sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — En sådan utformning av förordningen behöver enligt utredningens bedömning inte ändra nuvarande arbetssätt inom dessa områden. Det skapar dock betydande flexibilitet för framtiden. Alternativa förslag som utredningen avvisar Förslag har tidare lagts från Myndigheten för om komplement till dagens tolkutbildningar och auktorisationsprocess i form av en kortare, modulbaserad utbildningsväg och möjlighet till certifiering. Motiven och formerna för detta har inte utvecklats närmare och väcker frågor kring hur väl olika typer av utbildning (och därtill kopplad validering) ska relatera till auktorisation och en från MYH föreslagen eventuell certifiering. En certifiering föreslås svara mot kvalifikationer motsvarande SeQF-nivå 4, men också kunna användas för att identifiera s.k. samhällstolkar på nivå 3. Dessa kompetensnivåer bedöms av som för låga för att möta behoven inom offentlig sektor. Det är också oklart hur en komplex struktur med olika utbildningsbevis, examina, auktori- sationer och andra kvalitetsbevis kan överblickas och relateras Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation inbördes av blivande tolkar och framtida tolkanvändare. Mycket talar för att enkla och överblickbara system är att föredra, där det finns tydliga kopplingar mellan utbildning och krav för auktori- sation. Det finns enligt utredningens bedömning därför inte behov av ytterligare kvalitetsmarkörer, som certifiering. Det möter inte samhällets krav och riskerar att skapa oklarhet om gällande kom- petenser och kvalifikationer i yrket. Alternativa synsätt har också framförts, som pekar på att utbytet av genomgången utbildning riskerar att överbetonas, i och med att det som efterfrågas är reell kompetens, vilket auktorisations- eller certifieringsprov kan fastställa. Utredningen delar i stället den upp- fattning som betonar värdet av en längre utbildning som grund för ett professionaliserat tolkyrke, med ett tydligt uttalat slutmål i form av auktorisation. Det hindrar inte att det för enskilda som tillägnat sig tillräcklig kompetens på annat sätt bör finnas vägar att genom validering snabbare ta sig mot auktorisation och arbete som tolk i offentlig sektor. Godkänd utbildning krävs för auktorisation Auktorisation ska, efter angiven övergångsperiod, alltid bygga på godkänd tolkutbildning. En sådan ordning ska efter en femårig över- gångsperiod införas . En sådan period är tillräckligt lång för att möta de förändringsbehov som behövs inom tolkkåren och för att nya grupper tolkar ska hinna utbildas. bedömer det som ändamålsenligt att återgå till en ordning där högskolan, genom , utformar tolkutbildning med kun- skapsprov som nivåmässigt innebär prövning av de kompetens- mässiga grunderna för auktorisation. Den grund som avses beskrivs av utredningen i kapitel 6 och avser förslag om en utvidgad hög- skoleutbildning med yrkesexamen till tolk där nya moment tillförts, främst handledd yrkespraktik och ökat inslag av terminologi och tolktekniker. Godkänt resultat på sådan samlad tolkutbildning ska anses motsvara de kompetensmässiga fordringarna för auktori- sation. Utredningen bedömer det vidare som lämpligt att samlade prov motsvarande denna kompetensnivå utformas av i överenskommelse med Kammarkollegiet som grund för auktori- sation av tolkar med annan utbildning än högskolans. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation avsnitt 1.1 och 1.5, jämfört med nuvarande 4 § 1 st. 2 p. förord- ningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen om krav på godkänd utbildning som grund för auktorisation tillämpas inte för de tolkar enligt gammal ordning som söker förnyelse av sin auktorisation. Auktoriserad tolk kan således förnya auktorisationen även utan godkänd utbildning. Auktoriserade och utbildade tolkar prioriteras inom staten 2024 Staten ska i sin verksamhet prioritera tolkar som är auktoriserade och har godkänd utbildning. Det ska efter en övergångsperiod nor- malt sett inte längre vara möjligt att arbeta som tolk i staten utan utbildning. En sådan ordning bör inrättas , vilket framgår av kapitel 8. Regleringen medger undantag vid särskilda skäl, dvs. om auktoriserad eller utbildad tolk inte kan anskaffas. Utred- ningens övriga förslag skapar bättre förutsättningar än tidigare för att auktoriserade och utbildade tolkar verkligen förmedlas till de tolkuppgifter där de bäst behövs. Det innebär också att kvalificerade tolkar i efterfrågade språk kan räkna med ökad sysselsättningsgrad och inte riskerar att sidoställas av tolkar med sämre kompetens. Begreppet allmän tolk utmönstras ur författning Förordningen (1984:140) om allmän tolk anger att allmän tolk ska finnas vid och tingsrätter för tolkning i finska språket. föreslår att förordningen upphävs och att begreppet allmän tolk utmönstras. Allmän tolk är inte ett vedertaget begrepp, men kan förstås som anställd tolk. Det saknas hinder för att domstol anställer tolk för att säkra kompetens i visst språk, även utan denna reglering. I samband med en inspektion vid 2014 uttalade JO att företrädare för tingsrätten vid inspektionen upplyste att det inte funnits någon allmän tolk vid tingsrätten och att det heller inte fanns behov av allmän tolk. JO uttalade att det inte bör finnas regler som varken tillämpas eller behövs. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation underrätta om saken genom att sända över ett exemplar av protokollet från inspektionen.124 Rätten att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar följer av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. 7.8.3Tolklag reglerar auktorisation och registerfrågor Utredningens förslag: Ny lagstiftning samt anknytande förord- ning som bland annat omfattar auktorisation och registrering av tolkar i talade språk ska ersätta delar av befintlig reglering. Jämfört med dagens förordning innebär förändringarna kring auktoriserade tolkar och tolkar med godkänd utbildning att •Kammarkollegiet kvarstår som auktorisationsansvarig myn- dighet, •register förs vid Kammarkollegiet över de tolkar som är auk- toriserade respektive har godkänd utbildning, •lägre avgifter tas ut vid förnyelse av auktorisation och registrering som utbildad tolk, samt att •begäran om förvaltarfrihetsintyg inte längre ska regleras i förordning. Skälen för utredningens förslag Auktorisations- och registerfrågor utgör en viktig kompetensbas för tolkverksamheten inom offentlig sektor. Dagens reglering behöver ses över och relateras till andra grundläggande frågor som rör tolk- ning inom staten och offentlig sektor i övrigt. föreslår därför att detta sker genom att en tolklag införs. En rad av de frågor som behandlats kring utbildning och auktorisation i tidi- gare avsnitt regleras, som utbildningskrav, utformning av kunskaps- prov och ikraftträdande. 124JO:s uttalande i samband med en inspektion vid , 20–, protokoll , dnr 2538-2014. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation Skälen för en tolklag är flera. En grundläggande utgångspunkt är att all tolkning i offentlig sektor ska bidra till rättssäkerhet och lika- behandling. Genom lagförslaget tydliggörs det offentligas ansvar för tolkanvändning. Det är viktigt att det är tydligt för offentlig verk- samhet vilka regler man har att förhålla sig till när det gäller tolk- tjänster, som främjar likabehandling och integration. Genom lagen skapas även en bättre bild hur denna skattefinansierade verksamhet bedrivs och fungerar. Lagen säkerställer även en reglering kring de grundläggande kompetenskrav som samhället ställer på tolkar och som offentlig sektor i första hand ska bevaka i sin egen verksamhet. Rätten till tolk framgår fortsatt av gällande förvaltningslag (2017:900). Reglering avseende auktorisation och tillsyn över auk- toriserade tolkar finns f.n. i förordningen (1985:613) om aukto- risation och översättare. Kammarkollegiet har – 2018 inkommit med ett antal skrivelser till regeringen med önskemål om översyn av dagens förordning.125 Det gäller bland annat reglering avseende tillsyn av utbildade tolkar utan auktorisation. Tolkutred- ningen föreslår att flera av de bestämmelser som regleras via förordning snarare bör regleras i lag. En övergripande ramlag för tol- kar och tolkverksamhet ger tydligare struktur för området och kan rymma en rad grundläggande frågor kring kompetens, auktorisation, registrering, samt tillsyn över tolkar och förmedlingsorgan. En till- hörande förordning föreslås utveckla mer detaljerad reglering i vissa frågor. Därtill krävs i vissa fall ytterligare myndighetsföreskrifter. Motsvarande utveckling pågår i , där införandet av en över- gripande tolklagstiftning nu bereds.126 delar i betydande utsträckning de sakmässiga bedömningar som tidigare framförts av Kammarkollegiet kring för- ändringar av regelverket. Utredningen gör dock i vissa delar ytter- ligare eller andra bedömningar. Det gäller dels behovet av ett mer övergripande regelverk, dels vissa enskildheter i detta. Vissa av dessa frågor rör systembetonade kvalitetsfrågor som rör tillsyn, förmed- ling och samverkan, vilket behandlas i ett senare kapitel. uppdrag avser enligt direktiven inte tecken- språks-, dövblind- eller skrivtolkar. Utredningen ska dock ta hänsyn till utbildningsvägar och tillsynsfunktioner för dessa grupper samt 125Kammakollegiet, dnr TOT 519-03044-2010. