yttr · H505KU5y · 2018-04-25 00:00:00 — Verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge möjlighet att yttra sig över skrivelse 2017/18:118 Verksamheten i Europeiska unionen och följdmotioner i de delar de berör beredningsområde. yttrar sig över de delar av skrivelsen som gett upphov till motionsyrkanden inom utskottets beredningsområde och över de aktuella motionsyrkandena. Motion 2017/18:4036 (SD) yrkandena 1–3, 10 och 36 berör utskottets beredningsområde. Utskottet anser att utrikesutskottet bör avstyrka motionsyrkandena. I yttrandet finns en avvikande mening (SD). Omförhandling av medlemskapet i EU och folkomröstning I skrivelsen redovisas att det efter folkomröstningen dröjde till innan den brittiska regeringen satte igång den formella utträdesprocessen. Premiärminister anmälde då i ett brev till Europeiska rådets ordförande avsikt att lämna EU. I enlighet med artikel 50 i inleddes EU:s förberedelsearbete, och antog en första omgång riktlinjer för förhandlingen. antog rådet för allmänna frågor detaljerade förhandlingsdirektiv och inrättade en särskild arbetsgrupp inom rådet med uppdraget att bistå Coreper och allmänna rådet med rådets förhandlingsarbete. Slutligen gavs kommissionen det formella uppdraget att genomföra förhandlingen med . Som föreskrivs i artikel 50 deltar inte i eller i Europeiska unionens råd när dessa hanterar frågor om det brittiska utträdet (brexit). Till EU:s chefsförhandlare utsåg kommissionen den franske politikern och f.d. kommissionären . Till brittisk chefsförhandlare utsåg den brittiska regeringen ministern med ansvar för EU-utträdet . Efter att genomfört allmänna val kunde de formella förhandlingarna mellan delegationerna inledas . Dessa fördes i i månadsvisa omgångar . I Europeiska rådets riktlinjer lades principen om en etappvis förhandling fast. Denna innebar att förhandlingen skulle inledas med utträdesfrågorna. När man nått tillräckliga framsteg i en första etapp helt fokuserad på dessa frågor, skulle förhandlingarna kunna gå vidare till en andra etapp. Där skulle förhandlingarna öppnas också för ramarna för den långsiktiga förbindelsen mellan och , liksom för ett övergångsarrangemang mellan medlemskapet och den långsiktiga förbindelsen. prövade frågan om huruvida tillräckliga framsteg uppnåtts och fann att så inte var fallet, men beslutade att EU skulle inleda interna förberedelser för den andra förhandlingsetappen. Vid sitt decembermöte kunde konstatera att den gemensamma framstegsrapport som chefsförhandlarna ställt sig bakom bekräftade att tillräckliga framsteg hade uppnåtts i den första förhandlingsetappen. gav därför klartecken för att gå vidare till den andra etappen och antog nya riktlinjer för, i första hand, förhandlingar om ett övergångsarrangemang. Riktlinjerna kompletterades med nya förhandlingsdirektiv från allmänna rådet. Förhandlingarna om brexit fortsätter med inriktning på att utträdesavtalet ska ligga färdigt och bli föremål för godkännande av och det brittiska parlamentet till det brittiska utträdet som i enlighet med artikel 50 i FEU förutses äga rum . I kommittémotion 2017/18:4036 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs att regeringen ska verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU. bör inleda en omförhandling för att göra det möjligt att lämna den överstatliga delen av unionen för att i stället samarbeta på en mellanstatlig nivå, exempelvis när det gäller brottsbekämpning, miljö eller gränskontroller. När ett sådant alternativ är framförhandlat anser motionärerna att det svenska folket bör ges möjlighet att i en ny folkomröstning ta ställning till medverkan i en överstatlig union (yrkande 2). avstyrkte motioner om att borde inleda förhandlingar om ett utträde ur EU. Utskottet fann inte skäl att förorda en översyn av frågan om medlemskap i och avstyrkte motionerna (bet. 2011/12:KU15). avstyrkte utrikesutskottet likalydande motionsyrkanden (bet. 2014/15:UU10). konstaterade då att frågan om ett svenskt utträde ur EU inte är aktuell. Utskottet anförde att svenska folket i samband med folkomröstningen röstade ja till medlemskap i , och beslutet om ett svenskt medlemskap fattades därefter formellt av riksdag . Utskottet ansåg att genom att vara en engagerad och konstruktiv kraft i det europeiska samarbetet bäst kan ta till vara nationella intressen och främja universella värden. I sitt yttrande till utrikesutskottet över de två senaste årens skrivelser om verksamheten i EU (yttr. 2015/16:KU9y och 2016/17:KU5y) vidhöll uppfattningen att det saknas skäl för omförhandling om medlemskap i . Under rubriken och insyn redovisas i skrivelsen att , rådet och