bet · H601SoU11 · 2019-04-15 00:00:00 — I kommittémotion 2018/19:2258 av m.fl. (L) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att inkludera rotavirusvaccination i det nationella vaccinationsprogrammet. I motion 2018/19:1722 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för staten att ge stöd till vaccinering mot TBE i smittade områden. I motion 2018/19:707 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för staten att ge stöd till vaccinering mot TBE. I motion 2018/19:2189 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska se över möjligheterna att verka för att TBE-vaccination blir möjligt för fler. Ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering I motion 2018/19:344 av och (båda SD) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om full ersättning till dem som drabbats av narkolepsi till följd av Pandemrixvaccinering. Enligt smittskyddslagen (2004:168), förkortad SmL, är det och huvudmannen för elevhälsa, med undantag för huvudmän för elevhälsa i förskoleklassen, som ansvarar för att erbjuda vaccinationer mot smittsamma sjukdomar (2 kap. 3 a § SmL). Enligt 2 kap. 3 c § SmL delas nationella vaccinationsprogram in i allmänna vaccinationsprogram och särskilda vaccinationsprogram för personer som ingår i riskgrupper. En förutsättning för att en smittsam sjukdom ska kunna omfattas av ett nationellt vaccinationsprogram är att det finns ett vaccin mot sjukdomen som kan ges utan föregående diagnos av sjukdomen och ge mer än kortvarig immunitet mot sjukdomen i hela eller delar av befolkningen (2 kap. 3 d § SmL). Enligt 2 kap. 3 e § SmL ska en smittsam sjukdom omfattas av ett nationellt vaccinationsprogram, om vaccination med det vaccin mot sjukdomen som avses i 3 d § kan förväntas effektivt förhindra spridning av smittsamma sjukdomar i befolkningen vara hållbart från etiska och humanitära utgångspunkter. ansvarar för att ta fram beslutsunderlag inför regeringens ställningstagande. I smittskyddsförordningen (2004:255) finns bestämmelser om vilka aspekter ska analysera när det gäller förslag om ändringar i de nationella vaccinationsprogrammen (7 d §). Det följer vidare av smittskyddsförordningen att även ska följa utvecklingen inom vaccinområdet och lämna en lägesrapport till regeringen om de nationella vaccinationsprogrammen (7 b §). Lägesrapporten ska bl.a. omfatta en uppföljning av nuvarande program samt utvecklingen av nya vacciner. får utfärda de ytterligare föreskrifter som krävs för ett ändamålsenligt smittskydd samt till skydd för enskilda (12 §). Statlig ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering Enligt 1 § lagen (2016:417) om statlig ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering betalar staten ersättning för personskada till personer som har fått narkolepsi som med övervägande sannolikhet har orsakats genom användning av vaccinet Pandemrix, om vaccinet har tillhandahållits som ett led i den vaccinationskampanj som genomfördes och 2010 mot influensan A(H1N1). Ärenden enligt denna lag prövas av Kammarkollegiet (5 §). Bakgrund och pågående behandling De nationella vaccinationsprogrammen i delas in i allmänna vaccinationsprogram för hela befolkningen och särskilda vaccinationsprogram för riskgrupper. Regeringen fattar beslut om vilka sjukdomar som ska omfattas av nationella vaccinationsprogram, medan landsting och kommuner ansvarar för att kostnadsfritt erbjuda målgrupperna de vaccinationer som ingår i programmen. Än så länge har regeringen inte beslutat om några särskilda vaccinationsprogram. Genom det allmänna vaccinationsprogrammet för barn erbjuds barn skydd mot följande tio sjukdomar (bilaga till smittskyddsförordningen): – haemophilus influenzae typ b (Hib-infektion) – humant papillomvirus (HPV-infektion), endast flickor Utöver de nationella vaccinationsprogrammen kan ge ut rekommendationer om vaccinationer (). Dessa rekommendationer är inte bindande, utan landsting och regioner beslutar om införandet av rekommendationerna. De