sou · H6B341 · 2018-06-11 00:00:00 — Av figuren nedan framgår verksamhetskostnadernas fördelning på huvudsakliga uppgifter 2017. Källa: årsredovisning 2017, egen bearbetning. har haft verksamhetskostnader på totalt . Av dessa kostnader avsåg uppgiften att göra forskningssammanställningar. I de senare ingår utöver kostnader för arbete med att utveckla modeller för och genomföra forskningssammanställningar även kostnader för att arbeta mer generellt med forskningsfrågorna. Institutets andra huvuduppgift, att utlysa och fördela forskningsmedel till praktiknära skolforskning, har stått för av de totala verksam- hetskostnaderna (2018a). lämnade 2016 bidrag om totalt till projekt för praktiknära skolforskning. Institutet för- brukade det året inte hela den tillgängliga anslagsposten för detta. Hela anslaget på totalt förbrukades 2017 (2018a). Institutet har uppmärksammat på att ett forskningsanslag måste byggas upp successivt för att det ska vara möjligt att utlysa och bevilja nya bidrag och fullfölja de åtaganden som redan slutits. I budgetunderlaget –2020 begärde institutet en successiv nivåhöjning av anslaget . Därutöver äskades om medel för en särskild tillfällig utlysning (2018b). 4.4.7Sammanfattande kommentar – organisation I direktivet till utredningen konstaterar regeringen att flera myndig- heter inom skolområdet har överlappande uppdrag. Detta är enligt regeringen inte ändamålsenligt och effektivt och det skapar otydlig- het, framför allt för skolor och huvudmän (dir. 2017:37). uppgift att sprida forskningsresultat kan vid en ytlig betraktelse sägas tangera motsvarande uppdrag vid och . bör det noteras att uppgiften att göra en systematisk forskningsöversikt, som alltså explicit åligger , är en mer resurskrävande uppgift än att göra exempelvis kunskapsöversikter över relevant forskning, även om givetvis såväl forskningsöversikter som kunskapsöversikter är värdefulla för att sprida och tillgängliggöra forskning. andra huvuduppgift är att utlysa medel för praktiknära forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom de områden där relevant sådan forskning saknas. är den enda skolmyndigheten som har i uppdrag att finan- siera forskning. I den mån det finns risk för överlappning när det gäller denna uppgift är det inte gentemot andra statliga skol- myndigheter, utan i så fall gentemot andra finansiärer av utbildnings- vetenskaplig forskning, såsom exempelvis utbild- ningsvetenskapliga kommitté (UVK). Här kan framhållas att institutets uppgift är att utlysa medel för praktiknära forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom de områden där relevant sådan forskning saknas. Institutet ska således komplettera andra forsk- ningsfinansiärer. Utredningen anser att det är viktigt att det finns en tydlig avgränsning mellan den forskning som finansierar och forskning med andra finansiärer. I detta avsnitt beskrivs Sameskolstyrelsens uppdrag, bemanning och ekonomi. Exempel ges också på hur myndigheten omsätter sitt uppdrag i praktiken. Därutöver redovisas granskningar och andra studier av Sameskolstyrelsen. Figuren nedan visar Sameskolstyrelsens organisation. Källa: Informationen är hämtad från . Sameskolstyrelsen leds av en nämnd (se kap. 3) och ansvarar för sameskolorna samt förskoleklass och fritidshem vid en enhet med sameskola. Regeringen styr myndigheten genom en instruktion och ett årligt regleringsbrev som bl.a. innehåller vissa mål och åter- rapporteringskrav, uppdrag och ekonomiska förutsättningar. Riks- dagen avsätter medel för verksamheten i samband med den årliga budgetprocessen. Av myndighetens instruktion framgår att myndigheten leds av nämnden som har fem ledamöter och vid nämndens kansli finns det en skolchef som biträder nämnden och särskilt ska verka för att utbildningen utvecklas (2011:131). Av sametingslagen följer att ledamöterna och ordföranden i nämnden utses av (1992:1433). är det, genom en ändring av Sameskolstyrelsens instruktion, Sameskolstyrelsen och därmed inte längre som