bet · H601JuU11 · 2019-04-05 00:00:00 — Enligt en promemoria från (rätts-PM 2013:5) ska åklagaren vid utredningar som rör allvarlig eller upprepad brottslighet begången av en person som inte är svensk medborgare alltid överväga och ta ställning till frågan om utvisning. Kommer åklagaren fram till att brottsligheten är sådan att utvisning kan komma i fråga, ska åklagaren som regel framställa ett sådant yrkande. Enligt samma promemoria är det inte upp till åklagaren att avgöra om det finns hinder för utvisning på grund av utlänningens anknytning till , utan den proportionalitets- och skälighetsbedömning som slutligen avgör huruvida den åtalade vid fällande dom ska utvisas bör, i alla fall utom de uppenbara, göras av domstol. Utskottet behandlade ett liknande motionsyrkande som det som behandlas här i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 91 f.). Utskottet ansåg att det måste finnas en balans mellan de reaktioner ett brott ska medföra och brottets allvar. Utskottet var av uppfattningen att det är rimligt att det krävs ett allvarligt brott eller en risk för fortsatt brottslighet för att utvisa någon. Utskottet ansåg att den nuvarande ordningen är väl avvägd och säkerställer en rimlig proportionalitet mellan brott, påföljd och särskild rättsverkan i form av utvisning. Mot den bakgrunden avstyrkte utskottet motionen. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). Utskottet vidhåller den uppfattning som det anfört tidigare. Utskottet avstyrker därmed motion 2018/19:489 (L). Utskottets förslag i korthet avslår en motion i vilken det föreslås att reglerna om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder ändras. I motion 2018/19:267 av (SD) yrkande 1 anförs att gärningsmän som frias, inte för att de är helt oskyldiga utan på grund av formella fel från statens och rättsväsendets sida, inte ska tilldömas ersättning för att de har suttit frihetsberövade. I yrkande 2 i motionen anförs att det i fall där gärningsmannen frias på grund av formella fel bör vara brottsoffret som ska tilldömas ersättning från staten och inte den felaktigt frihetsberövade gärningsmannen. Enligt lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder har bl.a. den som har varit häktad på grund av misstanke om brott under vissa förutsättningar – t.ex. om det meddelas en frikännande dom, åtalet avvisas eller avskrivs eller om förundersökningen avslutas utan att åtal väcks – rätt till ersättning från staten för skador som orsakas av frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. Av 6 § tredje stycket i lagen följer att ersättning kan vägras eller sättas ned om den skadelidandes eget beteende har lett fram till beslutet om frihetsinskränkning eller om det med hänsyn till övriga omständigheter är oskäligt att ersättning betalas ut. Ersättning får dock inte vägras eller sättas ned enbart på den grunden att misstanke om brott kvarstår utan att skuldfrågan är klarlagd. I betänkande 2014/15:JuU14 behandlade utskottet en motion med liknande lydelse som den nu aktuella (s. 80 f.). Utskottet anförde att det ansåg att lagen om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder har en lämplig utformning. Motionen avstyrktes, och följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Utskottet anser att lagen om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder har en lämplig utformning, varför motion 2018/19:267 (SD) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att större hänsyn bör tas till näringsidkarens tillgångar när företagsbotens storlek bestäms. Jämför reservation 50 (V). I kommittémotion 2018/19:237 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att det internationellt förs en debatt om bankernas roll i aggressiv skatteplanering. Eftersom banker och andra stora företag har så mycket pengar är dagens system med böter inte avskräckande. En lösning på detta kan vara att införa tillgångsbaserade böter. införde 2017 bestämmelser om tillgångsbaserade böter för de mest allvarliga fallen av skatteflykt i utlandet. bör införa ett liknande system som med tillgångsbaserade böter. Enligt 36 kap. 7 § ska näringsidkaren, för brott som har begåtts i utövningen av näringsverksamhet, åläggas en företagsbot, om det för brottet är föreskrivet strängare straff än penningböter och näringsidkaren inte har gjort vad