sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — Det förutsätter i sin tur flera saker. Dels att det finns en arbetsmarknad som efterfrågar konstnärernas tjänster och uttryck, dels att konst- närerna får ersättning för utfört konstnärligt arbete. I detta avsnitt är det den senare aspekten som ska belysas. Avsnittet behandlar tre grundläggande insatser som har den gemensamma utgångspunkten 51Minnesanteckningar från utredningens möte med bl.a. Musikförläggarna . 52Minnesanteckningar från utredningens möte med och film samt uppgifter hämtade från förbundets webbplats . Nuvarande insatser för konstnärerna att konstnärerna ska ha ersättning för sitt konstnärliga arbete: upp- hovsrätten, de offentligrättsliga ersättningarna och avtalet om medverkans- och utställningsersättning till konstnärer, förkortat . Som redan framgått är upphovsrätten central för konstnärernas försörjning. Upphovsrätten är grundlagsskyddad. Enligt regerings- formen äger författare, konstnärer och fotografer rätt till sina verk enligt bestämmelser som meddelas i lag.53 Den närmare regleringen finns i lag (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (URL). Det är en omfattande och detaljerad lagstiftning som innehåller många viktiga aspekter. I detta avsnitt redovisas de grund- läggande principerna i upphovsrätten.54 Upphovsmän och utövande konstnärer Upphovsrättslagen omfattar såväl upphovsmän som utövande konstnärer. Upphovsmännens ensamrättighet slås fast redan i 1 kap. 1 § URL: Den som har skapat ett litterärt eller konstnärligt verk har upphovsrätt till verket. I 1 kap. 2 § stadgas att upphovsrät- ten innefattar, med vissa inskränkningar, uteslutande rätt att för- foga över verket genom att framställa exemplar av det och genom att göra det tillgängligt för allmänheten, i ursprungligt eller ändrat skick, i översättning eller bearbetning, i annan litteratur- eller konstart eller i annan teknik. Med en utövande konstnär avses en person som framför och tolkar ett verk, t.ex. skådespelare, musiker och sångare. I URL regleras deras rättigheter i 5 kap. Vissa upphovsrätten närstående rättigheter. En utövande konstnär har, med vissa inskränkningar, en uteslutande rätt att förfoga över sitt framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk eller ett uttryck av folklore. Det finns med andra ord stora likheter vad gäller rättigheter och inskränkningar, men som framgår nedan det finns det också fall där bestämmelserna skiljer sig åt mellan grupperna. 532 kap. 16 § Regeringsformen. 54Frågan om upphovsrätten och digitaliseringen beskrivs i Pratik Vithlani. Digitaliseringens konse- kvenser för konstnärligt yrkesutövande – en kartläggning för den konstnärspolitiska utredningen. Nuvarande insatser för konstnärerna Ideell och ekonomiskt rätt Upphovsrätten är en ensamrätt, vilket innebär att upphovsmannen är ensam om att bestämma över rättigheten till det som skapats, och den består av två delar, den ideella rätten och den ekonomiska rätten. Den ideella rätten är tvingande och kan i princip inte överlåtas eller avtalas bort men den kan efterges. Det handlar om att upp- hovsmannens särskilda koppling till det som skapats ska respekte- ras. Upphovsmannen har t.ex. rätt att bli namngiven när verket visas eller sprids och ska också kunna motsätta sig att det ändras eller används på ett för verket och konstnärskapet kränkande sätt. Ett känt exempel där den ideella rätten var föremål för rättslig prövning är tvisten mellan TV4 och regissörerna . Regissörerna hävdade att tv-bolaget gjorde intrång i deras ideella rätt när de lade in reklamavbrott under filmernas visning. Ärendet avgjordes i , som konstaterade att reklamavbrotten i filmerna utgjorde en kränkning av upphovs- männens ideella rätt. Rätten av få avbryta filmer för reklam regleras numera i ett avtal mellan berörda parter. Den ekonomiska rätten handlar om att upphovsmannen förfo- gar över när, var och hur exemplar av verk får framställas eller när det på annat sätt får göras