anställer skolchefen (se avsnitt 5.7.4). I Sameskolstyrelsens instruktion anges att myndigheten genom sin verksamhet ska främja att alla barn till samer får tillgång till en likvärdig utbildning enligt skollagen med samiska undervisnings- inslag av god kvalitet i en trygg miljö. Sameskolstyrelsen ska, liksom övriga statliga skolmyndigheter, integrera ett jämställdhetspers- pektiv och perspektivet mänskliga rättigheter i sin verksamhet. Sameskolstyrelsen ska enligt sin instruktion (2011:131) främja att alla barn till samer får tillgång till en likvärdig utbildning enligt skol- lagen med samiska undervisningsinslag av god kvalitet i en trygg miljö. Myndigheten ska bidra till goda förutsättningar för barnens utveckling och lärande liksom till förbättrade kunskapsresultat. Sameskolan ska anordna utbildning med årskurs 1–6 och det är Sameskolstyrelsen som prövar om ett barn ska få fullgöra sin skol- plikt i sameskolan (13 kap. 2–3 §§ och 7 kap. 7 § skollagen). Same- skola ska anordnas vid flera skolenheter (13 kap. 24 §) och sådana finns på fem orter i fyra kommuner. Enligt sin instruktion ansvarar Sameskolstyrelsen också för förskoleklass och fritidshem vid en skolenhet med sameskola. Elevantalet i sameskolorna har enligt den officiella statistiken uppgått till i genomsnitt ett drygt trettiotal elever per skolenhet un- der åtminstone en sexårsperiod (). Källa: Sameskolstyrelsen (2016, 2017, 2018a). Tabellen visar att det finns 178 elever i sameskolan och antalet har minskat . Enligt Sameskolstyrelsen beror detta på att många elever i väljer att gå över till kom- munens s.k. 6–9-skola i årskurs 6. Fördelningen mellan pojkar och flickor per läsår redovisas inte i årsredovisningen, men av en tabell över prestationer framgår att antalet flickor varit högre än antalet pojkar 2015, 2016 och 2017 (Sameskolstyrelsen 2018a). Sameskolstyrelsen erbjuder fritidshem vid samtliga skolenheter med sameskola. Källa: Sameskolstyrelsen (2016, 2017, 2018a). Det framgår av årsredovisningarna att det är något fler pojkar än flickor som deltar i fritidshemsverksamheten. framträder skillnaden främst i och (Sameskolstyrelsen 2018a). I övrigt är det inte några stora skillnader. 4.5.2Sameskolan ska utveckla samisk integrerad undervisning Utöver uppdraget som huvudman för sameskolorna har Sameskol- styrelsen i uppdrag att utöka och utveckla samisk integrerad under- visning i kommunala skolor. Integrerad undervisning anordnades 2017 i tio kommuner. I undervisningen deltog 226 elever, varav 125 flickor och 101 pojkar. Antalet elever i integrerad undervisning 2016 var 168 och uppgick elevantalet till 212. Elevantalet minskade således , men har stigit igen 2017 (Same- skolstyrelsen 2018a). 4.5.3Sameskolstyrelsen får genom avtal anordna förskola Av Sameskolstyrelsens instruktion framgår att myndigheten, genom avtal med en kommun, får ta över ansvaret för kommunens uppgifter inom förskolan och genomföra verksamheten helt eller delvis på samiska. Myndigheten ska i sådana fall ta ut ersättning från den aktuella kommunen (2011:131, SKOLFS 2011:62). Sameskol- styrelsen erbjuder förskola i de fyra kommuner där även sameskola finns. Förskolorna följer, utöver möjligheten att bedriva under- visningen på samiska, samma bestämmelser som gäller för kommu- nens förskolor. I förskolorna har funnits totalt cirka 130 barn (Sameskolstyrelsen 2018a). I förskolorna arbetar man bl.a. med att utveckla barnens samiska språk och att ta fram ett dokument för hur förskolorna ska arbeta med samisk utgångspunkt (Sameskolstyrelsen 2018a). Källa: Sameskolstyrelsen (2016, 2017, 2018a). Antalet barn har legat på samma nivå mellan åren och fördelningen mellan pojkar och flickor är i stort sett jämn. Endast i skiljer det i någon högre grad, där det är 33 flickor och 20 pojkar 2017 (Sameskolstyrelsen 2018a). 