yttr · H505FiU3y · 2018-04-25 00:00:00 — Utskottet har tidigare framhållit vikten av att EU:s medlemsländer för en ekonomisk politik med nationellt ägarskap för genomförande av strukturreformer, och den europeiska planeringsterminen stärker incitamenten för EU:s medlemsländer att föra en ansvarsfull finanspolitik. Enligt utskottet ska rådet och kommissionen när de tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken fullt ut respektera de nationella parlamentens roll. Som en liten öppen ekonomi är det för del av stor betydelse att EU:s inre marknad utvecklas positivt och skapar möjligheter för svenska företag och medborgare. Utskottet har uttryckt att det är angeläget att kapitalmarknaderna integreras ytterligare, med ett fullgott konsument- och investerarskydd och utan att den finansiella stabiliteten undergrävs. Utskottet har också uttryckt betydelsen av finansiell stabilitet i EU:s omvärld, och vidhåller att det ligger i såväl som EU:s intresse att även länder i unionens närområde utvecklar regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. Mot bakgrund av det anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka motion 2017/18:4036 (SD) yrkande 27 om det makrofinansiella stödet till länder som inte är medlemmar i . När det gäller EU:s budget och förhandlingarna om den kommande fleråriga budgetramen har utskottet vid ett flertal tillfällen framhållit att även i fortsättningen ska verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU, med kostnadseffektiv användning av EU:s medel och strikt budgetdisciplin. Regeringen har fått stöd för sin linje i förhandlingarna inför nästa budgetram, och den svenska restriktiva grundhållningen i EU-budgetpolitiken är fast förankrad i . Enligt utskottet blir de kommande budgetförhandlingarna ett tillfälle att ytterligare modernisera EU-budgeten. En omprioritering till förmån för åtgärder med ett tydligt europeiskt mervärde som främjar ekonomisk förnyelse bör vara vägledande i arbetet. Utskottet har tidigare betonat att EU-budgeten inte ska finansieras genom att EU får beskattningsrätt. Utskottet står fast vid att kontrollen av att EU-medel används på ett korrekt och effektivt sätt behöver förbättras. Utskottet anser därmed att utrikesutskottet bör avstyrka motion 2017/18:4036 (SD) yrkandena 4, och 6–8 och motion 2017/18:4041 (SD) yrkande 5, som rör frågor om EU:s budget. Utskottet vill åter betona vikten av att frågor som har betydelse för hela EU ska diskuteras och beslutas av samtliga medlemsländer. När det gäller fördjupningen av den ekonomiska monetära unionen har utskottet förståelse för behov av att fördjupa samarbetet sig emellan. Det är dock centralt att länderna för en nationell ekonomisk politik med respekt för de finanspolitiska reglerna, och att det finns nationellt ägarskap för genomförande av strukturreformer. Utskottet vidhåller sin uppfattning att prioritet bör ges åt att slutföra befintliga åtgärder som vidtagits för att förbättra den ekonomiska och monetära unionens funktionssätt, framför att inrätta nya förfaranden och institutioner, såsom en europeisk finansminister med tillhörande departement. Utskottet anser med detta att utrikesutskottet bör avstyrka motion 2017/18:4041 (SD) yrkande 6 om ett europeiskt finansministerium. Liksom tidigare noterar utskottet arbetet inom EU med att färdigställa bankunionen. deltar inte i bankunionen, men det kan ändå finnas anledning för att följa och vid behov försöka påverka utvecklingen av den. Avslutningsvis vill utskottet påminna om att har lämnat motiverade yttranden om flera förslag på finansmarknadsområdet: bankpaketet, översynen av de europeiska tillsynsmyndigheterna och tillsynen av centrala motparter i EU och i tredjeland. Utskottet vill också påminna om att det fanns proportionalitetsinvändningar mot förslag inom statistikområdet och att ett motiverat yttrande har lämnats. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (V), (KD), (S) och (M). och (båda SD) anför: vill att regeringen ska verka för en minskning av EU:s budget och kostnader, detta särskilt med tanke på utträde. Vi vänder oss mot den snedvridning mellan medlemsstater som råder inom unionen, där vissa länder står för en större del av finansieringen och andra får medel nästan helt utan motkrav. har trots sin storlek varit den tredje största nettobetalaren till EU –2015. anser att regeringen ska verka för att utjämna relationen mellan utgifter och inkomster till EU. Svenska skattebetalares medel ska användas för utveckling av i stället för . Vi ser med stor oro på att EU vid sin halvtidsöversyn av den fleråriga budgetramen 2014–2020 inte kunnat motivera varifrån inkomsterna för de höjda anslagen ska tas. anser att regeringen bör motsätta sig ytterligare kostnader för svenska skattebetalare till följd av ökade anslag på migrationsområdet. Vi motsätter oss att svenska skattebetalare ska bli tvungna att ytterligare bekosta flyktingmottagningen och dess konsekvenser för EU:s medlemsstater. Vi vill att regeringen ska verka för att EU ska följa den fastställda felmarginalen på i budgeten. Denna felmarginal har överskridits avsevärt och vi kräver att regeringen lyfter frågan för att uppnå ett långsiktigt och respektfullt omhändertagande av svenska medborgares ekonomiska medel. Vi är starkt kritiska till det makrofinansiella stödet från EU till , , , och . Vi vill att regeringen ska verka för att dra in kommande utbetalningar till icke-EU-medlemmar samt återföra de ekonomiska medlen till medlemsstaterna och låta medlemsstater enskilt besluta om utgivandet av makrofinansiellt stöd. Vi anser att EU inte bör engagera sig som bidragsgivare och högrisklångivare till länder som inte är medlemmar och än mindre länder som tydligt har visat sig vara inkapabla att hantera sina egna statliga finanser. Medlemsstaterna bör själva få bestämma om de är beredda att erbjuda lån och stöd till krisande ekonomier. (V) anför: Orsakerna till den ekonomiska krisen i EU är komplexa och sammanflätade men har synliggjort flera brister i det finansiella systemet. EMU-länderna är genom valutaunionen låsta till en gemensam penning- och valutapolitik, som de saknar nationella centralbanker som kan agera som långivare i sista instans. Den förda politiken har bidragit till att fördjupa och förlänga krisen i flera länder. Ökad överstatlighet är inte lösningen. Jag tar avstånd från de avsteg från nationell bestämmanderätt över finanspolitiken som kommissionens förslag om förstärkt samordning och styrning av den ekonomiska politiken innebär och som det kommer till uttryck i den s.k. sexpacken inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Priset för den förda krishanteringen är att krisen blir allt djupare som social, demokratisk och politisk kris. EU:s hantering av den ekonomiska krisen visar på en brist på demokratisk legitimitet. En bankunion riskerar att förstärka EU:s makt på medlemsstaternas bekostnad. Jag anser att det behövs betydligt kraftigare åtgärder för att trygga den finansiella stabiliteten. En sådan åtgärd är att införa en lag om bankdelning som separerar traditionell bankverksamhet från spekulativ investment-verksamhet, vilket föreslås i den s.k. Liikanenrapporten som tyvärr verkar ha hamnat längre ned på den politiska dagordningen bl.a. på grund av motstånd från den . anser att arbetet med kapitalmarknadsunionen nu behöver stanna upp eftersom det behövs en analys av vad konsekvenserna av allt mer integrerade finansmarknader blir vid en kommande finanskris. En sådan analys saknas och vi menar att analysen behöver göras innan eventuellt arbete med kapitalmarknadsunionen fortskrider. Jag tycker det är bra att kommissionen tar initiativ för att öka investeringarna i EU i syfte att bidra till högre tillväxt, ökad sysselsättning och stärkt konkurrenskraft. Efsi ska stödja strategiska investeringar av europeisk betydelse inom bl.a. infrastruktur, utbildning, forskning och innovation samt förnybar energi. Investeringarna bör kunna bidra till omställningen mot en grön resurseffektiv ekonomi, t.ex. genom hållbara investeringar på energi-, miljö- och klimatområdet med fokus på innovativa teknologier. I är ökade investeringar i och två viktiga satsningar. anser att EU:s budget bör minskas kraftigt. Vi motsätter oss generellt förslag som ökar EU:s makt. På områden där det är möjligt att flytta fram positionerna för en progressiv politik måste en bedömning göras från fall till fall om fördelarna överväger riskerna med att ytterligare politikområden förs till EU-nivå. Vi anser vidare att bör omförhandla sitt avtal med EU där en av utgångspunkterna bör vara att få lämna EU:s gemensamma jordbrukspolitik för att bygga upp en nationell politik inom det området.