yttr · H605FiU2y · 2018-11-23 00:00:00 — Översyn av – vissa frågor om och , m.m. beslutade att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig över framställning 2018/19:RS5 Översyn av – övriga lagändringar och eventuella motioner. har beslutat att yttra sig. I yttrandet finns en avvikande mening (SD). Översyn av – övriga lagändringar Riksdagsstyrelsen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt utredning i uppdrag att göra en översyn av . presenterade utredningen sitt delbetänkande Översyn av – grundlagsfrågor (2016/17:URF1). Riksdagsstyrelsen lämnade en framställning (framst. 2017/18:RS4) till med anledning av delbetänkandet. Framställningen behandlades av (bet. 2017/18:KU15, rskr. 2017/18:212). De vilande grundlagsförslagen kommer att behandlas . Utredningen överlämnade betänkandet Översyn av – slutbetänkande (2017/18:URF2) till riksdagsstyrelsen, som har remissbehandlat betänkandet. Betänkandet ligger till grund för den nu aktuella framställningen 2018/19:RS5 Översyn av – övriga lagändringar. Riksdagsstyrelsen, som kommenterar remissinstansernas synpunkter, ställer sig bakom utredningens förslag. En följdmotion har väckts, 2018/19:236 av m.fl. (SD). yttrar sig över följande avsnitt i framställningen: 5.8 Tillsyn och kvalitetssäkring av och dess verksamhet 5.9 Seminarium för att uppmärksamma granskningar 5.10 Effektivitetsrevisionens uppdrag, inklusive yrkande 2 i följdmotionen (SD). Sambandet mellan och ska enligt framställningen stärkas, och det ska ske genom en förstärkning av parlamentariska råd. För att ge uttryck för rådets stärkta ställning föreslås att det byter namn till råd för . Enligt gällande ordning ska riksrevisorerna redovisa arbetet i de viktigaste granskningarna för rådet. Det föreslås att riksrevisorerna även ska informera rådet om verksamhet och organisation. Rådet ska samråda med och finansutskottet i frågor som berör utskottens ansvarsområden. och finansutskottet ska bereda val av ledamöter i rådet. Endast ledamöter i dessa utskott ska vara valbara till rådet. Det föreslås att ansvaret för frågor om som myndighet ska samlas hos . Bland annat ska uppgiften att svara för beredningen av förslaget till anslag på statens budget för föras över till från finansutskottet. ska svara för att revision av sker. Enligt utredningen är förutsättningarna för att i det långa loppet vidmakthålla ett fungerande samband mellan och i någon mån beroende av hur ansvaret för vad som gäller är organiserat inom . I är centrala funktioner i kontrollmakten samlade hos . bereder frågor om val av riksrevisorer och om att skilja dem från uppdraget samt om åtal mot riksrevisorer. bereder riksdagsärenden som rör den ekonomiska politiken och statens budget. Frågor av ekonomisk-politisk innebörd är i samlade hos finansutskottet. När det gäller är det finansutskottets uppgift att bereda ärenden i den mån de inte tillkommer beredning. Till finansutskottets uppgifter hör beredningen av det anslag på statens budget som beslutas för verksamhet. årsredovisning hänvisas till finansutskottet. tar dessutom emot den årliga rapporten och granskningsplanen. Utredningen påpekar att fördelningen av uppgifter i kan innebära en viss osäkerhet i fråga om ansvar som huvudman för . Såväl finansutskottet som har betydelsefulla uppgifter i förhållande till . Inte minst finansutskottets beredning av anslaget på statens budget för för med sig ett behov av samband liknande det som råder mellan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter. Förstärkning av det parlamentariska sambandet Utredningen anser att föreskrifterna om parlamentariska råd bör utökas och förtydligas för att förstärka sambandet mellan och . Förstärkningen bör också komma till uttryck genom att rådet i fortsättningen benämns ”råd för ”. Enligt utredningen har det framkommit att det inte alltid stått fullt klart mellan rådet och riksrevisorerna vilka uppgifter rådet kunnat ta sig an som sina. En återkommande synpunkt har varit att inte engagerar sig tillräckligt i