bet · H601MJU13 · 2019-04-24 00:00:00 — Enligt januariöverenskommelsen ska spridningen av mikroplaster förhindras bl.a. genom förbud mot mikroplaster i fler produkter och en utredning om förbud mot onödiga plastartiklar ska tillsättas med ny lagstiftning fr.o.m. . En avgift eller skatt på engångsartiklar ska även införas i samband med behandlingen av budgetpropositionen samt motsvarande för plastbärkassar . ska även driva på för att alla engångsplastartiklar ska fasas ut inom EU Utskottet noterar att Europeiska kommissionen redan har tagit flera viktiga steg i rätt riktning. Kommissionen presenterade t.ex. ett meddelande om cirkulär ekonomi (COM(2015) 614) där ett av de prioriterade områdena är plast. EU:s miljö- och klimatministrar har även uppmanat kommissionen att vidta åtgärder för att minska utsläppen av plast i den miljön och att föreslå ett specifikt förbud mot mikroplastpartiklar i kosmetiska produkter, vilket beräknas kunna minska utsläppen av mikroplaster med ca . Kommissionen presenterade även en plaststrategi (COM(2018) 28) som omfattar bl.a. produktdesign, återvinning samt begränsning av utsläpp och marint skräp. Kommissionen föreslår begränsningar för tio olika typer av vanliga engångsartiklar i plast samt olika fiskeredskap. Kommissionen uppmanar rådet och parlamentet att behandla lagförslaget med prioritet och välkomnar en överenskommelse . Vid behandlingen av budgetpropositionen förordade utskottet även en ökning av anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö med totalt i förhållande till regeringens förslag. Dessutom rekommenderade utskottet en ökning av LOVA-bidragen med samt en förstärkning av det regionala arbetet i både och med för ytterligare åtgärder mot övergödning, mikroplaster och sjöfartens miljöpåverkan. Vidare föreslogs att skulle avsättas för att stödja investeringar i reningsteknik, i syfte att avskilja bl.a. läkemedelsrester och mikroplaster. Utskottet anser därmed att arbetet för att minska mängden utsläpp och förekomst av mikroplaster redan är högt prioriterat, både nationellt och på EU-nivå. Det pågår ett intensivt arbete med att ta fram ett förbättrat kunskapsunderlag, och betydande resurser har även avsatts för att ta fram förslag på lämpliga åtgärder. Med anledning av det arbete som pågår och det arbete som planeras anser utskottet att motionerna 2018/19:699 (S), 2018/19:2426 (C) yrkande 53 och 2018/19:2887 (M) yrkande 6 kan lämnas utan åtgärd. Befintligt regelverk innebär att ett fartygs ägare är skyldig att avlägsna fartygsvrak som utgör en fara för sjöfarten eller för miljön, eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med faran. Ägaren svarar också för de kostnader som åtgärderna medför, och är ofta skyldig att ha en ansvarsförsäkring, eller ställa en annan betryggande säkerhet, för att täcka sitt ansvar. Utskottet noterar att ansvarsfrågan därmed är säkerställd för förlista fartyg. Utskottet har förståelse för att regeringen bedömt att den inte hade underlag för att överväga utformningen av ett regelverk som har ett mer omfattande tillämpningsområde än Nairobikonventionen om avlägsnande av vrak. Utskottet välkomnar att Havs- och vattenmyndigheten har ett samordnande ansvar för arbetet med undersökning och bärgning av miljöfarliga ämnen och spökgarn från äldre fartygsvrak i svenska vatten. Regeringen beslutade att satsa , totalt , för att minska miljörisker från vrak längs . har även ansvar för sjömätningar av havsbotten för att bl.a. säkra farleder och lokalisera vrak och andra föremål som kan äventyra säkerheten för sjöfarten. Utskottet anser därmed att arbetet med att undanröja risker för utsläpp från läckande vrak är väl tillgodosett och att motionerna 2018/19:1213 (KD) och 2018/19:2726 (KD) yrkande 26 kan lämnas utan åtgärd. EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG) anger principerna för en hållbar vattenpolitik i EU. Mindre än hälften av de svenska ytvatten som berörs uppfyller de mål som anges i direktivet. Utskottet vill därmed understryka betydelsen av