yttr · H605FiU2y · 2018-11-23 00:00:00 — Det är oklart hur detta förhåller sig till det som anförs på s. 44 i framställningen om att rådet är ett organ för insyn och samråd när det gäller verksamhet och organisation, ”särskilt i fråga om granskningsverksamhet” (s. 44). Det är således oklart hur mycket rådet ska ägna sig åt granskningsverksamheten. Det kan vidare vara en grannlaga uppgift att både samråda om, och verka för utvärderingar av, myndighetens granskningsverksamhet. Tillsyn och kvalitetssäkring av och dess verksamhet Riksdagsstyrelsen gör bedömningen att beslut om utvärdering av verksamhet bör fattas av finansutskottet. Utskottet har inte några invändningar mot detta och noterar att det är finansutskottet och inte råd för som bestämmer när en utvärdering av verksamhet ska göras. I utredningen anförs att beslutet om en utvärdering av verksamhet bör fattas av finansutskottet, som därefter – enligt utredningen – behandlar utvärderingen i ett utskottsbetänkande som blir föremål för debatt i kammaren. Det är dock inte klart om utredningen menar att utvärderingen ska utgöra ett formellt riksdagsärende och vad beslut i så fall skulle vara. När det gäller finansutskottets utvärdering av penningpolitiken brukar förslaget till riksdagsbeslut lyda ”godkänner det som utskottet anför om penningpolitiken för perioden 20xx–20xx” (t.ex. 2017/18:FiU24). De större utvärderingar som finansutskottet beställer redovisas i serien Rapporter från (). Utskottet ser framför sig att utvärderingen av kommer att redovisas i en rapport i . Det blir sedan upp till det finansutskott som tar emot utvärderingen att avgöra den närmare behandlingen. Seminarium för att uppmärksamma granskningar I förslaget anförs att iakttagelser från revisionen bör kunna uppmärksammas i större omfattning. Iakttagelserna skulle kunna behandlas vid ett årligt uppföljande seminarium i , som anordnas av och finansutskottet gemensamt. noterar att riksdagsstyrelsen framhåller att det är iakttagelser från den årliga revisionen och effektivitetsrevisionen som bör uppmärksammas i större omfattning. Utskottet vill framhålla att det är i den årliga rapporten och uppföljningsrapporten som revisionens iakttagelser och resultat redovisas samlat och det är åtminstone finansutskottet som hanterar båda dessa rapporter. För att ytterligare förbättra förutsättningarna att i belysa revisionens samlade iakttagelser och resultat, anordnade finansutskottet en öppen utfrågning med riksrevisorerna med grund i ÅRA och URA. Uppteckningar från utfrågningen finns i betänkande 2018/19:FiU9 Riksrevisorernas årliga rapport . Det kan också nämnas att finansutskottet, och tillsammans anordnade ett seminarium i om den finansiella revisionens nytta och relevans. som de tre då nya riksrevisorerna tillträdde, anordnade finansutskottet också ett större heldagsseminarium med företrädare från samtliga nordiska revisionsutskott (motsvarande), riksrevisionsorgan och relevanta forskare för att diskutera och uppmärksamma den statliga revisionens relevans. När det gäller följdmotionens yrkande om att ”samhällseffekter” uttryckligen bör ingå i effektivitetsrevisionens uppdrag vill utskottet påminna om att utredningen anför att det verkar råda samstämmighet om att revisionell granskning av statliga åtgärders ”effectiveness” innefattar granskning av om uppställda mål har uppfyllts, men också kan gå ut på att i ett vidare perspektiv bedöma effekterna av en åtgärd eller insats. Det kan då röra sig om samhällsekonomiska effekter, men likaväl om betydelsefulla samhällseffekter av annat slag. Sådana bedömningar kan för del tillgodose ett behov av information om vad olika beslut och insatser har lett till. Revision av effectiveness kan på så sätt väl svara mot förväntningar om breda granskningar med olika perspektiv och metoder. ser mot denna bakgrund inte skäl till något tillkännagivande enligt vad som föreslås i motionsyrkandet, som således bör avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (C), (V), (M), (SD), (KD), (S), (L), (MP), (S), i (M), (SD) och (SD). , och (SD) anför: Riksdagsstyrelsen föreslår att begreppet samhällsnytta ska utmönstras från effektivitetsrevisionens uppdrag och inriktning. Vi delar den bedömningen, eftersom den grannlaga uppgiften att avgöra huruvida en företagen åtgärd är att betrakta som nyttig för samhället eller inte bör vara förbehållen folket och dess valda företrädare. För att adekvat kunna göra en sådan bedömning underlättar det emellertid avsevärt om en saklig och utförlig beskrivning av vilka effekter företagna åtgärder har haft på samhället finns att tillgå. Den nu aktuella utredningen förde ett resonemang om att en sådan beskrivning kan tänkas ingå som en del i mätningen av måluppfyllelse. Detta framstår som en något konstlad lösning, som mest förefaller vara motiverad av en önskan om att hålla sig till ett visst formspråk. Avsiktliga och oavsiktliga samhällseffekter av en åtgärd kan, som framkom i utredningen, vara ett betydligt vidare begrepp än att enbart mäta om det angivna målet för en åtgärd har uppfyllts eller inte. En noggrann redogörelse för inte minst de oavsiktliga effekterna, oberoende av om de är av ekonomisk eller annan karaktär, kan vara av särskilt intresse för politiska överväganden. Vi hade därför gärna sett att begreppet ”samhällseffekter” uttryckligen hade ingått i effektivitetsrevisionens uppdrag. Riksdagsstyrelsen bör återkomma med förslag till i enlighet med detta. bör således tillstyrka motionsyrkandet.