har också ansvar för att erbjuda vaccinationer till riskgrupper. Landsting och kommuner kan dock ingå avtal så att vaccinationer till barn i skolåldern ges inom kommunen genom elevhälsan. rekommenderar bl.a. att alla spädbarn erbjuds vaccination mot hepatit B. Vaccination mot hepatit B rekommenderas även till barn med ökad risk att utsättas för smitta, vilket inkluderar – barn med familjemedlemmar med hepatit B – barn med ursprung från medel- eller högendemiska länder – syskon till adoptivbarn från medel- eller högendemiska länder – barn i barnomsorg där det finns barn med hepatit B. Vaccination mot tuberkulos (tbc) rekommenderas till barn med ökad risk att utsättas för smitta. Ökad risk att utsättas för tuberkulossmitta definieras som – tidigare eller aktuell tbc hos en nära anhörig eller hushållskontakt – familjeursprung från ett land med ökad eller hög tbc-förekomst (>25 fall per 100 000 invånare och år) – planerad vistelse i ett land eller område med hög tbc-förekomst, om barnet kommer i nära kontakt med lokalbefolkningen. Beslutsunderlag om HPV-vaccination av pojkar i det nationella vaccinationsprogrammet överlämnades till regeringen . bedömer i beslutsunderlaget att vaccination mot HPV bör erbjudas även pojkar inom det allmänna vaccinationsprogrammet för barn, i stället för som enbart flickor. bedömer att vaccination av pojkar mot HPV uppfyller smittskyddslagens kriterier för att inkluderas i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. Med det menas att vaccinationen kan förebygga allvarlig sjukdom, är hållbar ur ett medicinetiskt perspektiv och är samhällsekonomiskt kostnadseffektiv. Bedömningen baseras på ett kunskapsunderlag och en hälsoekonomisk analys som tagits fram vid myndigheten. Beslutsunderlaget har remitterats och bereds inom . gav regeringen i uppdrag att komplettera beslutsunderlaget om HPV-vaccination av pojkar i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn (dnr 2017/05380/FS). Kompletteringen, med särskilt fokus på den samhällsekonomiska analysen, ska göras mot bakgrund av tillgång till nya vacciner som inte fanns för redovisningen av beslutsunderlaget om HPV-vaccination av pojkar (Regleringsbrev för avseende , ändringsbeslut ). står fast vid bedömningen att vaccination av pojkar mot HPV uppfyller smittskyddslagens kriterier för att ingå i ett nationellt vaccinationsprogram. Den hälsoekonomiska analysen visar att allmän vaccination är kostnadseffektiv men att det dyraste vaccinet förutsätter en rabatt vid upphandling för att vara ett kostnadseffektivt alternativ. lämnade in ett beslutsunderlag till regeringen med förslag om att rotavirusvaccination ska ingå i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. I budgetpropositionen anförde regeringen att vaccination mot rotavirus uppfyller kriterierna för ett nationellt vaccinationsprogram. Regeringen avsåg därför att utöka det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn med vaccination mot rotavirus, med finansiering via det generella statsbidraget inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (prop. 2017/18:1 utg.omr. För att ersätta landstingen för ökade kostnader ökades anslaget med 2018 (bet. 2017/18:FiU3, rskr. 2017/18:118 och 2017/18:119). Av budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 9) framgår att regeringen har avvaktat med ett beslut om att införa vaccination mot rotavirus i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn då och har framfört att ett sådant införande bör vänta tills möjligheten finns att screena för svår kombinerad immunbrist (severe combined immunodeficiency, SCID). överlämnade regeringen en lagrådsremiss som behandlar regleringen av den s.k. PKU-biobanken i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. (biobankslagen). Regeringen föreslår att lagen ändras så att prover från nyfödda får användas för att spåra och diagnostisera även andra sjukdomar än ämnesomsättningssjukdomar. Genom lagändringen möjliggörs screening för SCID. överlämnade