4.5.4Läromedel för samisk undervisning I Sameskolstyrelsens uppdrag ingår att främja utveckling och pro- duktion av läromedel för samisk undervisning (2011:131), vilket innebär läromedel i de tre olika samiska språkvarieteterna nord-, syd- och lulesamiska. Uppdraget genomförs genom annonseringar där myndigheten söker läromedelsförfattare och genom att personal t.ex. deltagit i bokmässan (se ) för att få ökad kunskap och knyta kontakter. I årsredovisningen anges att uppdraget inte är enkelt och att det krävs kunniga professionella läromedelsproducenter för att ta fram läromedel. Det konstateras också att tillgång till samiska läromedel är en grundläggande förut- sättning för att Sameskolstyrelsen ska kunna nå sina mål (Same- skolstyrelsen 2018a). 4.5.5Sameskolstyrelsen ska informera om sameskolan och samiska inslag Av Sameskolstyrelsens instruktion (2011:131) framgår att myndig- heten ska bistå kommunerna när det gäller uppsökande verksamhet bland samer. Myndigheten ska informera om sameskolan och om samiska undervisningsinslag i undervisningen. Detta sker bl.a. genom riktad information till olika målgrupper på Sameskol- styrelsens webbsida (). Antalet anställda vid uppgick till 101 års- arbetskrafter eller 106 personer (Sameskolstyrelsen 2018a). På arbetar sex personer, eller fem årsarbetskrafter, en skolchef, två personalhandläggare (vardera), två ekonomihandläggare tillika controllers och en assistent. Vid sameskolorna var 47 lärare och förskollärare anställda i och förskoleklassen 2017. Av dessa var 35 legitimerade. Antalet legitimerade lärare har ökat , men det råder fortfarande brist på legitimerade lärare och störst är bristen på lärare i hem- och konsumentkunskap och modersmål. Det är också svårt att rekrytera samisktalande lärare (2018a). Det fanns en rektor vid varje sameskolenhet, vilket ska finnas vid alla skolenheter (2 kap. 9 § skollagen). I förskolan arbetade 32 personer, varav 11 var legitimerade för- skollärare. Uppgifter om personal i fritidshem framgår inte av års- redovisningen. 4.5.7Sameskolstyrelsens intäkter, verksamhetskostnader samt stöd och bidrag Av tabell 4.10 framgår årets tilldelning av medel enligt regleringsbrev för Sameskolstyrelsen. Förvaltnings- anslaget redovisas som en delpost. Vidare redovisas Sameskol- styrelsens verksamhetskostnader samt lämnade stöd och bidrag. Avgiftsintäkterna framgår också. Källa: Sameskolstyrelsens årsredovisning, anslagsredovisning och resultaträkning respektive år (Sameskolstyrelsen 2016, 2017 och 2018a). Tabellen visar att Sameskolstyrelsens tilldelning enligt reglerings- breven till största delen utgörs av ett förvaltningsanslag, dvs. ett an- slag för att täcka myndighetens egna kostnader. Det ska även nämnas att Sameskolstyrelsen har ett ingående överföringsbelopp om minus (Sameskolstyrelsen 2018a). Same- skolstyrelsen lämnar även bidrag till andra huvudmän för integrerad samisk undervisning. Redovisningsprincipen för detta bidrag har ändrats 2016, men hade samma redovisningsprincip tillämpats 2015 hade motsvarande belopp varit . Avgifts- intäkterna utgörs av avgifter och ersättningar från elevernas hem- kommuner till sameskolan och avgifter från vårdnadshavare för att ha sitt barn i förskolan (Sameskolstyrelsen 2017). Sameskolstyrelsens verksamhetskostnader fördelas 2017 på huvudsakliga verksamheter enligt följande: Källa: Sameskolstyrelsens årsredovisning 2017, egen bearbetning. Sameskola, förskoleklass och fritidshem svarade för av verksamhetskostnaderna och är därmed den största av myndig- hetens huvudsakliga verksamheter (Sameskolstyrelsen 2018a). 