bet · H601CU11 · 2019-04-04 00:00:00 — Att minska boendesegregationen och stärka samhällsservicen är ett av fem prioriterade områden i strategin. Delmålet i strategin för boende är minskad boendesegregation, bra bostäder för alla och stärkt samhällsservice. Särskilt prioriterade är insatser för blandad bebyggelse, insatser för en bostadsmarknad som är öppen för alla, insatser för att förtydliga sociala hållbarhetsperspektiv i samhällsplaneringen och insatser för stärkt samhällsservice i områden med socioekonomiska utmaningar. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda och lämna förslag på hur översiktsplaneringen kan utvecklas för att underlätta efterföljande planering m.m. I uppdraget ingick även att utreda förutsättningarna för att ge kommunerna möjlighet att reglera upplåtelseformen, exempelvis genom en bestämmelse i en detaljplan. Utredningen, som antog namnet , lämnade delbetänkandet En utvecklad översiktsplanering – reglering av upplåtelseformen (SOU 2018:46). Utredningen föreslår bl.a. att kommunen ska få bestämma att vissa bostäder bara får upplåtas med hyresrätt. Det bör emellertid bara gälla för mark eller annat utrymme som ägs av kommunen eller ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över. Marken eller utrymmet måste också ligga inom den egna kommungränsen. Ett sådant beslut gäller sedan även om marken eller utrymmet överlåts till någon annan. Förslaget innebär att kommunen ges större möjligheter att säkerställa att det byggs hyresrätter i samband med att mark överlåts. Dessutom innebär förslaget att kommunen får starkare möjligheter att förhindra senare ombildningar från hyresrätt till någon annan upplåtelseform. Kommunen får därmed tillgång till ytterligare ett verktyg för att kunna genomföra sin planering enligt bostadsförsörjningslagen. Betänkandet har remitterats och remisstiden gick ut . Beredning pågår inom . Vid riksdagsbehandlingen av regeringens budgetproposition (prop. 2018/19:1, utg.omr. 18) fattade beslut om att följande stöd ska avvecklas: stödet för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer (anslag 1:7), stödet till kommuner för ökat bostadsbyggande (anslag 1:8), investeringsstödet för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande (anslag 1:9) och stödet för innovativt och hållbart byggande (anslag 1:11). Anslag 1:8 ska avvecklas och de övriga anslagen successivt för att säkerställa att redan ingångna avtal kan fullföljas. Till följd av avvecklingen av anslagen 1:7, 1:9 och 1:11 beslutade att regeringen inte ska bemyndigas att ingå några nya ekonomiska åtaganden för anslagen. I den överenskommelse med 73 punkter som träffades mellan Socialdemokraterna, de gröna (härefter benämnt januariavtalet) anges att investeringsstöden för hyresrätter (anslag 1:9) ska göras om. Stöden ska koncentreras och effektiviseras samt riktas mot hyresrätter i hela landet. Enligt avtalet ska även omfattande regelförenklingar göras. granskningar av statliga stöd har inlett en granskning av statsbidraget till kommuner för ett ökat bostadsbyggande. Syftet är att undersöka om statsbidraget till kommuner är ändamålsenligt utformat för att stimulera ett ökat bostadsbyggande och för att ge kommunerna förutsättningar att bidra till de bostadspolitiska målen på ett effektivt sätt. Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport med planerad publicering . granskar även stödet till renovering och energieffektivisering i utsatta områden. Syftet är att granska om stödets utformning skapat förutsättningar att bidra till att nå de bostads- och energipolitiska målen på ett effektivt sätt. Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport med planerad publicering . Utskottet behandlade motioner om förslag på tillkännagivanden om åtgärder på bostadsmarknaden som ligger i linje med flertalet av de nu aktuella motionsförslagen i betänkande 2016/17:CU14. Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden med hänvisning till bl.a. pågående utredningar och uppdrag. följde utskottets förslag. Bostadsbyggandet har ökat och var fortfarande högt då ca 63 000 lägenheter påbörjades. Den höga byggtakten har börjat plana ut, och enligt SCB påbörjades ca 53 000 lägenheter , vilket är en minskning jämfört med . Enligt prognos kommer drygt 110 000 bostäder att färdigställas , ca 55 000 båda åren. menar att utvecklingen går åt olika håll i landet. Byggandet ökar kraftigt i , blir oförändrat i och minskar något i gruppen mindre och medelstora kommuner. är det en kraftig inbromsning i och bland större kommuner där det redan har byggts mycket. Trots den höga byggtakten är bristen på bostäder fortsatt stor. Enligt behövs ca 67 000 bostäder byggas för att uppfylla det demografiska behovet. Utskottet anser därför att det även fortsättningsvis krävs en aktiv bostadspolitik som kan främja ett snabbare, billigare och mer hållbart bostadsbyggande. Det behövs vidare en mångfald på bostadsmarknaden med såväl hyresrätter som ägda bostadsrätter och ett aktivt arbete för att motverka segregation i våra bostadsområden. Under den föregående mandatperioden tillsatte regeringen ett stort antal utredningar och flera uppdrag gavs till olika myndigheter för att öka och effektivisera bostadsbyggandet. Denna satsning på det bostadspolitiska området måste enligt utskottet fortsätta. Det är också nödvändigt att det bedrivs en långsiktig politik som håller och i olika konjunkturlägen. Det är av avgörande betydelse för byggföretag, kommuner och även enskilda att bostadspolitiken är förutsägbar och långsiktig. Utskottet menar därför att det är viktigt att sträva efter en bred samstämmighet i när det gäller bostadspolitiska frågor. Av redovisningen ovan framgår att det har vidtagits åtgärder eller att det pågår ett arbete när det gäller merparten av de motionsförslag som behandlas i detta betänkande. och har bl.a. fått i uppdrag att undersöka konkurrenssituationen inom bostadsbyggandet inom EU och i . har föreslagit tre områden som bör prioriteras för att skapa bättre konkurrens i det svenska bostadsbyggandet. Det rör sig om offentlig upphandling, kommunala särkrav och konkurrensen inom byggmaterialindustrin. Utskottet anser att det är viktigt att det vidtas ytterligare åtgärder för att säkerställa att konkurrensen på byggmarknaden fungerar. Inom området regelförenkling har regeringen tillsatt en kommitté för att genomföra en genomgripande översyn av plan- och bygglagens (2010:900) bestämmelser och byggregler. Det övergripande syftet med kommitténs arbete är att modernisera regelverket och därmed gynna ökad konkurrens och ökat bostadsbyggande utan att äventyra hälsa, säkerhet, gestaltningskvalitet, en god livsmiljö och ett långsiktigt hållbart byggande. Utskottet anser att det är viktigt att lagstiftningen är ändamålsenlig och bidrar till ett ökat bostadsbyggande. Arbetet med att modernisera regelverket bör därför vara en prioriterad fråga för regeringen. Åtgärder för bättre regional fysisk planering har trätt i kraft genom ändringar i . I samband med lagstiftningsärendet beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ för att regional fysisk planering ska omfatta fler län än och län. Därutöver har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att utarbeta ett förslag till en nationell strategi för fysisk planering med inriktning mot bostadsförsörjning samt att undersöka möjligheterna att inrätta ett nationellt forum för fysisk planering och presentera ett förslag till ett sådant forum. I betänkandet Ett gemensamt bostadsförsörjningsansvar (SOU 2018:35) föreslås ett helt nytt arbetssätt för att få staten och kommunerna att ta ett gemensamt ansvar, skapa en samsyn kring vad bostadsbristen består i och hur den ska lösas på alla nivåer i det offentliga . I centrum för detta arbetssätt återfinns regionerna som får en samordnande roll. Utskottet menar att bostadsbristen är ett gemensamt ansvar som inte kan lösas