sou · H6B362 · 2018-08-16 00:00:00 — There are two sides to the fundamental rights of individuals: the right of individuals to be protected from violations by the State, and the duty of the State to guarantee individuals a protection against violations by other individuals. is obliged to establish a framework that provides for these, in part, competing interests. A permit requirement for the kind of video surveillance carried out by the authorities has applied for a long time in Swedish law. The permit requirement is intended to guarantee the individual a strong protection against surveillance while giving the authorities appropriate options for video surveillance. The need for simpler rules Our investigation shows that the Swedish Authority in particular but even the Swedish Guard, the , and Swedish Customs need simplified rules for the video surveillance they carry out within the ambit of ’s Act (brottsdatalagen 2018:1177) or equivalent regulation applicable to the . Society today is faced with a number of challenges in law enforcement activities, for example in matters pertaining to organised crime, criminality in particularly vulnerable places or areas, and terrorist threats. Video surveillance constitutes an increasingly important tool in law enforcement activities. The permit procedure results in many problems. The biggest problems are that the procedure entails a considerable administrative burden; that the use of video surveillance for law enforcement purposes is hindered; and that the effectiveness of law enforcement activities is frustrated at the national level as well as in international cooperation. Furthermore, the permit procedure complicates law enforcement cooperation. From perspective, a permit requirement seems to be unusual. The need for simplified rules exists primarily in the kind of video surveillance carried out as part of law enforcement activities. However, the line between law enforcement and other activities is very often fluid. Our proposals therefore also target video surveillance carried out for other purposes, such as in border and control activities. The permit requirement to be abolished for some law enforcement authorities The permit procedure has a number of negative effects on law enforcement activities. By extension, this impacts the community at large, since effective crime prevention leads to a safer, more secure community. Furthermore, since the permit requirement was introduced, the needs for video surveillance in law enforcement activities have changed. Privacy protection has been further strengthened through the new data protection rules enacted in EU law. One objective of these rules is to protect fundamental rights and freedoms in connection with personal data processing. These rules provide far-reaching preventive and corrective privacy protection. They also provide strong privacy protection during the period in which video surveillance is in progress. Furthermore, the privacy protection interest is not always in conflict with the video surveillance interest, but on the contrary can strengthen it. All in all, the reasons against now outweigh the reasons for a permit procedure for the kind of video surveillance that in particular the Swedish Authority but also the Swedish Guard, the , and Swedish Customs carry out in law enforcement activities. We therefore propose that the permit requirement is abolished for these law enforcement authorities. In order to avoid demarcation and adjudication problems, the permit requirement ought also to be abolished for the kind of surveillance carried out for purposes other than those that fall within the ambit of the Act or equivalent regulation applicable to the . However, once the permit requirement is abolished, there will be no clear regulation to ensure that video surveillance may only be carried out if the public interest in carrying out such surveillance outweighs the individual’s interest in not being subjected to surveillance; in other words, the ‘preponderance’ principle. We therefore propose that this principle should continue to apply in the future for the relevant authorities. See more about this below. A notification requirement is not proposed An important aim of the permit requirement is to guarantee a high level of privacy protection in the use of video surveillance. Once the permit requirement is abolished, it could entail certain risks from the privacy perspective. The purpose of replacing the permit procedure with some form of notification requirement thus ought to be to compensate for and by extension to minimise these risks to privacy through effective oversight. However, for a notification requirement to fully serve this purpose, according to the Protection Authority a notification would need to contain in principle the same information as an application for a permit. From the administrative point of view, such a notification requirement does not entail any simplification for the relevant authorities and does not offer a solution that is appropriate for the activity. Neither the relevant law enforcement authorities nor the Protection Authority are of the opinion that such a notification requirement ought to be introduced. We share this view. A notification requirement could also be designed in such a way that the notification contains only a few details about the video surveillance. Such a notification requirement would mean less of an administrative burden for the relevant authorities and could provide the regulatory authority with a good overview of the surveillance being carried out. On the other hand, the regulatory authority can obtain this overview by directly approaching the relevant authorities. Furthermore, in most cases a simpler form of notification requirement would not mean that the Protection Authority can act quickly in its oversight