som skäligen kunnat krävas för att förebygga brottsligheten eller brottet har begåtts av en person i ledande ställning grundad på befogenhet att företräda näringsidkaren eller att fatta beslut på näringsidkarens vägnar eller en person som annars haft ett särskilt ansvar för tillsyn eller kontroll i verksamheten. Företagsbot ska enligt 8 § samma kapitel fastställas till lägst och högst . När företagsbotens storlek bestäms ska, med beaktande av straffskalan för brottet, enligt 9 § särskild hänsyn tas till den skada eller fara som brottsligheten inneburit samt till brottslighetens omfattning och förhållande till näringsverksamheten. redovisades betänkandet En översyn av lagstiftningen om företagsbot (SOU 2016:82). Utredningen har haft i uppdrag att göra en bred översyn av företagsbotsregleringen. Syftet har varit att säkerställa att det straffrättsliga regelverket för företag är effektivt, ändamålsenligt och modernt samt att det är anpassat till internationella åtaganden. Utredningen lämnade bl.a. följande förslag: • Om ett särskilt klandervärt brott begås inom ramen för ett större företags verksamhet ska det kunna leda till en förhöjd företagsbot. För allvarligare brott ska företagsboten alltså kunna bestämmas med beaktande av företagets betalningsförmåga. • Företagsboten ska i sådana fall kunna bestämmas till högst . • En företagsbot ska, förutom vid brott i näringsverksamhet, även kunna dömas ut för bl.a. brott som begåtts i utövningen av sådan offentlig verksamhet som kan jämställas med näringsverksamhet (vilket bl.a. innebär att brott i kommunala skolor behandlas på samma sätt som brott i friskolor i detta sammanhang). Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . Regeringen har aviserat att en proposition kommer att överlämnas till . Utredningen om informationsskyldighet för skatterådgivare lämnade betänkandet Rapporteringspliktiga arrangemang – ett nytt regelverk på skatteområdet (SOU 2018:91). Utredningen har haft i uppdrag att se över möjligheterna att införa en skyldighet för bl.a. skatterådgivare att informera om skatteupplägg. Syftet med en sådan informationsskyldighet är att bekämpa skatteflykt, skattefusk och skatteundandragande. Utredningen föreslår bl.a. att det införs en informationsskyldighet när det gäller skatteupplägg i . Det är primärt rådgivare som föreslås bli uppgiftsskyldiga. Med rådgivare avses den som utformar, marknadsför, tillhandahåller eller organiserar ett rapporteringspliktigt arrangemang. Utredningen föreslår vidare att en ny särskild avgift i form av en rapporteringsavgift införs i skatteförfarandelagen. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Betänkandet har skickats på remis, och remissvaren ska ha kommit in till . Utskottet anser att beredningen av förslagen i betänkandet En översyn av lagstiftningen om företagsbot (SOU 2016:82) och beredningen av betänkandet Rapporteringspliktiga arrangemang – ett nytt regelverk på skatteområdet (SOU 2018:91) inte bör föregripas. Det finns därför enligt utskottets mening inte anledning för att nu göra något tillkännagivande i frågan. Motion 2018/19:237 (V) yrkande 2 avstyrks därmed. Skärpta straff för våldsbrott m.m., punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:417 av (KD) yrkande 1, 2018/19:887 av (M) och 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 10. Dagens straffnivåer står enligt vår mening inte i samklang med den allmänna rättsuppfattningen. De ger inte heller offer och anhöriga upprättelse och verkar dessutom inte heller preventivt i någon större utsträckning. Inte minst gäller detta våldsbrott. Detta är ett särskilt viktigt område där rättskipningen måste stå i samklang med den allmänna rättsuppfattningen. Vi vill därför att samhället ska markera tydligare mot grova brott och vill se skärpta straff för t.ex. brott mot barn, mord och andra grova våldsbrott. Det bör därför göras en generell översyn av tredje kapitel med utgångspunkten att såväl minimistraff som maximistraff ska höjas. Skärpta straff för våldsbrott m.m., punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 10 och 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2018/19:417 av (KD) yrkande 1 och 2018/19:887 av (M). Samhället bör enligt min mening markera tydligare mot grova brott. När brottslingar döms till så låga straff att de kan