sou · H6B342 · 2018-06-11 00:00:00 — I återrapporteringen till regeringen avseende grundläggande betaltjänster påpekar att värdebolagen har uppmärksammat problem med att tillhandahålla serviceboxar och värdetransporter på kommersiell grund i glest befolkade områden, framför allt i norra men även i delar av . En bidragande orsak till detta är bankernas nedläggningar av kontor och eventuella flytt till billigare lokaler i samband med att de avvecklar sin kontantservice. Detta leder till att värdebolagen ofta förlorar platsen för sin befintliga servicebox.6 har drygt 100 serviceboxar avvecklats. fanns totalt 573 serviceboxar i Sverige.7 Minskningen påverkar möjligheten för företag och även vissa föreningar, framför allt i glesbygd, att kunna sätta in dagskassor på sina konton. Företagen påverkas också genom att priserna höjs för dagskassehantering när värdebolagen vill täcka sina kostnader för drift och investeringar i nya serviceboxar. 5Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . 6PTS (2017a). 7Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . Som beskrevs i avsnitt 6.3 har bankerna i hög takt dragit sig tillbaka från att erbjuda kontanttjänster åt allmänheten. Den storbank som än så länge bibehållit kontantservice över hela landet är . hade cirka 290 kontor där de erbjöd kontanttjänster över disk. Det motsvarar ungefär hälften av det totala antalet bankkontor med traditionell bankkassa, eller 580 stycken, . De lokala sparbankerna är ytterligare en aktör som generellt sett har upprätthållit kontantservicen. Det totala antalet lokala sparbankskontor som erbjöd kontanttjänster över disk var cirka 180 stycken.8 Ytterligare en aktör på bankmarknaden som i viss omfattning erbjuder kontanttjänster över disk är , som har 79 bankbutiker i . bistår och Banks kunder med kontanttjänster. Forex Banks geografiska lokalisering av kontor är dock tydligt inriktad mot i allmänhet och till storstadsområden i synnerhet.9 8.4Övriga aktörer som erbjuder kontanttjänster och är en viktig aktör för tillgången till kontantuttag för privatpersoner. Utöver de cirka 500 uttagsautomaterna som driver finns totalt cirka 1 300 som samtliga erbjuder insättning och uttag av kontanter för kunder i ICA-banken. Kunder i , , och kan också göra kontantuttag i samtliga . Övriga kunder kan också i mån av tillgång normalt få ut en mindre mängd kontanter om de handlar något i butiken. Det finns i ICA:s butiksnät en viss geografisk koncentration till och storstadsområden men den fysiska närvaron i form av butiker i glesbygd är betydligt högre än för någon annan bank. spelar därför en viktig roll för att upprätthålla servicen för kontantuttag. Däremot är det viktigt att påpeka att endast erbjuder kontantuttag och inte erbjuder dagskassehantering för företag eller föreningar. 8Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . 9Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . är ytterligare en viktig aktör när det gäller kontanttjänster. Detta eftersom dess tjänst Kassagirot ger möjlighet för handlare att kunna fungera som betaltjänstombud, dvs. erbjuda betaltjänster inklusive kontanttjänster. ClearOn hette tidigare och är ett företag som är specialiserat på clearingtjänster10. Bolaget ägs av . står för IT-lösningen, utbildning och kontroll av sina ombud. finns runt 500 ombud som erbjuder olika betaltjänster i form av kontoinsättningar på valfritt bankkonto, kontantuttag och räkningsbetalningar m.m. Enligt uppgift från har 21 av kassagiroombuden statligt stöd för att erbjuda grundläggande betaltjänster (se avsnitt 8.6). Kassagirot är en IT-lösning för att integrera betaltjänster i handlarens övriga verksamhet. Handlarna väljer själva vilka betaltjänster de vill ansluta sig till och därmed kunna erbjuda sina kunder. erbjöd 69 stycken kassagiroombud dagskassehantering och 147 stycken kontantuttag medan samtliga kassagiroombud, 566 stycken, erbjöd betalningsförmedling i form av möjligheten att betala räkningar över disk.11 