sou · H6B311 · 2018-02-28 00:00:00 — Övergångar mellan sta- dier, skolor och skolformer behöver samordnas bättre för att säkra undervisningens kvalitet och kontinuitet. Kommunerna behöver ut- veckla möjligheterna till övergång från biståndsbedömd sysselsätt- ning till praktik och arbete tillsammans med Arbetsförmedlingen och . Vidare behövs ökade möjligheter att ta med sig arbetshjälpmedel från skola till arbetsliv.50 Pågående arbete inom området Regeringen har tagit en del initiativ inom området . En särskild utredare ser över behovet av flexiblare insatser för att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att få och behålla ett arbete och utredningsarbetet ska slutredovisas den 15 mars 2018.51 En annan utredning52 rör mer ändamålsenliga in- satser enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), där exempelvis daglig verksamhet ingår. Utredningens analys ska bland annat ske utifrån förmågan att bidra till att underlätta möjligheterna till studier, arbete eller annan sysselsättning och upp- draget ska redovisas . 48Jämför Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2017). Fokus 17 – unga med funktionsnedsättning. Etablering i arbets- och samhällslivet. 49Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2017). Fokus 17 – unga med funk- tionsnedsättning. Etablering i arbets- och samhällslivet. 50Sveriges Kommuner och Landsting (2017). Funktionshinder och delaktighet – positionspapper. 2017:41 Flexiblare insatser (exempelvis flexjobb) för att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att få och behålla ett arbete. 2016:40 Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen och Dir. 2017:92 Tilläggsdirektiv till (S 2016:03). Förslag för kvalitet i insatser I den nya funktionshinderspolitiska propositionen finns förslag som kan flytta fram positionerna inom några separata områden. Flera av dem har skrivits in i myndigheters regleringsbrev . Bland annat föreslås en fortbildningsinsats inom gymnasiesärskolans om- råde53, kartläggning av stöd till föräldrar till barn med neuropsykia- triska funktionsnedsättningar54 och framtagande av en utbildning för att stärka kunskapen om mänskliga rättigheter i kommuner och landsting55. Inom arbetsmarknadsområdet ser regeringen behov av en över- syn av samspelet mellan arbetsmarknadspolitiken och aktivitets- ersättningen. Myndigheten för delaktighet föreslås få i uppdrag att, i samarbete med länsstyrelserna och i samråd med SKL, ge stöd till landsting och kommuner att genomföra sina funktionshinderspoli- tiska strategier och planer.56 Regeringen betonar att styrningen av funktionshinderspolitiken bör vara långsiktig och stabil och att åt- gärder inom detta område kräver ytterligare beredning.57 Samordnaren har föreslagit att en permanent Funktion för att stärka arbetet kring unga som varken arbetar eller studerar inrättas på en befintlig myndighet. De två huvudsakliga uppgifterna för Funktionen ska vara att erbjuda organisations- och verksamhets- utvecklingsstöd samt informations- och kunskapsstöd.58 I förslaget listade Samordnaren sju exempel på tematiska områden för utveck- lingsstödet, däribland unga med funktionsnedsättning. Det är dock Samordnarens bedömning att det krävs ett särskilt uppdrag med betydligt större möjligheter till specialisering och med ett annat mandat för att ha kapacitet att driva på utvecklingen på ett tillräck- ligt sätt för unga med funktionsnedsättning. Den föreslagna etabler- ingssamordnaren och Funktionen föreslås samråda i genomförandet av sina uppdrag så att de kompletterar varandra. 53Se Regeringsbeslut (U2017/05023/BS [delvis], U2017/05037/S). Regleringsbrev för budget- avseende . 54Se Regeringsbeslut (U2017/05023/BS [delvis], U2017/05039/S). Regleringsbrev för budget- avseende Specialpedagogiska skolmyndigheten. 55Se Regeringsbeslut (S2017/07302/RS [delvis]). Regleringsbrev för avseende . 56Se Regeringsbeslut (S2017/07302/RS [delvis]). Regleringsbrev för avseende Myndigheten för delaktighet. 