sou · H5B3114 · 2018-01-01 00:00:00 — Se utredningens bedömning av denna fråga i i avsnitt 17.5. För de användare som inte har en elektronisk identitetshandling från ett land har ingått ett bilateralt avtal med, väntar inled- ningsvis väntrum. Den tyska infrastrukturen är decentraliserad. E-tjänsttillhandahållarna sköter var och en sin egen eIDAS-nod. Man bedömer att tyska och engelska räcker som språk. I används pseudonymer redan nationellt och det är naturligt att göra det också inom vid gränsöverskridande identifiering. Det finns ingen motsvarighet till personnummer i och ingen liknande persistens. Det nationella personidentifieringsnumret kommer därför att ändras varje gång en person byter elektronisk identitetshandling. Man får bara ha en elektronisk identitetshandling åt gången. I har man erkänt utländska elektroniska identitetshandlingar . Infrastrukturen är därför redan förberedd för eIDAS- förordningens krav. Inkommande utländska användare registreras i ett kompletterande register och tilldelas ett unikt identifieringsnummer. De får också en pinkod för att man ska kunna identifiera samma per- son igen. ser inget skäl att inte ge utländska användare tillgång till e-tjänster eller registrera i det kompletterande registret baserat på erfarenheter från projekten 2.0. Det har redan visats att det kan ske automatiskt. En koppling mellan en utländsk elektronisk identitetshandling och en österrikisk identitet som inte är självklar kan behöva behandling. Det kan gälla t.ex. om det finns flera träffar i det kom- pletterande registret eller vid andra oklarheter. Den österrikiska noden klarar engelska och tyska. När det gäller e-tjänsterna får myndigheterna bestämma eftersom det inte regleras av eIDAS-förordningen. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster använder redan pseudonymer också nationellt. Det österrikiska identifieringsnumret är livslångt i persistens. Man kan bara ha ett österrikiskt identifieringsnummer. Alla offentliga myndigheter som har e-tjänster behöver se över sina processer och anpassa sin verksamhet efter eIDAS-förord- ningens krav så att de kan ta emot användare med europeiska elek- troniska identitetshandlingar. Svenska offentliga myndigheter består av en mängd vitt skilda verksamheter. Förutom sina olika uppdrag varierar de t.ex. i storlek, kultur, ekonomiska förutsättningar och digi- tal mognad. Av naturliga skäl varierar det därför också hur långt de offentliga myndigheterna har kommit i sina förberedelser. 17.4.1De offentliga myndigheterna bör agera försiktigt att de offentliga myndigheterna bör avstå från att göra egna kopp- lingar mellan utländska elektroniska identitetshandlingar och svenska person- och samordningsnummer. Som har beskrivits ovan bör medvetenhet om informations- säkerhet prägla de offentliga myndigheternas anpassningar och bered- skap. I varje steg av anpassning måste de offentliga myndigheterna analysera eventuella risker och konsekvenser av förändringen. Utredningen anser att de offentliga myndigheterna bör avstå från att göra egna kopplingar mellan utländska elektroniska identitets- handlingar och svenska person- eller samordningsnummer. De offent- liga myndigheterna får uppgifter om användarens för- och efternamn samt födelsedatum i identitetsintyg. Om de även begär att användaren ska ange sitt svenska person- eller samordningsnummer kan den offentliga myndigheten själv göra en jämförelse med uppgifter ur folk- bokföringen (via Navet). Därefter kan den offentliga myndigheten bedöma om den vill ge användaren tillträde till e-tjänsten. Om upp- gifterna stämmer överens kan det vara lockande att släppa in använ- daren i e-tjänsten. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Av säkerhetsskäl som har beskrivits av i sin rapport om kopplingsregister11 och även finns återgivna ovan menar utred- ningen dock att detta förfarande kan medföra stora risker. Innan det finns en central kopplingstjänst med erforderlig säkerhetsnivå för att koppla samman utländska elektroniska identitetshandlingar med svenska person- och samordningsnummer bör de offentliga myndig- heterna inte ge användarna tillträde till de e-tjänster som kräver svenskt person- eller samordningsnummer. 