upplevas som kränkande för brottsoffren är det lätt att känna att samhället inte ser allvaret i det brott som har begåtts. Straffen bör därför skärpas för sexualbrott, brott mot barn och grova våldsbrott. Misshandel, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkande 29 och 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2018/19:195 av (SD). Laserpekare i fickformat, där s.k. gröna lasrar är mest kända, är mycket kraftiga och har egentligen bara ett enda användningsområde, nämligen att skada synen på människor eller djur. Om en person blir belyst med grön laser kan det leda till att personen blir blind eller drabbas av andra bestående ögonskador. Vi vill i sammanhanget betona att skador på ögonen hör till de mest allvarliga skador man kan få. Ett avsiktligt användande av grön laser mot en annan person bör enligt vår mening i allmänhet rubriceras som synnerligen grov misshandel eller försök till sådant brott. I såväl den svenska som den utländska debatten råder det delade meningar om när ett befruktat ägg räknas som en människa. Men alldeles oavsett när kvinnor i laglig mening har eller ska ha rätt att göra abort bör varje gravid kvinna som inte har för avsikt att avsluta graviditeten ha rätten att själv få räkna sin graviditet som ett nytt liv. Mot den bakgrunden bör rättspraxis kring synen på våld mot gravida ändras så att våld mot gravida ses som inte enbart misshandel mot en individ utan mot två individer – och detta oavsett om gärningsmannen kände till att den misshandlade kvinnan var gravid eller inte. Våldsbrott mot gravida bör i allmänhet bedömas som grov misshandel eftersom det är fråga om särskild hänsynslöshet då våld mot gravida drabbar ytterligare en individ som under alla omständigheter är oskyldig och som dessutom helt saknar möjlighet att värja sig mot attacken. Om graviditeten avbryts på grund av våldet eller om embryot eller fostret skadas är det givetvis en omständighet som gör att gärningen ska bedömas som ännu allvarligare. När det gäller straffvärdebedömningen finns det dessutom anledning att påminna om bestämmelsen i 29 kap. 2 § om att det särskilt ska beaktas om någon visat stor hänsynslöshet eller utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller svårigheter att värja sig. Regeringen bör vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose vad vi nu anfört. Fridskränkningsbrott, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:467 av Gulan Avci (L) yrkande 1, 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 13, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 21 och 2018/19:2865 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 13. Vi vill att minimi- och maximistraffet för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning ska skärpas till ett respektive fängelse. På så sätt fångas allvaret i de mer systematiska kränkningar som det handlar om upp på ett bättre sätt. Tillsammans med de förändringar av presumtionsregeln för häktning som vi föreslår skulle detta leda till obligatorisk häktning för personer misstänkta för grov kvinnofridskränkning. Detta skulle ge ett starkare skydd för brottsoffret genom att en våldsam man frihetsberövas och hålls borta från hemmet i direkt anslutning till brottet. Det gör att våldsutövare snabbt kan frihetsberövas och de utsatta skyddas. Skärpta straff för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning skulle även innebära att rätten kan pröva om gärningsmännen ska utvisas. Fridskränkningsbrott, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2018/19:467 av Gulan Avci (L) yrkande 1, 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 13, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 21 och 2018/19:2865 av m.fl. (M) yrkande 1. Sexualbrott, olaga förföljelse, grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning innefattar upprepade och systematiska brottsliga kränkningar mot närståendes liv, hälsa, frihet och sexuell integritet. Vi vill därför kraftigt skärpa straffen för alla dessa mycket integritetskränkande brott. De nya straffen bör skärpas till den grad att de upplevs som avskräckande. I kombination med övriga åtgärder – speciellt de som ökar upptäcktsrisken såsom kameraövervakning – är skärpta straff en nyckel till ett tryggare samhälle. Fridskränkningsbrott, punkt 5 