uprotokoll · H6A1AU8p · 2018-11-06 00:00:00 — UTSKOTTSSAMMANTRÄDE 2018/19:8 Utskottet justerade protokoll 2018/19:7. Utskottet behandlade fråga om yttrande till utrikesutskottet över Kommissionens arbetsprogram 2019. Utskottet beslutade att inte yttra sig. Denna paragraf förklarades justerad. Generaldirektör med medarbetare informerade om aktuella frågor inom . Vid informationen närvarade politiska sekreteraren (S), politiska sekreteraren (SD) samt utredaren (L). Information från Myndigheten för arbetsmiljökunskap Generaldirektör med medarbetare informerade om aktuella frågor inom Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Vid informationen närvarade politiska sekreteraren (S), politiska sekreteraren (SD) samt utredaren (L). Kommissionens förslag till förordning om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF) Utskottet överlade med statsrådet , , om förslag till förordning om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF), COM (2018) 380. Underlaget utgjordes av överläggnings-promemoria (dnr 706-2018/19). Se bilaga 2. S-, M-, SD-, C-, V-, KD-, L- och MP-ledamöterna delade regeringens ståndpunkt. Vid överläggningen närvarade tjänstemän från samt från . Statsrådet , informerade om 2:a och 3:e omgången ändringar i carcinogendirektivet, direktivet om balans mellan arbete och privatliv, arbetsvillkorsdirektivet, förordningen om ny arbetsmyndighet, förordningen om Europeiska socialfonden plus, revideringen av förordning 883/2004 samt om den europeiska . Vid informationen närvarade tjänstemän från . Kanslichefen anmälde nya ärenden på sammanträdesplanen. Kansliet informerade om AU-hänt 2018/19:1. Utskottet beslutade att nästa sammanträde ska äga rum . (S), ordf. Gulan Avci (L), vice ordf. Serkan Köse (S) Alireza Akhondi (C) Ciczie Weidby (V) Kadir Kasirga (S) i (SD) X = ledamöter som deltagit i handläggningen O = ledamöter som härutöver har varit närvarande A2018/01301/A Överläggningspromemoria inklusive ståndpunkt om förslag till EGF efter 2020, inför överläggning i Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF) inrättades 2007 i syfte att bidra till anpassning till globaliseringens effekter genom att ge kompletterande stöd till arbetstagare som blivit uppsagda och egenföretagare vars verksamhet upphört på grund av strukturella förändringar i världshandelsmönstren. Mot bakgrund av den ekonomiska och finansiella krisen antogs ett reviderat regelverk som medförde att kravet på nödvändiga uppsägningar sänktes, ersättningsperioden för stödåtgärder förlängdes, EU:s stödandel höjdes temporärt till , och tillämpningsområdet utvidgades temporärt till att även inkludera uppsägningar som skett p.g.a. den globala finansiella och ekonomiska krisen. De temporära ändringarna gällde t.o.m. . KOM föreslog 2011 en förlängning programperioden ut av det så kallade tillfälliga krisundantaget i EGF. En kvalificerad majoritet kunde inte uppnås och föreslaget gick inte igenom. Inför perioden –2020 föreslog en utvidgning av fonden för att även kunna ge stöd i händelse av oförutsedd kris som leder till en allvarlig störning i den lokala, regionala eller nationella ekonomin. Förslaget innebar en permanent utvidgning av den tillfälligt utökade målgrupp för fonden som funnits sedan förordningsändringen 2009. var kritisk till utvidgningen av fonden. Motiven var i stort att huvudansvaret för att möta globaliseringens effekter genom aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hantera omställning ska ligga på de enskilda medlemsstaterna och EU:s roll bör vara stödjande och kompletterande. När fonden introducerades hade fonden ett maxtak på i storleksordningen . Detta tak sänktes till för perioden –2020. presenterade kommissionen ett förslag till flerårig budgetram för perioden –2027 (faktapromemoria 2017/18:FPM99). Kommissionen har därefter presenterat förslag till förordningar inom olika politikområden, varav en förordning om EGF efter 2020 (faktapromemoria 2017/18:FPM128). Kommissionen