaterat förtryck är. De studier som genomförts kan inte presentera en omfångsstudie, och därmed uteblir dessa siffror från statistiken. För att få en adekvat bild av omfattningen av hedersrelaterat förtryck behövs en större kvantitativ studie. Regeringen bör därför ge Brå i uppdrag att kartlägga omfattningen av hedersrelaterat förtryck. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Statistik om brottsligheten i skolorna, punkt 69 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 69 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2824 av m.fl. (M) yrkande 2. Åren 2012–2016 nästan fördubblades anmälningarna till om fysiskt våld i grund- och gymnasieskolan – från 230 till 425. Och ökningen har fortsatt . Enligt verkar trenden i skolan följa den allmänna utvecklingen när det gäller anmälningar om hot och våld i övriga arbetslivet. Det går inte att veta om det rör sig om en ökad benägenhet att anmäla eller om våldet har ökat. Därtill kommer att omkring hälften av alla skolungdomar uppger att de utsatts för brott – de allra flesta i skolmiljön. Våra kunskaper om de brott som begås är relativt begränsade. Det handlar exempelvis om när brotten begås, i vilka sammanhang brotten begås, vem som är gärningsman respektive brottsoffer i olika situationer. Vi saknar vidare kunskap om och i vilken omfattning de ökningar vi sett framför allt beror på en ökad anmälningsbenägenhet eller om våldet faktiskt ökar.