kommissionen tillämpar förordningen om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhetsförordningen). I behandlingen av de enskilda ärenden om utlämnande av handlingar som rådet beslutar i har sedan reglerna antogs agerat aktivt för att främja en öppenhetsvänlig tolkning av förordningen. Handlingsoffentligheten inom EU har ökat väsentligt sedan öppenhets-förordningen infördes. Många handlingar som var hemliga är direkt sökbara på internet. Utvecklingen mot ökad handlingsoffentlighet är dock inte entydig. Under den översyn av öppenhetsförordningen som inleddes har det även framförts förslag som skulle kunna leda till minskad öppenhet. målsättning i förhandlingarna är ökad öppenhet i EU:s institutioner. verkar också aktivt för att öppenhetsförordningen ska göras tillämplig även på handlingar som förvaras hos EU:s myndigheter, byråer och organ. har även i förhandlingen om det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning verkat för ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Alla mål vid och tribunalen med anknytning till allmänhetens tillgång till handlingar bevakas. har fortsatt att agera i de mål där har varit aktivt. Vidare anför regeringen att ett interinstitutionellt avtal (IIA) om ett frivilligt gemensamt öppenhetsregister har funnits mellan och kommissionen . Ett förslag till nytt IIA som även ska omfatta rådet och som ska vara obligatoriskt presenterades av kommissionen (se fakta-PM 2016/17:FPM20). Det nya avtalet föreslås ersätta det befintliga avtalet. Huvudprincipen i förslaget är att aktörer som utför lobbyaktiviteter ska registreras för att få samverka med institutionerna på olika sätt. Registret ska vara tillgängligt för allmänheten. Förslaget har behandlats ett flertal gånger . Information lämnades till . I kommittémotion 2017/18:4036 av m.fl. (SD) yrkande 3 begärs öppenhet när det gäller handlingar med ursprung i Europeiska unionens olika organ. Som regeringen anför i skrivelsen finns det oroväckande tendenser inom EU att sekretess ska vara norm. Vad regeringen inte tar upp är enligt motionärerna sin egen, fortfarande ibland slentrianmässiga, användning av hemligstämpeln. Mycket av det material som kommer t.ex. till del är hemligstämplat av regeringen men kan vara tillgängligt genom medierna eller andra medlemsstaters parlament på deras webbplatser. Motionärerna anser dock liksom regeringen att det går i rätt riktning. Vid överläggning med regeringen om kommissionens förslag till ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning (KOM(2015) 216) enades utskottet och statssekreteraren om en gemensam ståndpunkt för det fortsatta arbetet. En utgångspunkt var att ett nytt avtal respekterar de fördragsstadgade befogenheter som ges de olika institutionerna, inklusive de båda lagstiftarnas inbördes ställning. Ett nytt avtal bör bidra till ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Inte minst gäller detta trepartsförhandlingarna. Vidare uttalades att det är angeläget att tydligt slå fast kommissionens skyldighet att utarbeta tydliga motiveringar till lagstiftningsförslag, särskilt vad gäller hur förslagen är motiverade med hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Vid behandlingen av kommissionens agenda om bättre lagstiftning för bättre resultat välkomnade kommissionens arbete för en bättre lagstiftning och ambitionen att införa mer öppenhet i lagstiftningsprocessen (utl. 2015/16:KU3). Utskottet anförde att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten. Utskottet framhöll vidare vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . I utlåtandet fanns ett särskilt yttrande (SD). När information lämnades till redogjorde regeringen för sin ståndpunkt att rådet bör delta i ett öppenhetsregister. Förslaget bör, enligt regeringen, få en utformning som täcker in lobbyaktiviteter som syftar till att påverka rådets ställningstagande och vara möjligt att tillämpa. Vidare verkar regeringen för att medlemsstaterna ska inbjudas att använda öppenhetsregistret vid sina representationer på frivillig basis, eftersom civilsamhällets kontakter med svenska myndigheter är en nationell angelägenhet. Utskottet har tidigare behandlat liknande motioner som den nu aktuella. Utskottet anförde i ett yttrande över förra årets skrivelse om verksamheten i EU att utskottet välkomnar regeringens arbete för en ökad öppenhet i EU:s institutioner, bl.a. genom bevakningen av mål i och tribunalen. Utskottet ville också framhålla vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och (yttr. 2016/17:KU5y). Delegerade akter och genomförandeakter I skrivelsen anges att kommissionen antog ett förslag till ändringar i