regeringen proposition 2018/19:85 Vissa ändringar som gäller PKU-biobanken till . Propositionen kommer att behandlas i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU19 . beslutade regeringen om att införa vaccination mot rotavirus i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn från (SFS 2019:156, Förordning om ändring i smittskyddsförordningen [2004:255]). har på uppdrag av (SLL, nu Region ) gjort en hälsoekonomisk analys av införande av allmän vaccination mot TBE. Rapporten av TBE-vaccination i () publicerades . I analysen jämförs en situation utan vaccin med en situation med 50-procentig vaccinationstäckning jämnt fördelat över populationen. Analysen är baserad på anmälda fall i Sminet, kostnadsdata från hälso- och sjukvårdsförvaltningen inom SLL samt data från relevanta studier. Myndigheten har analyserat följande tre olika strategier: – kostnadsfri vaccination till barn – kostnadsfri vaccination till alla – kostnadsfri vaccination till barn , subventionerad vaccination till alla som är . Resultaten visar att det med nuvarande incidens inte är kostnadseffektivt att erbjuda allmän vaccination mot TBE inom SLL enligt någon av strategierna. Ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering Personer som har fått narkolepsi som med övervägande sannolikhet har orsakats genom användning av vaccinet Pandemrix kan få ersättning för personskada enligt lagen (2016:417) om statlig ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering. Ersättningen hanteras i första hand av läkemedelsförsäkringen och i andra hand av staten. Kammarkollegiet har ansvar för att pröva rätten till den statliga ersättningen. hade läkemedelsförsäkringen och Kammarkollegiet mottagit 555 (300 flickor/kvinnor och 255 pojkar/män) respektive 160 (86 flickor/kvinnor och 74 pojkar/män) skadeanmälningar. Läkemedelsförsäkringen hade lämnat godkännande i 404 ärenden (206 flickor/kvinnor och 198 pojkar/män) och Kammarkollegiet hade lämnat godkännande i 79 ärenden (41 flickor/kvinnor och 38 pojkar/män). Härutöver har beviljats ekonomiskt bidrag –2018 för att användas i föreningens verksamhet (prop. 2018/19:1 utg.omr. Läkemedelsförsäkringens preskriptionstid innebär att preskription infaller efter det att man slutat ta läkemedlet i fråga. Detta innebär att man, för att få eventuell ersättning, måste anmäla sin läkemedelsskada senast efter det att man upphörde att ta läkemedlet i fråga. När det gäller pandemivaccinationen som pågick –2010 innebär preskriptionstiden efter det att man tagit sista dosen av vaccinet (). Svar på skriftliga frågor svarade socialminister (S) på en skriftlig fråga om HPV-vaccin till pojkar (fr. 2018/19:181) och på en skriftlig fråga om HPV-virus och vaccination (fr. 2018/19:272). Socialministern anförde följande: Acko Ankarberg och har frågat mig när HPV-vaccin för pojkar kommer att införas i det allmänna vaccinationsprogrammet. En av de enskilt viktigaste insatserna för att förbättra folkhälsan har varit införandet av vaccinationsprogram på befolkningsnivå. Vaccination mot HPV ingår i det allmänna vaccinationsprogrammet för barn . är programmet begränsat till flickor. har ansvar för de nationella vaccinationsprogrammen. Regeringen beslutar vilka sjukdomar som ska omfattas av nationella vaccinationsprogram, baserat på underlag från . Precis som Acko Ankarberg säger har utrett frågan och gjort bedömningen att vaccination mot HPV för pojkar kan införas i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. underlag har remitterats. Frågan bereds nu i . Även svarade socialminister (S) på en skriftlig fråga om HPV-vaccin till pojkar (fr. 2018/19:431). Socialministern anförde då bl.a. att det är viktigt att regeringen har ett uppdaterat underlag med samhällsekonomiska konsekvenser innan beslut tas i frågan. Motionsyrkanden om bl.a. HPV-vaccinering av pojkar och TBE-vaccinering behandlades i betänkande /17:SoU7 Folkhälsofrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2016/17:108). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkande 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. Ett motionsyrkande om ersättning till dem som drabbats av narkolepsi till följd av Pandemrixvaccinering behandlades i betänkande /16:SoU16 Statlig ersättning till personer som insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2015/16:229). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkandena /17:SoU7 Folkhälsofrågor och 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. Motionsyrkanden om bl.a. rotavirusvaccination behandlades i betänkande /15:SoU12 Folkhälsofrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2014/15:86). Liknande yrkanden behandlades därefter i förenklad ordning i betänkandena /17:SoU7 Folkhälsofrågor och 2017/18:SoU15 Folkhälsofrågor. ansvarar för de nationella vaccinationsprogrammen, och regeringen beslutar om vilka sjukdomar som ska omfattas av nationella vaccinationsprogram baserat på underlag från . Utskottet noterar att har utrett frågan om vaccination mot HPV för pojkar och har gjort bedömningen att sådan vaccination kan införas i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. Utskottet noterar även att på regeringens uppdrag har kompletterat beslutsunderlaget om HPV-vaccination av pojkar i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn, med särskilt fokus på den samhällsekonomiska analysen. Utskottet utgår från att regeringen skyndsamt bereder underlag så att HPV-vaccination av pojkar införs i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. Motionerna 2018/19:344 (SD) yrkande 6, 2018/19:1493 (M), 2018/19:2010 (M) och 2018/19:2258 (L) yrkande 3 får anses tillgodosedda. Även motion 2018/19:344 (SD) yrkande 5 får anses tillgodosett. Utskottet noterar att regeringen har avvaktat med ett beslut om att införa vaccination mot rotavirus i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn då och har framfört att ett sådant införande bör vänta tills möjligheten finns att screena för svår kombinerad immunbrist (SCID). Utskottet kan konstatera att regeringen har lämnat en proposition till om en lagändring som möjliggör screening för SCID. Propositionen kommer att behandlas av utskottet . Vidare har regeringen beslutat att införa vaccination mot rotavirus i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn från . Mot denna bakgrund avstyrks motion 2018/19:2258 (L) yrkande 2. Yrkandet får anses tillgodosett. När det gäller vaccinering mot TBE noterar utskottet att på uppdrag av SLL har gjort en hälsoekonomisk analys av införande av allmän vaccination mot TBE. fann att det inte är kostnadseffektivt att erbjuda allmän vaccination mot TBE inom SLL. Utskottet anser mot denna bakgrund att det inte finns skäl för att ta några initiativ med anledning av motionerna 2018/19:707 (S), 2018/19:1722 (M) och 2018/19:2189 (S). Personer som har fått narkolepsi som med övervägande sannolikhet har orsakats genom användning av vaccinet Pandemrix kan få ersättning för personskada enligt lagen om statlig ersättning till personer som har insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering. Utskottet anser inte att behöver ta något initiativ med anledning av motion 2018/19:344 (SD) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om suicidprevention. Jämför reservation 6 (M), 7 (SD) och 8 (KD) samt särskilt yttrande 2 (M, KD) och 3 (C, L). I kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 70 föreslås ett tillkännagivande om att stärka suicidforskningen och suicidpreventionen. I motion 2018/19:1250 av (M) föreslås tillkännagivanden dels om vikten av att starta om arbetet med nollvisionen om självmord (yrkande 1), dels om att ska ställa sig bakom vad som anförs i motionen om att förebygga självmord (yrkande 2). Motionären menar att genomförandet av nollvisionen behöver utvärderas och en ny strategi tas fram som utvärderas systematiskt. I motion 2018/19:1359 av Kopparklint och (båda M) yrkande 1 föreslås att ställer sig bakom det som