Däremot sköter inte ClearOn/Kassagirot den praktiska kontanthanteringen åt ombuden. Det innebär att betaltjänstombuden normalt är beroende av värdebolagen för sin vidare kontanthantering, i form av transporter, uppräkning och att kunna sätta in kontanterna på bankkonto. Det finns ett antal mindre aktörer som erbjuder uttagsautomater för s.k. recycling eller återanvändning av kontanter där sedlar från dagskassan kan sättas in direkt i en uttagsautomat. med 84 automater och med 14 automater är två exempel. Dessa automater placeras ofta i miljöer där det förekommer stora mängder kontanter som exempelvis i restaurang- och barmiljö. Recyclingmaskiner kan också finnas där det används stora mängder kontanter säsongsvis. Återvinningsfunktionen minskar också behovet av kontanttransporter vilket är attraktivt i exempelvis skärgårdsmiljö där det är dyrt med kontanttransporter.12 10Clearing avser alla aktiviteter för att verkställa en betalning från tiden då ett åtagande görs för en transaktion till dess att den är reglerad. 11Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . 12Även övriga uttagsautomater kan ha recyclingfunktion. Exempelvis används den funktionen till viss del av genom att handlarna kan sätta in kontanter i uttagsautomater. Även Bankomat AB:s uttagsautomater har i allt större utsträckning recyclingfunktion. 8.5Tillgången till kontanttjänster i olika delar av landet ansvarar för en it-plattform som kallas för Pinpoint (Pipos). Den möjliggör geografiska analyser för tid och avstånd mellan olika geografiska punkter. Avstånden mäts via den nationella vägdatabasens allmänna bilvägar och befolkningsstatistik. Tjänsten används ofta av statliga utredningar som har behov av geografisk analys. Med Pipos som grund utvecklar en webbaserad tjänst som kallas Pipos Serviceanalys. Tjänsten är främst avsedd att användas som stöd för handläggare på och regioner i ärenden som rör kommersiell service. Grundläggande betaltjänster är en viktig del i Pipos Serviceanalys och det mest välutvecklade delsystemet. Det är Pipos Serviceanalys som används av länsstyrelserna när de utför sin länsvisa bevakning av tillgången till grundläggande betaltjänster. Länsstyrelserna använder också Pipos Serviceanalys som analysverktyg när de beslutar om stöd till utförare av grundläggande betaltjänster i enlighet med vad som beskrivs i avsnitt 8.6. Tjänsten utgör vidare ett viktigt underlag i Post- och analys av situationen för grundläggande betaltjänster i ett nationellt perspektiv. Tjänsten används också vid fördelningen av driftsstöd till dagligvarubutiker i särskilt utsatta områden. Projektet serviceanalys tar i anspråk en heltidstjänst hos och konsulttjänster motsvarande ytterligare en heltidstjänst. Projektet har projektfinansiering fram till slutet av 2019 inom ramen för landsbygdsprogrammet. Plattformen befinner sig fortfarande formellt i en utvecklingsfas trots att den alltså används för bevakning av, och som ett viktigt underlag, för stöd till grundläggande betaltjänster. Med hjälp av Pipos går det bl.a. att ta fram information om befolkningens tillgång till kontanttjänster mätt som avstånd via det allmänna vägnätet och att bygga scenarier kring vad förändringar i servicestrukturen för grundläggande betaltjänster får för konsekvenser för befolkning och företag. De tre olika informationsdelarna som ligger till grund för Pipos serviceanalys uppdateras med olika intervall. Befolkningsstatistiken från uppdateras och avser Vägnätet uppdateras mer sällan. Detta görs när det finns behov av det. Det har gjorts en uppdatering då även bilfärjelinjer har inkluderats . Normalt har små förändringar i vägnätet en mycket marginell påverkan på tillgången till service. När det slutligen gäller informationen gällande servicepunkter för grundläggande betaltjänster uppdateras dessa runt september . Denna uppdatering skulle kunna göras oftare men med nuvarande resurser och den roll Pipos Serviceanalys har i att bistå i länsstyrelsernas