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:467 av Gulan Avci (L) yrkande 1 och 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 13 och 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2018/19:2806 av m.fl. (M) yrkande 21 och 2018/19:2865 av m.fl. (M) yrkande 1. Straffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning behöver skärpas. Jag vill att fängelse ska vara straffminimum i stället för dagens . Då likställs kvinnofridskränkning med grov misshandel, rån och grov utpressning. Barnfridskränkningsbrott m.m., punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2861 av m.fl. (C) yrkande 21. Barn är en särskilt utsatt grupp och därmed särskilt skyddsvärda. Jag vill att de som utsätter barn för brott ska kunna straffas oftare än . Därför vill jag se ett nytt barnmisshandelsbrott som ska inkludera både fysisk och psykisk misshandel. Jag vill också införa ett särskilt barnfridskränkningsbrott för dem som begår många mindre allvarliga brott mot ett barn. Med tanke på den kränkning det innebär att begå brott mot barn ska detta ha hårdare straff än andra fridskränkningsbrott. Regeringen bör återkomma med ett sådant förslag. förföljelse, punkt 7 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkandena 11 och 12. Den som utsätter en annan person för olaga förföljelse kan kränka personens integritet på många olika sätt. För att bestämmelsen om olaga förföljelse ska vara effektiv är det därför viktigt att den är så heltäckande som möjligt. Många fall av trakasserier begås på nätet, och därför bör det utredas om även brottstyper som förtal och förolämpning ska omfattas av bestämmelsen. Likaså förekommer det att enskilda trakasseras genom identitetskapning, såsom systematiska falska beställningar på postorder. Därför bör det också övervägas om bedrägeribrott ska ingå i bestämmelsen om olaga förföljelse. går bestämmelsen om olaga förföljelse bara att tillämpa på brottsliga gärningar som riktar sig mot en enda person. Detta gör att förföljelse mot flera personer i en och samma familj riskerar att falla utanför ramen. Jag anser att en persons förföljelse av olika medlemmar i en familj ska kunna bedömas samlat, t.ex. om en man bedriver stalkning såväl mot en kvinna som mot hennes minderåriga barn. En sådan bedömning skulle också kunna höja det samlade straffvärdet. förföljelse mot flera familjemedlemmar bör därför vid straffmätningen bedömas som ett brott. Kränkande fotografering, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2598 av m.fl. (L) yrkande 10 och 2018/19:536 av (SD) yrkande 4. Som framkommit ovan har i en dom uttalat att det finns anledning att överväga om integritetskränkande fotografering bör vara straffbar i vidare omfattning än vad som följer av gällande rätt. Jag delar denna uppfattning och anser att den prejudicerande domen bör analyseras i samband med kommande översyner av bestämmelsen om kränkande fotografering. Om det visar sig att bestämmelserna om sexuellt ofredande och kränkande fotografering inte är tillräckligt samordnade är jag beredd att se över lagstiftningen. gjorde 2016/17 ett tillkännagivande i denna fråga, och Brå har därefter fått i uppdrag att följa upp genomförandet av bestämmelsen om kränkande fotografering genom en särskild studie. Studien ska belysa inflödet av anmälningar och vilken typ av gärningar som blivit anmälda och utredda som kränkande fotografering samt den vidare hanteringen av ärendena genom rättskedjan fram till domslut. I uppdraget ingår att redovisa polis, åklagares och domares erfarenheter av att tillämpa lagstiftningen. Uppdraget ska redovisas . Jag förväntar mig att eventuella förslag till lagändringar därefter kommer på bord utan onödigt dröjsmål. Kränkningar på internet m.m., punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 28 och 2018/19:1780 av (S) och 2018/19:2455 av Skånberg m.fl. (KD) yrkande 1. Den digitala utvecklingen går snabbt, och lagstiftningen håller inte alltid jämna steg. Mycket av dagens kommunikation sker digitalt, och våra datorer och telefoner m.m. innehåller en hel del personligt material, såsom foton, musik, texter och e-post. Myndigheter kan skicka ut sekretessbelagda dokument med e-post, och det kan även finnas patientjournaler nedladdade på datorn. finns inte tillräckligt effektiva rättsliga hinder för en arvinge att publicera