2016/17:188 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken. 58Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (2017). Förslag till inrättande av en Funktion som ska stödja de aktörer som arbetar med unga som varken arbetar eller studerar. Komm2017/01392. Förslag för kvalitet i insatser kommande erfarenhetsutbyte och dialog kring urval av kommuner att erbjuda ett närmare samarbete. De erfarenheter som etablerings- samordnaren gör kring övergången mellan utbildning och arbete för unga med funktionsnedsättning kan tas tillvara och spridas av Funk- tionen på . Uppdraget för den nationella etableringssamordnaren En nationell etableringssamordnare för unga med funktionsnedsätt- ning föreslås tillsättas för att stärka samhällets gemensamma förmåga att öka andelen unga med funktionsnedsättning som övergår från studier till arbete. har konstaterat att samordnare utgör ett bra sätt att sätta fokus på en fråga och påverka olika aktö- rers vilja att ändra sitt beteende utifrån regeringens ambitioner.59 Uppdraget ska vara att stimulera och driva på utvecklingen på lokal, regional och nationell nivå och ska gälla utvecklingen inom den offentliga sektorn, såväl som inom det civila samhället och närings- livet. Det är viktigt att synliggöra och stärka flöden från grund(sär)- skola, gymnasie(sär)skola (och motsvarande skolformer) till studier i vuxenutbildning, högskole- och universitetsutbildning, praktik, dag- lig verksamhet och arbete. Etableringssamordnaren ska i första hand ha en pådrivande roll för ett förbättrat arbete. Arbetet ska ha sin utgångspunkt i befintlig kunskap om utmaningar, problem och behov. Det ska vara inriktat mot att identifiera och sprida goda lösningar på de många utmaningar som redan har identifierats av andra aktörer. Etableringssamordna- ren ska vidare agera utifrån bästa tillgängliga kunskap och med bred delaktighet stimulera kvalitetsutvecklingsarbete inom verksamheter som är viktiga för ungas etablering. Särskilt fokus ska läggas på sam- verkan mellan aktörer under ungas uppväxt samt på likvärdighet i det stöd unga får. Huvudlinjen bör vara att stärka tillgången till och tillgängligheten i de ordinarie insatser som erbjuds samt att de in- satser som ges ska förstärka varandra, parallellt med att de särlös- ningar som finns också behöver utvecklas. För att nå framgång bör arbetet organiseras inom utrednings- väsendet. Denna organisering ger en mer fristående roll gentemot 59 (2016). Nationella samordnare som statligt styrmedel. Förslag för kvalitet i insatser regeringen och bidrar till ett mer oberoende agerande i uppdraget, både jämfört med en organisering inom ett departement, eller inom en befintlig myndighet.60 Organisationsformen är en viktig del av legitimiteten för den föreslagna samordnarfunktionen. kan detta medföra att etableringssamordnarens arbete kommer längre från de politiska besluten jämfört med en organisering inom departe- mentet. Detta bedöms kunna avhjälpas genom tydlig avrapportering till berörda departement. Möjliga alternativ vore en organisering på en befintlig myndighet vilket kan medföra vissa positiva samord- ningseffekter. För att uppnå önskvärda effekter i det pådrivande arbetet för unga med funktionsnedsättning gör Samordnaren dock bedömningen att det krävs ett mer avgränsat och fördjupat uppdrag till en fristående aktör. Erfarenheten av funktionshinderspolitiska strategin 2011–2016 är att utvecklingen går för långsamt trots höga ambitioner vilket talar för att pröva nya arbetssätt för att driva på utvecklingen framöver. har lyft fram att en utmaning för samordnar- funktioner är att de är bra på att sätta fokus på en fråga och påverka aktörers vilja, men att de ofta saknar resurser att påverka aktörernas förmåga att agera annorlunda. konstaterade också att samordnarna ofta genererar ny kunskap men att kunskapen inte alltid tas tillvara av regeringen.61 Därför är det viktigt att säkra upp tillräckliga resurser för att kunna påverka aktörers förmåga