endast av enskilda kommuner. Utskottet anser därför i likhet med utredningen att staten, kommunerna och regionerna bör arbeta tillsammans för att lösa bostadsbristen. Utskottet konstaterar vidare att möjligheterna till större exploateringar har ökat liksom byggandet på statlig mark bl.a. genom att regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppdrag att underlätta samordningen mellan berörda parter i samhällsbyggnadsprocessen i kommuner med särskilt komplexa planeringsförutsättningar. Enligt utskottet är det viktigt att det finns långsiktiga finansieringslösningar för bostadsbyggande i hela landet. En översyn av systemet och kreditgarantier och statliga lån har gjorts i betänkandet Lån och garantier för fler bostäder (SOU 2017:108). I betänkandet föreslår utredningen en rad åtgärder för att uppnå en stabil och långsiktig lösning av tillgången till finansiering av ny- och ombyggnad av bostäder. Den vägledning till fastighetsägare som allmännyttiga bostadsföretag () och Fastighetsägarna har arbetat fram om lämpliga tillträdeskrav vid uthyrning av bostäder kan enligt utskottet öppna upp hyresmarknaden för fler personer. I regeringens långsiktiga strategi för minskad segregation är bl.a. insatser för en blandad bebyggelse och en bostadsmarknad som är öppen för alla särskilt prioriterade. I betänkandet En utvecklad översiktsplanering – reglering av upplåtelseformen (SOU 2018:46) föreslås ett större utrymme för kommuner att bestämma att vissa bostäder får upplåtas med hyresrätter. Förslaget kan enligt utskottet öka antalet hyresrätter i områden där det finns bostadsbrist. anges att investeringsstöden för hyresrätter ska göras om. Stöden ska koncentreras och effektiviseras samt riktas mot hyresrätter i hela landet. Enligt avtalet ska även omfattande regelförenklingar göras. Som framgått ovan bedriver regeringen ett omfattande arbete på det bostadspolitiska området som i allt väsentligt tar sikte på de nu aktuella motionsförslagen. Ett stort antal utredningar och uppdrag bereds inom . Mot denna bakgrund anser utskottet att det pågående arbetet inte bör föregripas genom några tillkännagivanden från . Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsförslag som behandlas i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bättre finansieringsmöjligheter för bostadsbyggande och tillgång till statliga kreditgarantier på landsbygden. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete inom . Jämför reservation 7 (C, KD). I kommittémotion 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om åtgärder för att utnyttja de statliga kreditgarantierna bättre. Syftet är att underlätta byggande på landsbygden. I kommittémotion 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 36 föreslås ett tillkännagivande om att ytterligare underlätta för byggande i områden där betalningsförmåga finns men där traditionell bankfinansiering är svår att ordna. Motionärerna vill bl.a. se en utveckling av de statliga kreditgarantierna för att underlätta byggande i gles- och landsbygd. I kommittémotion 2018/19:2779 av m.fl. (MP) yrkande 3 föreslås att det statliga investeringsstödet utvecklas och att det införs ett statligt stöd för byggemenskaper. I motion 2018/19:620 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att ett landsbygdslån bör inrättas för att bygga egnahem på landsbygden. I motion 2018/19:1495 av (M) yrkande 3 föreslås att regeringen beslutar om ett tilläggsdirektiv till utredningen finansieringsförutsättningar för ny- och ombyggnad av bostäder (dir. 2017:1). Syftet är att skapa statliga garantier för att underlätta byggandet av bostäder för äldre. I kommittémotion 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkande 48 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över och utvärdera systemet med förvärvsgaranti. Staten har ett system för kreditgarantier som fungerar som en försäkring, vilken kan tecknas för lån till ny- och ombyggnad av