anförs i motionen om arbetet mot psykisk ohälsa bland barn och unga och mot suicid. Motionärerna vill stärka det förebyggande arbetet i verksamheter som möter barn, unga och föräldrar. I motion 2018/19:1564 av (M) föreslås ett tillkännagivande om kommunalt ansvar för suicidprevention. Motionären menar att det finns kommuner som har bra handlingsplaner för att förebygga självmord, men att det ser väldigt olika ut. För att få fler kommuner att prioritera arbetet med suicidprevention menar motionären att regeringen borde överväga att införa riktlinjer för ett tydligare kommunalt ansvar för suicidprevention. I motion 2018/19:288 av (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att arbetet med självmordsförebyggande åtgärder bör bli en prioriterad fråga. I samma motion föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om att införa mer resurser till forskningen om självmordsförebyggande. I motion 2018/19:314 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning för att införa en obligatorisk och standardiserad uppföljning av självmordsnära patienter. I motion 2018/19:359 av och (båda SD) föreslås flera tillkännagivanden. Motionärerna föreslår att ställer sig bakom det som anförs i motionen om ekonomiskt stöd till frivilligorganisationer som arbetar för att förebygga och förhindra suicid (yrkande 1), och om att uppmana samtliga län och kommuner att anta en nollvision om suicid (yrkande 2). Vidare föreslår de tillkännagivanden om kriscenter med tillhörande kristeam i samtliga landsting/regioner (yrkande 3), om att inrätta en samordnare för att förebygga och förhindra suicid (yrkande 4) och om att inrätta ett kvalitetsregister som följer upp vården av suicidala patienter (yrkande 5). Motionärerna föreslår också tillkännagivanden om att en nationell handlingsplan för suicidprevention bör inrättas (yrkande 6) och om att statistik bör upprättas över var självmord och självmordsförsök inträffar (yrkande 7). De föreslår även tillkännagivanden om att uppmärksamma den internationella dagen för suicidprevention (yrkande 8) och om samordnade utbildningsinsatser för personal inom samhällsgemensamma instanser (yrkande 9). I partimotion 2018/19:2989 av m.fl. (KD) föreslås tillkännagivanden dels om handlingsplaner för självmordsprevention (yrkande 52), dels om att tillsätta en ”” när en ung person har begått självmord (yrkande 53). I kommittémotion 2018/19:2731 av m.fl. (MP) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om stärkt suicidprevention. Bakgrund och pågående arbete Nationellt handlingsprogram för suicidprevention Det nuvarande nationella handlingsprogrammet för suicidprevention presenterades av regeringen i proposition 2007/08:110 En förnyad folkhälsopolitik (bet. 2007/08:SoU11). I propositionen uttrycker regeringen visionen att ingen människa ska behöva hamna i en sådan utsatt situation att självmord ses som den enda utvägen. Det nationella handlingsprogrammet innehåller följande nio åtgärdsområden som utgår dels från ett befolkningsperspektiv, dels från ett individperspektiv: insatser som främjar goda livschanser för mindre gynnade grupper insatser som minskar alkoholkonsumtionen i befolkningen och i högriskgrupper för självmord minskad tillgänglighet till medel och metoder för självmord självmordsprevention som hantering av psykologiska misstag medicinska, psykologiska och psykosociala insatser spridning av kunskap om evidensbaserade metoder för att minska antalet självmord kompetenshöjning hos personal och andra nyckelpersoner i vård och omhändertagande av personer med självmordsproblematik händelseanalyser av lex Maria-anmälningar stöd till frivilligorganisationer. Överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om 73 punkter I överenskommelsen har de fyra partierna kommit överens om åtgärder för att bekämpa psykisk ohälsa. I det ingår bl.a. att stärka suicidpreventionen genom ökade resurser till nationell kunskapsspridning och ekonomiskt stöd till organisationer som arbetar