att agera annorlunda och en bra struktur för att på bästa sätt tillvarata arbetet. Arbetet föreslås bedrivas , med årlig återrapportering av etableringssamordnarens erfarenheter. Den första rapporteringen bör innehålla en nulägesanalys med en genomgång av de senaste årens utredningsförslag inom området. I uppdraget bör ingå att ge förslag på fortsatta åtgärder från regeringen för att stärka övergången från utbildning till arbete för unga med funktionsnedsättning. Samordnaren förordar att huvudansvaret läggs på Arbetsmarknads- departementet, men att gjorda erfarenheter återkommande ska rap- porteras till Arbetsmarknads-, Utbildnings- och . Med en gemensam lägesbild och möjlighet till dialog ökar förutsätt- ningarna för ett sammanhållet utvecklingsarbete inom . 60Jämför Statskontoret (2014). Nationell samordnare – statlig styrning i otraditionella former? 61Riksrevisionen (2016). Nationella samordnare som statligt styrmedel. Förslag för kvalitet i insatser Huvudlinjen bör vara mainstreaming av utvecklingsarbetet. An- ledningen till att ansvaret föreslås ligga på Arbetsmarknadsdeparte- mentet är att särskilt driva på utvecklingen mot etablering i arbetslivet och stärka de funktionshinderspolitiska perspektiven inom arbets- marknadspolitiken. Huvudansvar vid vore ett annat alter- nativ. Samordnaren gör dock bedömningen att etablering i arbets- livet utifrån arbetsmarknadspolitiken behöver vara det övergripande perspektiv som präglar arbetet. Relationen till är viktig utifrån att huvudansvaret för funktionshinderspolitiken lig- ger där, och även de delar som rör verksamhet. Att ansvaret skulle läggas där skulle dock inte svara mot den grundläg- gande konstruktionen för etableringssamordnarens arbete med ut- gångspunkt i att mainstreama arbetet till de sakområden som huvud- sakligen berörs. Fördjupat samarbete med ett antal kommuner Etableringssamordnaren bör ha ett fördjupat samarbete med ett an- tal kommuner av varierande storlek med olika geografiska och struk- turella förutsättningar. Det fördjupade samarbetet bör ske genom dialogmöten med varje kommun. I samband med dessa möten bör samtal med barn och unga inom målgruppen, samt med vårdnads- havare också ske. Etableringssamordnaren ska stimulera och driva på det lokala arbetet och stärka dialogen mellan myndigheter, landsting och kom- muner. Hinder och möjligheter i samverkan med landstingen ska särskilt beaktas kopplat till hälso- och sjukvård, rehabilitering och psykisk hälsa. Landets kommuner spelar en avgörande roll för livssituationen och etableringen för unga med funktionsned- sättning. Detta exempelvis genom kommunens ansvar för grund- och gymnasieutbildning, socialtjänst, LSS-insatser och de arbetsmarknads- insatser som de bedriver. Utveckling av det kommunala arbetet inom dessa områden är därför helt centralt för att driva arbetet framåt. Lokala studier av övergången från gymnasiesärskola till arbete har visat att stödsystemet var rörigt för individen, att det saknades sam- ordnad planering, att individuella planer ofta var kortsiktiga samt att det saknades tydlighet i ansvarsfördelning och rutiner för över- Förslag för kvalitet i insatser Det finns behov av att utveckla plattformar för sam- verkan som kan upprätthålla, utveckla och utvärdera olika rutiner.62 Inspiration kan även hämtas från arbete kring andra ungdomsgrup- per. Ett sådant exempel är de sju rutiner som utarbetats för samver- kan kring placerade unga för att säkra en obruten skolgång för dem.63 Antalet kommuner kommer att ha betydelse för arbetets om- fattning och inriktning. Ett större antal kommuner ger möjlighet att fånga upp och sprida framgångsrikt arbete på fler ställen, dock med nackdelen att möjligheterna till fördjupning och ett mer nära samarbete med respektive kommun då blir mer begränsat. Ett mindre antal kommuner skapar större möjligheter att driva på arbetet lokalt, som spridningen av arbetet då begränsas. I båda fallen kom- mer erfarenheterna komma andra kommuner till