17.4.2Vad berörda offentliga myndigheter behöver göra att varje statlig myndighet, kommun och landsting som tillhanda- håller e-tjänster som kräver elektronisk identifiering behöver för- bereda följande steg: •Planera för e-tjänsternas delar, •Förbereda meddelande om att den europeiska elektroniska identitetshandlingen är erkänd, •Påbörja den tekniska integrationen, •Avgöra vem som får göra vad i e-tjänsten, •Överväga hur e-tjänsterna ska hantera det europeiska person- identitetsbegreppet, •Förbereda informationsmeddelande om den svenska offentlig- hetsprincipen, •Anpassa e-tjänstens språk, åtminstone så att den erbjuds på engelska, •Informera berörda om eventuella förändringar. 11 promemoria från , Koppling mellan europeiska eID-hand- lingar och svenska personnummer eller styrkta samordningsnummer, dnr 131 184020-16/113. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Det finns vägledning från Fonden för ett sammanlänkat i hur de offentliga myndigheterna kan gå tillväga för att förbereda sig för att ta emot europeiska elektroniska identitetshandlingar.12 Det de offentliga myndigheterna behöver göra för att förbereda sig har i flera sammanhang beskrivits av som har i uppdrag att informera och bistå den offentliga sektorn i frågor om elektroniska identitetshandlingar både i och inom ramen för eIDAS-förordningen. Nedanstående lista är hämtad bl.a. från material.13 Den kan användas som checklista för berörda offentliga myndigheter. Planera för e-tjänsternas delar Varje e-tjänst behöver kunna göra det möjligt att identifiera sig med en europeisk elektronisk identitetshandling. Det ordnas lämpligen genom att lägga till ”Foreign eID” som identifieringsalternativ där det är möjligt för användare att identifiera sig med svenska elektro- niska identitetshandlingar. E-tjänsterna behöver även kunna ställa ut en begäran om identi- tetsintyg för att skicka via den svenska och den utländska noden till den utländska utfärdaren av den elektroniska identitetshandlingen. E-tjänsterna behöver därefter kunna ta emot identitetsintyg som skickas tillbaka från den utländska utfärdaren via den utländska och den svenska noden. Slutligen behöver e-tjänsterna kunna meddela användaren att den elektroniska identitetshandlingen är accepterad (erkänd). Meddelande om att den elektroniska identitetshandlingen är erkänd Tillhandahållarna av e-tjänster behöver förbereda ett standardiserat textmeddelande som kan visas upp för användare som identifierar sig (autentiseras) med en eIDAS-erkänd europeisk elektronisk identitets- handling, men där behörighet till e-tjänsten saknas. 12https://ec.europa.eu/cefdigital/wiki/display/CEFDIGITAL/Connect+a+public+or+ private+online+service+-+Overview, . 13E-legitimationsnämnden, Introduktion till eIDAS, dnr. 131 151182-16/9517, . Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster vara om e-tjänsten endast kan hantera användare som har svenska personnummer och ett centralt register för koppling till sådant per- sonnummer saknas vid inloggning i e-tjänsten. Påbörja den tekniska integrationen E-tjänsterna (och e-tjänsternas eventuella integrationslager) behöver ta teknisk höjd för eIDAS-förordningen. tillhandahåller testmiljöer och kan bistå i anpassningsarbetet. Avgör vem som får göra vad i e-tjänsten Tillhandahållare av e-tjänster behöver planera för vilka uppgifter (attri- but) som behövs för att kunna avgöra användarens behörighet, och hur uppgifterna ska hämtas in, när användaren identifierar sig med en europeisk elektronisk identitetshandling. Det är viktigt att de offentliga myndigheterna inte avslutar de analoga möjligheter till service som redan finns. Om användaren inte kan ges tillträde till e-tjänsten bör de offentliga myndigheten infor- mera om hur användaren ska