tillgängligt för allmänheten, oavsett form eller metod. När verket får visas eller på annat sätt nyttjas ska det i princip utgå ersättning till upphovspersonen. Den ekonomiska rätten går genom avtal att upplåta med t.ex. begränsningar , villkor om specifika publiceringsformer eller överlåtas, t.ex. till förlag, produktionsbolag eller andra aktörer som upphovsmannen önskar ingå ett sådant avtal med. Nivån på ersättningen styrs av flera faktorer, t.ex. omfattning och tiden för den överenskomna förfoganderätten. Sådana villkor kan regleras i branschavtal eller i enskilda avtal mellan berörda parter. I det sammanhanget är speci- fikationsprincipen viktig, vilket innebär att det som inte uttrycklig- en är avtalat ligger kvar hos upphovsmannen. I gäller upphovsrätten till ett verk, både den ideella och den ekonomiska, under upphovsmannens livstid och efter dennes dödsår. För utövande konstnärers prestationer gäller dock en tidsgräns . Nuvarande insatser för konstnärerna En betydande del av URL upptas av inskränkningar i upphovsrätten.55 Det handlar om sådana situationer där lagstiftaren vägt upphovs- mannens ensamrätt till verket mot vissa andra intressen och kommit fram till att viss användning ska vara tillåten utan att upphovsmannen tillfrågats i förväg. Upphovsmannen kan därmed inte heller motsätta sig dessa undantag. För att illustrera dessa förutsättningar kan man likna URL vid en ost med hål i, där varje hål motsvaras av en av de inskränkningar som ingår i den lagstadgade upphovsrätten. Några av dessa inskränkningarna är t.ex. att tillfälliga former av exemplar av verk under vissa förutsättningar får framställas (2 kap. 11a §), att var och en för privat bruk får framställa ett eller några få exemplar av offentliggjorda verk (2 kap. 12 §), att var och en får på annat sätt än genom ljudupptagning framställa sådana exemplar av offentliggjorda litterära och musikaliska verk samt av offentlig- gjorda alster av bildkonst, som personer med funktionsnedsättning behöver för att kunna ta del av verken (2 kap. 17 §), att var och en får citera ur offentliggjorda verk i överensstämmelse med god sed och i den omfattning som motiveras av ändamålet (2 kap. 22 §) samt att verk som syns eller hörs under en dagshändelse får återges vid information om dagshändelsen genom ljudradio, television, direkt överföring eller film (2 kap. 25 §). För att underlätta för verksamheter som förutsätter avtal med många upphovsmän, då det inte har bedömts vara rimligt att in- hämta individuella tillstånd för användningen, innehåller URL be- stämmelser om avtalslicenser.56 I stället för att träffa avtal med var och en kan kollektiva avtalslicensavtal upprättas med en organisa- tion som företräder ett flertal upphovsmän. Avtalslicensen ger an- vändaren rätt att utnyttja verk av det slag som täcks in av avtalet trots att verkens upphovsmän inte företräds av organisationen. Detta möjliggör en förenklad hantering som är syftet med avtals- licensmodellen. Det finns organisationer som företräder en mängd 55Se 2 kap. URL. 563a kap. URL. Nuvarande insatser för konstnärerna upphovspersoner, s.k. kollektiva förvaltningsorganisationer. Dessa underlättar för branschaktörer som vill producera och sprida upp- hovsrättsligt skyddade verk och finna former för att lösa rättighetsfrågor och ersätta upphovsmän. Ett exempel på avtals- licensmodellen är att ett tv-bolag har avtal med Copyswede för webbutnyttjanden av äldre tv-program som annars inte hade varit möjligt att klarera rättigheterna till. Bildkonstnärer har enligt upphovsrättslagen en särskild lagstadgad rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalverk, en s.k. följe- rätt.57 Följerätten infördes först i där lagstiftarna såg att en ung konstnärs verk kunde säljas för en låg summa och kunde värdet mångfaldigas. Lagstiftarna beslutade att bild- konstnären har s.k. ”droit de suite”, dvs. rätt till det följande. Varje gång ett originalverk säljs vidare ska en ersättning utgå till skaparen av