bet · H601MJU9 · 2019-03-29 00:00:00 — föreslår även att det i bestämmelsen tydliggörs vilken nivå på utredning som krävs avseende en åtgärds bidrag till landsbygdsutvecklingen på så sätt att särskilda skäl ska anses föreligga om det ”kan antas” att åtgärden har den åsyftade effekten. Vad gäller prövning av dispens för att uppföra enstaka en- eller tvåbostadshus föreslår att samlokalisering till befintligt bostadshus även fortsättningsvis ska få beaktas som ett skäl för dispens. Förslaget innebär dock att bestämmelsens nuvarande lydelse omformuleras för att i något större mån kunna ta hänsyn till förhållandena på platsen och skillnader i bebyggelsestruktur mellan olika delar av landet. förslag innebär att det som särskilda skäl för sådana åtgärder får beaktas om huset eller husen avses att uppföras ”med närhet till” ett befintligt bostadshus. För enstaka en- eller tvåbostadshus föreslås även, i likhet med vad som gäller för övriga åtgärder inom LIS-områden, att det som särskilda skäl för dispens även ska få beaktas om det strandnära läget kan antas bidra till eller upprätthålla utvecklingen av landsbygden. Dåvarande miljöministern lämnade följande svar på skriftlig fråga 2017/18:1452 Behovet av ett reformerat strandskydd: Flera förändringar i strandskyddslagstiftningen har gjorts . Framför allt har ändringarna ändrat förutsättningarna genom att beslutsrätten i högre utsträckning har flyttats till kommunerna och att dispensmöjligheten för landsbygdsutveckling i strandnära lägen () har tillkommit. En regel om möjlighet att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag trädde i kraft så sent som . Ändringarna av strandskyddsreglerna har därmed varit i kraft . Vi kan ändå se i den statistik som sammanställs av och att både och möjligheten att upphäva strandskydd vid små sjöar och vattendrag utnyttjas i allt större utsträckning av kommuner och länsstyrelser sedan reglerna infördes. Kommunernas möjligheter att använda som skäl för dispenser kan dock begränsas om deras översiktsplaner inte är uppdaterade. Regeringen vill se en levande landsbygd som kan utvecklas, som ett attraktivt landskap kan bevaras och värdefulla naturmiljöer skyddas. Det finns enligt regeringen potential att utveckla LIS-reglerna i detta syfte. Regeringen gav därför i uppdrag att se över reglerna om landsbygdsutveckling i strandnära läge i och (2010:900) (dnr M2017/00778/ Nm, M2017/00712/Nm). Uppdraget var att se över LIS-reglerna och deras tillämpning samt föreslå de författningsändringar och eventuella andra åtgärder som kan behövas. Syftet med uppdraget var att ytterligare främja landsbygdsutveckling med boende och företagande i områden med god tillgång till stränder utan att äventyra de värden som strandskyddet långsiktigt syftar till att skydda. Särskilt fokus skulle läggas på att utöka möjligheterna att bygga permanentbostäder. Uppdraget redovisades till . är en av utgångspunkterna för en fördjupad analys som sker inom ramen för den fortsatta beredningsprocessen inom . Jag och regeringen följer noga frågan om strandskyddsreglernas tillämpning och betydelse för både samhällsutvecklingen och de värden reglerna syftar till att bevara. Mark- och har i en dom (MÖD 2017:57) funnit att undantaget från kravet på strandskyddsdispens i 7 kap. 16 § var tillämpligt på hästhagar med staket. Domstolen uttalade att övervägande skäl talar för att nyttjandet av mark till bete eller odling av foder ska anses utgöra jordbruksverksamhet i bestämmelsens mening oavsett om det är nötkreatur eller hästar som betar eller som fodret är avsett för. På fastigheten fanns travbanor och stallar samt rast- och beteshagar för hästar. Domstolen fann inte skäl att ifrågasätta bolagets uppgift om att hagarna användes för beteshållning för hästarna i bolagets verksamhet och beteshållningen fick därför anses utgöra jordbruk. Även de rasthagar utan bete som fanns fick anses ingå i jordbruket. Mark- och miljödomstolen bedömde sammanfattningsvis att undantagsregeln i 7 kap. 16 § var tillämplig på de hagarna. Vad gäller musselodling meddelade Mark- och i en dom (M 8456-12) strandskyddsdispens för en musselodling med hänvisning till 7 kap. 18 c § 3 , eftersom en musselodling måste ligga i vattnet. Av domen framgår vidare att musselodlingens påverkan på det rörliga friluftslivet var begränsad, att det var svårt att lokalisera odlingen till en annan plats och att odlingen inte väsentligt skulle komma att förändra livsvillkoren för växt- och djurlivet. Domstolen fann därför vid en sammantagen bedömning att det fanns särskilda skäl att bevilja