bostäder. Garantin ger långivaren ett skydd mot kreditförluster och kan minska låntagarens behov av topplån eller egen kapitalinsats. kan lämna en kreditgaranti enligt förordningen (2004:105) om statlig kreditgaranti för lån för bostadsbyggande m.m. Garantin får lämnas till ny- eller ombyggnad av hyres- och bostadsrättshus, egnahem och ägarlägenheter samt sådan ombyggnad av lokaler, byggnader eller andra anläggningar som innebär nytillskott av ägarlägenheter. Garanti får också lämnas till förvärv av hus för ombildning till kooperativ hyresrätt. Vid ny- och ombyggnad gäller att kreditgarantin vid garantitidens början högst får avse ett belopp som motsvarar av fastighetens eller tomträttens marknadsvärde. För att öka möjligheterna att finansiera ny- och ombyggnad av bostäder på landsbygden även när fastighetens marknadsvärde är lägre än byggkostnaderna infördes en kompletterande bestämmelse i förordningen 2012. Bestämmelsen innebär att om kostnaden för ny- eller ombyggnaden överstiger den ökning av marknadsvärdet som ny- eller ombyggnaden medför, får kreditgaranti i stället lämnas med ett belopp som motsvarar av kostnaden för ny- eller ombyggnaden. Kreditgarantin får i dessa fall dock inte överstiga ett belopp om per kvadratmeter uppvärmd boarea. Översyn av systemet med kreditgarantier och statliga lån Regeringen tillsatte en särskild utredare som fick i uppdrag att se över systemet med kreditgarantier och statliga lån för bostadsbyggande. Utredningen, som antog namnet Utredningen om förbättrad bostadsfinansiering, lämnade betänkandet Lån och garantier för fler bostäder (SOU 2017:108). I betänkandet föreslår utredningen följande åtgärder för att uppnå en stabil och långsiktig lösning av tillgången till finansiering av ny- och ombyggnad av bostäder: • De statliga kreditgarantierna för lån till bostadsbyggande vässas och breddas, inom ramen för den nuvarande självfinansieringsprincipen. Kreditgaranti lämnas även för lån till renovering och för lån till utgifter under projekteringsskedet. Schablonbeloppet för produktionskostnad vid nyproduktion, som sätter gränsen för vilken garanti som är möjlig på svagare marknader, höjs så att det bättre överensstämmer med aktuella produktionskostnader. Målgruppen av tänkbara kreditgivare vidgas något. • Statliga marknadskompletterande topplån erbjuds där det inte går att få tillräcklig finansiering på den ordinarie kreditmarknaden. Det möjliggör en högre sammanlagd belåningsgrad och minskar behovet av eget kapital. Statliga får uppdraget att hantera dessa lån utifrån samma grundläggande principer som utgår från vid långivning till små och medelstora företag. Utredningen presenterar vidare ett förslag till en helt ny förordning, som ska ge ett enklare, tydligare och mer logiskt uppbyggt regelverk, vilket enligt utredningen i sig kan bidra till att öka intresset för kreditgarantierna. Därutöver pekar utredningen på åtgärder som kan vidta redan inom ramen för den nuvarande förordningen, för att förbättra kreditgarantierna. Enligt utredningen kan statliga topplån vara det som behövs för att möjliggöra ett mindre tillskott av hyresrätter på svagare marknader, där det finns ett behov av nya bostäder men inte går att få tillräcklig belåning på rimliga villkor. Detsamma kan gälla renoveringar av hyresfastigheter i det befintliga beståndet, inte minst i de socioekonomiskt svagare bostadsområdena. Men framförallt ger statliga topplån en mer stabil tillgång till extern finansiering för bostadsbyggande vid ekonomisk instabilitet och finansiella kriser, enligt utredningen. Tillgång till statliga lån kan bidra till ett geografiskt sett och jämnare fördelat bostadsbyggande, gärna i kombination med en statlig kreditgaranti för bottenlånet, vilket kan bidra till att hantera kreditrisker. Utredningen framhåller att ingen av dessa åtgärder är avsedd att främja olönsamma investeringar. Förslagen är utformade på ett sätt som ger en rimlig och ändamålsenlig