sou · H6B328 · 2018-04-03 00:00:00 — är det hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen som behöver informationen för sin verksamhet, och deras behov behöver därför vara styrande för utformningen av den gemensamma geodatatjänsten, både när det gäller innehåll och former för åtkomst. Hjälporganens behov och förutsättningar skiljer sig mellan olika sektorer, men också mellan olika delar av landet. Det är viktigt att Lantmäteriet beaktar hjälporganens olika behov och förutsättningar i arbetet med ut- formningen av tjänsten. I avsnitt 14.8 föreslår utredningen att MSB får i uppdrag av regeringen att föreslå ytterligare geodata som ska kunna användas inom samhällets alarmeringstjänst. MSB:s arbete ska ske i sam- verkan med hjälporganen. I arbetet med att ta fram en gemensam geodatatjänst för samhällets hjälporgan, bör Lantmäteriet samverka med hjälporganen och MSB. En säkerhets- och integritetsskyddsanalys bör göras I en gemensam geodatatjänst sammanförs stora mängder geodata. I arbetet med att ta fram tjänsten bör också ingå att göra en systematisk säkerhets- och integritetsskyddanalys av tjänsten. En inledande analys av frågor gällande sekretess, integritetsskydd och Gemensamt system för geografisk data (geodata) säkerhet kopplade till geodata har gjorts av MSB , se vidare avsnitt 14.9. I den gemensamma geodatatjänsten är det Lantmäteriet och som ansvarar för informationen. Lantmäteriets säker- hets- och integritetsskyddsanalys bör därför ske i samarbete med . Frågan om ett utökat geodatautbyte mellan olika aktörer innebär att säkerhets- och integritetsskyddsaspekter kan aktualiseras. Informationsansvariga myndigheter bör därför analysera konse- kvenserna av informationsdelning utifrån ett säkerhets- och integ- ritetsperspektiv. I samband med Lantmäteriets strategifördjupning inom området krisberedskap och blåljus har en övergripande analys gjorts gällande reglering för myndigheter vid hantering av sekretess- och säker- hetsfrågor vid utlämnande av offentliga och öppna geodata. I rapporten konstateras bland annat att •En myndighet får varken lämna ut handlingar eller tillhandhålla produkter, tjänster eller öppna data som innehåller sekretess- belagda uppgifter. När det gäller olika typer av geodata kan flera olika sekretessregleringar aktualiseras: sekretess till skydd för totalförsvaret (gäller för uppgift som rör verksamhet för att försvara landet eller planläggning eller annan förberedelse av sådan verksamhet eller som i övrigt rör totalförsvaret, om det kan antas att det skadar landets försvar eller på annat sätt vållar fara för rikets säkerhet om uppgiften röjs), för intresset att förebygga eller beivra brott, för enskild vid folkbokföring eller inom statistik, för personuppgift, eller för intresset att bevara djur- eller växtart.75 •En myndighets utlämnande av data förutsätter att myndigheten förvarar den data som ska lämnas ut. Det är den myndighet som förvarar data och som överväger ett utlämnande av data, som ansvarar för de bedömningar som görs. Det innebär att en 75 MSB (2017) Rapport Sekretess och säkerhet vid offentliga och öppna geodata s. 1, 5. Gemensamt system för geografisk data (geodata) myndighet kan komma att ansvara både för data som myndig- heten själv har skapat, data som myndigheten har självständig åtkomst till via t.ex. direktåtkomst, data som myndigheten inhämtat från en annan aktör och för olika aggregerade former av dessa data. Men myndighetens ansvar vid utlämnande begrän- sas till att bedöma de data som myndigheten förvarar. Eftersom olika myndigheter lämnar ut data som offentliga eller öppna data så kommer en oändlig mängd aggregerade data att kunna tas fram av olika användare. Men eftersom lagstiftningen bygger på att myndighetens ansvar gällande data upphör efter fattat beslut om utlämnande, så upphör också myndigheternas möjlig- het till kontroll över data efter detta. Därför kan myndigheterna aldrig överblicka eller bedöma aggregerade data. I analysen