vattenmyndigheternas arbete att upprätta förslag till åtgärdsprogram och fastställa dessa för vattendistrikten. Utskottet har tidigare behandlat frågan om åtgärder för att uppnå vattendirektivets mål, och i betänkande 2015/16:MJU14 anförde utskottet bl.a. att de samhällsekonomiska kostnaderna för genomförandet bör analyseras, och att man därefter bör prioritera de mest kostnadseffektiva åtgärderna. Utskottet ansåg vidare att vattenmyndigheterna bör göra konsekvensanalyser av påverkan på jordbruk och vattenverksamheter samt möjligheten till jobb i hela landet i kombination med att miljömålen ska nås. Regeringen har även prövat åtgärdsprogrammen –2021 i enlighet med denna inriktning och beslutade regeringen att vattenmyndigheterna ska fastställa åtgärdsprogrammen men att åtgärderna inte ska vara mer långtgående än vad som krävs för att uppfylla miljökvalitetsnormerna och att ekonomiska konsekvenser av åtgärderna ska framgå. Enligt beslutet ska en avvägning mellan olika samhällsintressen utgöra en viktig del i bedömningen. Vikten av samverkan mellan samtliga berörda aktörer framhålls också i beslutet. Regeringen noterar i sitt beslut att vattenmyndigheterna har förklarat fler vattenförekomster än under den tidigare förvaltningscykeln som konstgjorda eller kraftigt modifierade. I regleringsbrevet för fick vattenmyndigheterna även i uppdrag att se över om det finns ytterligare vattenförekomster där förutsättningarna för tillämpning av de delar av vattenförvaltningsförordningen som gäller konstgjorda eller kraftigt modifierade ytvattenförekomster är uppfyllda. Regeringen har även i propositionen Vattenmiljö och vattenkraft (prop. 2017/18:243) slagit fast att möjligheterna att ställa mindre långtgående krav till förmån för samhällsnyttiga verksamheter ska nyttjas fullt ut. Utskottet anser därmed att vattenmyndigheterna har ett tydligt uppdrag att göra en lämplig avvägning mellan målet att uppnå en hållbar vattenförvaltning och tillgodose andra samhällsnyttiga ändamål. Enligt utskottet får därför syftet med motionerna 2018/19:1287 (SD) yrkande 37 och 2018/19:1725 (M) yrkande 2 anses tillgodosett och de kan därmed lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet välkomnar att lagstiftningen om biocider i båtbottenfärger omfattar möjligheter att göra en avvägning mellan behovet av effektiva produkter och den varierande graden av känslighet som förekommer i olika havs- och vattenområden. Utefter stora delar av den svenska kusten är det därmed inte tillåtet att använda färger som innehåller biocider, och i andra områden får endast vissa produkter användas. Utskottet anser att anläggningar för båtbottentvätt kan vara ett värdefullt alternativ till att använda färger som innehåller biocider. Utskottet välkomnar därför att Havs- och vattenmyndigheten tagit fram reviderade riktlinjer för båtbottentvätt för att stödja kommunerna i tillsynsmyndigheternas arbete vid småbåtshamnar. Utskottet noterar även att det är särskilt viktigt att tvättanläggningen möjliggör en lämplig hantering av det restavfall som tvättningen genererar. Länsstyrelserna kan även bevilja bidrag till åtgärder som rör miljögifter kopplade till fritidsbåtar, t.ex. åtgärder för att minska utsläppen av biocider från båtbottenfärger. Utskottet anser därmed att motion 2018/19:535 (SD) yrkande 1 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet bifaller motionsyrkanden om att avloppsreningsverken bör utrustas med teknik som reducerar läkemedelsrester och andra svårnedbrytbara föroreningar och att arbetet med pilotprojekt bör vidareutvecklas. avslår ett motionsyrkande om mål för antalet reningsverk med avancerad reningsteknik. Jämför reservation 4 (C) och 5 (M, C, V, KD). Motion 2018/19:2307 av och (båda MP) yrkande 1 handlar om utökad läkemedelsrening i reningsverk. Motionärerna föreslår att de största reningsverken ska ha läkemedelsrening 2025 och att de 50 mest angelägna reningsverken ska ha det 2030. Även kommittémotion 2018/19:2726 av m.fl. (KD) yrkande 29 rör avancerade reningsmetoder