kommittéförfarandeförordningen som avser situationer när man inom ramen för granskningsförfarandet nått omprövningskommittén (se fakta-PM 2016/17:FPM77). Ett första möte på rådsarbetsgruppsnivå ägde rum , och frågan kommer att fortsätta att behandlas . aktualiserades vidare frågor om delegerade akter och genomförandeakter som institutionerna åtog sig att göra i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (IIA) . När det gäller behovet av att anpassa alla rättsakter som fortfarande hänvisar till det kommittéförfarande som kallas det föreskrivande förfarandet med kontroll, det s.k. PRAC-förfarandet, har kommissionens förslag behandlats på rådsarbetsgruppsnivå, och betydande framsteg har gjorts. Regeringen anser att Lissabonfördragets bestämmelser ska respekteras och att en anpassning av det gamla systemet bör göras. I förhandlingen har regeringen i fråga om var och en av de rättsakter som behandlats bedömt om den befogenhet som tidigare getts kommissionen ska ändras till att ges i form av en delegerad akt, en genomförandeakt eller eventuellt utgå. fick information om förhandlingen . Frågan om att komplettera den gemensamma överenskommelsen om delegerade akter och genomförandeakter i IIA med de icke bindande avgränsningskriterierna för att skilja mellan delegerade akter och genomförandeakter har också behandlats. kunde man enas om rådets mandat i frågan så att förhandlingar mellan institutionerna kan inledas. Regeringen har välkomnat fortsatt arbete i frågan och angett att det är viktigt att man fortsätter diskutera icke bindande kriterier för att i möjligaste mån underlätta för dem som ska tillämpa bestämmelserna och minska eventuella konflikter mellan institutionerna. I IIA åtog sig också institutionerna att, senast vid utgången av 2017, upprätta ett gemensamt funktionellt register över delegerade akter. kunde ordförandeskapet meddela att de tre institutionernas arbete på teknisk nivå för att säkerställa öppenhet och kommunikation i lagstiftningsförfarandena resulterat i att inrättandet av ett gemensamt register över delegerade akter tekniskt sett blivit färdigt för att kunna tas i drift offentligt . Regeringen välkomnar att ett gemensamt funktionellt register över delegerade akter tas fram; frågan är också viktig från ett öppenhetsperspektiv. Öppenheten förbättras ytterligare genom att en delegerad akts hela livscykel omfattas, från planering och utarbetande till antagande och ikraftträdande. Det kommer att utgöra ett konkret verktyg. I kommittémotion 2017/18:4036 av m.fl. (SD) yrkande 10 begärs i fråga om delegerade akter och genomförandeakter (kommittéförfarandet) att regeringen motsätter sig ytterligare utnyttjanden av den delegerade makten. Sådana överflyttningar av normgivningsmakt ska inte heller ske genom s.k. A‑punkter. Varje enskilt tillfälle för kommissionen att utnyttja sin möjlighet att anta regler via delegerade akter bör diskuteras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i regeringsformen. De nationella parlamenten, inte regeringarna, bör enligt motionärerna utse de experter som ingår i kommittéerna vid kommittéförfarandet. bör driva EU i en utveckling så långt från överstatlighet och mot mellanstatligt samarbete som möjligt. Lissabonfördraget har gett kommissionen betydande makt på bekostnad av nationalstaterna och därmed de nationella parlamenten som är valda av sitt respektive folk. anförde i ett yttrande till utrikesutskottet följande om delegerade akter och kommittéförfarandet (yttr. 2012/13:KU7y): Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kan unionens lagstiftare, dvs. och rådet, välja att ge kommissionen befogenhet att anta akter med allmän räckvidd som inte är lagstiftningsakter och som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt. Så som regeringen anför i skrivelsen ger systemet med delegerade akter liksom rådet möjlighet att utöva kontroll över den befogenhet som lagstiftaren delegerar till kommissionen. Denna kontroll utövas genom att liksom rådet kan återkalla delegeringen eller invända mot att en akt antagen av kommissionen träder i kraft. I övriga frågor där kommissionen har genomförandebefogenheter och inget annat anges kvarstår det s.k. kommittéförfarandet (”kommittologin”). Detta innebär att kommissionen samråder med särskilda rådgivande kommittéer bestående av experter från medlemsstaterna när den genomför EU-lagstiftning. I dessa fall kontrolleras utövandet av befogenheterna av medlemsstaterna. Enligt utskottets mening kan det finnas anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta s.k. delegerade akter. De väsentliga delarna av ett område ska enligt fördraget förbehållas