konsta- teras att detta innebär att myndigheternas respektive bedöm- ningar inför utlämnande har central betydelse för att säkerställa att sekretess- och säkerhetslagstiftning efterlevs vid utlämnande av offentliga och öppna data.76 •Statliga myndigheter ansvarar för att deras informationshan- teringssystem uppfyller sådana grundläggande och särskilda säkerhetskrav så att myndigheternas verksamhet kan utföras på ett tillfredsställande sätt. Kravet har konkretiserats i MSB:s föreskrifter på området, som bland annat innebär att myndig- heterna ska klassa sina data i olika säkerhetsnivåer samt genom- föra risk- och sårbarhetsanalyser utifrån verksamhetens data, system och tjänster. Motsvarande föreskrifter saknas för kom- muner och landstings informationssäkerhetsarbete.77 I den gemensamma geodatatjänsten är Lantmäteriet och Trafik- verket dataansvariga myndigheter. Detta gäller de geodata som föreslås tillgängliggöras i tjänsten i avsnitt 14.7 nedan. På och när ytterligare verksamhetsspecifika data läggs till tjänsten, kan fler myndigheter få ett dataansvar, se avsnitt 14.8. Utredningen har velat peka på vikten av att dataansvariga myndigheter och organisationer i arbetet med att definiera geodata som bör till- gängliggöras via den tjänsteorienterade tekniska lösningen inom samhällets alarmeringstjänst, noga analyserar och prövar lämplig- MSB (2017) s. 2, 7 och 9. MSB (2017) s. 6. Gemensamt system för geografisk data (geodata) heten i att dela data. Analysen bör ske utifrån bland annat ett informationssäkerhetsperspektiv och med hänsyn till enskildas personliga integritet. 14.7Innehållet i en gemensam geodatatjänst Bedömning: Den gemensamma geodatatjänsten bör baseras på referenssystemen SWEREF 99, med kartprojektionen SWEREF 99TM i plan och RH 2000 i höjd, kartstöd i form av en kom- bination av Lantmäteriets geodata med geodata i raster- och vektorformat, liksom en lösning för enkel åtkomst. Till sjöss och i luften bör referenssystemet WGS84 användas. Data bör kunna anpassas mot internationellt gångbara stan- darder. Skälen för utredningens bedömningar Regeringen har bland annat angett att användningen av geodata med olika referenssystem riskerar att försvåra positioneringen av nödställda.78 Begreppet ”referenssystem” kan leda tanken till både färdiga kartor och koordinater eller referenspunkter. Utredningen har tolkat begreppet referenssystem som att det handlar om de koordinatsystem som hjälporganen och den nationella alarmerings- funktionen ska använda. Ett gemensamt koordinatsystem utgör en av grunderna för att mellan hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen kunna kommunicera om en händelses läge. Den gemensamma geodatatjänsten bör enligt utredningen baseras på de nationella referenssystemen SWEREF 99 TM och RH 2000. Till sjöss och i luften bör referenssystemet WGS84 användas.79 79Referenssystemen SWEREF 99 och WGS 84 stämmer överens på nivån: . För hjälporganen bör denna skillnad inte ha någon större betydelse. Men för att kunna kommunicera på land och till sjöss så behöver man antingen utbyta data utifrån latitud och longitud eller genom att använda samma kartprojektion dvs SWEREF 99 TM. /Kartor-och-geografisk-information/GPS-och-geodetisk- matning/Referenssystem/Tredimensionella-system/SWEREF-99/ /sv/Kartor-och-geografisk-information/GPS-och-geodetisk- matning/Referenssystem/Tredimensionella-system/WGS-84/ Gemensamt system för geografisk data (geodata) När det kommer till kartstöd, finns många varianter som används av olika aktörer. För ”blåljusaktörerna” som deltagit i de olika initiativ som drivits av bland annat Lantmäteriet och MSB, har det blivit tydligt att det som behövs som ett första steg är en gemensam bakgrundskarta att utgå ifrån. Kartstödet som ingår i den gemensamma geodatatjänsten bör innehålla Lantmäteriets topografiska webkarta, integrerad med väg- och järnvägsdata (NVDB80, liksom NJDB81). En sådan gemensam bakgrundskarta är under utveckling. En gemensam geodatatjänst