del genom etabler- ingssamordnarens arbete. Två exempel på liknande uppdrag finns hos den nationella hem- löshetssamordnaren och samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården. De hade samarbete med ett fyrtiotal respektive ett femtiotal kommuner.64 Den föreslagna etableringssamordnarens arbete kommer inte vara avgränsat till område på samma sätt, vilket ökar komplexiteten i uppdragets genomförande. Detta talar därför för att ett något färre antal kommuner bör invol- veras för att möjliggöra fördjupning i uppdragets genomförande. Dialog och samråd med myndigheter, nationella aktörer, det civila samhället och arbetsmarknadens parter Etableringssamordnaren ska föra dialog med relevanta nationella myndigheter för att återföra sina erfarenheter och diskutera utveck- lingsmöjligheter för myndigheternas arbete. Bland dessa finns , , Myndigheten för delaktighet, , , SPSM och den Funktion som Samord- naren har föreslagit för verksamhetsutveckling.65 Även aktörer som 62Jämför SOU 2017:9 Det handlar om oss – unga som varken arbetar eller studerar. 63SOU 2017:9 Det handlar om oss – unga som varken arbetar eller studerar. 64Regeringskansliet (2014). Slutrapport från den nationella hemlöshetssamordnaren och (2015). Plan för den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården. 65Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (2017). Förslag till inrättande av en Funktion som ska stödja de aktörer som arbetar med unga som varken arbetar eller studerar. Komm2017/01392. Förslag för kvalitet i insatser och bör involveras. Arbetet bör ske i samråd med SKL, särskilt i de delar som rör utveckling av kommu- nernas arbete och samverkan med landstingen. Etableringssamord- naren ska även samråda med relevanta pågående statliga utredningar. En viktig del av arbetet blir att föra dialog med relevanta natio- nella aktörer från det civila samhället och arbetsmarknadens parter. I det civila samhället finns viktiga intresseorganisationer och aktö- rer som både har insatser och verksamheter som riktar sig till unga och de är även arbetsgivare. Det är av särskild vikt att strukturerat samråd sker med intresseorganisationer inom området, däribland ungdomsorganisationerna. Arbetsmarknadens parter är viktiga att involvera för att stärka möjligheterna till etablering i arbetslivet. Här kan också finnas behov av att sprida goda exempel då tidigare studier har visat att arbetsgivare som en gång har anställt en person med funktionsnedsättning är mer benägna att göra det igen. Deras erfarenheter kan vara en viktig inspiration för andra arbetsgivare.66 Utgångspunkter för etableringssamordnarens arbete En viktig grund för arbetet är det nationella målet för funktions- hinderspolitiken, ”Att med FN:s konvention om rättigheter för per- soner med funktionsnedsättning som utgångspunkt, uppnå jämlik- het i levnadsvillkor och full delaktighet i samhället för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund”67. Genom konventionen erkänns bland annat rätten till utveckling av individens fulla potential inom utbildningsväsendet och rätten till arbete på samma villkor som för andra. Det sistnämnda gäller anställ- ning såväl som möjligheter att få tillgång till insatser som stärker eta- bleringen.68 Etableringssamordnarens utgångspunkt ska vara mänskliga rättig- heter så som de avspeglas i internationella överenskommelser och svenska lagar och författningar. En dimension av det är utgångspunkt 66Jämför , H. & , K. (2001). Funktionshindrade personer med nedsatt arbets- förmåga – ett arbetsgivarperspektiv. 2016/17:188 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken, betänkande 2017/18:SoU5. Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken och rskr. 2017/18:86. 