originalverket. Enligt den svenska lagstiftningen har upphovsmannen rätt till ersättning (följerätt) om någon som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden är säljare, förmedlare eller köpare vid försäljning- en. Rätten till ersättning är personlig och får inte överlåtas eller efterges. Lagen anger vidare hur ersättningen ska beräknas och anger dessutom att endast en organisation som företräder ett flertal upphovsmän till i använda verk på området har rätt att kräva in ersättningen. Det är organisationen som har det uppdraget. Frågan om följerätten i har följts av diskus- sioner om att lagens efterlevnad på den här punkten är dålig. Frå- gan lyftes bl.a. i en artikel där Konstnärernas Riks- organisation, Konsthantverkare och Industriformgivare (), Bildupphovsrätt i och de kulturpolitiska tales- personerna i och pekar på att auktions- husen sköter följerätten på ett riktigt sätt. De ser till att konstnä- rerna får mellan av försäljningspriset upp till ett tak på . Det står däremot enligt artikelförfattarna sämre 57 2a kap. 26n–26p § URL. Nuvarande insatser för konstnärerna till hos en del av den övriga konsthandeln. Sju av tio företag som berörs av skyldigheten att redovisa försäljning av originalkonstverk svarar inte när Bildupphovsrätt i begär redovisning.58 Mot den bakgrunden välkomnade artikelförfattarna förslaget från en statlig utredning , , om en ökad transparens och en skarpare administrativ ordning i lagstiftning- en.59 Redovisningsfusket snedvrider konkurrensen på konstmark- naden och seriösa gallerister tvingas konkurrera med mindre nog- räknade. Dessutom skulle även konsthandeln långsiktigt gynnas av att följerätten tillämpas fullt ut. Fler konstnärer skulle då kunna ägna sig helhjärtat åt sitt konstnärskap i stället för att försörja sig genom annat arbete. Från konstnärsorganisationernas sida innehöll Följerättsutred- ningen också förslag som man inte sympatiserade med. Utred- ningen föreslog att det minimipris till vilket ett konstverk måste säljas för att konstnären ska få följerätt skulle fördubblas från nu- varande . Det skulle enligt kritikerna betyda att den del av konstnärskåren vars verk ofta säljs till lägre priser, exempel- vis grafiker och konsthantverkare, skulle bli utan sin följerätt, vil- ket skulle underminera syftet med följerätten.60 Efter beredning av förslag har regeringen beslutat om en proposition om förstärkt följerätt. I propositionen konstateras att konstnärer går miste om en stor del av sin följerättsersättning på grund av uteblivna redovisningar av försäljningar och uteblivna betalningar. Bedömningen är att det handlar om . För att komma till rätta med problemet föreslår regeringen ändringar i URL som innebär skärpta regler för konsthandlare och auktionsföretag. De ska vara skyldiga att självmant lämna uppgifter om försäljningar senast . Därmed får man en bättre kännedom om vilka som kan vara skyldiga att betala ersättning och den som inte betalar riskerar att få betala dröjsmålsränta. Lagförslaget föreslås träda i kraft den 1 juli 2018.61 58Artikel i publicerad : Konstnärer luras på lagstad- gad ersättning. Frågor om följerätt och om museernas kopiering (SOU 2014:36). 60Artikel i publicerad . 2017/18:92 Förstärkt följerätt. Nuvarande insatser för konstnärerna Upphovsrättslagstiftningen är teknikneutral och har stått sig väl trots att ny teknik kommit in i bilden och har relativt väl fångat in nya nyttjanden som sker. Problemen yttrar sig fram- för allt kring att bibehålla kontrollen över verken då digitalisering- en medför närmast oöverblickbara konsekvenser efter en publice- ring, ett offentliggörande eller dylikt. Anledningen är att den som försvarar rättigheterna troligen inte vet vad som kommer hända framgent och det finns inga incitament för att ersätta upphovsper- sonen eftersom man inte vet om rättigheterna kommer att använ- das framöver. gäller lag (2016:977) om kollektiv förvalt- ning av upphovsrätt. Denna lag följer ett EU-direktiv där tanken är att