förebyggande. gav regeringen i uppdrag att samordna det suicidförebyggande arbetet på nationell nivå (S2015/3986/FS). ska inom uppdraget ansvara för att – utveckla samordningen och samverkan mellan berörda myndigheter och aktörer genom bl.a. en föreslagen nationell samverkansgrupp och en nationell intressentgrupp – utveckla kunskapssammanställning, kunskapsspridning och vägledning i samverkan med berörda myndigheter och berörda aktörer – stärka kunskapsuppbyggnad och framtagande av ny kunskap i samverkan med myndigheter och berörda aktörer samt ge stöd till sådant utvecklingsarbete – utveckla uppföljningen av det suicidpreventiva arbetet i samverkan med berörda myndigheter och berörda aktörer – publicera sammanfattande årliga rapporter om utvecklingen på området utifrån sin roll som samordnande myndighet. Det huvudsakliga syftet med uppdraget är enligt regeringen att utveckla och stärka kunskapsstyrningen av det suicidförebyggande arbetet. Som samordnande nationell myndighet ska , i samverkan med berörda aktörer såsom myndigheter, brukar- och anhörigorganisationer och andra frivilligorganisationer, sammanställa och presentera övergripande kunskap om suicidprevention. Syftet med nationell samverkan är att aktuell kunskap om suicidprevention sammanställs och sprids på ett behovsanpassat, ändamålsenligt och samordnat sätt. ansvarar i enlighet med uppdraget för att samordna kunskapsutveckling och kunskapsflödet mellan aktörer på nationell nivå. Det har därför inrättats två nationella samverkansgrupper – en myndighetsgrupp och en intressentgrupp. I myndighetsgruppen ingår ca 15 myndigheter från olika verksamhetsområden med uppdrag som berör suicidprevention, t.ex. , Inspektionen för vård och omsorg (), (Sis), , och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF). I intressentgruppen träffas en rad organisationer som med olika inriktningar och typer av verksamheter bidrar till det suicidpreventiva arbetet, t.ex. SKL, Nationellt centrum för suicidforskning och prevention av psykisk ohälsa (Nasp), Suicide Zero, Mind, RFSL och RFSL Ungdom, och Efterlevandes stöd (Spes), 1177 Vårdguiden och . I regleringsbrevet fick i uppdrag att bygga upp och utveckla samordningen av det nationella arbetet inom området psykisk hälsa. Uppdraget sammanförs med tidigare uppdrag att samordna det nationella suicidförebyggande arbetet, i enlighet med regeringsbeslutet . Myndigheten ska utveckla samordningen och samverkan mellan berörda myndigheter och aktörer, utveckla kunskapssammanställning, genomföra utvecklingsarbete samt utveckla uppföljningen inom området psykisk hälsa och suicidprevention. Närliggande områden med bäring på det främjande och förebyggande arbetet ska beaktas. Uppdraget ska slutredovisas till . En årlig delredovisning om utvecklingen på området ska lämnas och . fick i uppdrag av regeringen att förbereda en informations- och kunskapshöjande insats inom området psykisk hälsa och suicidprevention, med syftet att bidra till att minska stigmat kring psykisk ohälsa och suicid (S2018/03915/FS). Insatsen är enligt uppdraget tänkt att pågå –2020. Som ett första steg skulle myndigheten utreda och redovisa en plan för hur en insats kan utformas och genomföras, inklusive kostnadsberäkning av genomförandet. lämnade sin redovisning i denna del (dnr 02319-2018-1-1-1). I skrivelsen anför myndigheten att en enskild nationell kampanj som genomförs inte kan motiveras vare sig ur ett vetenskapligt eller ur ett ekonomiskt perspektiv. I stället föreslår myndigheten en långsiktig satsning med syftet att åstadkomma en mer sammanhållen riktning på arbetet, med samordning och stöd från nationell nivå kopplad till regional och lokal nivå i förankring och genomförande. Enligt uppgift från pågår nu arbete utifrån det förslag som myndigheten redovisade . • bl.a. förbereder en kartläggning med fokus på kunskap och attityder för att få en tydligare bild av hur situationen ser ut i när det gäller stigmat kring psykisk ohälsa och suicid