68Ds 2008:23 FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, se artikel 24 och 27. Förslag för kvalitet i insatser i ett ungdomsperspektiv och att de ungas egna delaktighet ska säk- ras. Det innebär bland annat att se till ungas hela livssituation för att hitta lämpliga lösningar och vägar framåt i deras etablering samt att många olika politik- och förvaltningsområden berörs nationellt, regionalt och lokalt. Arbetet ska bedrivas utifrån ett jämställdhets- perspektiv för att utveckla arbetet både för unga kvinnor och unga män, vilket ofta saknas inom funktionshinderområdet.69 10.5Samlad analys av kunskapsläget om insatsers effekter Samordnarens förslag: Forte ska få i uppdrag att återkommande ta fram en samlad analys av kunskapsläget om vilka effekter in- satser för unga som varken arbetar eller studerar har. Skälen för Samordnarens förslag: Kunskap om effekter av insatser för unga som möter utmaningar i sin etablering tas fram inom olika ämnesområden och av olika aktörer. Det är resurskrävande och inte alltid möjligt för aktörer på lokal, regional eller nationell nivå att överblicka och värdera denna kunskap. Detta kan medföra att be- slutsfattare och praktiker inom området inte har möjlighet att verka utifrån det aktuella kunskapsläget. Unga som varken arbetar eller studerar är en heterogen grupp med skilda villkor, förutsättningar och behov. Bland dem som har särskilt svårt att etablera sig finns de utan gymnasieutbildning, unga med funktionsnedsättning, utrikes födda kvinnor samt unga som anlänt till i sena tonåren. In- satser för att stödja unga som varken arbetar eller studerar och för att förebygga att unga hamnar utanför studier och arbete bedrivs in- om flera områden såsom inom utbildnings-, social-, arbetsmarknads- och folkhälsopolitiken. Insatserna ges av nationella aktörer som Arbetsförmedlingen och , såväl som lokalt av grund- och gymnasieskolor, vuxenutbildning, folkbildningen, social- tjänsten och genom kommunala arbetsmarknadsinsatser. Även det civila samhällets organisationer bedriver ett viktigt arbete inom området. 69 Jämför , J. (2016). Sysselsättning och social rättvisa. En nationell registerstudie om 12 269 unga vuxna med intellektuell funktionsnedsättning. Förslag för kvalitet i insatser Samordnaren ser behov av en samlad bild av de insatser unga som möter hinder i sin etablering erbjuds, och vilka effekter insatserna har. Att staten ansvarar för att tillhandahålla ett sådant underlag skulle öka förutsättningarna att omsätta kunskap i praktik, bidra till förstärkt kvalitet i de insatser som unga erbjuds samt ge tydligare vägledning för fortsatt kunskapsutveckling. En samlad analys av kunskapsläget skulle för det första syfta till att ge beslutsfattare, tjänstepersoner och praktiker på nationell och lokal nivå aktuell vägledning i prioriteringar för politikens inriktning och olika insatser. För det andra till att ge ett underlag till aktörer som ska verka utifrån och sprida aktuell kunskap inom området. Bland dessa finns den Funktion som Samordnaren föreslagit ska in- rättas på en befintlig myndighet som genom sin stödjande roll blir en viktig motor för att omsätta befintlig kunskap i handling.70 Detta skulle innebära en kvalitetshöjning i den omvärldsbevakning olika aktörer gör inom området. För det tredje syftar analysen till att ge vägledning för prioritering av framtida forskning och kunskaps- produktion genom att identifiera forskningsluckor. Huvudsakliga mottagare i den delen är och forskningsråden, men även andra myndigheter som tar fram kunskap inom området. I uppdraget ingår att göra en samlad bedömning av kunskapsläget i , där uppdragets genomförare också ska dra egna slutsatser utifrån de tre ovan beskrivna syftena. Resultaten ska relateras till relevant internationell forskning, även om skilda institutionella vill- kor mellan länder ofta gör det svårt att direkt överföra insatser och deras effekter mellan länder. Både betydelsen av direkta insatser för unga och reformer som påverkar de strukturella villkoren för ungas etablering ska belysas. I det ingår bland annat kunskap om diskrimi- nerande strukturer. Uppdraget ska genomföras utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Samordnaren föreslår att uppföljningen sker återkommande, minst var femte år, men med möjligheter till kortare intervaller och kom- pletterande studier däremellan beroende på kunskapsutvecklingen inom området. 