vad som rör , särskilt inte i utveckling som myndighet. Ett förtydligande i lag av vad sambandet med förväntas innebära skulle kunna förebygga att det med tiden blir till endast en formalitet. Det kan sålunda behöva göras klart att behov av insyn och samråd innefattar sådant som personalpolitik och rekryteringsbehov, personalvård och insatser för fortgående vidareutbildning och kompetensutveckling. Riksdagsstyrelsen anför i en kommentar till remissynpunkter att det genom de föreslagna ändringarna tydliggörs att råd för är ett organ för insyn och samråd när det gäller verksamhet och organisation, ”särskilt i fråga om granskningsverksamhet” (s. 44). Utredningen menar att med hänsyn till de särskilda roller som tilldelats och finansutskottet i relation till bör det i den reglering av rådets verksamhet som ges i instruktionen för särskilt föreskrivas att det finns en samrådsskyldighet i förhållande till dessa utskott. Samrådsskyldighetens närmare innebörd bör utformas i dialog mellan rådet, och finansutskottet. Utredningen anför att samrådsskyldigheten i vart fall bör innefatta att rådet söker samråd när principiellt viktiga frågor, t.ex. myndighetens organisation och granskningsverksamhetens inriktning eller kvalitet, aktualiseras i rådet. Rådet bör regelbundet, genom sina ledamöter, informera respektive utskott om sin verksamhet och sin bild av förhållandena vid . Utredningen gör bedömningen att det bör knytas ett särskilt tjänstemannastöd till och finansutskottet för utövandet av rådets funktioner. Utredningen anför att en analys av ansvarsfördelningen mellan och finansutskottet i fråga om funktioner som huvudman för tyder på en viss osäkerhet i frågan om regleringen är fullt ändamålsenlig. För att komma till rätta med denna osäkerhet föreslår utredningen en ordning som innebär att ansvaret för frågor om som myndighet samlas hos . Det skulle innebära att beredningen av förslaget till anslag på statens budget för flyttades till . Även beredningen av årsredovisning och upphandlingen av årlig revision av myndigheten skulle då naturligen flyttas till . En sådan ordning menar utredningen skulle stämma bättre överens med fackutskottsprincipen än den nuvarande genom att ansvaret för lagstiftning och budget vilade på samma utskott. Utredningen framhåller att det är än mer betydelsefullt att detta skulle innebära en betydande långsiktig fördel genom att en sammanhållen beredning av anslagsfrågorna för kontrollmakt i dess helhet samlades hos . samlade ansvar för budgetberedning och för frågor i av ekonomisk-politisk innebörd skulle inte begränsas av en sådan omreglering. För finansutskottets del skulle förändringen innebära att utskottets ansvar för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet framträder mer renodlat. förändringen inte kräver att riksdagsordningens beskrivning av finansutskottets uppgifter ändras. Utredningen noterar att anslag för den internationella verksamheten ligger inom utgiftsområde 7, vilket bereds av utrikesutskottet. Utredningen föreslår ingen ändring i fråga om det anslaget. Riksdagsstyrelsen anser i likhet med utredningen att ansvaret för frågor om som myndighet ska samlas hos . Detta innebär att beredningen av förslaget till anslag på statens budget för ska flyttas till . Detta får till följd att anslaget för ska flyttas från utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning till utgiftsområde 1 fr.o.m. . Även beredningen av årsredovisning och upphandlingen av årlig revision av myndigheten ska vara uppgift. Däremot ska finansutskottet även i fortsättningen ta emot den årliga rapporten och granskningsplanen, enligt styrelsen. Riksdagsstyrelsen anför att remissinstanserna gör gällande att det finns en otydlighet när det gäller fördelningen av ansvaret för mellan , finansutskottet och råd för . Riksdagsstyrelsen gör emellertid bedömningen att de föreslagna ändringarna gör det tydligt att ansvarar för frågor som rör som myndighet, t.ex. organisatoriska frågor, medan finansutskottet ansvarar