strandskyddsdispens. När det gäller delgivningsfrågor kan följande noteras. Enligt 24 § FOM ska , innan den fattar ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet som är avsett att gälla än , förelägga ägare och innehavare av särskild rätt till marken att inom yttra sig över förslaget. Tiden får inte sättas kortare än en månad. Föreläggandet ska delges. Sakägare som skriftligen har godkänt förslaget till beslut behöver dock inte delges. Om alla sakägare med känd hemvist har lämnat ett skriftligt godkännande, får pröva ärendet utan att meddela ett föreläggande. Av 27 § i samma förordning framgår att när ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet meddelas eller ett redan tidigare meddelat beslut ändras eller upphävs ska beslutet möjligt kungöras på det sätt som är föreskrivet för författningar i allmänhet. Kungörelsen om beslutet ska också införas i ortstidningen. Sökande och sakägare ska anses ha fått del av beslutet den dag kungörelsen var införd i ortstidningen. Om det är uppenbart att beslutet berör endast en viss eller vissa sakägare, får beslutet delges dessa sakägare i stället för att kungöras. Delgivningslagen (2010:1932) reglerar hur en delgivning i allmänhet ska gå till i mål eller ärenden hos domstolar eller andra myndigheter eller när delgivning i annat fall ska ske enligt lag eller annan författning. Delgivning kan ske genom vanlig delgivning, muntlig delgivning, förenklad delgivning eller kungörelsedelgivning. Enligt rättspraxis är det möjligt att använda delgivningslagens regler om kungörelsedelgivning i ärenden som rör utvidgning av strandskydd (HFD 2017 ref. 48). För att ändra detta krävs således att lagstiftningen ändras. anges bl.a. följande om strandskyddet. Det ska vara betydligt enklare att bygga strandnära i landsbygdsområden. Strandskyddslagstiftningen behöver göras om i grunden genom en ökad differentiering. Denna ska på allvar ta hänsyn till att tillgången till sjöar och stränder varierar i landet, liksom befolkningstätheten och exploateringstrycket. Det ska vara enklare att få bygga strandnära och skapas bättre förutsättningar för bostäder och näringsverksamhet främst för småföretagare, besöksnäring och gröna näringar i områden med lågt exploateringstryck. Det lokala inflytandet ska öka. Ett fortsatt starkt och, om behov finns, förstärkt strandskydd ska finnas för att värna obrutna strandlinjer, den allemansrättsliga tillgängligheten och miljön i områden som redan är starkt exploaterade. Enligt överenskommelsen ska en utredning tillsättas , en proposition lämnas och nya regler träda i kraft . Utskottet konstaterar att regeringen enligt januariavtalet ska tillsätta en utredning om strandskyddet. Överenskommelsen tar upp frågan om byggande i landsbygdsområden som berörs i flera motioner. Vidare anges i januariavtalet att strandskyddet behöver göras om i grunden med en ökad differentiering och att det lokala inflytandet ska öka, vilket även efterfrågats av många motionärer. Med anledning av det utredningsarbete som regeringen åtagit sig i enlighet med januariavtalet lämnar utskottet motionerna om förändring av strandskyddet utan vidare åtgärd. Det rör motionerna 2018/19:252 (KD), 2018/19:286 (SD), 2018/19:739 (S), 2018/19:1035 (S) yrkande 3, 2018/19:1098 (S), 2018/19:1099 (S), 2018/19:1293 (SD) yrkande 9, 2018/19:1324 (S), 2018/19:1327 (M) yrkandena 1 och 2, 2018/19:1331 (M), 2018/19:1355 (M), 2018/19:1361 (M), 2018/19:1445 (M), 2018/19:1451 (M), 2018/19:1453 (M), 2018/19:1487 (C) yrkande 3, 2018/19:1492 (M), 2018/19:1517 (M), 2018/19:1526 (M), 2018/19:1531 (M) yrkande 3, 2018/19:1684 (M), 2018/19:1704 (M), 2018/19:1929 (M), 2018/19:2014 (M), 2018/19:2058 (L) yrkande 5, 2018/19:2255 (L) yrkande 16 i denna del, 2018/19:2273 (M), 2018/19:2281 (M), 2018/19:2407 (C), 2018/19:2425 (C) yrkandena 8 och 20, 2018/19:2428 (C) yrkande 4, 2018/19:2590 (L) yrkande 32, 2018/19:2726 (KD) yrkandena 41, 42, 44 och 45, 2018/19:2831 (M) yrkandena 12–14 och 2018/19:2914 (KD) yrkande 35. Vad gäller frågan om föreläggande till markägare i ärenden om utökat strandskydd konstaterar utskottet att delgivning i dessa fall enligt nuvarande ordning kan ske genom kungörelsedelgivning. Utskottet anser inte att det finns skäl att ändra på denna ordning. Motion 2018/19:2726 (KD) yrkande 43 avstyrks därmed. Terrängkörning, vandringsleder m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att se över terrängkörningslagstiftningen, om en samlad strategi för svensk friluftsnäring och om en strategi för statliga fjäll-, skoter- och vandringsleder. Enligt kommittémotion 