i avloppsreningsverk. Motionärerna vill att avloppsreningsverk ska utrustas med avancerade reningsmetoder som klarar av att reducera läkemedelsrester och andra föroreningar som reningsverken inte är kapabla att rena med nuvarande processer. Detta kan exempelvis göras genom pilotprojekt runt om i landet. På liknande sätt yrkas i kommittémotion 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkande 114 att det bör ses över hur satsningar på investeringsstöd för avancerad vattenreningsteknik kan genomföras för att minska utsläppen av bl.a. läkemedelsrester och mikroplaster i hav, sjöar och vattendrag. Kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 50 handlar om att skärpa arbetet med läkemedels miljöpåverkan. Motionärerna anför att det bör finnas en synlig miljömärkning på läkemedel så att konsumenten kan göra ett aktivt val på eller i affären. Märkningen bör inkludera miljökrav på tillverkning och distribution. Enligt motionärerna ska läkemedel även kunna omprövas med hänsyn till nya forskningsrön om effekter på miljön. I kommittémotion 2018/19:2426 av m.fl. (C) yrkande 48 anförs att det bör införas ett nationellt etappmål om återföring av fosfor. I motionen anförs att flera svenska företag kommit långt i utvecklingen av olika tekniker där fosfor kan återvinnas från reningsverkens slam. För att komma vidare behövs enligt motionärerna ett etappmål för återföring av fosfor. På liknande sätt anförs i kommittémotion 2018/19:2891 av m.fl. (M) yrkande 11 att det bör införas ett långsiktigt nationellt mål för fosforåterföring från reningsverken. Enligt motionärerna behövs investeringar i ny reningsteknik för att säkerställa att avloppsslammet inte innehåller miljöfarliga ämnen, och hårdare krav på de kommunala avloppsreningsverken, t.ex. i fråga om återföring av fosfor, är avgörande för att få till investeringar i sådan teknik. behandling och kompletterande uppgifter Regeringen avsatte 2014 sammanlagt (2014–2017) för att utveckla avancerad rening för att bl.a. minska mängden läkemedelsrester i avloppsvatten. Havs- och vattenmyndigheten fördelade medlen mellan ett flertal forskningsprojekt med syfte att utveckla reningsmetoder för att rena avloppsvatten från läkemedel och andra miljöfarliga kemikalier från reningsverk. Projekten omfattade både mindre och större reningsverk, och olika behandlingstekniker har prövats, t.ex. behandling av avloppsvatten med ozon och aktivt kol. I budgeten (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) gjorde regeringen vidare en särskild satsning på avancerad avloppsrening bl.a. för att begränsa utsläppen av läkemedelsrester till vattenmiljön. Vid behandlingen av budgetpropositionen (bet. 2018/19:MJU1) förordade utskottet en ökning av anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö med totalt i förhållande till regeringens förslag. Regeringen gav även i uppdrag att inrätta och ansvara för ett för läkemedel i miljön. Enligt verksamhetsplan för kunskapscentrumet är främst tre fokusområden aktuella, nämligen att • stärka kunskapen om potentiellt miljöpåverkande läkemedelssubstanser • stärka kunskapen om hållbar tillverkning • verka för att kriterier för miljöhänsyn utvecklas och används. redovisade ett regeringsuppdrag att utreda förutsättningarna för att använda avancerad rening för att avskilja läkemedelsrester från avloppsvatten (rapport 6766). Avloppsreningsverken är enligt rapporten vanligen inte utrustade för att bryta ned rester av läkemedel. Läkemedelsrester med miljöfarliga egenskaper passerar därför i hög utsträckning opåverkade genom avloppsreningsverken, och anser att det finns ett behov av att införa avancerad rening vid avloppsreningsverk för att minska potentiella risker. Enligt varierar emellertid behovet av att införa avancerad rening av läkemedelsrester vid olika avloppsreningsverk. föreslår därför att man fortsätter att utreda var behovet är störst, vilka avloppsreningsverk som bör prioriteras och vilka styrmedel som är effektivast. tillkännagav för regeringen att den