för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet. Om det uppstår oklarhet i en konkret ansvarsfråga kan detta redas ut vid det samråd som rådet ska ha med och finansutskottet i frågor som berör utskottens ansvarsområden. Tillsyn och kvalitetssäkring av och dess verksamhet Utredningen konstaterar sammanfattningsvis att genomför ett omfattande arbete för att säkerställa en god tillsyn och kvalitetssäkring av den revisionella verksamheten. Utredningen gör ändå bedömningen att även bör kunna ta initiativ till oberoende utvärdering och kvalitetssäkring av verksamhet. Utvärderingen bör finansieras genom utskottens anslag för revisionsliknande utredningar, som finns inom ramen för budget. Det används dels av utskotten för att göra större utredningar på olika områden, dels av utvärderings- och forskningssekretariat för vissa av deras utredningar. Beslutet om en sådan oberoende utvärdering av verksamhet bör fattas av finansutskottet, som därefter behandlar utvärderingen i ett utskottsbetänkande som blir föremål för debatt i kammaren. Även råd för bör dock kunna verka för att finansutskottet fattar beslut om oberoende utvärdering av verksamhet. Riksdagsstyrelsen delar utredningens uppfattning att genomför ett omfattande arbete för att säkerställa en god tillsyn och kvalitetssäkring av den revisionella verksamheten. Riksdagsstyrelsen delar också utredningens bedömning att bör ges finansiella möjligheter att ta initiativ till oberoende utvärdering och kvalitetssäkring av verksamhet. Beslut om utvärdering av verksamhet bör fattas av finansutskottet. råd för är inte ett organ som fattar beslut, och rådet ska inte heller kunna besluta om kvalitetssäkring. Däremot kan rådet väcka frågan om behovet av en oberoende utvärdering och kvalitetssäkring inom ramen för det samråd som rådet ska ha med och finansutskottet. Seminarium för att uppmärksamma granskningar Utredningen anför att effektivitetsrevisionens granskningar har ett gott genomslag. anser utredningen att iakttagelser från revisionen bör kunna uppmärksammas i större omfattning. Utredningen menar att iakttagelserna skulle kunna behandlas vid ett årligt uppföljande seminarium i , som anordnas av och finansutskottet gemensamt. Seminariet skulle med fördel kunna sändas på webbplats, på motsvarande sätt som överlämnandet av JO:s ämbetsberättelse, med möjlighet för en tv-kanal att sända seminariet. Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att iakttagelser från revisionen bör uppmärksammas i större omfattning och att det därför inom bör anordnas ett seminarium för att uppmärksamma och belysa iakttagelser i sin årliga revision och effektivitetsrevision. Enligt gällande lydelse av lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. ska effektivitetsrevisionen huvudsakligen inriktas på granskning av hushållning, resursutnyttjande, måluppfyllelse och samhällsnytta. Lagens krav på effektivitetsrevisionens inriktning är avsedda att svara mot de internationella standarderna för revisionen (economy, efficiency och effectiveness). Användningen av uttrycket samhällsnytta i lagtexten har förklarats med att det ger en rimlig innebörd åt begreppet effectiveness i svensk översättning. Utredningen föreslår att ordet samhällsnytta ska tas bort från lagens beskrivning av effektivitetsrevisionens inriktning. Bedömningar av effectiveness i den mening som termen tilläggs i revisionella sammanhang verkar enligt utredningen kunna ställa effektivitetsrevisionen inför särskilda svårigheter. I synnerhet relationen mellan måluppfyllelse och samhällsnytta tycks genuint oklar. Det verkar enligt utredningen råda samstämmighet om att revisionell granskning av statliga åtgärders ”effectiveness” innefattar granskning av om uppställda mål har uppfyllts, men också kan gå ut på att i ett vidare perspektiv bedöma effekterna av en åtgärd eller insats. Det kan då röra sig om samhällsekonomiska effekter, men likaväl om betydelsefulla samhällseffekter av annat slag. Sådana bedömningar kan för del tillgodose ett