göra för att utföra sina ärenden analogt genom att erbjuda eventuella blanketter och kontaktmöjligheter. Personidentitetsbegrepp i utländska elektroniska identitetshandlingar Personidentitetsbegreppet i det utländska identitetsintyget är unikt och pekar på endast en individ. Däremot kan en individ med flera elektroniska identitetshandlingar ha flera olika personidentitetsbe- grepp. Många svenska e-tjänster har lagstadgade krav på att använda- ren ska ha svenskt personnummer eller samordningsnummer. En individ med svenskt samordningsnummer eller personnummer kan ha en utländsk elektronisk identitetshandling. Tillhandahållare av e-tjänster behöver överväga hur e-tjänsterna ska hantera det utländska personidentitetsbegreppet som kommer med i autentiseringen. Eventuellt kommer det att finnas ett centralt kopplingsregister för att underlätta för tillhandahållarna av e-tjänster att koppla samman det utländska personidentitetsbegreppet med ett Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster svenskt personnummer eller styrkt samordningsnummer men innan det är på plats anser utredningen att de offentliga myndigheterna bör agera försiktigt, se avsnitt 17.4.1. Förbered informationsmeddelande om den svenska offentlighetsprincipen Enligt den svenska offentlighetsprincipen ska alla ha rätt att ta del av allmänna handlingar som inte är sekretessbelagda. Med allmän hand- ling menas varje handling, tryckt eller elektronisk, som är förvarad hos en offentlig myndighet, samt har inkommit till den offentliga myn- digheten utifrån eller har upprättats inom den offentliga myndigheten. I gäller som huvudregel att offentlighet råder för individers identitetsbegrepp, t.ex. personnummer och namn. Det innebär att vem som helst kan begära ut information där det förekommer iden- titetsbegrepp kopplade till andra individer än de själva. I många av de andra medlemsstaterna är regleringen annorlunda. Där behandlas identitetsbegrepp med sekretess och användare från dessa länder kanske utgår från att behandlingen är densamma i . Därför anser utredningen att det innan identifieringsprocessen startar behöver finnas ett kort informationsmeddelande (standardi- serat textmeddelande) om offentlighetsprincipen i i de e-tjäns- ter som ska erkänna europeiska elektroniska identitetshandlingar. Offentlighetsprincipen gäller naturligtvis redan i motsvarande ana- loga flöden. De offentliga myndigheterna borde därför även tillhanda- hålla informationen så att den når de individer som inte använder e-tjänsterna. I eIDAS-förordningen regleras inte vilka språk e-tjänster ska er- bjuda. Här behöver tillhandahållarna av e-tjänster analysera hur man bäst kan hjälpa sina användare. Som första steg anser utredningen att man behöver se till att e-tjänster som erbjuds användare med euro- peiska elektroniska identitetshandlingar finns på engelska. I artikel 2 i kommissionens genomförandebeslut /296 anges att samarbetsspråket ska vara engelska om inte annat överenskom- mits med den berörda medlemsstaten. Det handlar där om inrättande Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster av förfaranden för samarbete mellan medlemsstaterna, men det säger åtminstone något om vad som anses vara förstahandsval av språk mellan medlemsstaterna i eIDAS-sammanhang. Därefter kan man utgå från de behov som väntas i respektive e-tjänst. Olika tillhandahållare kan vänta sig användare med olika språkfärdigheter. Tillhandahållare av e-tjänster behöver planera kommunicering av för- ändringarna till alla berörda målgrupper. 17.4.3Hur kan de offentliga myndigheterna erbjuda ännu bättre service? att de offentliga myndigheterna därefter kan vidareutveckla sin service gentemot utländska användare genom att: •Fortsätta utveckla funktioner, •Bygga vidare på servicen till de som inte ges tillträde, •Erbjuda mer information på fler språk. Efter att de offentliga myndigheterna vidtagit de åtgärder som är nödvändiga enligt det förra avsnittet bör de enligt utredningens mening överväga hur de kan erbjuda ännu bättre service till sina respektive användare. Det kräver individuella analyser genom t.ex. brukarundersökningar av varje verksamhet för att ta ställning till hur den offentliga myndigheten i fråga bäst hjälper de användare som är intresserade av deras e-tjänster. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Med vetskap om vilka utländska användare som identifierar sig i e-tjänsterna och vad de har för behov kommer de offentliga myndig- heterna att kunna utveckla sin servicenivå ytterligare. De kommer att kunna göra olika val av nivå för anpassning av funktioner på t.ex. mina sidor samt för olika verktyg och guider som riktas till användarna. Bygg vidare på servicen till de som inte ges tillträde Likaså när det gäller användare som inte kan ges tillgång till e-tjäns- terna finns det möjlighet, med ökad kunskap om dem, att utveckla servicegraden gentemot dem. Det kan gälla hänvisningar om var de kan vända sig för fortsatt hjälp eller utökat material med blanketter eller liknande tillgängligt direkt på webbplatsen. Erbjud mer information på fler språk Efter att ha sett till att tillhandahålla en basnivå av information och e-tjänster på engelska bör offentliga myndigheter göra en djupare analys av språkbehoven i just deras e-tjänster. Det kan förekomma olika språkbehov beroende av användarens val av språk, användarens val av elektronisk identitetshandling eller vad användaren verkligen vill göra i e-tjänsten. Från vilka länder kommer användarna? Vad har de för språkkunskaper? Vilket språk väljer de själva? Är många av användarna med europeiska elektroniska identitetshandlingar utlandsboende svenskar med goda kunskaper i svenska? För att möta användarnas behov krävs individuella analyser hos varje enskild offentlig myndighet som tillhandahåller e-tjänster. Både och Google erbjuder översättningsverk- tyg som offentliga myndigheter kan använda för att anpassa sina e- tjänster. Utvecklingen av sådana översättningsverktyg går snabbt och kvalitén förväntas snart nå sådana nivåer att offentliga myndigheter inte behöver använda sig av översättning. Webbplatsen har låtit konsultföretaget analy- sera språkbehovet för sina e-tjänster. Stelacon har därefter samman- ställt tre konkreta rekommendationer på vad som skulle komplettera webbportalen på bästa sätt. Detta så att företagare från Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster andra EU-länder inte bara skulle förstå det svenska systemet bättre, utan även få tydligare information hur det fungerar att driva företag och sälja tjänster i . Rekommendationerna utgår från förut- sättningarna för men utredningen anser ändå att de kan vara av värde även i andra offentliga myndigheters analyser av sina språkbehov. Mer information på engelska Språket är en viktig komponent som företagare för att både kommu- nicera med kunder och relevanta myndigheter samt ta del av viktig information på ett effektivt sätt. De intervjuade företagarna indi- kerar att engelska är tillräckligt som språk, men att mer information bör finnas på engelska för att göra mer information tillgänglig. Stelacon rekommenderar att utöka informationsmängden som finns tillgänglig på engelska. Enkel och orienterande information Företag efterfrågar information som är lika enkel att förstå som enkel att hitta. Steg för steg-guider tycker företagare är ett bra och vägledande sätt att ta till sig information. har flera guider av den typen, och en rekommendation är därför att utöka det utbudet, framför allt för processen att skaffa personnummer och bankkonto där många företag har problem. I tillägg till steg för steg-guider kan olika mallar vara ett bra kom- plement. Dessa mallar kan hjälpa företagarna när de ska utforma exempelvis fakturor till sina kunder eller sin F-skattsedel. Sju av de elva intervjuade företagarna känner till webbportalen verk- . Av dessa har fyra använt sig av information på sidan och de är väldigt nöjda. Det finns därmed utrymme att både öka känne- domen om och öka användningen av webbplatsen. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Stelacon rekommenderar därför en utförlig marknadsföringsstrategi för den engelska versionen av verksamt.se.14 17.4.4Regeringen ska utse färdledande offentliga myndigheter att regeringen utser ett antal färdledande offentliga myndigheter som i sitt agerande kan hjälpa andra offentliga myndigheter att anpassa sig till eIDAS-förordningens krav och möjligheter. För att skapa ytterligare vägledning till de offentliga myndigheterna föreslår utredningen att regeringen ska utse ett antal färdledande offentliga myndigheter som kan visa vägen och bistå andra liknande offentliga myndigheter med kunskap och erfarenhetsutbyte. Det är viktigt att de offentliga myndigheterna representerar olika verksamhetssektorer och är av olika storlek. De färdledande offentliga myndigheterna behöver alla ha uppnått en viss mognad i digitaliser- ingsfrågor och dessutom ha kompetens och möjligheter att dela med sig av erfarenheter och expertis. De färdledande offentliga myndigheterna behöver utgöras av minst en större statlig myndighet med mycket medborgarkontakt och väl utvecklade e-tjänster, någon statlig myndighet med lite mindre flöden t.ex. en länsstyrelse, ett landsting, en större kommun och en mindre. De offentliga myndigheter som utses bör samverka om att ta fram material och stöd. kan också vara behjälp- lig i detta arbete. 14 Behovsanalys för engelskspråkiga sidorna på , en studie av Stelacon efter upp- drag från . Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster 17.5Bör processen för tilldelning av samordningsnummer till utländska medborgare på distans automatiseras? att för att uppnå ökad grad av automatisering i processen för tilldelning av samordningsnummer måste kraven på säker identi- tetskontroll av de enskilda individerna sänkas eller så behöver sam- ordningsnummersystemet ses över. Enligt utredningens direktiv15 ska utredaren analysera och lämna för- slag på hur processen för tilldelning av samordningsnummer till ut- ländska medborgare på distans genom elektroniska identitetshand- lingar kan möjliggöras och automatiseras. För att kunna ta ställning i denna fråga behövs först en genom- gång av vad samordningsnummer är, dess syfte och hur de har ut- vecklats sedan de infördes. 17.5.1Vad är samordningsnummer? Samordningsnumret är konstruerat som ett personnummer men med sifferkombinationer som inte kan förekomma i ett personnum- mer på så sätt att siffrorna för dag adderas med 60. Motsvarigheten till personnumrets födelsenummer benämns i samordningsnumret in- dividnummer. Kontrollsiffran beräknas med samma metod som be- träffande personnumret. En man född med indi- vidnummer 239 får följande samordningsnummer: . På motsvarande sätt som personnumren är samordningsnumren unika såtillvida att två identiska samordningsnummer inte förekom- mer. Om en individ med ett samordningsnummer senare blir folkbok- förd ersätts samordningsnumret med ett personnummer.16 I folkbokföringsförordningen17 finns bestämmelser om tilldel- ning av personnummer och samordningsnummer. får tilldela samordningsnummer på begäran av en statlig myndighet eller 2008/09:111 s. 27 f. 17SFS 1991:749, FOF. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster en utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda vissa examina18 och som i sin verksamhet behöver ett samordningsnummer för en individ för att undvika personförväxling eller för att utbyta infor- mation om individen med andra offentliga myndigheter eller organi- sationer. kan också på eget initiativ tilldela samordnings- nummer för registrering i beskattningsdatabasen.19 Samordningsnummer får tilldelas en individ om det inte råder osäkerhet om dennes identitet. I vissa fall kan dock samordnings- nummer tilldelas ändå, bl.a. om det behövs för vissa registreringar inom rättsväsendet, för registrering i beskattningsdatabasen eller för registrering i verksamhetsregister när det gäller