2018/19:2321 av m.fl. (SD) yrkande 6 växer antalet fyrhjulingar och snöskotrar, vilket leder till ökade störningar och skador. Därför bör en utredare ges i uppdrag att tillsammans med relevanta aktörer se över terrängkörningslagen och terrängkörningsförordningen. I motion 2018/19:2167 av (M) yrkande 1 anförs att en samlad strategi för utvecklandet av den svenska friluftsnäringen är nödvändig. Enligt yrkande 2 i denna del i samma motion bör regeringen utreda förutsättningarna för en mer sammanhållen strategi för drift, skötsel och underhåll av statliga fjäll-, skoter- och vandringsleder. bör få det samlade ansvaret för driften och underhållet. behandling och kompletterande uppgifter beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare som ska se över lagstiftningen för terrängkörning och lämna de författningsförslag och förslag i övrigt som behövs för att skapa en modern lagstiftning för en hållbar terrängkörning. Enligt utredningsdirektiven (dir. 2018:29) ska förslagen möjliggöra ett rikt friluftsliv, minska buller och avgaser samt bidra till att skydda mark, växtlighet och terräng. Förslagen ska även ta hänsyn till de behov som finns av att kunna köra med motordrivna fordon i terräng för ortsbor samt inom verksamheter som bl.a. rennäring, jordbruk, skogsbruk, jakt och besöksnäring. Utredaren ska därutöver bl.a. utreda om förhållandet mellan de regelverk som innehåller bestämmelser om terrängkörning behöver förändras eller tydliggöras, utreda och överväga den straffrättsliga regleringen vid otillåten terrängkörning och vid behov föreslå ändringar i syfte att åstadkomma en ändamålsenlig reglering och utreda hur en effektiv tillsyn kan åstadkommas. Utredaren ska under genomförandet av uppdraget ha en dialog med berörda länsstyrelser och kommuner, , , , Skogsägarna, Transportstyrelsen, , , , Försvarsmakten, Nationella , representanter för besöksnäringen, friluftsliv, jakt och fiske samt andra berörda aktörer. Uppdraget ska redovisas . Följande kan noteras när det gäller frågan om friluftsliv och vandringsleder. beslutade med anledning av regeringens proposition Framtidens friluftsliv om målet för friluftspolitiken. Målet anges vara att stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. beslutades att delegera fördelningen av statsbidrag till friluftsorganisationer från till den ideella föreningen (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3). Regeringen har redovisat tio mätbara mål för friluftspolitiken (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). Dessa följs regelbundet upp. Nästa uppföljning ska rapporteras till . Länsstyrelsernas och Laponiatjuottjudus fältorganisation ansvarar för planering, underhåll och skötsel av de statliga lederna i fjällen. är huvudman för ledsystemet och ansvarar för centralt planerings- och samordningsarbete. Övriga leder förvaltas av flera olika typer av huvudmän med olika slags organisationer för förvaltning och samverkan. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) angav regeringen att det statliga ledsystemet i fjällen hade restaurerats . leder hade fått en förbättrad markering, leder röjts, 24 gamla broar bytts ut mot nya, 12 broar renoverats, 11 nya rastskydd byggts och 10 gamla rastskydd renoverats. Enligt regeringen möjliggör satsningen fortsatta friluftslivsupplevelser i fjällområdet och att besökare på lederna kan färdas säkrare och tryggare i fjällmiljön. Vidare angavs i propositionen att , på regeringens uppdrag, har utrett och lämnat förslag till en strategi för att nå miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö. Myndigheten har redovisat förslag med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås. Strategin har remissbehandlats (M2013/1253/NM). Regeringen har vidtagit åtgärder i enlighet med strategin, bl.a. har ökningar av anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur möjliggjort en upprustning av det statliga ledsystemet i fjällen. Regeringen har även lämnat uppdrag till att kartlägga vilka delar av det statliga ledsystemet i fjällen som behöver upprustas, flyttas eller kompletteras för att skapa ett sammanhängande ledsystem samt utreda förutsättningar och kostnader för att komplettera med en ny vandringsled genom skyddade fjällnära skogar. redovisade ett regeringsuppdrag om utveckling av vandringsleder (Utveckling av friluftslivet – vandringsleder, ärendenummer NV-00652-16). Uppdraget syftade till att främja friluftsliv, turism och tillgänglighet. skulle kartlägga alla längre vandringsleder med avseende på status och skick och föreslå ett utvecklat arbetssätt. lämnade