behov av information om vad olika beslut och insatser har lett till. Revision av effectiveness kan på så sätt väl svara mot förväntningar om breda granskningar med olika perspektiv och metoder. Att avgöra om effekterna ska anses samhällsnyttiga ter sig dock som en uppgift av politisk snarare än revisionell art. Revisionen bör kunna redovisa effekterna av politiska beslut och åtgärder, men bedömningen av om dessa är att anse som nyttiga eller inte bör reserveras för politiska instanser. Riksdagsstyrelsen anser i likhet med utredningen att ordet samhällsnytta ska strykas från lagens formulering av effektivitetsrevisionens inriktning. Riksdagsstyrelsen delar även utredningens bedömning att effektivitetsrevisionens uppdrag inte bör avgränsas i förhållande till den verksamhet som bedrivs av regeringen. I följdmotion 2018/19:236 av m.fl. (SD) anförs att motionärerna gärna hade sett att begreppet ”samhällseffekter” uttryckligen hade ingått i effektivitetsrevisionens uppdrag. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att riksdagsstyrelsen bör återkomma med förslag till i enlighet med detta (yrkande 2). Avsiktliga och oavsiktliga samhällseffekter av en åtgärd kan vara ett betydligt vidare begrepp än att enbart mäta om det angivna målet för en åtgärd har uppfyllts eller inte. En noggrann redogörelse för inte minst de oavsiktliga effekterna, vare sig dessa är av ekonomisk eller annan karaktär, kan vara av särskilt intresse för politiska överväganden. beslutade , på förslag av , ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om en utredning om ledningsstruktur (bet. 2018/19:KU6). En parlamentariskt sammansatt utredning bör enligt tillkännagivandet ges i uppdrag att förutsättningslöst utreda ledningsstruktur. Riksdagsstyrelsen beslutade om direktiv till en särskild utredare för en utredning om karens och avgångsvillkor för riksrevisorer. vill särskilt lyfta fram två frågor, dels den föreslagna gränsdragningen mellan och finansutskottet, dels finansutskottets ansvar för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet. tar också upp vissa andra frågor nedan. I framställningen anförs att sambandet mellan och behöver stärkas. , som delar denna uppfattning, vill påminna om att utskottet tidigare framhållit att förutsättningar att diskutera revisionsfrågor förbättrats sedan bildades (t.ex. bet. 2014/15:FiU9). En förklaring är att alla fackutskott tar del av granskningsverksamhetens resultat inom sitt eget område när de behandlar regeringens skrivelse med anledning av en effektivitetsgranskning. Sambandet torde därmed redan vara starkt när det gäller och avseende rapporter från effektivitetsrevisionen. Det kan också nämnas att den årliga revisionens iakttagelser redovisas i budgetpropositionen under berörd myndighet, och i årsredovisningen för staten som bereds av finansutskottet, som i sin tur brukar bereda övriga utskott tillfälle att yttra sig. årliga rapport med de viktigaste iakttagelserna vid effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen (ÅRA) och (URA), som har ett längre tidsperspektiv, hanteras också i finansutskottet och . En annan sak är myndighetsstyrningen av . Riksdagsstyrelsen föreslår att frågor om som myndighet ska samlas hos . De delar som ska flyttas från finansutskottet till är enligt framställningen anslaget, årsredovisningen och ansvaret för revision av . Riksrevisorerna lämnar enligt 9 kap. 18 § riksdagsordningen den årliga rapporten med de viktigaste iakttagelserna vid effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen till som en redogörelse. Den kommer enligt förslaget även i fortsättningen att beredas av finansutskottet. Med den reglering som föreslås kommer alltså den årliga rapporten att vara det enda formella riksdagsärende som finansutskottet bereder när det gäller , utöver regeringens skrivelser om rapporter inom finansutskottets område. Det föreslås ingen ändring av bestämmelserna i riksdagsordningen om finansutskottets beredningsområde, vilket innebär att finansutskottet