få tillstånd enhetliga regler i . Enskilda svenska upp- hovspersoner kan välja en kollektiv förvaltningsorganisation i andra europeiska länder för att samla in ersättningar för sina rättigheter i . Det är dock oklart om den ökade konkurrensen stärker upphovspersoneras ställning eller om det förbättrar möjlighet att påverka ersättningsnivåerna. Upphovspersoners möjligheter att påverka sina ersättningar är små. utmanar digitaliseringen den rådande ordningen för kollektiva förvaltningsorganisationer. Enligt en studie från EU- kommissionen 2017, Mapping the creative values chains, finns det flera utmaningar så som: –Brist på transparens kring avtal. –Möjligheten att undvika ersätta upphovspersoner. –Ökad komplexitet med kombinationen av både digital och tra- ditionella marknader. –Svagare förhandlingssituation för enskilda upphovspersoner. –Olika regelverk och fragmentering av marknader inom . De kollektiva förvaltningsorganisationernas betydelse ökar, fram- för allt för yngre och upphovspersoner med smalare konstnärliga uttryck. Avtal som förhandlas fram ska behandla alla represen- tanter lika och sträva mot en rättvis fördelning av ersättningar. Vissa upphovspersoner som slår igenom bredare får bättre betalt, Nuvarande insatser för konstnärerna men det ska inte bero på bättre avtalsvillkor. Även branschorgani- sationer som representerar konstnärer och upphovspersoner ökar i betydelse.62 Den pågående EU-översynen på upphovsrättsområdet vittnar också om att man från sida uppmärksammat att det råder obalans mellan aktörerna på marknaden och att det finns oklarheter kring vissa regler inom upphovsrätten på den nu- varande marknaden. Detta i kombination med att vi har att göra med massutnyttjanden på en gränsöverskridande marknad leder till slutsatsen att anpassningar av upphovsrättslagen bör genomföras. Från konstnärsorganisationernas sida pekar man på att en stark upphovsrätt är en grundförutsättning för att den kulturella och kreativa sektorn ska kunna fortsätta utvecklas. I linje med det pekar man på bestämmelser i förslag till direktiv om den digitala inre marknaden som bör strykas, ändras, utvecklas och kompletteras. Det handlar bl.a. om att värna den nordiska avtalsli- censmodellen, att reglera frågan om upphovsrätten kring hyper- länkning och om förtydliga och komplettera den s.k. transparens- triangeln.63 Det finns tre former av offentligrättsligt motiverade ersättningsordningar för konstnärer: –Visningsersättning till bild- och formkonstnärer för att konstnär- liga verk av deras hand i offentliga institutioners ägo visas för allmänheten eller används på annat allmännyttigt sätt. –Biblioteksersättning till upphovsmän av litterära verk för antalet hemlån av fysiska exemplar från bibliotek och för antalet fysiska referensexemplar av verket. –Fonogramersättning till upphovsmän av musikaliska verk och utö- vande musiker som kompensation för utlåning av deras musik- fonogram och musikalier (tryckt form) på folk- och skolbibliotek. Digitaliseringens konsekvenser för konstnärligt yrkesutövande – en kartlägg- ning för den konstnärspolitiska utredningen. 63KLYS om förslag till DSM-direktiv. Brev till de nordiska EU- parlamentarikerna, . Nuvarande insatser för konstnärerna Storleken på det ersättningsbelopp som staten ställer till förfo- gande beräknas på olika sätt. För biblioteksersättningen handlar det om att ett grundbelopp, uttryckt i antal ören, multipliceras med den faktiska utlåningen. Ett liknande system används för fono- gramersättningen, men det belopp som staten anvisar för detta ändamål kan inte överskridas. I fråga om visningsersättningen anvi- sar staten medel som tillförs dels en fond, kallad , dels organisationen . En viktig skillnad mellan de tre ersättningsordningarna är att upphovsman- naorganisationerna på det litterära området har en förhandlingsrätt om biblioteksersättningens grundbelopp med regeringen, vilket inte gäller på motsvarande sätt för de båda övriga. Biblioteksersättningen ersätter