bevakning har detta inte ansetts nödvändigt. Utifrån data från Pipos Serviceanalys redovisas nedan statistik över tillgången till kontanttjänsterna kontantuttag och dagskassehantering såväl på länsnivå som på nationell nivå (se Tabell 8.1 och Tabell 8.2). Totalt fanns det sammanlagt 4 875 punkter för kontantuttag.13 Tillgången till en tjänst kan mätas på olika sätt. Om man som ett mått på tillgången skulle använda antalet kontantuttagspunkter per 100 000 invånare har flera av de glest befolkade länen bättre tillgång än storstadslänen. har exempelvis flest antal punkter per 100 000 invånare med 91 stycken jämfört med 41 punkter i . Förklaringen är att befolkningstätheten i exempelvis , och är betydligt högre än i glest befolkade områden vilket minskar behovet av antalet uttagsautomater då varje punkt för kontantuttag helt enkelt möjliggör service till betydligt fler människor. Om i stället avstånd för befolkningen från folkbokföringsadress till kontantuttag används som ett mer relevant mått på tillgången till tjänsten blir det tydligt hur situationen skiljer sig åt i olika delar av . Av Tabell 8.1 framgår att runt 64 000 individer hade ett längre avstånd än till närmaste kontantuttag, vilket motsvarar av befolkningen . I var motsvarande andel av befolkningen . Av det totala antalet individer som hade längre än bodde 13Enligt data från Pipos Serviceanalys avseende , inklusive . En del av dessa sammanfaller dock geografiskt eftersom uttagsautomater finns i anslutning till butiker eller bankkontor. i , eller . Som andel av totala befolkning bodde 2017 sammantaget endast i dessa län. Det finns också ett relativt stort antal personer i övriga län i samt i och med längre än till närmaste punkt för kontantuttag. Det är endast i län som ingen har längre än till närmaste kontantuttag (se Tabell 8.1). Om avståndet används som utgångspunkt är det totala antalet personer med längre avstånd än så till närmaste punkt för kontantuttag cirka 29 000 individer eller av befolkningen. Det finns flera län i där ingen eller mycket få har ett längre avstånd än så till en kontantuttagspunkt. Av de personer som har längre än bor i , eller . Studerar man slutligen de individer som har längre än till närmaste punkt för kontantuttag handlar det om cirka 17 000 individer eller av befolkningen. Som framgår av Tabell 8.1 förstärks bilden av att det handlar om vissa län i norra där avstånden är långa till närmaste punkt för kontantuttag. I en majoritet av länen är det ingen eller endast en handfull personer som har längre än till en servicepunkt för kontantuttag. Av det totala antalet personer med mer än 30 kilometer till närmaste kontantuttag bor i , eller . Det kan också tilläggas att bland de individer som har längre än till närmaste kontantuttag bor i dessa tre län. Anm.: I statistiken ingår samtliga då dessa erbjuder kontantuttag till vissa bankkunder . Källa: Pipos Serviceanalys (). fanns det i totalt 1 047 punkter för dagskassehantering.14 En analys av tillgången till dagskassehantering, mätt som avstånd till närmaste servicepunkt, i olika delar av landet 14Enligt data från Pipos serviceanalys avseende . ger samma övergripande bild som för tjänsten kontantuttag. Avstånden är dock generellt längre och tätheten lägre. Totalt har av befolkningen eller 283 000 individer längre än till närmaste punkt för dagskassehantering. Att ha längre än till närmaste punkt förekommer i hela . I alla län utom och är det över 4 000 personer som har längre än . Liksom när det gäller kontantuttag bor dock individer med långa avstånd till servicepunkter framför allt i inland. Av dem som har mer än 30 kilometer till närmaste punkt för dagskassehantering bor i , , eller . Det bör påpekas att det inte är privatpersoner som använder tjänsten dagskassehantering utan det handlar om företagare och vissa föreningar. Att använda människors folkbokföringsadress innebär därför med största sannolikhet att avståndet generellt överskattas för företagen och