enligt riksdagsordningen även fortsättningsvis kommer att bereda ärenden om i den mån ärendena inte tillhör beredning (punkt 2 d bilaga till tilläggsbestämmelse 7.5.1 riksdagsordningen). I riksdagsordningen anges också att finansutskottet ska bereda ärenden om statlig revision (punkt 2 f bilaga till tilläggsbestämmelse 7.5.1 riksdagsordningen). I framställningen (s. 44) anges att finansutskottet även i fortsättningen ska ”bereda den årliga rapporten och granskningsplanen”. Det anförs också att finansutskottet ”tar emot” (s. 46) den årliga uppföljningsrapporten. Granskningsplanen och uppföljningsrapporten är dock inte några formella riksdagsärenden som behandlas i betänkanden i syfte att blir föremål för beslut. anger som mottagare av granskningsplanen och finansutskottet som mottagare av uppföljnings-rapporten. har brukat kalla riksrevisorerna för information om granskningsplanen. Det står varje annat utskott fritt att göra detsamma. Oavsett vem granskningsplanen och uppföljningsrapporten adresseras till kan de användas av samtliga utskott i . vill påminna om att har tillkommit efter en beställning från finansutskottet. Uppföljningsrapporten har ett längre tidsperspektiv än den årliga rapporten, som avser iakttagelser . I URA redovisas vilka åtgärder som har vidtagits av de granskade organisationerna och de förändringar och förbättringar som har skett med anledning av revisionen. Mottagare av URA är finansutskottet, men rapporten är alltså inte ett formellt riksdagsärende. Mot bakgrund av den ändrade ansvarsfördelningen mellan och finansutskottet kan URA:s roll diskuteras. Uppföljningsrapporten har setts som ett komplement till årsredovisningen för att kunna koppla uppnådda resultat till resursförbrukning, och finansutskottet har tagit upp den i betänkandet med anledning av årsredovisning, som är ett formellt riksdagsärende (t.ex. bet. 2017/18:FiU27). URA skulle dock även kunna ses som ett komplement till den årliga rapporten med de viktigaste iakttagelserna vid effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen. vill framhålla vikten för hela av , som har ett längre tidsperspektiv och som behandlar vad revisionen leder till. Uppföljningsrapporten är värdefull för finansutskottet också för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet. kommer således också i fortsättningen att hantera URA. Det kan ske i samband med att utskottet bereder redogörelsen med årliga rapport. Det finns naturligtvis inte något som hindrar att flera utskott tar del av och använder de olika dokumenten, och särskilt inte de dokument som inte är formella riksdagsärenden. ser inte att det finns skäl att initiera ändringar rörande URA, utan erfarenheterna av den nya ordningen får avgöra om ändringar bör ske. I framställningen finns inte heller några sådana förslag. ska enligt förslaget säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet. föreslås fatta beslut om utvärdering av verksamhet. En sådan utvärdering blir en viktig del i utskottets arbete med att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet. kommer vidare även i fortsättningen att bereda årliga rapport, och det kommer att hållas ett seminarium i för att uppmärksamma granskningar (finansutskottet höll ett sådant seminarium med tydlig utgångspunkt i såväl ÅRA som URA). Det kan behövas ytterligare insatser för att finansutskottet ska kunna uppfylla sin roll. Det kan gälla s.k. cold review från forskare, och inspiration kan fås genom s.k. peer review från revisionsmyndigheter i andra länder. vill framhålla att den föreslagna ordningen kommer att kräva bra kanaler mellan , finansutskottet och råd för . Till exempel torde finansutskottets erfarenheter och bedömningar från arbetet med att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet vara av centralt värde i beredning av anslag och årsredovisning. För finansutskottets del torde det vara svårt att bedöma åtminstone produktiviteten i verksamhet utan att ta del av den information om resursförbrukning som finns i