bet · H601SoU8 · 2019-05-10 00:00:00 — Utredaren fick i uppdrag att även ta ställning till om ska tillträda konvention mot handel med mänskliga organ (Santiagokonventionen) och utreda vilka författningsändringar som i så fall krävs samt att i förekommande fall ge förslag på sådana författningsändringar. Utredningen överlämnade delbetänkandet Santiagokonventionen mot organhandel (SOU 2019:1) till statsrådet och chefen för (S2019/00161/FS). Enligt uppgift från bereds ärendet. Uppdrag att inrätta ett nationellt donationsfrämjande centrum Som nämnts i regeringens redovisning i skrivelse 2018/19:75 beslutade regeringen att ge i uppdrag att inrätta ett nationellt donationsfrämjande centrum (S2018/00366/FS [delvis]). Centrumet ska utgöra en funktion inom myndigheten. ska samråda med myndigheter, landsting och regioner samt andra aktörer som finner relevanta för uppdragets genomförande. Vidare framgår att erfarenheter från organisationer som arbetar med donationsfrämjande arbete i det civila samhället bör tas till vara. En slutredovisning ska lämnas till () . I slutredovisningen ska redovisa vilka åtgärder som vidtagits och vilka resultat som uppnåtts. Rapport om organ- och vävnadsdonatorer i publicerade rapporten och vävnadsdonatorer i . Av rapporten framgår att antalet organdonatorer fortsatte att öka . Totalt 188 personer blev faktiska genom att ett eller flera organ togs till vara och transplanterades, vilket är en ökning med tre jämfört med året innan. På den regionala nivån kvarstår skillnaderna i donationsfrekvens, men skillnaderna är inte lika tydliga . Vidare framgår av rapporten att det transplanterades totalt 818 organ. Av dessa organ kom 690 från avlidna organdonatorer och 128 från levande organdonatorer. Donatorernas ålder var 3–, med en medelålder på . Av rapporten framgår också att behovet av organ för transplantation är stort. På väntelistan fanns behov av 817 organ. avled 40 personer i väntan på att få genomgå en organtransplantation, vilket är en ökning jämfört med året innan. Slutligen framgår av rapporten att utökade uppdrag inom donationsområdet innebär ansvar för nationell samordning, kunskapsstöd till hälso- och sjukvården, informationsinsatser till allmänheten och att underlätta för den enskilde att göra sin inställning till donation känd. Sammantaget skapar detta enligt goda förutsättningar att kunna stödja donations- och transplantationsverksamheterna samt att få fler människor att göra sin donationsvilja känd och därigenom bidra till en ökad donationsfrekvens i . Motionsyrkanden om organdonation behandlades senast i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2017/18:SoU9). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). Utskottet konstaterar inledningsvis att donationsutredning har i uppdrag att lämna förslag som bidrar till en ändamålsenlig och rättssäker ordning för donation av biologiskt material från människa och som bättre motsvarar behoven av organ och den höga donationsvilja som finns i . Utskottet ser fram emot resultatet av detta arbete. Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta fram uppdrag att inrätta ett nationellt donationsfrämjande centrum. Mot denna bakgrund anser utskottet att det saknas skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om blodgivning. Jämför reservation 83 (SD). I motion 2018/19:364 av (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att arbeta för att få fler att donera blod. Motionären anser att bör ge regeringen i uppdrag att återkomma med tydliga förslag på hur insamlingen av blod kan intensifieras. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att utreda en andra blodbank. Regeringen bör enligt motionären se över möjligheten att införa ett system med en andra blodbank. Denna blodbank kan innehålla blod från sådana som önskat ge blod men nekats med dagens system, som en följd av t.ex. utlandsvistelser. I lägen med akut blodbrist kan detta blod testas och sedan eventuellt användas. I motion 2018/19:743 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att se över sina regelverk för blodgivning. Med tanke på att allt blod som tappas måste testas för att patientsäkras är det enligt motionären bl.a. inte rimligt att män som har sex med män inte kan ge blod om man träffat en ny sexuell partner. Lagen (2006:496) om blodsäkerhet innehåller bestämmelser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter (1 §). föreskrifter (SOSFS 2009:28) om blodverksamhet innehåller enligt 1 kap. 1 § kompletterande föreskrifter till lagen (1995:831) om transplantation m.m. och lagen om blodsäkerhet. Författningen syftar till att med respekt för den enskilda människans integritet säkerställa att blod och blodkomponenter håller hög kvalitet och säkerhet för att förhindra att smitta eller sjukdom överförs vid användning på människor (transfusion). Av bilaga 4 framgår att en person som godkänns som blodgivare ska ha fyllt och ha god hälsa. I bilaga 5 finns bestämmelser om krav på blodgivares lämplighet. Av den framgår att en person som har haft ett sexuellt beteende som har utsatt honom eller henne för en hög risk för en allvarlig infektionssjukdom som kan överföras via blod får godkännas tidigast efter det att riskbeteendet upphört. Med riskbeteende avses i detta sammanhang bl.a. en man som har haft sexuellt umgänge med en man. Motionsyrkanden om blodgivning behandlades senast i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2017/18:SoU9). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2017/18:293). Utskottet anser inte att det som anförs i motionsyrkandena ger skäl att föreslå någon åtgärd från sida, och de bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om biobankslagen. I kommittémotion 2018/19:149 av m.fl. (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att genomföra förslagen i betänkandet En ny biobankslag (SOU 2010:81) för att underlätta hanteringen och tillgängliggörandet av vävnadsprover. I lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. regleras hur humanbiologiskt material, med respekt för den enskilda människans integritet, ska få samlas in, förvaras och användas för vissa ändamål (1 kap. 1 §). Lagen är enligt 1 kap. 3 § första stycket tillämplig på en biobank som inrättats i i en vårdgivares hälso- och sjukvårdsverksamhet, oavsett var materialet i biobanken förvaras vävnadsprover från en sådan biobank som avses under 1, vilka lämnats ut för att förvaras och användas hos en annan vårdgivare, en enhet för forskning eller diagnostik, en offentlig forskningsinstitution, ett läkemedelsbolag eller en annan juridisk person och vilka även efter utlämnandet kan härledas till den eller de människor från vilka de härrör. Lagen ska i tillämpliga delar gälla för vävnadsprover som tas och samlas in för transplantationsändamål enligt lagen (1995:831) om transplantation m.m. Vidare framgår att lagen inte är tillämplig på prover som rutinmässigt tas i vården för analys och som uteslutande är avsedda som underlag för diagnos och löpande vård och behandling av provgivaren och som inte sparas . Slutligen framgår att lagen inte heller är tillämplig på prover som är avsedda för forskning och som analyseras efter provtagningstillfället och förstörs efter analysen (1 kap. 3 § andra–fjärde styckena). Bakgrund och pågående arbete Betänkande om en ny biobankslag (S 2008:08) överlämnade 2010 betänkandet En ny biobankslag (SOU 2010:81) till statsrådet och chefen för . Utredningen lämnar i betänkandet ett förslag till en ny biobankslag, en lag om samlingar av mänskligt biologiskt material (vävnadsprover). Ärendet avslutades i (S2010/08604/FS). Utredning om regleringen av biobanker Utredningen om regleringen av biobanker (S 2016:04) överlämnade delbetänkandet För dig och för alla (SOU 2017:40) till statsrådet och chefen för (S2017/03374/FS). I betänkandet lämnas förslag om sex frågor, bl.a. frågan om undantag för prover som inte sparas . Betänkandet har remissbehandlats. Enligt uppgift från bereds ärendet. Utredningen överlämnade slutbetänkandet Framtidens biobanker (SOU 2018:4) till statsrådet och chefen för (S2018/00641/FS). Utredningen har gjort en översyn av den lagstiftning som reglerar hanteringen av humanbiologiskt material och information om proverna i biobanker. Vidare har utredningen lämnat förslag för att anpassa lagstiftningen så att den underlättar utvecklingen och förbättrar förutsättningarna för användning av prover och uppgifter i svenska biobanker för patientens, hälso- och sjukvårdens och forskningens behov. Betänkandet har remissbehandlats. Enligt uppgift från bereds ärendet. Ett motionsyrkande om biobankslagen behandlades i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2015/16:SoU7). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2015/16:220). Liknande motionsyrkanden behandlades därefter förenklat i socialutskottets betänkanden Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2016/17:SoU10 och bet. 2017/18:SoU9). Som redovisats ovan bereds ett delbetänkande och ett slutbetänkande från Utredningen om regleringen av biobanker. bör inte ta något initiativ i frågan, och motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om fosterdiagnostik. Jämför reservation 84 (SD, KD). I motion 2018/19:2911 av Boriana (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att vid besök på mödravårdscentralen fråga blivande föräldrar om släktband och informera om riskerna med kusingifte. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om fosterdiagnostik i ett tidigt stadium för föräldrar med nära släktband. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 118 föreslås ett tillkännagivande om fosterdiagnostik och genetiska rådgivare. Motionärerna anser att det bör finnas välutbildad personal som kan ge information och stöd i de frågor som uppkommer vid fosterdiagnostik och att det bör erbjudas samtal med genetiska rådgivare eller annan personal som har nödvändig kompetens på området. I motion 2018/19:2450 av (KD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om införlivandet av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning i nya riktlinjer kring fosterdiagnostik. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att nya riktlinjer för fosterdiagnostiken bör tas fram, med utgångspunkt i den värdegrund som såväl handikapprörelsen som och FN ger uttryck för. Lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. gäller bl.a. fosterdiagnostik och preimplantatorisk genetisk diagnostik (1 kap. 2 § första stycket). I lagen definieras fosterdiagnostik som en medicinsk undersökning av en gravid kvinna och det hon bär på (1 kap. 5 §). Av lagen framgår att alla gravida kvinnor ska erbjudas en allmän information om fosterdiagnostik. En gravid kvinna som har en medicinskt konstaterad förhöjd risk att föda ett skadat barn ska erbjudas ytterligare information om genetisk fosterdiagnostik. Efter informationen bestämmer kvinnan, i samråd med läkaren, om hon ska genomgå fosterdiagnostik eller genetisk fosterdiagnostik. Vidare ska den gravida kvinnan få all information om fostrets hälsotillstånd som har kommit fram vid fosterdiagnostik. Slutligen ska uppgifter om fostret som inte rör dess hälsotillstånd endast lämnas ut om kvinnan begär det (4 kap. 1 §). Ytterligare bestämmelser finns i föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2012:20) om fosterdiagnostik och preimplantatorisk genetisk diagnostik. (Smer) publicerade 2015 rapporten av foster-DNA i kvinnans blod: Icke invasiv fosterdiagnostik (NIPT) för trisomi 13, 18 och 21 – etiska aspekter (Smer rapport 2015:1). I rapporten analyseras etiska aspekter som aktualiseras vid användning av den nya metoden på kort och på , och argument för och emot metoden tas upp. Smer och Nationella nätverket för kunskap och kommunikation kring fosterdiagnostik anordnade 2016 ett etiksamtal om fosterdiagnostik. Motionsyrkanden om fosterdiagnostik behandlades i socialutskottets betänkande Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2014/15:SoU7). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:87). Liknande motionsyrkanden behandlades därefter förenklat i socialutskottets betänkanden Hälso- och sjukvårdsfrågor (bet. 2015/16:SoU7, bet. 2016/17:SoU10 och bet. 2017/18:SoU9). När det gäller motionsyrkanden om fosterdiagnostik noterar utskottet det etiksamtal om fosterdiagnostik som bl.a. Smer anordnade 2016 och Smers publicerade rapport om analys av foster-DNA i kvinnans blod. bör enligt utskottet inte ta något initiativ i denna fråga, och därför bör motionsyrkandena avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om assisterad befruktning, donerade könsceller m.m., surrogatmoderskap och en donators rätt till anonymitet. Jämför reservation 85 (KD), 86 (KD), 87 (L), 88 (M, C), 89 (SD, KD) och 90 (L). I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 108 föreslås ett tillkännagivande om assisterad befruktning. Alla barn behöver och har i utgångsläget rätt till både sin mamma och sin pappa. Staten bör därför enligt motionärerna inte medverka till familjebildningar där barn från början med automatik berövas rätten att växa upp med en av sina föräldrar. Motionärerna anser att eventuella framtida förslag till ändringar av gällande rätt eller praxis bör präglas av försiktighetsprincipen och ta sin utgångspunkt i barnets bästa. I motion 2018/19:322 av m.fl. (MP) föreslås ett tillkännagivande om assisterad befruktning för alla familjer. Det är enligt motionärerna inte en mänsklig rättighet att ha barn, men förutsättningarna för att få tillgång till assisterad befruktning bör vara lika för alla människor, oberoende av vilken familjekonstellation man väljer. I motion 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om fertilitetsbehandling. Motionärerna anför att fler bör kunna få fertilitetsbehandling. Regnbågsfamiljer, t.ex. personer som inte är sambor eller gifta, bör enligt motionärerna kunna få ta del av fertilitetsbehandling i hälso- och sjukvården. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 109 föreslås ett tillkännagivande om att när det är aktuellt att använda donerade ägg och spermier i första hand använda redan befruktade livsdugliga ägg. Det innebär enligt motionärerna att samtidig donation av ägg och spermier enbart ska komma i fråga då embryon inte finns att tillgå. Livet kan då främjas genom att inte ytterligare befruktning sker och undvika att redan befruktade ägg destrueras. I yrkande 110 föreslås ett tillkännagivande om donerade könsceller och befruktade ägg. Motionärerna anför att syftet med att tillåta donation av befruktade eller obefruktade könsceller är att avhjälpa barnlöshet, inte att främja eller hindra vissa genetiska egenskaper. En glidning mot det senare skulle riskera upprätthållandet av synen på alla människors lika och okränkbara människovärde. Att säkerställa att någon sådan glidning inte sker bör enligt motionärerna noga följas. I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om embryodonation och förvaring av befruktade ägg. Motionärerna välkomnar att embryodonation nu har blivit tillåtet i och att regelverket för hanteringen av befruktade ägg har moderniserats. De bestämmelser som har införts har dock brister, bl.a. att ett befruktat ägg som blivit över efter ett pars eller en ensamstående kvinnas befruktning utanför kroppen endast ska få användas om paret eller kvinnan är förälder till minst ett barn. Motionärerna anser att det bör räcka med att det finns ett krav på skriftligt samtycke från donatorerna. Vidare anför motionärerna att den tid som ett befruktat ägg kan frysförvaras har förlängts från till , vilket enligt motionärerna är positivt. Motionärerna anser i likhet med att det inte ska krävas synnerliga skäl för att myndigheten ska tillåta att spara det längre än , utan det ska vara tillräckligt att det finns särskilda skäl. I motion 2018/19:2268 av Noria Manouchi (M) föreslås ett tillkännagivande om att göra surrogatmoderskap lagligt i . I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om lagstiftning som möjliggör altruistiskt surrogatmoderskap i . Motionärernas ståndpunkt är att altruistiskt surrogatmoderskap bör tillåtas i , förutsatt att det finns starka rättsliga garantier för både barnets och den födande kvinnans rättigheter. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2018/19:2828 av m.fl. (M) yrkande 1. I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) yrkande 112 föreslås ett tillkännagivande om surrogatmoderskap. Med hänsyn tagen till försiktighetsprincipen och barnperspektivet samt på grund av de övriga risker för exploatering som surrogatmoderskap för med sig bör detta enligt motionärerna även i fortsättningen vara otillåtet i . I kommittémotion 2018/19:2591 av m.fl. (L) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om en ny statlig utredning om frågor som gäller altruistiskt surrogatmoderskap. Motionärerna anför att forskningen om surrogatmoderskapsfrågor och villkoren för de barn som tillkommit genom surrogatmoderskapslösningar kontinuerligt ger ny kunskap som behöver tillgängliggöras. I motion 2018/19:372 av Amineh Kakabaveh (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ska införa ett förbud mot internationellt kommersiellt surrogatmoderskap. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att ska genomföra satsningar för att informera om risker och negativa effekter av surrogatmoderskap. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att aktivt ska verka internationellt i FN för ett globalt förbud mot surrogatmoderskap. I motion 2018/19:2297 av m.fl. (MP) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om surrogatmoderskap. Motionärerna anser att det krävs en större rättssäkerhet för barn som föds genom surrogatmoderskap i utlandet och att en utredning därför bör tillsättas för att tydliggöra vad som gäller för dessa barn. En donators rätt till anonymitet I motion 2018/19:1199 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att en donators lagliga rätt till anonymitet bör skyddas. Motionären anför att det inte är alla som vill bli föräldrar eller bli funna senare i livet och att bristen på anonymitet skulle kunna leda till ett minskat antal . Lagstiftning om att inte lämna ut register skulle enligt motionären lösa en donators rätt till anonymitet. Lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. gäller bl.a. åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med ägg från människa, insemination och befruktning utanför kroppen (1 kap. 2 § första stycket). Under särskilda rubriker i det följande beskrivs vissa av bestämmelserna i lagen närmare. Åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med ägg från människa Bestämmelser om åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med ägg från människa finns i 5 kap. Ett befruktat ägg får förvaras i fryst tillstånd i högst . Vidare får ett ägg som har varit föremål för en somatisk cellkärnöverföring förvaras i fryst tillstånd i högst . får förlänga tiderna enligt 6 § (5 kap. 4 § första stycket). Om det finns synnerliga skäl får för särskilda fall medge att tiden enligt 4 § för förvaring i fryst tillstånd förlängs. Lämnas medgivande, ska bestämma