föreningarna. Överskattningen beror på att både platser för dagskassehantering och de lokaler där företag och föreningar bedriver sin verksamhet i högre grad ligger i tätorter. Det finns dock ingen tillgänglig data som möjliggör en generell avståndsbaserad analys för kontanthanterande företag till dagskassehantering, varför tillgången för privatpersoner i stället får användas som en approximation på tillgången. Även om avstånden överskattas och tillgängligheten därmed underskattas något är det ändå tillräckligt för att få en generell bild av den. En relativ förbättring i tillgängligheten mätt som avstånd från befolkningens folkbokföringsadress skulle också normalt innebära motsvarande förbättring av tillgången till tjänsten för företag och ideella föreningar. Källa: Pipos Serviceanalys (). 8.6Statliga insatser inom grundläggande betaltjänster Staten har tagit ett visst ansvar för att det ska finnas möjlighet att betala räkningar, ta ut kontanter och hantera dagskassor. tillgodosåg staten behoven av att komplettera marknaden för grundläggande betaltjänster genom det av staten helägda bolaget , dess kontor och genom lantbrevbärare. bildades som ett dotterbolag till för att utföra betaltjänster på uppdrag av svenska banker i ett rikstäckande kontorsnät. Detta skedde i enlighet med lagen om grundläggande kassaservice (2001:1276) som trädde i kraft . Svensk kassaservice AB mottog via statens budget årliga anslagsmedel på 2002–2006 men gick trots det med underskott, vilket delvis täcktes av Posten AB:s övriga verksamhet. Mot bakgrund av bl.a. den digitala utvecklingen med ökad användning av bekvämare och billigare betallösningar beslutade 2007 att lagen om grundläggande kassaservice skulle upphöra att gälla . Det medförde att avvecklade sin verksamhet. När lades ner 2008 fick i uppdrag att upphandla grundläggande betaltjänster i de områden där marknaden inte bedömdes tillgodose behovet. slöt , efter genomförd upphandling, avtal om tillhandahållandet av grundläggande betaltjänster med och i samverkan. Upphandlingen omfattade service på 15 specificerade orter samt uppgiften att erbjuda betaltjänster i 73 geografiska områden. Dessa tjänster tillhandahölls till och med . Efter att avtalet med och upphörde har arbetet med grundläggande betaltjänster utvecklats från nationella insatser till insatser framför allt på regional nivå. Länsstyrelserna har i uppdrag att bevaka att de grundläggande betaltjänsterna motsvarar samhällets behov och ska särskilt följa på hur tjänsterna fungerar för personer som är äldre och för personer med funktionsnedsättningar. fick länsstyrelserna i sitt regleringsbrev även uppdraget att, när det behövs, ta initiativ till stöd- och utvecklingsinsatser. Insatser görs t.ex. genom stöd till betaltjänstombud för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. I länsstyrelsernas regleringsbrev framgår följande angående deras ansvar för grundläggande betaltjänster: Länsstyrelserna ska bistå berörda aktörer och systematiskt arbeta för att genomföra stöd- och utvecklingsinsatser i syfte att förbättra samhällets tillgång till grundläggande betaltjänster på de orter och i den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. utom kontinuerligt kartlägga och följa hur de grundläggande betaltjänsterna fungerar i samhället, samt bedöma om tillgången till dessa tjänster motsvarar samhällets behov. Särskilt ska situationen för äldre och personer med funktionsnedsättning uppmärksammas. Arbetet med betaltjänstuppdraget ska ske i samverkan med aktörer på lokal, regional och nationell nivå. Länsstyrelserna ska ge en god bild av hur tillgången till grundläggande betaltjänster ser ut i länet och ansvara för att stöd- och utvecklingsinsatser vid behov initieras och genomförs.15 har i uppdrag att främja de regionala stöd- och utvecklingsinsatser som länsstyrelserna genomför. Till Post- och och länsstyrelsernas uppdrag finns ett anslag på totalt (2018) under Utgiftsområde 22 Kommunikationer. Framför