konstnärer för hemlån av verk från bibliotek, samt användandet av dem som referensverk. Foto: /Konstnärspolitiska utredningen. Det finns två användningsområden för det samlade ersättningsbe- loppet: dels en individuell fördelning baserad på konstnärens ob- jektiva bidrag, dels en kollektiv fördelning som innebär att konst- Nuvarande insatser för konstnärerna närer kan ansöka om bidrag, vilka beslutas efter subjektiva bedöm- ningar av de sökandes kompetens och kvalitet (se avsnitt 8.3). Alla tre ersättningsordningarna har en individuell fördelning och två av dem har också en kollektiv fördelning. Fonogramersättningen fördelas enbart individuellt. Författarfonden hanterar både den individuella och kollektiva delen av biblioteksersättningen, medan visningsersättningens kollektiva del hanteras av Bildkonstnärs- fonden och den individuella av Bildupphovsrätt. Fonogramersätt- ningens individuella fördelning administreras av och Sami.64 De individuella fördelningarna, baserade på konstnärens objek- tiva bidrag, är konstruerade på olika sätt. Enligt förordningarna för biblioteksersättningen respektive fonogramersättningen ska den individuella ersättningen beräknas utifrån antalet utlån, vilket ger konstnärerna en minimiersättning. Författarfonden kan också, enligt förordningen, besluta om s.k. särskild biblioteksersättning till enskilda litterära upphovsmän, vilket innebär att fonden tiller- känner vissa högt kvalificerade och yrkesverksamma författare, översättare, tecknare och fotografer en ersättning som fastställs på andra grunder än den generellt fastställda ersättningen per utlånad bok. Den individuella visningsersättningen beräknas utifrån ett po- ängsystem som utgår från hur mycket verket såldes för. Om verket är beställt har även platsen där verket är placerat betydelse, liksom hur synligt verket är. En tågstation ger till exempel mer poäng än ett slutet rum på . Principerna bakom poängberäkningen beslutas av Bildupphovsrätt, som i samtal med utredningen konsta- terar att poängsystemet gynnar konstnärer med en lång yrkes- verksamhet. En effekt av detta är att kvinnliga konstnärer får en mindre del av ersättningsbeloppen eftersom de historiskt inte har efterfrågats i lika hög grad som sina manliga kollegor vid inköp av bildkonst till offentliga instanser. Skillnaden mellan könen har dock minskat i och med att yngre kvinnliga bild- och formkonst- närer efterfrågas i större omfattning . är det dock en märkbar skillnad mellan manliga och kvinnliga bild- 64 Verksamheterna regleras i förordning (1962:652) om , förord- ning (1982:600) om , förordning (1996:1605) om individuell vis- ningsersättning samt förordning (1998:1387) om fonogramersättning. Nuvarande insatser för konstnärerna och formkonstnärers ersättningar och Bildupphovsrätt utesluter inte att ytterligare åtgärder kan behövas.65 Upphovsmannabegreppet varierar mellan konstformerna. Inom bild, form och litteratur sammanfaller upphovsmän och utövare. Inom musiken finns det dock en viktig skillnad mellan komposi- törer (upphovsmän) och musiker (utövare). Detta påverkar också de tre ersättningsordningarna. Upphovsmän vars verk har lästs in som talbok har också rätt till ersättning för detta. Ersättningen finansieras av staten och fördelas av , som har överlåtit administrationen av ersättningen till Administration av Litterära rättigheter i , . Denna ersättning, som inte är reglerad i någon förordning, uppgick till . Källa: Förordningar, regleringsbrev och årsredovisningar. Tabellen 8.12 visar att de offentligrättsliga ersättningarna 2016 uppgår till drygt en kvarts miljard kronor. Resursmässigt är biblio- teksersättningen störst, men visningsersättningens två delar är inte långt efter.66 Minst i storlek är fonogramersättningen. Utlåningen av fonogram på bibliotek har minskat kraftigt. 2010 låg utlånings- nivån för fonogram på 2 143 780, var antalet lån av 65Webbplatsen för Bildupphovsrätt och minnesanteckningar från utredningens möte med Bildupphovsrätt . 