skulle kunna tillgängliggöras genom internetbaserade nedladdnings- och visningstjänster där hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen kommer åt ett anpassat utbud av kartor och andra geodata. På detta sätt får alla tillgång till och använder samma information av bästa tänkbara kvalitet. Det är viktigt att tjänsten fungerar både på land och till sjöss. Det får inte uppstå glapp i informationsdelningen vid en rädd- ningsinsats som kräver samverkan mellan flera olika hjälporgan både på land och till sjöss, t.ex. när en färja brinner till sjöss. Det är också viktigt att data kan anpassas mot internationellt gångbara standarder. har till utredningen föreslagit att ResQMap ska användas som bas för ett gemensamt geodatasystem inom sam- hällets alarmeringstjänst. Myndigheten har pekat på att systemet redan används av JRCC, samtliga SOS-centraler, många räddnings- tjänster och Transportstyrelsen. har också pekat på att systemet redan innehåller nödvändig funktionalitet, såsom kart- stöd, koordinatsystem, sökmöjligheter etc. har vidare till utredningen framfört att det bör undersökas vilka förändringar av systemarkitekturen i Sjöbasis som skulle krävas för att bygga en ny gemensam tjänst för geografiska data med utgångs- punkt i systemarkitekturen i Sjöbasis men som omfattar samhällets alarmeringstjänst. I den nationella vägdatabasen, finns information om alla statliga, kommunala och enskilda vägar i . 81Databasen omfattar alla spåranläggningar som förvaltas av infrastrukturförvaltare och spårinnehavare som har tillstånd från Transportstyrelsen – det är , kommuner, , , Öresundsbrokonsortiet, hamnar, industrier och andra privata aktörer. kommer NJDB även att omfatta tunnelbana och spårväg. /tjanster/system-och-verktyg/data/nationell-jarnvagsdatabas---njdb/ Gemensamt system för geografisk data (geodata) Utredningen har övervägt de förslag som lämnat om att bygga en ny gemensam tjänst för geografiska data med utgångspunkt i Sjöbasis, liksom det förslag som lämnat om att i stället utgå ifrån ResQMap i den gemensamma geodatatjänsten. Utredningen tar här inte ställning för eller emot det ena eller andra systemstödet. Det är utredningens uppfattning att Lantmäteriet inom ramen för sitt uppdrag att ta fram en gemen- sam geodatatjänst, också har att välja lämpligt tekniskt stöd inklu- sive systemarkitektur för tillgängliggörandet av de geodata som ska ingå i tjänsten. 14.8MSB får i uppdrag att definiera de ytterligare geodata som bör ingå i ett gemensamt system för geodata Förslag: MSB får i uppdrag av regeringen att definiera de ytter- ligare verksamhetsspecifika geodata som bör ingå i ett gemen- samt system för geodata för samhällets alarmeringstjänst. Arbetet ska ske i samarbete med berörda, och utgå från de behovsinventeringar som redan gjorts. I uppdraget ingår att före- slå hur de ytterligare geodata som bör ingå i systemet ska till- gängliggöras, inklusive förslag om behörigheter, kostnader och finansiering. Bedömning: Den gemensamma geodatatjänsten och de ytter- ligare verksamhetsspecifika data som hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen bör ha tillgång till bildar till- sammans ett gemensamt system för geodata inom samhällets alarm- eringstjänst. Gemensamt system för geografisk data (geodata) Skälen för utredningens förslag och bedömning Utöver gemensamma referenssystem, grundläggande kartstöd och en lösning för åtkomst och användning, har hjälporganen behov av verksamhetsspecifika data. Behoven hos ”blåljusaktörerna” har iden- tifierats och kartlagts och ett arbete behöver ske för att även göra dessa data tillgängliga för hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen. Även geodata från privata aktö- rer kan i sammanhanget vara viktiga att ha tillgång till, t.ex. om el, gasledningar, brandposter m.m. Även olika typer av stöd för navi- gering, såsom möjligheter till uppdaterad väder- och trafikstörnings- information, behöver ingå. Inom detta område är mycket arbete redan