individer som omfattas av lagen20 om mottagande av asylsökande m.fl.21 Det är den statliga myndighet eller det organ som begär att en individ ska tilldelas samordningsnummer som ska bedöma om identi- teten kan anses fastställd. får meddela närmare före- skrifter om de krav som ska ställas på identifieringen av en individ som ska tilldelas ett samordningsnummer. En begäran om samordningsnummer ska innehålla uppgift om vilka handlingar som legat till grund för identifieringen och Skatte- verket får begära att dessa handlingar lämnas in till Skatteverket.22 Den statliga myndighet som begär ett samordningsnummer ska ange om det råder osäkerhet om någon uppgift som lämnas om individen.23 17.5.2Skälen för att samordningsnummer infördes För varje folkbokförd individ fastställs enligt 18 § folkbokförings- lagen24 ett personnummer som identitetsbeteckning. En individ som inte är eller har varit folkbokförd får efter begäran från en statlig myndighet tilldelas ett särskilt nummer, samordningsnummer. Syftet med folkbokföringen har beskrivits i förarbetena till reg- lerna om samordningsnummer. Folkbokföringens kanske viktigaste uppgift är att för olika samhällsfunktioner tillhandahålla basuppgifter 18Utfärdare enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda examina. 195 § FOF. 215 a § FOF. 22Detta gäller dock inte då samordningsnummer ska tilldelas en person som omfattas av lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. 236 § FOF. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster om befolkningen i landet. För att det ska kunna fungera på ett kor- rekt och fullständigt sätt måste personnummer användas. Ett per- sonnummer som har fastställts efter identitetskontroll motverkar förväxling av individer och öppnar möjlighet för en säker överföring av tillförlitliga personuppgifter mellan olika användare. Bland annat mot den bakgrunden är det, enligt förarbetena, naturligt att person- nummer används inom folkbokföringen. Bestämmelser om samordningsnummer infördes eftersom personnummer då reserverades för individer som är folkbokförda i . tilldelades personnummer även till de individer som inte var folkbokförda. Den som rekvirerade person- nummer för individer som inte var folkbokförda skulle ange om identiteten hade styrkts med pass eller annan handling. Det ankom alltså på den rekvirerande myndigheten att göra identitetskontrollen. Som skäl för införandet av samordningsnummer anfördes bland annat att ett system med enhetliga personbeteckningar kan behövas även utanför folkbokföringen. Tilldelningen av personnummer utan koppling till folkbokföring grundades på att flera statliga myndigheter ansåg sig behöva ett gemensamt samordningsbegrepp för bl.a. kom- munikation sinsemellan. Registreringen av personuppgifter omfattade ett mycket stort antal individer. Den berörde också viktiga områden, både för individen och samhället. Främst för att olika individer inte skulle förväxlas med varandra hade de statliga myndigheterna ett be- hov av att använda personnummer eller annan unik personbeteckning för registrerade individer.25 Enligt förarbetena var det otvivelaktigt så att personnumret kunde uppfattas som en sorts inträdesbiljett till samhället. Man ansåg att det kunde ifrågasättas om individer som inte var folkbokförda skulle ha den inträdesbiljett som personnumret innebär. Det kunde också uppfattas som stötande att brottslingar och brottsmisstänkta tilldelades personnummer. Dessa tillhörde också en kategori av indi- vider vars identitet ofta är svår att fastställa. Det var dock inte bara vid registrering inom rättsväsendet som det kunde finnas identi- fieringssvårigheter. Även för skatteområdet var underlaget för kon- troll av en individs identitet i många fall bristfälligt vid tilldelning av personnummer. 1997/98:9 s. 77 f. Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Det konstaterades att om identitetskontrollen är otillräcklig kan följden bli att en individ tilldelas mer än ett personnummer.