ett antal förslag på åtgärder. I redovisningen angav även följande. Förvaltning av det statliga ledsystemet i fjällen finansieras genom medel från anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur. De årliga anslag som ges till förvaltning av lederna i det statliga ledsystemet har höjts och ligger på till länsstyrelserna i , , och . Medel till förvaltning av statliga leder och leder inom skyddade områden inom världsarv ges genom en särskild anslagspost för finansiering av Laponiatjuottjudus/ . har dessutom extra medel tillskjutits ledförvaltarna på totalt för att rusta upp ledsystemet. Detta i kombination med god kunskap om upprustningsbehovet har möjliggjort en rad olika upprustningsinsatser. I den pågående översynen av ledsystemet är ambitionen att tillsammans med ledförvaltarna fortsätter arbetet med att säkerställa en långsiktig förvaltning av lederna som är anpassat till friluftslivet och tillgängliga resurser. Det handlar om att ta fram en ny vägledning för förvaltning av ledsystemet men också att fastslå en ekonomisk ram för framtidens ledsystem. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 20) angav regeringen att ett omfattande arbete med att rusta upp vandringslederna i fjällen pågår . I regleringsbrev anges som villkor för anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur ap. 2 bl.a. att anslagsposten får användas för kostnader för det statliga ledsystemet i fjällen, etablering och drift av ett lavinprognosprogram för den svenska fjällkedjan, verksamhet inom ramen för och Nationella snöskoterrådet samt för samebyarnas arbete med att ta fram och genomföra terrängkörningsplaner. får även användas för visst arbete vid länsstyrelserna för samma ändamål. Som framgår ovan pågår en översyn av lagstiftningen för terrängkörning. Enligt utredningsdirektivet ska utredarens förslag bl.a. minska buller och avgaser samt bidra till att skydda mark, växtlighet och terräng. Mot bakgrund av det pågående utredningsarbetet bör kommittémotion 2018/19:2321 (SD) yrkande 6 lämnas utan åtgärd. Vad gäller frågan om ansvaret för leder kan det konstateras att redovisade ett regeringsuppdrag om utvecklingen av vandringsleder. lämnade ett antal förslag till åtgärder och anförde att verket i den pågående översynen av ledsystemet ska fortsätta arbetet med att säkerställa en långsiktig förvaltning av lederna som är anpassad till friluftslivet. Med hänsyn till detta pågående arbete bör motion 2018/19:2167 (M) yrkande 2 i denna del lämnas utan åtgärd. Utskottet, som noterar att nästa uppföljning av målen för friluftspolitiken ska rapporteras , anser inte att det finns skäl att ändra de tidigare beslutade målen för friluftspolitiken. Även yrkande 1 i motion 2018/19:2167 (M) avstyrks därmed. Övergripande frågor om biologisk mångfald, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2892 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 15, 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 22, 2018/19:2330 av (MP) och 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkande 6. Ekosystemtjänster är ett begrepp som beskriver de produkter och tjänster som växter och organismer ger oss människor och som påverkar vårt välbefinnande. Som exempel kan nämnas mat, organismer som renar vatten, bin som pollinerar växter och växter som binder koldioxid och producerar syre. Att värdera ekosystemtjänster är svårt, eftersom ekosystemen ofta är sammankopplade på komplicerade sätt. Flera forskare har dock försökt beräkna värdet av ekosystemtjänster. Genom att värdet av ekosystemtjänster tydliggörs kan dessa bli en integrerad del av samhällsplaneringen. fastställde alliansregeringen ett etappmål som anger att betydelsen av den biologiska mångfalden och värdet av ekosystemtjänster ska vara allmänt kända och integreras i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället där så är relevant och skäligt. Den strategi för biologisk mångfald som alliansregeringen sedan presenterade 2014 gav verktyg för att synliggöra värdet av ekosystemtjänster och deras relevans för olika sektorer och näringar. Alliansregeringen gav även i uppdrag att genomföra en kommunikationssatsning om ekosystemtjänster –2017. Som ett led i satsningen har publicerat en guide för värdering av ekosystemtjänster som riktar sig till kommuner, landsting och regionförbund. Det är därför viktigt att regeringen nu fortsätter arbetet med att synliggöra värdet av naturens ekosystemtjänster. Vi anser att bör få i uppdrag att följa upp de hittillsvarande effekterna av strategin för biologisk mångfald och hur arbetet med att