4.5.8Uppföljningar, utvärderingar och andra studier av Sameskolstyrelsens verksamhet Av Sameskolstyrelsens årsredovisning till regeringen framgår att myndighetens bedömning är att de krav på återrapportering som framgår av myndighetens regleringsbrev är uppfyllda. Sameskol- styrelsen gör däremot ingen samlad bedömning av verksamheten och måluppfyllelsen (Sameskolstyrelsen 2018a). Sameskolstyrelsen anger i sin årsredovisning att en ny verksam- hetsplan har arbetats fram för årets förbättrings- arbete i det systematiska kvalitetsarbetet. Det framgår vidare att det i och med planen finns en struktur och rutiner för skolverk- samhetens löpande arbete. (2017) framförde att det saknas att strukturerat arbete och ett systematiskt kvalitetsarbete. Detta har även uppmärksammats tidigare av såväl (2003a) som Skolinspektionen (2013), dvs. bristerna be- står . En utmaning är att få fler legitimerade och behöriga lärare bl.a. i samiska. En annan är att utveckla elevhälsan så att samtliga kompe- tenser som ska finnas finns att tillgå på varje skola (Sameskol- styrelsen 2017, 2018a). Dessa iakttagelser stämmer väl med vad Skol- inspektionen fann i sin tillsyn (2013). (2017) har i sin granskning funnit dels brister från Sameskolstyrelsens sida, dels från regeringens sida. bedömer att Sameskolstyrelsen har låg mål- uppfyllelse vad gäller de statliga målen för myndigheten, vilket bl.a. innebär att samiska elever i och utanför sameskolan inte får tillgång till utbildning med samiska undervisningsinslag. Vidare bedöms myndigheten ha svårt att uppfylla grundläggande krav som ställs på en statlig myndighet. När det gäller den integrerade undervisningen konstateras i rapporten att samma utvecklingsområden kvarstår ända sedan genomförde en tillsyn 1994. Beträffande regeringens styrning anser att rege- ringen vare sig har lyckats bedriva en ändamålsenlig styrning eller föreslå en ny. I sammanhanget konstateras att styrkedjan är otydlig, vilket även anges i utredningens direktiv (dir. 2017:37). tillsätter på politiska grunder och inte, såsom är avsikten med nämndmyndigheter, med hänsyn till myndighetens uppdrag (se avsnitt 3.1). Dock menar att trots alla brister fungerar same- skolorna i stort väl, men för att öka förutsättningarna för högre måluppfyllelse föreslår att huvudmannaskapet för Sameskolstyrelsen ska överföras till . Det skulle dess- utom, anser , ligga i linje med regeringsformen där det framgår att samernas möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv ska främjas (1 kap. 2 § regeringsformen, 1974:152). Här kan nämnas att 2012 antog utbildnings- politiska mål, som uppdaterades 2017, där det uttalas att ”övertar Sameskolstyrelsens verksamhet”. Detta bedöms av Same- tinget vara en ny och ansvarsfull uppgift. anser att en utbildningsnämnd ska inrättas och att det ska finnas ett kansli för utbildningsfunktionerna med en utpekad befattning som skolchef. Det anges vidare att en successiv uppbyggnad är nödvändig så att den kompetensförstärkning som behövs, såväl inom kansliet som då det gäller förtroendevalda, hinner byggas upp (). Detta ligger i linje med bedömning. Riks- revisionen anser att det behövs vidare utredning, bl.a. vad gäller såväl Sameskolstyrelsens som förutsättningar och andra myndigheters förutsättningar att ta över vissa uppdrag, t.ex. läro- medelsproduktionen och förändringar av instruktion och finan- siering. 4.5.9Sammanfattande kommentar – Sameskolstyrelsens organisation Det finns brister i Sameskolstyrelsens organisation och verksamhet. Regeringen pekar i utredningens direktiv (2017:37) på brister i styrningen och anger också att Sameskolstyrelsen har fått kritik av för brister i den interna styrningen (se t.ex. 2015). Både regeringen och an- ser att det finns otydligheter i den övergripande styrningen där regeringen och så att säga delar på styrningen av Same- skolstyrelsen. Av direktivet (2017:37) framgår att utredningen ska analysera och föreslå lämpligt huvudmannaskap för Sameskolstyrelsen eller dess verksamheter och säkerställa att verksamheten kan bedrivas på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. har lämnat ett förslag, nämligen att ska ta över huvudmannaskapet. Som framgår av avsnitt 5.7.5 har detta föreslagits tidigare och har också detta som en del av sitt Utbildningspolitiska program. pekar dock på att det behövs ytterligare utredning av förutsättningarna och det torde vara denna utrednings uppgift även om inte explicit anger det. Utredningen vill uppmärksamma på att det också har funnits förslag om ett kommunalt huvudmannaskap för same- skolorna (se