den ytterligare tid under vilken förvaring får ske. Ett medgivande får förenas med villkor. Slutligen framgår att det får återkallas om villkoren åsidosätts eller om det annars finns skäl till återkallelse (5 kap. 6 §). Bestämmelser om att föra in spermier i en kvinna på konstlad väg (insemination) finns i 6 kap. Det som i kapitlet sägs om make gäller också registrerad partner (6 kap. 1 §). En donator av spermier ska vara myndig. Donatorn ska lämna ett skriftligt samtycke till att spermierna används för insemination. Donatorn får återkalla sitt samtycke fram till dess insemination skett (6 kap. 1 a §). Vidare framgår att om kvinnan är gift eller sambo får insemination utföras endast om maken eller sambon skriftligen har samtyckt till det (6 kap. 1 b §). Insemination med spermier från en man som kvinnan inte är gift eller sambo med får inte utan tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg utföras annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Vidare ska sådan insemination ske under överinseende av läkare med specialistkompetens i gynekologi och obstetrik (6 kap. 2 §). Den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 § har, om han eller hon har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter om donatorn som antecknats i sjukhusets särskilda journal (6 kap. 5 §). Efter skriftlig begäran av den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 § och som har uppnått tillräcklig mognad ska uppgifter om honom eller henne tas in i den särskilda journal som innehåller uppgifter om donatorn. Även begäran ska tas in i den särskilda journalen. Vidare har den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 §, och som har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter som antecknats i den särskilda journalen och som avser andra personer som har tillkommit med spermier från samma donator (6 kap. 5 a §). Slutligen framgår att om någon har anledning att anta att han eller hon har tillkommit genom en insemination som avses i 2 § är socialnämnden skyldig att på begäran hjälpa honom eller henne att ta reda på om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal (6 kap. 5 b §). Bestämmelser om befruktning utanför kroppen finns i sjunde kapitlet. Enligt 7 kap. 1 § första stycket avses med befruktning utanför kroppen befruktning av ett ägg utanför en kvinnas kropp införande av ägget i en kvinnas kropp. Det som i kapitlet sägs om make gäller också registrerad partner (7 kap. 1 § andra stycket). En donator av ägg eller spermier ska vara myndig. Donatorn ska lämna ett skriftligt samtycke till att ägget befruktas eller att spermierna används för befruktning. Donatorn får återkalla sitt samtycke fram till dess befruktning skett (7 kap. 2 §). Vidare framgår att om kvinnan är gift eller sambo får ett befruktat ägg föras in i kvinnans kropp endast om maken eller sambon skriftligen har samtyckt till det (7 kap. 3 §). Ett ägg som har befruktats för att föras in i en kvinnas kropp får enligt 7 kap. 3 a § första stycket föras in i en annan kvinnas kropp endast om den först behandlade kvinnan, och, om hon är gift eller sambo, även hennes make eller sambo, skriftligen har samtyckt till det den först behandlade kvinnan, och, om hon är gift eller sambo, även hennes make eller sambo, är förälder till minst ett barn det är den först behandlade kvinnans eget ägg som har befruktats eller, om hon är gift eller sambo, ägget har befruktats med spermier från hennes make eller sambo. Ett samtycke enligt första stycket får återkallas fram till dess införande skett (7 kap. 3 a § andra stycket). Befruktning av ägg från en kvinna, i vars kropp ägget ska införas, med spermier från kvinnans make eller sambo får inte utan tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg utföras annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Detta gäller också införande av ägget i kvinnans kropp (7 kap. 4 § första stycket). Om ägget inte kommer från kvinnan eller spermierna inte kommer från kvinnans make eller sambo, får befruktning och införande av ägg inte utan tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg utföras annat än vid de sjukhus som har sjukvårdsenheter där det bedrivs högskoleutbildning för läkarexamen och forskning (7 kap. 4 § andra stycket). Den som har tillkommit genom en behandling som avses i 4 § andra stycket har, om han eller hon har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter om donator som antecknats i sjukhusets särskilda journal (7 kap. 7 §). Efter skriftlig begäran av den som har tillkommit genom en behandling som avses i 4 § andra stycket och som har uppnått tillräcklig mognad ska uppgifter om honom eller henne tas in i den särskilda journal som innehåller uppgifter om donatorn. Även begäran ska tas in i den särskilda journalen.