årsredovisning. På samma sätt torde det vara svårt för att korrekt bedöma myndighetens behov av framtida anslag utan att förhålla sig till vilka resultat som uppnåtts med tidigare tilldelade resurser. Utredningen menar att med hänsyn till de särskilda roller som tilldelats och finansutskottet i relation till bör det i den reglering av rådets verksamhet som ges i instruktionen för särskilt föreskrivas att det finns en samrådsskyldighet i förhållande till dessa utskott. Samrådsskyldighetens närmare innebörd bör enligt utredningen utformas i dialog mellan rådet, och finansutskottet. Utskottet vill påpeka att det också i frågor som aktualiseras i arbetet i finansutskottet och kan finnas skäl till kontakter mellan utskotten. Den vanligaste formella kontakten mellan utskott är att utskott yttrar sig till varandra, men det lämpar sig normalt bättre för mer traditionella riksdagsärenden som propositioner och motioner (en annan ordning är sammansatt utskott, men den synes knappast aktuell i normala fall i ärenden som rör ). Genom att ledamöter från och finansutskottet deltar i arbetet i råd för finns en gemensam plats att mötas på. Kontakter kan också förekomma vid sidan av rådets formella möten. Det är varken lämpligt eller möjligt att föreskriva formerna för informella kontakter, men finansutskottet vill framhålla att trösklarna mellan rådet, och finansutskottet ska vara låga. Anslaget för föreslås flyttas från finansutskottet till fr.o.m. . Årsredovisningen , som ska överlämnas till , kommer rimligen att beredas av finansutskottet. Eftersom finansutskottet kommer att bereda anslaget synes det rimligt att finansutskottet även bereder årsredovisningen . Enligt utredningen skulle det faktum att anslagsfrågorna för kontrollmakt i dess helhet samlas hos innebära en betydande långsiktig fördel. vill inte ifrågasätta detta men ändå påpeka att finansutskottet hanterar en annan av myndigheter, , som har det gemensamt med JO och att den grundläggande regleringen finns i regeringsformen. Sammanfattningsvis finns det flera oklarheter i gränsdragningen mellan och finansutskottet. Principiellt, men även praktiskt, synes det tveksamt att skilja uppföljningen av verksamheten från beredningen av anslag och årsredovisning. Som noterats ovan förefaller det rimligt att finansutskottet, som kommer att bereda anslaget , också bereder årsredovisning . Förslaget i framställningen om att ska godkänna att anslaget för flyttas från finansutskottet till (dvs. från utgiftsområde 2 till utgiftsområde 1) kommer i enlighet med tilläggsbestämmelse 9.5.3 riksdagsordningen att beslutas i samband med beslut med anledning av den ekonomiska vårpropositionen. Det innebär att kan förväntas fatta beslut om anslagets placering med anledning av ett betänkande från . vill framhålla att de ändringar som föreslås när det gäller ansvarsfördelningen mellan och finansutskottet hänger ihop med beredningen av anslaget för . Således behöver inte beslut om frågorna om t.ex. ansvar för årsredovisning och revision av fattas förrän tidigast i samband med beslutet om till vilket utgiftsområde anslaget ska höra. Det finns således möjlighet att under ytterligare överväga om den föreslagna gränsdragningen mellan och finansutskottet är ändamålsenlig och reda ut de oklarheter som finansutskottet pekat på ovan. Som redovisats i yttrandet har , på förslag av , beslutat ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om en utredning om ledningsstruktur. En utredning kommer alltså att initieras, och en möjlighet är att i det sammanhanget närmare överväga ansvarsfördelningen mellan de båda utskotten när det gäller . När det gäller rollen för råd anges i den föreslagna ändringen i 11 § i instruktion att (s. 17 i framställningen): ”Rådet ska verka för samråd och insyn i verksamhet och organisation” och i författningskommentaren (s. 72) anförs att rådet även ska informera sig om t.ex. myndighetens personalpolitik, rekryteringsbehov, personalvård och insatser för vidareutbildning och kompetensutveckling.