genomfört. I av- snitt 14.4 och 14.5 har utredningen redogjort för de utvecklings- insatser som skett inom området generellt. När det gäller verk- samhetsspecifika data för ”blåljusaktörer”, så har MSB haft en samordnande roll i arbetet, men även Lantmäteriet har arbetat länge med frågorna. MSB har också arbetat med att ta fram olika former av kartstöd, företrädesvis till (se avsnitt 14.3). MSB har haft en drivande roll i projektet för krisberedskap och blåljus. I kraft av tidigare arbete inom området och MSB:s nuvarande roll och ansvar när det gäller geodatastöd i relation till , anser utredningen att myndigheten nu bör kunna inleda arbetet med att förverkliga en gemensam åtkomst till de ytterligare verksamhetsspecifika data som behövs inom samhällets alarmeringstjänst. Det är viktigt att det fortsatta arbetet sker i samspel med samtliga hjälporgan, Lantmäteriet, och Alarm, samt även med privata dataleverantörer. Utredningen har inte haft möjlighet att definiera de ytterligare data som bör kunna ingå i ett gemensamt system för geodata. Förslag finns redan framtagna på området, men fortsatta analyser måste ske för att dessa data ska kunna tillgängliggöras för hjälp- organen och den nationella alarmeringsfunktionen. Eftersom de ytterligare data som kan vara aktuella att tillgängliggöra finns både hos offentliga och privata dataproducenter, behöver kostnader och förslag på finansiering av tillgången på dessa data utredas. Inom ramen för uppdraget bör också krav specificeras för sådana Gemensamt system för geografisk data (geodata) geodata som behöver uppdateras kontinuerligt, exempelvis väder- data och trafikstörningar. Även informationsklassade data behöver utredas ytterligare med avseende på val av lösningar för informa- tionssäkerhet. 14.8.2Definiera vilka geodata som ska ingå Det är inte alla möjliga geodata som ska tillgängliggöras i det gemen- samma systemet. Det är viktigt att de geodata som tillgängliggörs bidrar med konkret verksamhetsnytta för samhällets alarmerings- tjänst. Risken är annars att systemet belastar hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen snarare än stödjer arbetet. Det är utredningens uppfattning att det är sådana geodata som har konkret betydelse för snabba och effektiva hjälpinsatser som är aktuella att tillgängliggöra i det gemensamma systemet för geodata. Det bör vara geodata som på något sätt kan underlätta för hjälp- organens och den nationella alarmeringsfunktionens arbete. MSB bör i sitt uppdrag i samverkan med hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen definiera dessa geodata. 14.8.3Beräkna kostnader och finansiering Bland de ytterligare geodata som bör ingå i ett gemensamt system för geodata inom samhällets alarmeringstjänst finns också geodata som tillgängliggörs genom licensavgifter, liksom geodata hos privata organisationer, som el- och telebolag. Det är utredningens uppfattning att de geodata som MSB definierat, ska tillgängliggöras utan extra kostnad för samhällets hjälporgan och den nationella alarmeringsfunktionen, se avsnitt 14.15. Givet att hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen får tillgång till dessa data utan kostnad, som andra betalar för dem, väcks frågor om eventuella risker gällande regler om statsstöd, upphandling och konkurrens. När staten, kommuner eller landsting agerar på en marknad och vidtar åtgärder av olika slag måste dessa aktörer – förutom att beakta bland annat det kom- munalrättsliga regelverket – iaktta såväl konkurrens-, upphandlings- som statsstödsreglerna. Regelverkens gemensamma ändamål är att säkra den fria rörligheten och samhandeln mellan medlemsstaterna Gemensamt system för geografisk data (geodata) Det är viktigt att tillgången till dessa geodata inte riskerar att inskränka den fria konkurrensen och marknadens funktionssätt genom att gynna vissa företag eller viss produktion (jämför av- snitt 6.3.2–6.3.4). I uppdraget till MSB bör ingå att beräkna kostnaden och föreslå finansieringen av