bör främja utvecklingen av avancerad vattenrening och utreda om det bör införas krav på avancerad vattenrening vid de reningsverk där sådana krav ger störst miljönytta (bet. 2017/18:MJU11 punkt 7). Regeringen planerar ingen ny utredning med anledning av detta tillkännagivande men regeringen avser enligt skrivelse 2018/19:75 att återkomma i frågan när resultatet från pågående satsningar har kommit in. Regeringen hänvisar bl.a. till regeringsuppdrag om tillgängliga tekniker för avancerad rening. Genom att avsätta medel för att stimulera införandet av dessa tekniker på avloppsreningsverk bedömer regeringen att utvecklingen kan gå snabbare än vad den annars skulle göra utan dessa medel. har genom förordningen (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester möjlighet att betala ut medel till sådana investeringar. publicerade en strategi om läkemedel i miljön i formen av ett meddelande (COM(2019) 128 final). Vad gäller utsläpp från tillverkning av läkemedel avser kommissionen att genom dialog och samarbete uppmuntra åtgärder i tredjeländer där utsläpp av läkemedel från tillverkning och andra källor misstänks bidra till den globala spridningen av antimikrobiell resistens. Rådet och enades om nya regler för veterinärmedicinska läkemedel. De nya bestämmelserna begränsar t.ex. användningen av antibiotika för djur som ännu inte är sjuka och reserverar vissa viktiga antimikrobiella medel för behandling av vissa infektioner hos människor. Substanser som utgör en speciell miljörisk genom att de är s.k. PBT-ämnen (persistenta, bioackumulerande och toxiska ämnen) kommer också bara att få ingå i veterinärläkemedel under vissa speciella omständigheter. Enligt uppgifter från ska tre olika områden utredas vidare: • ett system för sammanställning av miljöegenskaperna hos de substanser som ingår i veterinärläkemedel • en granskning av de substanser som ingår i veterinärläkemedel i förhållande till EU:s miljölagstiftning • åtgärder för att förhindra eller minimera utsläpp av aktiva substanser i miljön vid tillverkning. Regeringen avser enligt budgetpropositionen 2019 (utg.omr. 9) att fortsätta verka för ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning. har som ansvarig myndighet ett uppdrag att bidra till arbetet för ökad miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen inom EU och internationellt. konstaterar i sin delredovisning av regeringsuppdraget Läkemedel i miljön att det nuvarande för humanläkemedel inte ger någon möjlighet att beakta miljöhänsyn i samband med tillståndsgivningen. Enligt uppgifter från diskuteras möjligheten att uppdatera EU-lagstiftningen för humanläkemedel, men det finns inga konkreta planer på detta . Vad gäller möjligheterna till en synlig miljömärkning på läkemedel anger 25 § föreskrifter om märkning och bipacksedlar för läkemedel (LVFS 2005:11) om symboler och bildframställningar att märkningen på den yttre förpackningen, läkemedelsbehållaren eller bipacksedeln inte får omfatta upplysningar, symboler eller bildframställningar som har ett reklammässigt innehåll. Det görs undantag för att ange logotyp för innehavaren av försäljningstillstånd. Den yttre förpackningen och bipacksedeln får dock innehålla symboler eller bildframställningar som är avsedda att förtydliga viss information som avses i 2, 13, 17 och 23 §§ samma föreskrift, och annan information som är förenlig med sammanfattningen av produktens egenskaper och som är till nytta för patienten. Enligt regeringen bör spridning av avloppsslam fasas ut och ersättas av tekniker där fosfor återvinns utan att miljö- och hälsoskadliga ämnen sprids. Regeringen tillsatte därför en särskild utredare som ska föreslå hur ett krav på utvinning av fosfor ur avloppsslam och ett förbud mot att sprida avloppsslam bör utformas. Enligt utredningsdirektivet (dir. 2018:67) är målsättningen att fosfor ska återvinnas på ett giftfritt och säkert vis från avloppsslam. Enligt regeringen sprids mellan av avloppsslammet på jordbruksmark. Det innebär att av slammet används på ett sätt som gör att fosforinnehållet inte tas till vara. Utredningens förslag får enligt utredningsdirektivet inte hindra utvinning av biogas från avloppsslam genom rötning. Utredaren ska redogöra för den tekniska utvecklingen vad gäller behandling av avloppsslam och utreda om det behövs ett etablerings- eller investeringsstöd för de tekniska lösningar som krävs för att återvinna fosfor ur avloppsslam. Utredaren ska även föreslå hur ett fortsatt uppströmsarbete för att minska utsläpp nära källan kan säkerställas sedan ett förbud mot spridning av avloppsslam har införts. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar att regeringen avsatt sammanlagt (2014–2017) för att utveckla avancerad rening för att bl.a. minska mängden läkemedelsrester i avloppsvatten. Utskottet ser även positivt på att fått i uppdrag att förbereda för att inrätta ett för läkemedel i miljön bl.a. med uppgiften att stärka kunskapen om potentiellt miljöpåverkande läkemedelssubstanser och verka för att kriterier för miljöhänsyn utvecklas och används. Utskottet vill betona vikten av att avloppsreningsverken utrustas med teknik som reducerar läkemedelsrester och andra svårnedbrytbara föroreningar som avloppsreningsverken med nuvarande teknik inte är kapabla att hantera. Omställningen har påbörjats i några kommuner, men för att öka takten krävs investeringar i avancerad vattenrening samt ytterligare forskning, innovation och utveckling. Utskottet välkomnar regeringens beslut att ge möjlighet att betala ut medel till sådana investeringar men anser att arbetet med pilotprojekt bör vidareutvecklas. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det anförda och tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2018/19:2726 (KD) yrkande 29 och 2018/19:2819 (M, C, KD, L) yrkande 114. Motion 2018/19:2307 (MP) yrkande 1 avstyrks. Utskottet välkomnar att regeringen, enligt budgetpropositionen , avser att fortsätta verka för ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning och att som ansvarig myndighet har ett uppdrag att bidra till arbetet för ökad miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen inom EU och internationellt. Utskottet har förståelse för att det med det nuvarande för humanläkemedel saknas utrymme att beakta miljöhänsyn i samband med tillståndsgivningen. Utskottet anser att det därför är glädjande att kommissionen i sitt meddelande publicerat en strategi om läkemedel i miljön (COM(2019) 128 final) och att kommissionen genom dialog och samarbete avser att uppmuntra åtgärder i tredjeländer för att minska utsläpp av läkemedel vid tillverkningen. Utskottet välkomnar även att de nya reglerna om veterinärläkemedel innebär väsentliga förbättringar vad gäller regler för veterinärmediciners miljöegenskaper. Enligt utskottet är det särskilt glädjande att substanser som utgör en speciell miljörisk genom att de är PBT-ämnen bara får ingå i veterinärläkemedel under vissa speciella omständigheter. Utskottet noterar även att reglerna för vad som får märkas på läkemedelsförpackningen är restriktiva. Utskottet välkomnar de frivilliga initiativ som förekommer inom apoteksbranschen för miljöcertifiering av läkemedelstillverkare samt tillhandahållande av miljöinformation där så är möjligt. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2018/19:2426 (C) yrkande 50 avslås. Utskottet välkomnar att regeringen tillsatte en särskild utredare som ska föreslå hur ett krav på utvinning av fosfor ur avloppsslam och ett förbud mot att sprida avloppsslam bör utformas. Enligt utredningsdirektiven är målsättningen att fosfor ska återvinnas på ett giftfritt och säkert vis från avloppsslam. Utredaren ska redogöra för den tekniska utvecklingen som skett vad gäller behandling av avloppsslam och även utreda om det behövs ett etablerings- eller investeringsstöd för de tekniska lösningar som krävs för att återvinna fosfor ur avloppsslam. Utskottet noterar att utredningen ska presentera sitt slutbetänkande och anser därför att motionerna 2018/19:2426 (C) yrkande 48 och 2018/19:2891 (M) yrkande 11 med hänsyn till pågående arbete kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om säkrad tillgång på dricksvatten och ansvarsfrågor, förstärkt hänsyn till naturresurser och vattenskyddsområden. Jämför reservation 6 (M, KD), 7 (L) och 8 (M). Säkrad tillgång på dricksvatten och ansvarsfrågor I partimotion 2018/19:2255 av m.fl. (L) yrkande 21 framför motionärerna att utsläppen i sjöar och vattendrag måste minska. Dricksvattenförsörjningen måste säkras och fler yt- och grundvattentäkter ges skydd. På liknande sätt anförs i kommittémotion 2018/19:2885 av m.fl. (M) yrkande 4 att åtgärder bör vidtas för att säkra tillgången på dricksvatten. Utgångspunkten för detta arbete bör enligt motionärerna vara slutbetänkande där behovet av krisberedskap, underhåll av infrastruktur för dricksvatten, arbetet med vattenskyddsområden, statlig styrning, regionalisering och mellankommunal samverkan lyfts fram. Motion 2018/19:2316 av och (båda MP) yrkande 3 handlar om att klimatkonsekvenser ska utredas för dricksvattenförsörjningen. Motionärerna anför att framtidens dricksvattenförsörjning står inför stora utmaningar i form av ökade risker för bl.a. klimatförändringar i form av torka och översvämningar och att behovet av vetenskapligt grundat expertstöd är stort. I yrkande 4, samma motion, anförs att det behövs en tydligare samordning av ansvaret för dricksvattenfrågor. Tillsättningen av ett dricksvattenråd under är enligt motionärerna ett första, men inte tillräckligt steg, för att långsiktigt säkra dricksvattnet. Förstärkt hänsyn till naturresurser I motion 2018/19:2332 av m.fl. (MP) yrkande 7 anförs att regeringen bör utreda och återkomma till med förslag om en förstärkning av hänsyn till biologisk mångfald och dricksvattenförsörjningen vid större ingrepp i naturen. I motion 2018/19:2316 av och (båda MP) yrkande 2 anförs att det bör utredas i hur stor omfattning det ges dispenser för att sprida olika kemiska substanser i vattenskyddsområden och hur mycket kemiska substanser det handlar om . Enligt motionärerna saknas tillräcklig kunskap på många områden, t.ex. om vilka verksamheter som kan orsaka förorening, vilka kemikalier som utgör fara och bör övervakas, hur faroämnen sprids i mark och når dricksvattentäkter, hur faroämnen kan upptäckas på ett tidigt stadium genom avancerade analyser, hur dricksvattnet kan renas från faroämnen och hur en riskanalys för ett vattentäktsområde ska genomföras på bästa sätt. Kommittémotion 2018/19:2885 av m.fl. (M) yrkande 5 handlar om att vattenskyddsområden bör kunna utformas på olika sätt för att bättre ta hänsyn till lokala förutsättningar. Motionärerna anser att regeringen bör vidta åtgärder så att vattenskyddsområden kan utformas på olika sätt för att bättre ta hänsyn till lokala förutsättningar och risker. behandling och kompletterande uppgifter Säkrad tillgång på dricksvatten och ansvarsfrågor slutbetänkande En trygg dricksvattenförsörjning –bakgrund, överväganden och förslag (SOU 2016:32) presenterade ett flertal förslag som bl.a. avsåg att tydliggöra vilka krav som bör gå att ställa på kommuner och andra aktörer. Utredningen föreslog även förbättrad samordning och kunskapsöverföring mellan statliga myndigheter. Utredningen föreslog t.ex. att en skyldighet införs för kommunen att tillvarata möjligheterna att samverka med andra kommuner, genom reglering i vattentjänstlagen. Utredningen lämnade även ett särskilt delbetänkande, Klimatförändringar och dricksvattenförsörjning (SOU 2015:51). Enligt slog utredningen fast att det framtida klimatet kommer att innebära ett antal ökade risker, som i sin tur kommer att innebära stora utmaningar för dricksvattenproducenterna. Med anledning av dessa farhågor har 2019 publicerat en särskild dricksvattenförsörjning. Målgruppen är både allmänna och enskilda dricksvattenproducenter, och handboken är ämnad för alla som vill ha stöd för att jobba med klimatanpassning av dricksvattenförsörjning och tips om hur och var man kan hitta underlag som behövs i det arbetet.