lagstiftningsakterna och får inte delegeras. Enligt utskottets mening bör inte kommissionen ges befogenheter i en sådan utsträckning att den på ett oförutsebart sätt kan komma att påverka en lagstiftningsakts utformning och innehåll. Utskottet framhöll vid behandlingen av en liknande motion i yttrandet över regeringens skrivelse om verksamheten i EU (yttr. 2015/16:KU9y) att det är viktigt att värna öppenhet och transparens och bevaka användningen av delegerade akter. I yttrandet framhölls att utskottet har uttalat att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten, och har framhållit vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . framhöll utskottet vid behandlingen av en liknande motion i yttrandet över förra årets skrivelse om verksamheten i EU (yttr. 2016/17:KU5y) att det finns anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta delegerade akter. Även om det interinstitutionella avtalet innehåller förbättringar när det gäller ett mer öppet, stärkt och konsekvent samråd, vidhöll utskottet denna uppfattning. hade vid subsidiaritetsprövningen inga invändningar ur subsidiaritetssynpunkt mot kommissionens förslag till förordningar om anpassning till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unions funktionssätt av ett antal rättsakter som föreskriver tillämpning av det föreskrivna förfarandet med kontroll (KOM(2016) 798 och 799). Ett av EU:s fundament är enligt skrivelsen grundläggande rättigheter. EU har åtagit sig att garantera de rättigheter som uttrycks i stadgan om de grundläggande rättigheterna och slå vakt om att stadgan följs i medlemsstaterna. I skrivelsen anförs vidare att kommissionen lämnade sin årliga rapport om tillämpningen av EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Av rapporten framgår att kommissionen fortsätter att vara vaksam och fast besluten om att upprätthålla ett starkt skydd för grundläggande rättigheter i EU. Kommissionen kommer att intensifiera sitt arbete för att se till att alla EU:s lagstiftningsförslag och lagstiftningsåtgärder är helt förenliga med stadgan och avser att garantera att alla organ som är bundna av stadgan fortsätter att respektera den. antog rådet slutsatser om tillämpningen av stadgan. Rådet påminde om de gemensamma värdena i artikel 2 i där det fastslås att unionen ska bygga på respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna. I slutsatserna betonas också vikten av att öka medvetenheten bland beslutsfattare, rättstillämpare och rättighetshavarna om tillämpningen av stadgan på nationell nivå och EU-nivå. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (FRA) ska genomföra sina uppgifter inom de temaområden som anges i ett flerårigt ramprogram. Rådet för rättsliga och inrikes frågor beslutade om ramprogram –2022. I kommittémotion 2017/18:4036 av m.fl. (SD) yrkande 36 anförs i fråga om ramprogram för FRA att något av temaområdena borde utvidgas till att omfatta uppföljning av och arbete mot religiös extremism. Vidare borde det framgå att arbete mot hedersrelaterat våld ingår i de temaområden som finns i förslaget. Härutöver delar motionärerna i allt väsentligt bedömningen från rådets rättstjänst och menar, i likhet med flera andra medlemsstater, att det finns en juridisk problematik som bör utredas ytterligare innan frågan om polisiärt samarbete införlivas i FRA:s ramprogram. Ramprogram för för grundläggande rättigheter I rådets förordning (EG) nr 168/2007 om inrättande av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (nedan kallad förordningen) regleras FRA:s sammansättning, mål, uppgifter m.m. FRA:s mål är att ge unionens och dess medlemsstaters berörda institutioner, organ, kontor och byråer stöd och sakkunskap i fråga om grundläggande rättigheter i samband med genomförandet av unionslagstiftningen för att stödja dem i verksamhet som avser att skapa full respekt för de grundläggande rättigheterna. FRA har till uppgift att samla in och analysera information och data, att ge råd i form av rapporter och yttranden, att samarbeta med det civila samhället samt att informera om de grundläggande rättigheterna. FRA ska genomföra sina uppgifter inom de temaområden som anges i ett flerårigt ramprogram som ska antas av rådet på förslag från kommissionen och efter godkännande av . Kommissionen lämnade förslag på nytt ramprogram för åren 2018–2022 (KOM(2016) 442). Syftet med förslaget är att upprätta ramprogrammet för FRA för perioden –2022 i enlighet med artikel 5 i förordningen. Det nuvarande fleråriga ramprogrammet löpte ut . I det fleråriga ramprogrammet ska temaområdena för FRA:s verksamhet fastställas. Temaområdena ger FRA tillstånd att undersöka