riskdelning För att mer explicit ta itu med problem för de mindre aktörerna och dilemmat på de bostadsmarknader där det är särskilt svårt att bedöma marknadsvärdet på en nybyggd hyresfastighet föreslår utredningen följande: • En statlig hyresförlustgaranti erbjuds för aktörer som bygger hyresbostäder för egen förvaltning i kommuner som till följd av befolkningsökning har brist på bostäder men där det råder osäkerhet om framtida efterfrågan. fastställer en riskavspeglande avgift inom ramen för ett långsiktigt självfinansierande system. Det bör dock finnas möjlighet att till viss del anslagsfinansiera garantiavgifterna, om de riskavspeglande avgifterna visar sig bli för höga för att garantin ska fylla sin funktion. • erbjuds under vissa förutsättningar ett startbidrag för byggemenskaper, för att täcka budgeterade utgifter i projekteringsskedet . Det kan möjliggöra ett mindre tillskott av bostäder där ingen annan aktör är beredd att bygga bostäder för egen förvaltning. • Reglerna för investeringsstödet till hyresbostäder och studentbostäder ändras, så att en viss del av stödet betalas ut i förväg. Det ökar möjligheten att använda investeringsstödet som eget kapital och underlättar därmed finansieringen. Betänkandet har remitterats, och remisstiden gick ut . Beredning pågår inom . Regeringen gav i uppdrag att ta fram förslag på åtgärder som kan underlätta finansieringen av bostadsbyggande på landsbygden (N2018/03940/BB). ska utarbeta förslag på kostnadseffektiva statliga åtgärder som underlättar finansieringen av ny- och ombyggnad av bostäder på landsbygden. Uppdraget ska slutredovisas . En delredovisning av uppdraget, i fråga om ett förslag på statliga åtgärder som underlättar finansieringen av ny- och ombyggnad av egnahem, lämnades . I delrapporten lämnar ett förslag till statligt topplån med kommunalt förlustansvar. Lånet förutsätter att bottenlån beviljats av en kreditgivare på marknaden och kan maximalt lämnas av produktionskostnaden. Eventuell förlust på topplånet fördelas mellan staten (), kommunen () och det låntagande hushållet (). Det som redovisas är ett principförslag, som efter samråd med företrädare för kommunerna är tänkt att utvecklas i detalj i slutrapporten. Som bakgrund till förslaget redovisas en uppdatering av dåvarande Statens bostadskreditnämnds (BKN) tidigare bedömning av behovet av statligt stöd för att bygga egnahem. I rapporten redovisas också några andra utredningsförslag samt tidigare system med statliga topplån. Dessutom kommenterar remissinstansernas synpunkter på utredningen och garantier för fler bostäder (SOU 2017:108). Förordningen (2008:20) om statliga kreditgarantier för förvärv av bostad (förvärvsgaranti) upphörde att gälla . Utskottet behandlade ett motionsförslag om en utveckling av de statliga kreditgarantierna för att underlätta byggande i områden där traditionell bankfinansiering inte finns att tillgå i betänkande 2016/17:CU14. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till att en särskild utredare fått i uppdrag i att se över systemet med kreditgarantier. följde utskottets förslag. En grundläggande förutsättning för att bygga bostäder är bl.a. tillgång till finansiering i form av lån och statliga kreditgarantier. De kostnader och risker som är förknippade med finansieringen avgör i de flesta fall om ett byggprojekt kommer till stånd. Enligt utskottets mening är det särskilt viktigt att det är möjligt att få finansiering på svaga bostadsmarknader och på landsbygden. Utskottet välkomnar den översyn av systemet med kreditgarantier och statliga lån som har gjorts i betänkandet Lån och garantier för fler bostäder (SOU 2017:108). I betänkandet föreslås ett antal åtgärder som syftar till att uppnå en stabil och långsiktig lösning av tillgången till finansiering av ny- och ombyggnad av bostäder. Betänkandet bereds inom . har vidare fått i uppdrag att ta fram förslag på kostnadseffektiva statliga åtgärder som underlättar finansiering