dessa geodata, se avsnitt 14.15. MSB bör i sitt arbete med uppdraget beakta gällande reglering för statsstöd, upp- handling och konkurrens och säkerställa att det finansieringsförslag som läggs för tillgängliggörandet av ytterligare geodata inte in- verkar negativt på den fria konkurrensen. Ansvaret för korrekt tillämpning av upphandlings- och konkurrenslagstiftning ankom- mer alltid på den myndighet som vidtar en rättshandling. Det inne- bär att även om MSB får i uppdrag att se över dessa aspekter ur ett generellt och teoretiskt perspektiv, kommer ansvaret för de geo- data som upphandlas ligga hos den handlande myndigheten. 14.8.4Föreslå hur ett behörighetssystem kan se ut Nedan redogör utredningen för att tillgången på vissa av de ytterligare geodata som ska finnas i det gemensamma geodata- systemet behöver begränsas genom ett behörighetssystem. I MSB:s uppdrag bör ingå att närmare utreda villkoren och ansvaret för sådana behörigheter. 14.9Tillgången till geodata kan begränsas genom ett behörighetssystem Bedömning: Tillgången till de geodata som hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen behöver i samband med alarmering och som bör ingå i det gemensamma systemet för geodata, kan begränsas genom behörighetssystem som säkrar att enbart behörig personal har tillgång till systemet. Gemensamt system för geografisk data (geodata) Skälen för utredningens bedömning På och genom en successiv integration med den tjänste- orienterade lösningen för mottagning och behandling av larm, liksom för informationsutbyte och informationsdelning som utred- ningen har föreslagit i kapitel 13, är det utredningens bedömning att den gemensamma geodatatjänsten bör kompletteras med ytter- ligare verksamhetsspecifika geodata, liksom med data från alarm- eringen. Det kan t.ex. handla om det geografiska läget på hjälp- organens resurser. Dessa data kan inte göras tillgängliga för vem som helst att ta del av och använda. Tillsammans med den gemen- samma geodatatjänsten, bildar samtliga geodata ett gemensamt system för geodata. Den tjänsteorienterade lösning för informationsdelning inom samhällets alarmeringstjänst som utredningen har föreslagit i kapi- tel 13, bygger på att dataansvariga myndigheter ansvarar för att deras respektive geodata är av tillräcklig kvalitet och prestanda, att de är tillgängliga i rätt format och aktuella samt att de kan hämtas genom den lösning som används i den tjänsteorienterade tekniska lösningen. Lösningen medger att olika information kan delas och tillgängliggöras under olika villkor, beroende på faktorer som upp- gifternas skyddsvärde och känslighet. T.ex. kan viss informations- delning begränsas till att ske inom SGSI-nätet, medan annan infor- mation kan delas genom öppnare webbtjänster. Företrädare för Lantmäteriet har till utredningen redogjort för att viss information som ska kunna tillgängliggöras i ett gemensamt system för geodata kan behöva skyddas, såsom registerinformation med koppling till personuppgifter, som t.ex. uppgifter i fastig- hetsregister, lägenhetsregister etc., liksom tematisk verksamhets- specifik tilläggsinformation, såsom olika typer av tekniska försörj- ningssystem (ledningsnät för el-, tele- och datakommunikation etc.). Det är utredningens uppfattning att tillgängligheten till geodata inom det gemensamma systemet för geodata behöver begränsas genom ett behörighetssystem. Gemensamt system för geografisk data (geodata) 14.10Ansvar för förvaltningen av den gemensamma geodatatjänsten inom samhällets alarmeringstjänst Bedömning: Lantmäteriet bör ansvara för förvaltningen av den gemensamma geodatatjänsten inom samhällets alarmeringstjänst, inklusive tjänster för åtkomst. Förändringen genomförs genom en bestämmelse i förord- ningen med instruktion för Lantmäteriet, när den gemensamma geodatatjänsten väl finns på plats. Skälen för utredningens förslag Den gemensamma geodatatjänsten inom samhällets alarmerings- tjänst kommer att behöva utvecklas och justeras vartefter, som ett led i övrig verksamhetsutveckling och förändringar i omvärlden. Därför är det viktigt att det också finns ett utpekat förvaltnings- ansvar för tjänsten. Enligt utredningen är det naturligt att Lant- mäteriet får ansvaret för förvaltningen av den gemensamma geo- datatjänsten. I och med att det är ett ansvar på lite så torde det vara lämpligt att reglera detta i myndighetens instruktion. 