ser ett behov av att EGF i ökad utsträckning kan hantera olika typer av oväntade större omstruktureringar på arbetsmarknaden i syfte att göra fonden mer anpassad till nuvarande och framtida ekonomiska utmaningar. EGF bör bidra till en bättre fördelning av de fördelar som följer av globalisering och teknologisk utveckling. Därigenom ska fonden bidra till genomförandet av berörda principer inom den europeiska pelaren för sociala rättigheter som , rådet och kommissionen proklamerade . Enligt kommissionens förslag till EGF efter 2020 ska det specifika målet med fonden vara att erbjuda stöd till varslade och uppsagda arbetstagare och egenföretagare vars verksamhet har upphört i samband med oväntade större omstruktureringar på arbetsmarknaden. Här lyfts särskilt fram omstruktureringar som följer av globaliseringsrelaterade utmaningar i form av förändringar i världshandelsmönstren och vid finansiell eller ekonomisk kris, det vill säga EGF:s nuvarande uppdrag. Därtill föreslår kommissionen att EGF ska kunna aktiveras vid omstruktureringar såsom till följd av övergången till grön ekonomi eller som en konsekvens av digitalisering eller automatisering. Kommissionen anser att effekterna av handel, teknologisk utveckling och andra faktorer samspelar, vilket gör det allt svårare att särskilja vilken specifik faktor som föranlett ett varsel om uppsägning. Aktivering av EGF föreslås därför snarare vara en fråga om vilken betydelse uppsägningarna får för berörda individer och arbetsmarknader än skälet till händelsen. Kommissionen föreslår vidare att antalet personer som berörs ska uppgå till minst 250 personer till skillnad . Sänkningen syftar till att beakta att även vid dessa situationer påverkas arbetsmarknaden betydligt, att andelen väldigt omfattande varsel minskar och att i många medlemsstater är de flesta arbetstagare anställda i små och medelstora företag. Fondens uppdrag vidgas därmed jämfört med innevarande programperiod till att kunna aktiveras i fler sammanhang och går därmed mot att bli mer av en generell omställningsfond, även om kommissionen betonar att det är en nödfond. Det är inte längre orsaken till uppsägningarna som blir central i bedömning och urval av ansökningar utan konsekvenserna för berörda individer och berörd arbetsmarknad. I kommissionens förslag föreslås ett maxtak på (priser). EGF:s medfinansieringsgrad anpassas till den högsta medfinansieringsgraden inom förslaget om ESF+ i den berörda medlemsstaten, till skillnad från nuvarande nivå om . Kortare beslutsprocess föreslås. Individer är stödmottagare och fokus är på individanpassade insatser även fortsättningsvis. För en detaljerad beskrivning av kommissionens förslag till förordning för EGF efter 2020, se faktapromemoria 2017/18:FPM128. Förslag till förordning remitterades till berörda myndigheter, parter och omställningsorganisationer mellan och . 13 av de 23 remissinstanserna svarade på remissen, varav sju stycken har angett att de avstår från att svara. Fem remissinstanser (Arbetsförmedlingen, Svenska , , , och Trygghetsfonden TSL) uttryckte generellt stöd för kommissionens förslag. En remissinstans () ifrågasatte fondens nytta och effekter samt ansåg att det är medlemsstaten som har ansvaret för arbetsmarknadspolitiken och som har de mest relevanta verktygen. Förhandlingarna om det aktuella EGF-sektorsförslaget inleddes i rådsarbetsgrupp under rådet för sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor (EPSCO). Fem förhandlingstillfällen har hållits. Det österrikiska ordförandeskapets ambition är att nå en partiell allmän inriktning vid mötet i alternativt en lägesrapport. Regeringen har sökt klargöranden från kommissionen om förslaget. De flesta medlemsstater ger ett brett stöd för att utvidga fondens uppdrag och för en sänkning av tröskeln för antalet individer som minst ska beröras för att en EGF-ansökan ska kunna komma i fråga. En handfull likasinnade medlemsstater har däremot uttryckt en