genomföra densamma har gått. Övergripande frågor om biologisk mångfald, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 15, 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 22, 2018/19:2330 av (MP), 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2018/19:2892 av m.fl. (M) yrkande 2. Ädellövträd, till vilka alm och ask räknas, upptar bara knappt en procent av skogsarealen i , men många hotade arter är knutna till dessa trädslag. Både den svenska asken och almen riskerar att utrotas i på grund av skadegörande arter. Vi anser att en nationell strategi för bevarande av inhemska trädarter bör infogas i arbetet med det nationella skogsprogrammet. Övergripande frågor om biologisk mångfald, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 15 och 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 22, 2018/19:2330 av (MP), 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2018/19:2892 av m.fl. (M) yrkande 2. Naturen och den biologiska mångfalden måste skyddas och bevaras. Det är viktigt för allt levande på jorden och för kommande generationer. Vi, liksom växter och djur, är beroende av naturen och den biologiska mångfalden för vår överlevnad och vi har ansvar för att förvalta miljön och naturen så att vi lämnar en värld i ekologisk balans till kommande generationer. Utrotningshotade djur och växter måste skyddas genom fridlysning eller restaureringsinsatser, och Artdatabankens viktiga arbete ska värnas. Internationellt arbete om biologisk mångfald, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2892 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2018/19:2315 av m.fl. (MP) yrkande 25. Förlusten av biologisk mångfald är ett av världens mest akuta miljöproblem. För att hejda förlusten av biologisk mångfald krävs både nationella åtgärder och internationellt samarbete. I de flesta miljöfrågor krävs samarbete mellan länder för att nå bästa effekt, och det gäller även för biologisk mångfald. har anslutit sig till ett 40-tal internationella konventioner om exempelvis luftföroreningar, vattenföroreningar, naturvård och biologisk mångfald, nyttjande av levande resurser, avfallshantering, kemikaliehantering och särskilda gränsöverskridande effekter samt miljöinformation. Flera av dessa samarbeten har redan visat på goda resultat. Därför ska fortsätta att vara en pådrivande kraft i olika internationella sammanhang för att belysa allvaret i frågan om biologisk mångfald. Fler länder behöver ta ansvar och agera för att förlusten av biologisk mångfald ska hejdas och i bästa fall upphöra. Övergångszoner mellan skogs- och jordbruksmark, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1281 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2018/19:1287 av m.fl. (SD) yrkande 8. Övergångszoner mellan skogs- och jordbruksmark, skogsbryn, kan ofta erbjuda en biologiskt rik miljö. Alltmer ser man dock i de svenska landskapen en tvär kant mellan högvuxen gran och jordbruksmark. Brynets struktur och växtartsammansättning påverkar brynets betydelse för övrig biologisk mångfald. Vi anser att om vi kan tillförsäkra en ändamålsenlig struktur och skötsel av tillräckligt många brynmiljöer, så kan de fungera som bärare av viktig biologisk mångfald utan att inkräkta alltför mycket på brukningsmålen gällande skog och jordbruk. Att se till att vi har biologiskt fungerande brynmiljöer kan alltså vara en av delarna i den effektiva miljöpolitik som vi förordar. Det är dock viktigt att främjandearbetet inte går ut över ägande- och nyttjanderätten. I rapporten mellan skogs- och jordbruksmark (SJV 2018:14) från ett samverkansprojekt mellan myndigheter ges ett antal rekommendationer för fortsatt arbete med att vårda dessa miljöer. Vi vill med utgångspunkt från rekommendationerna betona behovet av – fortsatt arbete med skogssektorns gemensamma målbilder för god miljöhänsyn, så att resurser läggs där de gör mest nytta – forskning om samband mellan konkreta skötselåtgärder och artbevarande – mer rådgivning och utbildning för personer verksamma inom skogs- och lantbruksnäringen om metoder för bevarande och skötsel av dessa miljöer – att efter införande av moratorium för nya nyckelbiotoper i skogen speciellt analysera om befintliga nyckelbiotoper tillräckligt representerar miljöer i gränsområdet mellan jord- och skogsbruk – att se över föryngringskravet i skogsvårdslagen så att det inte står i vägen för bevarandet och utvecklingen av värdefulla miljöer – att bevaka betesmarksdefinitionen inom de nya EU-reglerna för jordbruksstöd så att de inte missgynnar övergångszoner på grund av förekomst av träd