14.11Den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen ska vara skyldiga att använda den gemensamma geodatatjänsten i samband med alarmering Bedömning: Den nationella alarmeringsfunktionen och sam- hällets hjälporgan ska vara skyldiga att använda den gemen- samma geodatatjänsten i samband med alarmering. De myndigheter som har ett särskilt ansvar enligt förord- ningen om krisberedskap och bevakningsansvariga myndig- heters åtgärder vid höjd beredskap ska också ha tillgång till tjänsten. Gemensamt system för geografisk data (geodata) Förändringen genomförs genom en bestämmelse i alarme- ringslagen, när den gemensamma geodatatjänsten väl finns på plats. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges en rätt att utfärda föreskrifter om hjälporganens och den nationella alarmeringsfunktionens användning av tjänsten. Förändringen genomförs genom en bestämmelse i alarme- ringslagen, när den gemensamma geodatatjänsten väl finns på plats. MSB bör få rätten att utfärda föreskrifter om hjälporganens och den nationella alarmeringsfunktionens användning av den gemensamma geodatatjänsten. Skälen för utredningens förslag och bedömning Det är utredningens uppfattning att det krävs en mer samlad lösning än för att bättre kunna dra nytta av geodata för snabba och effektiva hjälpinsatser. Utredningen har också kunnat konstatera att utvecklingen inom geodataområdet, liksom inom många områden med snabb teknisk utveckling, innebär att behoven av gemensamma standarder och gränssnitt ökar, och därmed även behoven av att enas om ”minsta gemensamma nämnare” för ökad interoperabilitet. Ett system som bygger på frivillighet när det gäller användandet av geodata riskerar enligt utredningen att bli alltför sårbart då det innebär att det när som helst är upp till vem som helst av de berörda aktörerna att välja en annan geodatatjänst som stöd för sina hjälpinsatser. Sådana variationer innebär erfarenhetsmässigt bland annat risker för svårigheter i kommunikation i samband med alarmering och positionering och risker för att data av sämre kvalitet och aktualitet används. Utredningen anser därför att användningen av den gemensamma geodatatjänsten ska vara obliga- torisk för hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen. Obligatoriet ska också gälla de aktörer som på uppdrag av hjälp- organ utför uppgifter som ligger inom hjälporganens befogenheter. Det kan t.ex. handla om privata företag som anlitas för att utföra ambulansuppdrag på uppdrag av ett landsting. Gemensamt system för geografisk data (geodata) uppfattning att organisationer som utför författningsreglerade offentliga uppgifter på uppdrag av hjälporganen ska använda den gemensamma geodatatjänsten. Detta hindrar naturligtvis inte att kompletterande geodata och utrustning används av hjälporganen och den nationella alarmerings- funktionen så länge som detta inte riskerar att fördröja hjälp- insatser. Utredningen har t.ex. kunnat konstatera att hjälporgan kommer att behöva använda sig av kompletterande, anpassade tek- niska stöd för t.ex. lokalisering av nödställda eller händelser inom sina verksamhetsområden. Olika verksamheter kräver olika mått av tilläggsinformation för att ett larm ska kunna bedömas, liksom olika kompetenser för att kunna analysera informationen. Utgångs- punkten för en gemensam geodatatjänst bör i stället vara att det ska innehålla den geodata som alla hjälporgan har nytta av i arbetet med att lokalisera en händelse eller en nödställd. 14.11.2Fler aktörer än hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen behöver tillgång till tjänsten