activities. The benefits for privacy of such a notification requirement are thus limited, and such a notification requirement ought not to be introduced either. Finally, it should be noted that a notification requirement does not offer any solution to the lack of a clear preponderance principle once the permit procedure is removed. Consequently, we do not propose any form of notification requirement. On the other hand, we do propose retaining the preponderance principle which strengthens privacy protection overall The purpose of the preponderance principle in the Video is to ensure that a proportionality assessment is carried out for each case of video surveillance. The principle makes it clear that privacy aspects are an integral part of assessing the permissibility of an instance of video surveillance. Furthermore, it guarantees that the interest served by the video surveillance has been balanced against the privacy interests of citizens for the video surveillance carried out by authorities for example. The regulation also contains criteria for how these legitimate interests are to be balanced. This balancing of legitimate interests is done today by the Protection Authority as part of the permit procedure. Even if data protection regulation entail strong protection for privacy aspects, as described above it lacks an explicit equivalent of the preponderance principle. The preponderance principle provides for transparency and predictability in video surveillance, and this is important from the perspective of privacy as well as from the operational perspective. The preponderance principle strengthens privacy protection in the context of video surveillance in relation to the protection that applies generally to personal data processing. Furthermore, the principle provides reference points for when video surveillance is a permissible method to use, thus providing an that video surveillance is being used in a balanced way. We therefore propose that the preponderance principle shall continue to apply in the future. A condition for the relevant authorities to be permitted to carry out video surveillance should thus be that the public interest in such surveillance outweighs the individual’s interest in not being subjected to surveillance. In balancing these legitimate interests, criteria equivalent to the criteria used in today’s permit procedure are to be observed. The difference is that in the first instance, the authorities themselves are to weigh up these legitimate interests. Furthermore, we propose that the authority carrying out the video surveillance should be required to weigh up these legitimate interests again before implementing any significant changes with respect to any ongoing video surveillance. Such a change might be extending an area in which video surveillance is currently operating, or where new technologies are to be used, provided that these changes entail increased risks to privacy. Similarly, a new balancing of legitimate interests should be done if the circumstances surrounding the video surveillance change significantly in any other way. For example, criminal activity at the place may have reduced in a way that is expected to be lasting even without video surveillance. It is further proposed that this balancing of legitimate interests should be documented, thus creating a solid activities. In order to further strengthen privacy protection in relation to what applies under data protection regulation, and to create a solid surveillance being used in the future in a balanced way, we propose that a penalty payment be associated with the balancing of legitimate interests itself. That it can be very costly for an authority to neglect to balance the legitimate interests involved in itself constitutes a further protection of privacy. Provisions on retaining the preponderance principle with documentation requirements and penalty payments should be included in the Video . In order not to hinder the authorities in being able to carry out video surveillance, we propose certain exemptions from the regulation in the Video that we have proposed above. These exemption circumstances correspond to those that currently apply in relation to the permit requirement. Additional privacy protection measures are not necessary As described above, the right to respect for privacy is guaranteed in Convention, the Charter of Fundamental Rights of the EU and the Instrument of Government of . Privacy protection in cases of video surveillance has recently been strengthened by data protection regulation, in particular concerning the rights of individuals and through more powerful oversight. addition, privacy protection is also regulated in for example ’s Video (as signage requirements) and the Public Access to Information and Secrecy Act (Swedish Code of Statutes – SFS 2009:400). All in all, this regulation along with our proposals on retaining the preponderance principle with documentation requirements and penalty payments provide sufficiently farreaching privacy protection. Therefore, we do not propose any further privacy protections. Effects on effective oversight Effective oversight guarantees that video surveillance will continue to be used in a balanced way, and is essential for the implementation of our proposals. Once the permit procedure is removed, the Protection Authority’s oversight will change in that it will involve a higher degree of inspection and correction rather than prevention. However, where the provisions in data protection regulation governing prior consultation are applicable, it is assessed that oversight activities will not change significantly in relation to what currently applies. Beyond this however, the Protection Authority will need to allocate more resources to checking that ongoing video surveillance is compliant with the law; something that is