alla frågor om grundläggande rättigheter – som omfattas av EU:s lagstiftning – som kan uppstå inom ett visst temaområde. I förslaget föreslås följande åtta temaområden: – Tillgång till rättslig prövning; brottsoffer – Jämlikhet och icke-diskriminering – Informationssamhället, särskilt respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter – Rättsligt och polisiärt samarbete – Migration, gränser, asyl och integration av flyktingar och migranter – Rasism, främlingsfientlighet och därmed sammanhängande intolerans – Integration och social inkludering av romer. Regeringen välkomnade förslaget i faktapromemoria 2015/16:FPM120. Rådet beslutade att anta förslaget om att inrätta ett flerårigt ramprogram för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter 2018–2022 (2017/2269/EU). Vid överläggning med regeringen om kommissionens förslag till nytt ramprogram enades utskottet och statsrådet om följande ståndpunkt: Regeringen välkomnar förslaget till FRA:s femåriga ramprogram 2018- 2022. Regeringen anser det viktigt att FRA får fortsätta verka inom de temaområden som gäller , inklusive de tvärsektoriella frågorna, för att kunna säkerställa kontinuitet i FRA:s arbete. Regeringen anser det viktigt att motverka rasism, främlingsfientlighet och relaterad intolerans samt att arbeta mot diskriminering. Vidare är förslaget om temaområdet för integration och social inkludering av romer väl i linje med regeringens egna prioriteringar och välkomnas. Det finns stora brister inom medlemsländerna när det gäller genomförande av romers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Temaområdet integration av flyktingar och migranter välkomnas också som ett angeläget temaområde mot bakgrund av flyktingsituationen. Regeringen välkomnar att polisiärt samarbete föreslås ingå i ramprogrammet mot bakgrund av den utveckling som skett inom EU genom bl.a. de terroristattacker som drabbat EU:s medlemsländer. Regeringen anser att det är angeläget att fortsätta diskutera hur detta ska kunna förverkligas. Ordföranden konstaterade att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. vidhåller sin uppfattning att det inte finns någon anledning att omförhandla medlemskap i . Utskottet välkomnar regeringens arbete för en ökad öppenhet i EU:s institutioner, bl.a. genom bevakningen av mål i och tribunalen. Utskottet vill också fortsatt framhålla vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . Utskottet har tidigare framhållit att det finns anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta delegerade akter. Även om det interinstitutionella avtalet innehåller förbättringar när det gäller ett mer öppet, stärkt och konsekvent samråd vidhåller utskottet denna uppfattning. Utskottet välkomnar också de framsteg som gjorts inom ramen för det interinstitutionella avtalet för att förbättra öppenheten i lagstiftningsförfarandet genom att inrätta ett gemensamt register över delegerade akter. Vid utskottets överläggning med regeringen om kommissionens förslag till nytt ramprogram för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter 2018–2022 välkomnades förslaget till ett femårigt program. Utskottet och statsrådet var eniga och fann inte skäl att verka för några förändringar i programmet. Mot denna bakgrund anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka kommittémotion 2017/18:4036 yrkandena 1–3, 10 och 36. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (SD), (M), (C), (MP), (SD), (L), (V), Skånberg (KD), (S), (S), (M), (S), (S) och (M). Verksamheten i Europeiska unionen (SD) (SD) och (SD) anför: Regeringen bör verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU för att i stället samarbeta på en mellanstatlig nivå, exempelvis när det gäller brottsbekämpning, miljö eller gränskontroller. När ett sådant alternativ är framförhandlat bör det svenska folket ges möjlighet att i en ny folkomröstning ta ställning till medverkan i en överstatlig union. Öppenhet bör gälla handlingar med ursprung i Europeiska unionens olika organ. Som regeringen anför i skrivelsen finns det oroväckande tendenser inom EU att sekretess ska vara norm. Vad regeringen inte tar upp är sin egen, fortfarande ibland slentrianmässiga, användning av hemligstämpeln. Mycket av det material som kommer t.ex. till del är hemligstämplat av regeringen men kan vara tillgängligt genom medierna eller andra medlemsstaters parlament på deras webbplatser. Regeringen bör när det gäller delegerade akter och genomförandeakter (kommittéförfarandet) motsätta sig ytterligare utnyttjanden av den delegerade makten. Sådana överflyttningar av normgivningsmakt bör inte heller ske genom s.k. A-punkter.