avsnitt 5.7.3), något som inte alls berörde i sin granskning, trots att det finns förvaltningsområden där kommuner har ett uttalat ansvar för samiska och för att erbjuda förskoleverksamhet och äldreomsorg på samiska (2009:1299). Det kan konstateras att de brister som finns har bestått . Det handlar bl.a. om långsiktighet och systematik i kvalitetsarbetet i den interna styrningen, men det handlar också om otydlighet i den övergripande styrningen. Sameskolstyrelsen är en förhållandevis liten myndighet där hu- vuduppdraget är att vara huvudman för sameskolorna och bidra till den integrerade samiska undervisningen, men det finns, trots ett tydligt avgränsat huvuduppdrag, svårigheter med att komma till rätta med de brister som finns. Det är alltså angeläget att överväga om det behövs förändringar och i så fall vilka. 5Vägen fram till dagens skolmyndigheter I kapitel 4 redovisas skolmyndigheternas uppgifter 2017 myndighet för myndighet. För att lära av historien och kunna göra rimliga ställningstaganden behövs inte bara en beskrivning av skolmyndigheternas uppdrag i nutid, utan också en genomgång av dåtid. I detta kapitel redovisas därför statens uppgifter inom skolområdet, i huvudsak från 1940- eller , fram till de skol- myndigheter som finns 2017. I detta avsnitt redovisas hur tillsyn och kvalitetsgranskning på skol- området har växt fram . 5.1.1Organisering av tillsyn – från kyrkan till länsskolnämnderna Tillsyn av skolan har funnits sedan folkskolan infördes och sköttes ursprungligen av kyrkan. Efter , närmare bestämt 1861, bildades en statlig folkskoleinspektion vars målsättning var att inspektera folkskolorna en gång . fick inspektionen en ny instruktion och Folkskole- överstyrelsen fick i uppdrag att leda och samordna inspektörernas arbete. Folkskoleöverstyrelsen fick förändrade uppgifter , men hade kvar sitt inspektionsuppdrag ända . inrättades länsskolnämnder under ledning av och länsskolinspektörer fick i uppgift att sköta granskningen av skolor. Vägen fram till dagens skolmyndigheter Statliga gymnasieinspektörer fanns inom Skol- överstyrelsen (SÖ). Dessa inspektörer, som var cirka 35 till antalet, hade både en kontrollerande och en rådgivande roll där den råd- givande rollen efter hand kom att dominera. En del av gymnasie- inspektörerna var mycket erfarna och flera hade forskarutbildning, men det fanns också lärare som fick korttidsförordnaden som inspektörer. Avsikten var att dessa tjänstgöring som inspektörer skulle gå tillbaka till sina ordinarie lärartjänster. Där- utöver fanns inspektörer med kunskaper inom olika områden som inte var undervisningsämnen och det fanns också korttidsför- ordnade inspektörer från branschorganisationer, arbetsmarknads- organisationer m.m. (SOU 2007:101). Efter en omorganisation av SÖ och länsskolnämnderna 1982 inrättades en tjänst som skolinspektör för det obligatoriska skol- väsendet och en för de frivilliga skolformerna vid varje länsskol- nämnd. Skolinspektörerna hade bl.a. i uppgift att utöva tillsyn över att målen och riktlinjerna för skolan förverkligades (1994). uppdrag kom att innefatta tillsyn av att skol- verksamheten bedrevs enligt nationellt fastställda mål och riktlinjer, men även rådgivning och stöd till skolor samt medverkan i nationell utvärdering (prop. 1980/81:107). (1990) påpekade ett antal brister i läns- skolnämndernas arbete. Det framkom bl.a. att tillsynens omfattning varierade mellan nämnderna och att tillsynen inte på ett tillräckligt sätt anknöt till statliga riktlinjer. Dessutom, menade , omfattade tillsynen inte i tillräcklig grad ledningsfunktionen i kommuner och skolor. 