66I budgeten har beslutat om en större höjning av ersättningen till bild- och formkonstnärer. Avståndet mellan de två områdena har därför minskat ytterligare. Nuvarande insatser för konstnärerna musik på fysiska bärare nere på 641 657. hade utlåningen minskat med 19 procent.67 Författarfonden och Bildkonstnärsfonden har i uppdrag att göra kollektiva fördelningar, medan Författarfonden, Bildupphovsrätt, och gör individuella fördelningar. Den statliga styr- ningen varierar mellan de olika ersättningsordningarna och instan- serna, från en detaljerad reglering av Författarfonden och biblio- teksersättningen, till en mycket kortfattad och översiktlig reglering av den individuella visningsersättningen och fonogramersättningen. Avtalet om medverkans- och utställningsersättning till konstnärer, i korthet kallat , är ett ramavtal för konstnärers ersätt- ning för medverkan vid utställningar.68 Det har tecknats mellan staten och , Konsthant- verkare och Industriformgivare, och Svenska Tecknare och trädde i kraft . Avtalets syfte är att skapa bättre förutsättningar för bild- och formkonstnärer att få betalt för utfört arbete. är bindande för statliga in- stitutioner men principerna bör enligt avtalet även vara vägledande för andra arrangörer med offentlig finansiering. I avtalet fastställs att en arrangör ska skapa ett enskilt avtal med en konstnär som bestämmer nivån på medverkansersättning i ett utställningssammanhang. I det enskilda avtalet ska det framgå hur en konstnär ersätts för: –kostnader som uppstår i samband med utställningen, till exem- pel frakt, försäkring, resor och teknisk utrustning, –arbete inför, under och efter utställning, exempelvis upphovs- mannens arbete med produktion, katalog, hängning, montering, möten, deltagande i programverksamhet och efterarbete, Bibliotek 2010, s. 25 och Bibliotek 2016, s. 41. 68Beskrivningen av är där inget annat anges hämtad från webbplatsen för KRO . Nuvarande insatser för konstnärerna –upphovsrättsligt nyttjande av upphovsmannens verk efter avslu- tad utställning, exempelvis publicering av bilder på arrangörens webbplats. I avtalet ingår en utställningsersättning som inte kan förhandlas bort. Tariffer i avtalet beräknas utifrån utställningslokal, hur länge utställningen pågår och hur många konstnärer som medverkar i en utställning. Det finns också en minimiersättning som ska betalas ut oavsett hur länge en utställning pågår. har som kulturpolitisk modell ett starkt stöd bland berörda instanser. Avtalet reviderades 2015 vilket resulterade i att det blev tydligare att professionella utövare som fotografer, konst- hantverkare och illustratörer också omfattas av avtalet. En annan förändring efter revideringen var tillämpningen av en successiv minskning av ersättningsnivån av utställnings- perioden. Avtalets tariffer räknas upp utifrån utveck- lingen av konsumentprisindex (KPI). Senaste uppräkningen gjor- des . Inom ramen för verksamhetsbidrag och projektbidrag inom bild- och formområdet som fördelas till utställningsarrangörer, konst- hantverkskooperativ och främjandeorganisationer, reserverar Kultur- rådet medel för utbetalning av utställningsersättning. följer sedan upp om dessa organisationer har lämnat utställnings- ersättning till konstnärerna samt även hur utställningsersättning har utbetalats av institutioner inom kultursamverkansmodellen.69 För att följa upp hur totalt sett tillämpas finns en referensgrupp tillsatt av avtalets parter. För att fullgöra sina upp- gifter ska gruppen på begäran beredas tillgång till enskilda avtal som upprättats mellan upphovsman och arrangör. Referensgruppen kan även göra vägledande uttalanden vid en eventuell tvist mellan en arrangör och en upphovsman om tillämpningen av avtalet. referensgrupp bedömer att avtalet fyller en mycket viktig funktion som checklista för både arrangörer av utställningar och för berörda bildkonstnärer och att det ger viktig finansiering av konstnärligt arbete. Dock täcker de enskilda avtal som tecknas med