sådana känsliga dokument som kan finnas i en avlidens dator eller surfplatta. Den avlidnes integritet förtjänar ett lagstadgat skydd, och regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning. Kränkningar på internet m.m., punkt 9 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2455 av Skånberg m.fl. (KD) yrkande 1 och 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 28 och 2018/19:1780 av (S). Nätmobbningen mot barn och unga måste stoppas. En viktig del i det arbetet är att vuxna i allmänhet och föräldrar i synnerhet blir mer närvarande i barns liv. Hat och hot på nätet drabbar dock fler än unga. Det drabbar journalister, opinionsbildare och politiker. Inte minst kvinnliga journalister och bloggare och inte minst när ämnet rör flyktingar eller jämställdhet. Vi måste ta nätkränkningar på allvar. Så många unga far illa och utsätts utan att den skyldige någonsin behöver oroa sig för att bli upptäckt och bestraffad. Det är inte rimligt. Vi behöver en lagstiftning som skyddar brottsoffren och preventiva åtgärder som leder till färre nätkränkningar. Uppmaning att begå självmord, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2215 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2018/19:855 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 18. Självmord är förödande inte bara för individen själv utan även för hans eller hennes familj och anhöriga. Det behövs medel för att stoppa dem som uppmuntrar andra till självmord. hetsas människor över internet, via telefon, via sms och i verkliga livet till att ta sina liv, och detta utan rättsliga påföljder. Att hetsa, instruera eller på andra sätt hjälpa en annan individ till självmord borde kriminaliseras. Skärpt straff för köp av sexuell handling av barn, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2018/19:1921 av m.fl. (C) yrkande 3. Unga som säljer sexuella handlingar är i en mer utsatt situation än vuxna. Vi anser att detta även måste återspeglas i straffvärdet för köp av sexuell handling av barn. har tillkännagett för regeringen att straffet för köp av sexuell handling av barn bör skärpas till fängelse i lägst och högst . Det är högst angeläget att detta genomförs skyndsamt. Information om sexköpslagen, punkt 19 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2843 av m.fl. (C) yrkande 25. Gatuprostitutionen har minskat kraftigt sedan sexköpslagen infördes , men ytterligare åtgärder behöver vidtas. Det saknas t.ex. tillräckligt skydd för kvinnor och flickor som befinner sig i riskzonen för prostitution. Insatser behöver riktas mot särskilt utsatta grupper, och regeringen behöver se till att informationen om sexköpslagen i och internationellt förbättras. Månggifte, punkt 21 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1119 av m.fl. (SD) yrkande 21. Månggifte är inte tillåtet i och är straffbart. Trots det förekommer det att människor lever i vad som brukar kallas månggifte då dessa ingått äktenskap i ett annat land. Vi anser att månggiften alltid ska upplösas när någon söker uppehållstillstånd i , att månggifte ska vara olagligt för alla i oavsett härkomst och att månggifte ska bestraffas. De som inte respekterar svensk lag om månggifte utan fortsätter att leva som gifta med flera ska straffas och i den mån det är möjligt även utvisas ur landet. Inbrottsstöld, punkt 23 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: 2018/19:136 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 47. Med anledning av bl.a. tillkännagivande om att brottsrubriceringen inbrottsstöld ska införas i med ett minimistraff om fängelse har en utredare bl.a. föreslagit en sådan brottsrubricering med detta minimistraff. Promemorian har skickats ut på remiss och kommer på sedvanligt sätt att beredas i , varefter ett lagförslag avses att överlämnas till . Vi anser därför att det saknas anledning för att nu åter besluta om ett tillkännagivande i frågan. Skärpt straff för stöld med gränsöverskridande inslag, punkt 24 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:133 av m.fl. (SD) yrkande 8. Hälften av alla bostadsinbrott och majoriteten av stölder av båtmotorer, bildelar och jordbruksmaskiner begås av internationella stöldligor. Det måste anses vara mer klandervärt att resa till ett annat land och stjäla av det landets medborgare än andra stöldbrott.