av ny- och ombyggnad av bostäder på landsbygden. En delrapport med förslag till statligt topplån med kommunalt förlustansvar till ny- och ombyggnad av egnahem på landsbygden har lämnats och bereds inom . Som redovisats ovan upphörde förordningen (2008:20) om statliga kreditgarantier för förvärv av bostad (förvärvsgaranti) att gälla . Förslaget i motion 2018/19:2831 yrkande 48 om att regeringen bör se över och utvärdera systemet med förvärvsgaranti bör mot den bakgrunden avslås. När det gäller övriga motionsyrkanden kan utskottet konstatera att det pågår ett beredningsarbete med förslag som ligger i linje med de nu aktuella motionsförslagen. Det finns därför inte någon anledning för att ta ett initiativ i frågan. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bostadsförmedling. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 8 (V). I partimotion 2018/19:410 av m.fl. (V) yrkande 19 föreslås ett tillkännagivande om att alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som har transparenta regler och som förmedlar de flesta allmännyttiga och privata lägenheterna. Motionärerna pekar på att endast ett fåtal kommuner har en bostadsförmedling. I yrkande 20 föreslås vidare ett tillkännagivande om att privata fastighetsägare ska vara skyldiga att fördela av sitt bostadsbestånd, såväl lediga som nybyggda lägenheter, genom en bostadsförmedling. Motionärerna menar att detta är ett sätt för att fler ska få möjlighet att bo i privata hyresrättsbestånd och för att motverka svarthandeln med hyreskontrakt. Lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar Enligt lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska en kommun anordna bostadsförmedling, om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Om två eller flera kommuner behöver en gemensam bostadsförmedling ska dessa kommuner anordna en sådan bostadsförmedling. Regeringen får förelägga en kommun att anordna en bostadsförmedling. Enligt bostadsmarknadsenkät har tio kommuner egna kommunala bostadsförmedlingar, där bostäder från flera olika fastighetsägare kan förmedlas. Två kommuner är anslutna till en annan kommuns bostadsförmedling. Antalet kommunala bostadsförmedlingar har ökat . bostadsmarknadsenkät svarade endast tre kommuner att de hade en bostadsförmedling. De kommunala bostadsförmedlingarna väntas bli fler då 14 kommuner enkät uppgav att de överväger att inrätta en bostadsförmedling. har , i betänkande 2016/17:CU14, behandlat motionsförslag om krav på att alla kommuner ska inrätta bostadsförmedlingar och att privata hyresvärdar ska vara skyldiga att förmedla en viss andel av sina lägenheter genom en bostadsförmedling. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till att det bör överlåtas på kommunerna att själva överväga frågor om bostadsförmedling och att förmedling av lägenheter från privata hyresvärdar bör ske genom frivilligt samarbetet mellan hyresvärden och den kommunala bostadsförmedlingen. följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar att antalet kommuner som bedriver bostadsförmedling i egen regi har ökat något och att fler kommuner än tidigare överväger att inrätta en bostadsförmedling. Utskottet står emellertid fast vid det som utskottet tidigare anfört om att det bör överlåtas till kommunerna att själva överväga om kommunen ska driva en bostadsförmedling eller inte. Behovet av en sådan förmedlingsverksamhet måste bedömas utifrån förutsättningarna på den lokala bostadsmarknaden och förekomsten av andra sätt att förmedla kontakten mellan hyresvärdar och bostadssökande. Utskottet ser positivt på att lägenheter från privata hyresvärdar kan förmedlas via kommunala bostadsförmedlingar men anser inte att privata hyresvärdar ska vara skyldiga att förmedla en viss andel av sitt hyresbestånd genom en bostadsförmedling. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag. Utskottet hänvisar bl.a. till en utvärdering av gällande ordning. Jämför reservation 9 (V).