allt används pengarna för personalkostnader på länsstyrelserna för att kunna utföra uppdraget inom grundläggande betaltjänster. Till en mindre del används även anslaget till att stödja tillhandahållare av grundläggande betaltjänster. Anslaget finansierar också tjänsten Pipos Serviceanalys med . fanns det totalt 36 statligt finansierade betaltjänstombud, varav 21 agerar som ombud avseende tjänsten Kassagirot som erbjuds av (se avsnitt 8.4). De statligt finansierade betaltjänstombuden bidrog sammanlagt till att 46 000 personer fick närmare till kontantuttag med i genomsnitt per person. Av anslaget i statens budget på användes var motsvarande siffra . Endast betalades ut till betaltjänstombud . Att avsatta medel inte används visar bl.a. på svårigheten att få handlare att ställa upp som betaltjänstombud. I många fall räcker det inte för den enskilde handlaren att av nettokostnaden täcks av det statliga stödet. Denna svårighet har såväl som länsstyrelserna lyft fram i samtal med kommittén. Den viktigaste förklaringen är enligt länsstyrelsernas bedömning säkerhetsaspekten och därmed motviljan mot att hantera en större mängd kontanter eftersom det medför en rånrisk.16 Handlare kan känna att det inte är värt pengarna eftersom arbetet inte nödvändigtvis lockar nya kunder jämfört med om handlaren i fråga t.ex. redan är ombud för posttjänster eller för Systembolaget. Vidare omfattas betaltjänstombud om bestämmelser i lagen 15Länsstyrelsernas regleringsbrev 2018. 16Länsstyrelserna (2017), s. 24. (2017:630) om penningtvätt vilket ställer vissa krav som kan kännas betungande för den enskilde handlaren. Inte sällan är anledningen för en handlare att bli betaltjänstombud kopplad till en ansvarskänsla för bygden.17 De insatser som finansieras via statens budget omfattar således länsstyrelsernas arbete med bevakning och aktiva stöd- och utvecklingsinsatser med de grundläggande betaltjänsterna kontantuttag, betalningsförmedling och dagskassehantering samt Post- och uppdrag att främja de regionala insatserna. Det nuvarande systemet för statliga insatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster är inte konstruerat för att möta den minskade tillgången till vissa betaltjänster som förorsakas främst av bankernas tillbakadragande från att erbjuda kontanttjänster. Uppdraget innebär mindre punktinsatser i glesbygdsområden där marknaden inte tillgodoser behovet av grundläggande betaltjänster. Av konkurrensrättsliga skäl krävs det att det inte finns någon annan aktör där stödet beviljas. Stödinsatserna är inte avsedda att täcka kostnader för den kontantinfrastruktur som är ett nödvändigt villkor för att kunna erbjuda betaltjänster. Insatserna är i hög grad beroende av en grundläggande infrastruktur i form av en nationellt fungerade kontanthantering som upprätthålls på kommersiell grund. Med detta avses av Bankomat AB:s kontantdepåer och värdebolagen kontanttransporter, uppräkningsverksamhet och försäljning av kontanter till slutkunder som banker och handeln. 8.6.1Statliga stödinsatser och tillgången till kontantuttag I Tabell 8.3 jämförs tillgången till kontantuttag med och utan de statliga stödinsatser som ges till tillhandahållare av grundläggande betaltjänster (för en beskrivning av stödet, se avsnitt 8.6). Som beskrevs där var det 36 stycken tillhandahållare av kontantuttag som erhöll statligt stöd. Det statliga stödet innebar att ytterligare drygt 8 000 personer fick närmare än till närmaste kontantuttag, 5 500 personer fick närmare än och cirka 4 500 personer fick närmare än . Punkterna med statliga stödinsatser minskar därmed antalet personer med längre än med . 