70 Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (2017). Förslag till inrättande av en Funktion som ska stödja de aktörer som arbetar med unga som varken arbetar eller studerar. Komm2017/01392. Förslag för kvalitet i insatser Uppföljningen bör huvudsakligen ske genom systematiska littera- turöversikter kring insatser som genomförs av aktörer inom olika sektorer och på olika nivåer. Det finns exempel på tidigare över- sikter som kan tjäna som inspiration i genomförande av uppdraget.71 Kriterierna som upprättas för vilka effektstudier som ska inklude- ras bör sättas så att den ger bästa möjliga vägledning för de till- tänkta användarna. Om kriterierna blir för snäva blir den kunskap som sammanställs förvisso mycket säker, men å andra sidan kom- mer relevant kunskap att hamna utanför. Den studie som genom- fördes i omfattade de nordiska länderna samt , och och innehöll 425 effektbedöm- ningar från 44 forskningsprojekt.72 Den tentativa översiktsstudie som Samordnaren tog fram som diskussionsunderlag till ett seminarium om effekter av insatser omfattade knappt 130 studier med inrikt- ning på svenska förhållanden.73 Där användes mer inkluderande be- dömningskriterier. Det är viktigt att även få med den forskning som finansieras av andra än forskningsråden såsom Arbetsförmedlingen, , politisk utvärdering (IFAU), MUCF, och Socialstyrel- sen. Även så kallad ”grå litteratur” av forskningskvalitet som tas fram av myndigheter och andra aktörer ska ingå. Samordnaren föreslår att uppdraget ges till Forte. Myndigheten har i uppgift att främja och stödja grundforskning och behovsstyrd forskning på arbetslivsområdet samt inom social- och folkhälso- vetenskap. De ska även fördela forskningsmedel, bedöma kvalitet och samhällsrelevans i forskningen som de finansierar, främja och ta initiativ till mång- och tvärvetenskaplig forskning samt vara rådgivan- de organ åt regeringen. Myndigheten har även i uppdrag att samordna forskning bland annat om barn och ungdomar, funktionshinder och internationell migration och etniska relationer.74 Deras upp- 71Hardoy, I, Røed, K, , K. & , T. (2016). En komparativ analyse av effekter av innsats for å inkludere utsatte unge i arbeid i och , M. & , A. (2015). En förlorad generation? En om ungas etablering på arbetsmarknaden. 72Hardoy, I, Røed, K, , K. & , T. (2016). En komparativ analyse av effekter av innsats for å inkludere utsatte unge i arbeid i . 73Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (2017). Forskning om unga som varken arbetar eller studerar åren 2006–2017. En tentativ forskningsöverblick, diskussionsunderlag för möte . 74Förordning (2007:1431) med instruktion för för hälsa, arbetsliv och välfärd. Förslag för kvalitet i insatser drag att främja nyttiggörande av forskning och forskningsresultat ligger väl i linje med Samordnarens förslag. Forte har flera specifika uppdrag som har koppling till förslaget – där det både finns möjlighet att ta tillvara forskningsresultat och verka för att täcka en del av de forskningsluckor som identifieras. I den forskningspolitiska propositionen presenteras flera tioåriga forskningsprogram som kan kopplas till frågor som rör unga som varken arbetar eller studerar. Det gäller bland annat programmen om tillämpad välfärdsforskning och arbetslivsforskning som Forte leder och driver. I uppdraget om tillämpad välfärdsforskning ingår att skapa forskarskolor för personer som är yrkesverksamma inom socialtjäns- ten för att stärka forskningsanknytning. Genom pro- positionen stärks också Fortes anslag till forskning om välfärdens kvalitet, organisation och processer.75 För att skapa en god bedömning bör Forte samråda med rele- vanta nationella aktörer såsom Arbetsförmedlingen, Försäkrings- kassan, IFAU, SKL, och . Ett alternativ vore att ge uppdraget till IFAU.