5.1.2Kommunaliseringen – en decentralisering med granskning i efterhand I samband med att kommunerna fick helhetsansvaret för skolan avskaffades länsskolnämnderna. Den s.k. kom- munaliseringen medförde en decentralisering av styrsystemet för skolan. Statens detaljreglering av verksamheten skulle ersättas med målstyrning. De läro- och kursplaner som infördes i mitten av 1990- talet gav inga direktiv om undervisningens innehåll eller hur under- visningen skulle bedrivas. Av kursplanerna framgår i stället de mål och resultat som skulle uppnås, med stort utrymme för anpassning Vägen fram till dagens skolmyndigheter till lokala förhållanden. ökade kraven på brukarinflytande och valfrihet och i och med friskolereformen ökade antalet fristående skolor påtagligt. I det nya decentraliserade systemet skulle verksamheten som genomfördes ute i kommunerna kontrolleras av staten i efterhand genom uppföljning, utvärdering och tillsyn. (), som ersatte länsskolnämnderna, fick som huvuduppgift att svara för normering genom kursplaner och betygskriterier och för nationell granskning, uppföljning och utvärdering. Den nya myndigheten tog alltså över tillsynen som sågs som ett komplement till uppföljning och utvärdering. Under första tid, 1991–1993, var det myndighetens cirka 75 lokala kontor som utövade tillsynen och alla beslut fattades av generaldirektör. Regelrätt kontroll i form av statlig tillsyn fick litet utrymme till en början och genomfördes i princip bara på förekommen anledning, dvs. efter klagomål eller signal om brister (SOU 2007:101). Riksdag och regering önskade dock en grundligare granskning av skolan och därför utökade sin tillsyn och utvecklade verksamheten kontinuerligt . Utvecklingen gick från att i huvudsak bara utreda anmälningar till att även bedriva systematisk tillsyn på nationell nivå där alla kommuner granskades under en sexårscykel. Antalet anmälningsärenden ökade dessutom kontinuerligt. ökade också fokus på att till- synen skulle bidra till skolförbättring. skapade en särskild tillsynsenhet och de 75 kontoren lades samman till åtta större regionala kontor. De åtta kontoren, som hade flera olika uppgifter, genomförde tillsynen, men den centrala tillsynsenheten styrde, samordnade och kvalitets- säkrade verksamheten (SOU 2007:101). Trots denna utveckling anförde regeringen i budgetpropositionen att inte hade infriat begäran om att tillsynen skulle öka i omfattning (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 5.1.3Kvalitetsgranskning skulle komplettera tillsynen Redan före kritiken i budgetpropositionen 2000 (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 16) bedömde regeringen i sin utvecklingsplan att tillsynen behövde kompletteras med kvalitetsgranskning. Vägen fram till dagens skolmyndigheter handlade bl.a. om att bedöma om kvaliteten var likvärdig mellan kommuner och mellan skolor. Regeringens syfte var också att få underlag för bedömning av måluppfyllelsen inför eventuella beslut om förändringar av skolans styrdokument (skr. 1998/99:121). Regeringen gav 1998 i uppdrag att genomföra natio- nella kvalitetsgranskningar och 1999 inrättades en kvalitetsgransk- ningsnämnd som fullgjorde denna uppgift. Kvalitetsgranskningarna genomfördes av statliga utbildningsinspektörer som hämtades dels från egen personal, dels förordnades experter med särskild sakkunskap beroende av granskningsområde. Denna typ av granskningar blev kortlivade och en förändring skedde efter ett fåtal år. 5.1.4Skolverket fick tillsyn och kvalitetsgranskning som huvuduppgift I utvecklingsplanen Utbildning för kunskap och jämlikhet bedömde regeringen att granskningen av kvalitet och kvalitetsarbete i skolor och kommuner borde stärkas och bli en av centrala myndighetsuppgifter (skr. 2001/02:188). Frågor om skolutveckling skulle i stället ligga i en särskild myndighet som skulle bildas – Myndigheten för skolutveckling (MSU, se vidare avsnitt 5.2.4). huvuduppgift, dvs. tillsyn och kvalitetsgranskning skulle rymmas inom en utbildningsinspektion. Slutsatserna och beslut från varje inspektion skulle enligt rege- ringens utvecklingsplan återföras till den kommun, enskilda huvud- man och, i förekommande fall, de skolor och övriga verksamheter som granskats. I återföringen kunde enligt regeringens bedömning ”även ingå att lämna råd och rekommendationer rörande deras framtida kvalitetsarbete” (skr. 2001/02:188 s. 28).