17Länsstyrelserna (2017). En iakttagelse är att de län där de statliga stödinsatserna har en stor effekt på tillgången inte främst är Norrlandslänen. I exempelvis innebär det statliga stödet att antalet personer med längre än minskar från 1 261 personer till endast 65 stycken. De statliga stödinsatserna i bidrar till att antalet personer med mer än 20 kilometer minskar från 4 235 till 2 393 – en minskning . Övriga län där det statliga stödet har stor procentuell effekt på antalet personer med till närmaste kontantuttag är , och . När det gäller de tre länen , och , som 2017 hade sämst tillgång till kontantuttag, innebär det statliga stödet att antalet personer med mer än 20 kilometer till närmaste kontantuttag minskar från totalt cirka 34 000 till 32 000. Detta är en indikation att det är svårt att hitta näringsidkare som är villiga att fungera som betaltjänstombud och att dessa inte alltid går att hitta i de områden där behoven av ytterligare tillhandahållare av betaltjänster är som störst. Anm.: I statistiken ingår samtliga då dessa erbjuder kontantuttag till vissa bankkunder . Källa: Pipos Serviceanalys (). 8.6.2Statliga stödinsatser och tillgången till dagskassehantering I Tabell 8.4 jämförs tillgången till tjänsten dagskassehantering med och utan de statliga stödinsatser som ges till tillhandahållare av grundläggande betaltjänster. var det 22 platser för dagskassehantering som erhöll statligt stöd. Det statliga stödet in- nebar att ytterligare knappt 23 000 personer fick närmare än till närmaste punkt för dagskassehantering, 18 000 personer fick närmare än och cirka 12 000 personer fick närmare än . Antalet personer med mer än 30 kilometer till närmaste punkt för dagskassehantering minskade tack vare det statliga stödet . Procentuellt var förbättringen till följd av det statliga stödet störst i , län och medan statliga stödinsatser inte påverkade tillgången i över huvud taget. Precis som i fallet med kontantuttag beror det bl.a. på att det inte alltid är möjligt att hitta handlare som vill agera betaltjänstombud där behoven är som störst. Källa: Pipos Serviceanalys (). 8.7Tillgången till kontanttjänster riskerar att försämras snabbt De stora bankernas snabba tillbakadragande från att erbjuda kontanttjänster i form av insättning och uttag från betalkonton via sina bankkontor har förändrat marknaden för kontanttjänster. Denna utveckling har redan fått effekter och lett till missnöje. bedömning är dock att reaktionerna delvis hållits tillbaka av ett par skäl: För det första har antalet uttagsautomater inte minskat i den utsträckning som skulle kunna ha motiverats av den minskade transaktionsvolymen. Dock visar minskningen av antalet uttagsautomater att detta snart kan förändras och det finns indikationer på att antalet uttagsautomater kan börja minska i snabb takt. Därutöver har möjligheten att ta ut kontanter i och att utföra olika kontanttjänster via ClearOn AB:s kassagiroombud också minskat effekterna av att bankkontor med kontantservice halverades –2016. Länsstyrelserna redovisar i sin bevakningsrapport ett stort antal orter, framför allt i , som är beroende av ett specifikt kontantuttagsställe och där avstånden för de boende skulle öka kraftigt om detta försvann. I många orter handlar det om att avstånden skulle öka med mellan 20–. Men i vissa orter, exempelvis , skulle det handla om 40–50 kilometer.18 Dessa orter är därför att betrakta som sårbara och riskerar en kraftig försämring av tillgången till grundläggande betaltjänster även vid enstaka nedläggningar av service. Det är kommitténs bedömning att det, liksom när det gäller kontanthanteringen finns en stor sårbarhet även när det gäller tillgången till kontanttjänster. skulle förändra sin verksamhet genom att exempelvis upphöra med att ta det samhällsansvar som bolaget i viss mån tar genom att inte lägga ner olönsamma automater skulle det få stora effekter på tillgången till kontantuttag i sårbara orter. Ett illustrerande exempel är den uttagsautomat som driver i i . Bankomaten i är inte lönsam för . lägga ner den automaten skulle det få stora konsekvenser för möjlighet till kontantuttag inom ett stort geografiskt område. Visserligen handlar det bara om 770 personer som skulle gå från att ha till men dessa personer skulle få i genomsnitt längre till närmaste kontantuttag än .