checked in advance as part of the current permit procedure. That an instance of video surveillance complies with the law also includes compliance with the preponderance principle. The proposal that the balancing of legitimate interests should be documented creates a solid to check this. In the context of its oversight activities, the Protection Authority may have a different view on the outcome of the balancing of legitimate interests than the authority in question. In its oversight activities, the Protection Authority will have the same powers to take steps against improper video surveillance as it has already today under data protection regulation. Thus, through advice, recommendations or remarks, the Protection Authority can attempt to persuade the authority that is the controller of personal data to take corrective action. Protection Authority can also order a controller of personal data to take action to ensure that the processing is compliant with statute, or prohibit the continuation of the video surveillance if the irregularity is serious. In certain cases, the Protection Authority is also able to make decisions on administrative penalty payments. Consequences of the proposals The proposals simplify the relevant authorities’ work with video surveillance, since they will no longer need to apply for a permit before they begin video surveillance. The law enforcement authorities will be able to use video surveillance in a more flexible way that is suited to the purpose of the activity than is currently the case. The proposals lead to increased responsibility for the authorities. The proposals will have positive effects for law enforcement cooperation at the national and international levels. The proposals will also have positive effects for crime prevention activities, and for the prevention of crime in general and for the rule of law. However, removing the permit procedure can also pose certain risks for individuals, including privacy risks. However, these risks are minimised primarily through the protection afforded by data protection regulation, and through the proposal to retain the preponderance principle in the Video . To the extent that our proposals result in fewer crimes and enhanced security, they also mean greater protection of the individual’s privacy. The proposals are not expected to lead to increased costs for the relevant authorities, since scope exists within existing financial frameworks. Entry into force and provisional regulations It is suggested that these proposals enter into force on 1 2019 at the same time as permits for the relevant authorities are to expire. 1.1Förslag till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200) Härigenom föreskrivs i fråga om kamerabevakningslagen (2018:1200) dels att 9, 10, 25 och 27 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 14 a, 14 b och 14 c §§, och närmast före 14 a, 14 b och 14 c §§ nya rubriker av följande lydelse. ning krävs inte vid ning krävs inte vid 1. bevakning som Polismyn- 1. bevakning som Kustbevak- digheten bedriver vid automatisk ningen, , Säker- hetspolisen eller bedriver, 2.bevakning som sker för att skydda en byggnad, en annan anläggning eller ett område som enligt 4 § 4, 5 § 1–5 eller 6 § första stycket skyddslagen (2010:305) har förklarats vara skyddsobjekt, om bevakningen endast omfattar skyddsobjektet eller ett område i dess omedelbara närhet, 3.bevakning som Försvarsmakten bedriver från ett fordon, fartyg eller luftfartyg som ett led i en militär insats eller militär övning eller som behövs för att prova utrustning för sådan bevakning, a)av vägtrafik, b)av sjötrafik vid en rörlig bro, c)vid en betalstation eller kontrollpunkt som avses i bilagorna till lagen (2004:629) om trängselskatt och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om trängselskatt ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan skatt betalas, eller d)vid en betalstation på allmän väg som används vid uttag av infrastrukturavgifter enligt lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om infrastrukturavgift ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan avgift betalas, 5. bevakning i en vägtunnel med övervakningssystem som avses i lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar och som bedrivs av någon annan tunnelhållare än , 6. bevakning i en tunnelbanevagn eller av en tunnelbanestation, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott eller förebygga, förhindra eller upptäcka olyckor eller begränsa verkningarna av inträffade olyckor, 7. bevakning i en lokal där det bedrivs postverksamhet eller av området utanför in- och utgångar till en sådan lokal, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, 8. bevakning i ett parkeringshus, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, och 9. bevakning som sker för säkerheten i trafiken eller arbetsmiljön från ett fordon, en maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren. Kamerabevakning får ske utan att en ansökan om tillstånd har gjorts 1.under högst tre månader, vid bevakning som bedrivs av eller Säkerhetspolisen, om det av särskild anledning finns risk för allvarlig brottslighet och syftet med bevakningen är att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra sådana brott, 2. under högst en månad, vid 1. under högst en månad, vid bevakning som bedrivs av Polis- bevakning som bedrivs av den myndigheten eller den som är lagen (2003:778) om skydd mot (2003:778) om olyckor, om bevakningen är av olyckor, om bevakningen är av vikt för att avvärja en över- vikt för att avvärja en över- hängande fara för olycka, be- hängande fara för olycka, be- gränsa verkningarna av en in- inträffad olycka eller minska ris- träffad olycka eller minska risken ken för nya olyckor, eller för nya olyckor, eller 3. under högst en månad, vid 2. under högst en månad, vid bevakning som bedrivs av den bevakning som bedrivs av den lagen om skydd mot olyckor, om lagen om skydd mot olyckor, om bevakningen är av vikt för att bevakningen är av vikt för att efterforska en försvunnen person. efterforska en försvunnen person. Om en ansökan om tillstånd görs inom den tid som anges i första stycket, får bevakningen bedrivas utan tillstånd till dess att ansökan har prövats. Kamerabevakning som bedrivs av , , och , , och får bedriva kamerabevakning av en plats dit allmänheten har tillträde under förutsättning att intresset av sådan bevakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli bevakad. Den som bedriver kamerabevakning ska göra intresseavvägningen innan bevakningen påbörjas. Vid bedömningen av intresset av kamerabevakning ska kriterierna i 8 § andra stycket särskilt beaktas. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli kamerabevakad ska kriterierna i 8 § tredje stycket särskilt beaktas. Innan den som bedriver kamerabevakning genomför betydande förändringar avseende en pågående bevakning ska en ny bedömning av om intresset av kamerabevakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli bevakad göras. Detsamma gäller om omständigheterna kring en bevakning i annat fall ändras på ett betydande sätt. Intresseavvägningen enligt 1–4 styckena ska dokumenteras. Bestämmelserna i 14 a § gäller inte vid 1. bevakning som bedriver vid automatisk hastighetsövervakning, 2. bevakning som sker för att skydda en byggnad, en annan anläggning eller ett område som enligt 4 § 4, 5 § 1–5 eller 6 § första stycket skyddslagen (2010:305) har förklarats vara skyddsobjekt, om bevakningen endast omfattar skyddsobjektet eller ett område i dess omedelbara närhet, och 3.bevakning som sker för säkerheten i trafiken eller arbetsmiljön från ett fordon, en maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren. Tillfälliga undantag från överviktsbedömningen Bestämmelserna i 14 a § gäller inte 1.under högst tre månader, vid bevakning som bedrivs av eller Säkerhetspolisen, om det av särskild anledning finns risk för allvarlig brottslighet och syftet med bevakningen är att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra sådana brott, 2.under högst en månad, vid bevakning som bedrivs av eller den som är räddningsledare enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, om bevakningen är av vikt för att avvärja en överhängande fara för olycka, begränsa verkningarna av en inträffad olycka eller minska risken för nya olyckor, eller 3.under högst en månad, vid bevakning som bedrivs av den som är räddningsledare enligt lagen om skydd mot olyckor, om bevakningen är av vikt för att efterforska en försvunnen person. får ta ut en sanktionsavgift av den som 1. bryter mot tillståndskravet i 7 §, 2. inte följer villkor i ett be- beslut om tillstånd som har med- slut om tillstånd som har med- delats med stöd av 13 eller 14 §§, delats med stöd av 13 eller 14 §, 3. bryter mot kravet i 14 a § på att göra en bedömning av om väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli bevakad, kravet i 15 §, eller kravet i 15 §, eller beslut om undantag som har beslut om undantag som har meddelats med stöd av 20 §. meddelats med stöd av 20 §. Vid sådana överträdelser som Vid sådana överträdelser som avses i 25 § 1 och 2 ska avgiftens avses i 25 § 1–3 ska avgiftens stor- storlek bestämmas med tillämp- lek bestämmas med tillämpning av ning av artikel 83.4 i EU:s data- artikel 83.4 i EU:s dataskyddsför- skyddsförordning, i den ur- ordning, i den ursprungliga lydel- sprungliga lydelsen, eller, i fråga sen, eller, i fråga om myndigheter, om myndigheter, med tillämpning med tillämpning av den lägre av- av den lägre avgiftsnivån i 6 kap. 2 § andra stycket lagen (2018:218) stycket lagen (2018:218) ser till EU:s dataskyddsförord- kamerabevakning som omfattas av brottsdatalagen ska avgiftens stor- avgiftens storlek i stället bestäm- lek i stället bestämmas med till- mas med tillämpning av 6 kap. 3 § första stycket den lagen. stycket den lagen. Vid sådana överträdelser som avses i 25 § 3 och 4 ska avgiftens storlek bestämmas med tillämpning av artikel 83.5 i EU:s dataskyddsförordning, i den ursprungliga lydelsen, eller, i fråga om myndigheter, med tillämpning av den högre avgiftsnivån i 6 kap. 2 § andra stycket lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Vid kamerabevakning som omfattas av brottsdatalagen ska avgiftens storlek i stället bestämmas med tilllämpning av 6 kap. 3 § andra stycket den lagen. Vid sådana överträdelser som avses i 25 § 4 och 5 ska avgiftens storlek bestämmas med tillämpning av artikel 83.5 i EU:s dataskyddsförordning, i den ursprungliga lydelsen, eller, i fråga om myndigheter, med tillämpning av den högre avgiftsnivån i 6 kap. 2 § andra stycket lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Vid kamerabevakning som omfattas av brottsdatalagen ska avgiftens storlek i stället bestämmas med tilllämpning av 6 kap. 3 § andra stycket den lagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Tillstånd till kameraövervakning eller kamerabevakning som har beslutats för , , och enligt den upphävda kameraövervakningslagen (2013:460) eller enligt denna lag gäller inte längre. 3.Äldre föreskrifter om sanktionsavgifter gäller fortfarande för överträdelser av tillståndskravet som har skett före ikraftträdandet. 2Utredningens uppdrag och arbete Uppdraget går ut på att föreslå åtgärder som kan underlätta kamerabevakning som sker i brottsbekämpande syfte. Syftet är att säkerställa att myndigheternas möjlighet att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller att utreda brott och att skydda mot samt förebygga och förhindra hot mot den allmänna säkerheten, ska vara flexibel och verksamhetsanpassad. I uppdraget ingår bl.a. att: ∙kartlägga behovet av förenklade regler vid kamerabevakning som sker i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda brott,