mer kritisk hållning om förslaget, även om det sammantaget sett inte går att säga att de anser att fonden bör avvecklas. Parallellt pågår förhandlingarna under Allmänna rådet (GAC) där många övergripande frågor och alla frågor som är budgetpåverkande behandlas. ståndpunkt om de övergripande MFF-frågorna, inklusive syn på specialinstrument, överlades om i . Regeringen har i diskussionen om EGF framfört den ståndpunkt som framkommer i faktaPM om EGF, nämligen att ska verka för generella och specifika utgiftsminskningar på sysselsättnings- och det sociala området och att EGF vara en källa till sådana minskningar. Detta är nödvändigt för att bidra till att uppnå målet om en minskad ram för EU-budgeten och en stabiliserad svensk EU-avgift. Vidare att budgeten för EGF därför bör minska substantiellt jämfört med innevarande finansiellt ramverk, att utgifterna för EGF bör budgeteras i EU-budgeten och därmed räknas innanför taken i den fleråriga budgetramen. Regeringen har i FiU förankrat principer om hur särskilda instrument (såsom EGF) bör hanteras i förhållande till MFF-taken. SE kommer att verka för att tillräcklig flexibilitet uppnås inom de bindande taken, snarare än utanför. De principerna är därför inte föremål för behandling i denna överläggning. Regeringen bedömer att det är viktigt att framöver deltar i sektorsförhandlingsarbetet på ett konstruktivt sätt i en strävan att påverka fondens inriktning. Regeringen anser att huvudansvaret för att vidta aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hantera omställning på arbetsmarknaden ska ligga hos de enskilda medlemsstaterna. vill i första hand avveckla EGF och i andra hand påverka fonden i en restriktiv riktning. Regeringen anser i första hand att fondens användningsområde inte bör vidgas, och i andra hand att en utvidgning bör ske i en restriktiv riktning. Regeringen anser vidare att EGF enbart ska aktiveras i nödfall. Det lägsta antalet individer som ska beröras bör kvarstå vid lägst 500 personer. EGF-projekten bör ha en viss kritisk massa för att vara motiverade. Regeringen kan acceptera att insatskriterierna medger att företagen är verksamma inom en och samma sektor alternativt i flera ekonomiska sektorer men ifrågasätter varför förslaget begränsar det till företag inom en region alternativt inom två eller flera angränsande regioner. Det missgynnar vissa medlemsstater, medan det premierar andra, beroende på hur medlemsstaten är indelad i regioner och formen av medlemsstaten. Regeringen anser att kraven på medlemsstatens redogörelse i ansökan om EGF-medel i den del som rör redovisning av vilket stöd staten respektive berörda arbetsgivare erbjuder berörda individer, behöver skärpas. EGF, i egenskap av en nödfond, ska enbart komplettera och förstärka det stöd som staten och arbetsgivare ansvarar för i en medlemsstat. Regeringen är skeptisk till att höja det högsta belopp per individ som kan erbjudas vid investeringar i egenföretagande, företagsetablering eller anställdas övertagande av företag. Beloppet bör vara detsamma som i nuvarande programperiod, högst /per uppsagd arbetstagare och inte som kommissionen föreslår, inte kunna uppgå till . Kraven på medlemsstaterna att uppfylla uppgifter såsom information och kommunikation om EGF oavsett om medlemsstaten har ett projekt som pågår eller inte, samt insamling och redovisning av resultatindikatorer efter avslutat projekt behöver åtföljas av tillräckliga förutsättningar i form av tekniskt stöd. Regeringen anser inte att medfinansieringsgraden från fonden ska följa kommissionens förslag till förordning för Europeiska socialfonden plus utan den bör ligga på . Detta för att återspegla att medlemsstaterna har huvudansvaret för aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hantera omställning. Regeringen är även kritisk till en differentiering av medfinansieringsgraden från fonden för olika medlemsstater. Regeringen anser att förordningen för EGF ska ges en bortre tidsgräns.