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation redovisa hur författningsförslagen påverkar nämnda system och funktioner.127 Befintligt regelverk kommer med utredningens för- slag fortsatt att gälla dessa grupper samt översättare. Utredningen finner efter diskussioner med berörda utbildningsanordnare inom dessa områden att enhetlighet kan uppnås utan mer omfattande anpassningar av det föreslagna regelverket.128 Utredningen har inte utrett förutsättningarna närmare, men ser en logik i att ett enhetligt regelverk för de olika grupperna tolkar och tolkverksamheter kan upprätthållas. Kammarkollegiet för register över utbildade tolkar vid sidan av registret över auktoriserade tolkar. En författningsreglering bör ske av de båda benämningarna auktoriserad tolk respektive tolk med godkänd utbildning. Dessa kategorier tolkar ska enligt utredningens förslag svara för merparten av de statligt avropade tolktjäns- terna. Registreringen bör i likhet med vad som gäller för aukto- riserade tolkar tidsbestämmas, varefter ny ansökan och prövning ska ske. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5 jämfört med nuvarande 16 a § för- ordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Kammarkollegiet kan som fastställa innebörden i begreppet godkänd utbildning. anknyter således i sin bedöm- ning till de krav som f.n. ställs för att kunna ingå i Kammarkollegiets register över utbildade tolkar som genomgått angivna utbildningar under statlig tillsyn eller validerats mot dessa lärandemål. Utred- ningen ser Rådet för tolk- och översättarfrågor vid myndigheten som ett lämpligt forum för fortsatta diskussioner av mer principiella aspekter kring de krav som ska ställas på godkända utbildningar. I rådet ingår företrädare för utbildningsanordnare, myndigheter, tolkar och tolkförmedlingar m.fl. Det är enligt nuvarande förordning straffbart att utge sig för att vara auktoriserad tolk utan att vara det. noterar att begreppet auktoriserad tolk utgör ett reglerat yrke, dvs. en s.k. skyddad titel. För reglerade yrken anges i författning vad som krävs 128Uppgifter från utbildningsanordnare inom högskola och folkhögskola till utredningen, . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation för att kunna arbeta inom yrket.129 Reglerade yrken skyddas på olika sätt i skilda rättsakter, t.ex. beträffande poliser, advokater och läkare.130 anser att straffebestämmelsen bör tas in i den föreslagna tolklagen. förslag om införande av begreppet tolk med godkänd utbildning i författning kan på motsvarande sätt komma att innebära att yrkeskvalifikationsdirektivet131 kan vara tillämpligt även för denna typ av tolkar. Frågan kan, om den aktualiseras, prövas av Kammarkollegiet. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5 jämfört med nuva- rande 16 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare samt kapitel 14. Kammarkollegiet har anfört vissa synpunkter då det gäller hur register över utbildade och auktoriserade tolkar ska föras, bland annat att registren ska sammanföras. Auktoriserad tolk ska inte anges som utbildad tolk för samma språk, utan bör avföras i den delen av registret. delar Kammarkollegiets bedömning. Kammarkollegiet har vidare aktualiserat frågor om personupp- giftshantering vid registrering av tolkar. Regler om personuppgifts- behandling finns i dataskyddsförordningen132 och i de lagar och för- ordningar som meddelas i anslutning till den. föreslår att Kammarkollegiet i ny förordning anges som personupp- giftsansvarig. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5. Förslaget överensstäm- mer med de förhållanden som gäller för revisorer, där Revisors- inspektionen anges som personuppgiftsansvarig för behandling av personuppgifter i myndighetens register över revisorer.133 Kammarkollegiet har framfört att de uppgifter som ska ingå i register över tolkar bör regleras i förordning. Det överensstämmer också med vad som gäller för t.ex. revisorer.134 gör dock bedömningen att Kammarkollegiet med stöd av sitt bemyn- digande att utfärda föreskrifter som behövs för verkställigheten av 129Information om reglerade yrken finns på Universitets- och högskolerådets hemsida /bedomning-av-utlandsk-utbildning/information-innan-ansokan/Arbeta-i- /Reglerade-yrken, . 130Polis (föregivande av allmän ställning) 17 kap. 15 § , advokat 8 kap. 1 § och läkare 4 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 131Europaparlamentets och rådets direktiv /55/EU om ändring av direktiv /36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer. 132Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). 13312 § förordningen (1995:665) om revisorer, i sin lydelse genom ändringsförordning 2018:292. 13415 § förordningen (1995:665) om revisorer. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation förordningen kan reglera dessa detaljer i myndighetsföreskrifter. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5 , jämfört med nuvarande 19 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Auktoriserade och hos Kammarkollegiet registrerade tolkar med godkänd utbildning ska inför auktorisation och registrering grans- kas genom utdrag ur belastningsregister för intyg om god vandel. Detta har tidigare enbart gällt auktoriserade tolkar. Vid förnyad registrering ska krav ställas på viss yrkesaktivitet liksom register- utdrag som visar fortsatt god vandel. föreslår att förnyad granskning av vandel ska ske för de två kategorierna tolkar . Tolkförmedlingarna har genom Språkföretagen inom rekommenderat att registerutdrag bör begäras in för de tolkar som inte är auktoriserade men anlitas av förmed- lingarna. Tillämpningen kan dock variera och tycks inte bedrivas med större systematik.135 Såväl auktoriserad tolk som tolk med godkänd utbildning i Kam- markollegiets register ska följa god tolksed, se vidare avsnitt 7.7.2. De ska även avböja att utföra uppdrag om det finns särskilda omstän- digheter som kan rubba förtroendet för deras opartiskhet eller självständighet. Ansökningsavgift för auktorisation och registrering Dagens avgift för ansökan om auktorisation tas ut enligt avgifts- förordningens avgiftsklass 4, vilket f.n. motsvarar 2 300 kronor.136 bedömer avgiftsnivån som fortsatt lämplig. Avgif- ten för förnyelse av auktorisation bör enligt dock sättas lägre än för ansökan om ny auktorisation, vilket inte är fallet . Sådana önskemål har också framförts från tolkar och språk- företag.137 Ansökningar om förnyelse är i regel förenklade och prö- vas på handlingarna. Det har inte bedömts som rättvisande eller proportionerligt att också kostnaden för förnyelse satts till 2 300 kro- nor. Kostnaden har också bedömts som väl hög för auktoriserade tolkar med begränsad förvärvsintensitet som tolk. anger t.ex. i avtal med anlitade tolkar att prövning ska ske var femte år för de tolkar som inte är auktoriserade. 13610 § avgiftsförordningen (1992:191). 137Språkservice (2013). Förslag till revidering av avgift vid förnyelse av tolkauktorisation., . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation värde i att registren över kvalificerade tolkar även omfattar tolkar med mer begränsad yrkesverksamhet. Ett sådant förhållande kan t.ex. vara naturligt för tolkar i vissa mindre frekventa språk, som inte anlitas regelbundet men ändå önskar vara tillgängliga för uppdrag. Utredningen föreslår att förnyelseavgiften sätts enligt avgiftsförord- ningens avgiftsklass 2, f.n. . anger att deklarationsavdrag för auktorisation inte medges första gången (utgift för ny utbildning/kompetens), där- emot vid förnyelse (utgift för fortbildning för att behålla tjänsten/ kompetensen).138 De avgiftsnivåer som gäller för auktoriserade tolkar bör även gälla för tolkar med godkänd utbildning som ansöker om att upptas i Kammarkollegiets register. Det innebär avgiftsklass 4 för registrer- ing, respektive avgiftsklass 2 för förnyad registrering. Se vidare avsnitt 1.5, förslaget till ny tolkförordning, jämfört med nuvarande 3 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Utredningen ser av flera skäl ett värde i att återkommande prövning sker av utfärdade auktorisationer. Det gäller främst prövning av att tolkar fortsatt står till tolktjänstmarknadens förfogande, dels pröv- ning av tolkars vandel. Dagens auktorisationer ska enligt förordningen förnyas . Kammarkollegiet förordar att det i stället bör anges att auktori- sationen gäller som Kammarkollegiet bestämmer, dock längst . biträder behovet av ökad flexibilitet, eftersom Kammarkollegiet av effektivitetsskäl förnyar auktorisatio- ner varje halvår. Det innebär att femårsgränsen i praktiken är svår att upprätthålla. Det händer också att myndigheten förlänger auktori- sationer än . Det kan t.ex. ske när myndigheten till följd av hård belastning inte hinner göra prövningen eller har ett pågående tillsynsärende med förnyelsen. Motsvarande giltighetstid bör även gälla tolkar med godkänd utbildning. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5, jämfört med nuvarande 8 § förord- ningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. 138Skatteverket (2018). Rättslig vägledning, tolkar och översättares kostnader. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation Utredningen föreslår att 40 § förvaltningslagen (2017:900) ska till- lämpas i fråga om överklaganden av beslut enligt tolklagen. Godkänns inte en särskild prövning och Kammarkollegiet därför beslutar att avslå en ansökan om auktorisation eller om specialist- kompetens, ska ett sådant beslut inte vara möjligt att överklaga. Ett beslut om att avföra en tolk från tolkregistret ska som huvudregel gälla , om inte annat beslutas. Kammarkollegiet har anfört att förvaltarfrihet inte särskilt bör anges som krav i förordning, utan ingå som del av lämplighetsprövning. delar Kammarkollegiets bedömning. Kammarkollegiet har inte avslagit någon ansökan om auk- torisation eller förnyelse av auktorisation på grund av att sökande haft förvaltare eller inte kunnat uppvisa förvaltarfrihetsintyg. Kam- markollegiet anser sig också ha svårt att bedöma äkthet hos förvalt- arfrihetsintyg eller motsvarande intyg från andra länder. Det är också förenat med svårigheter för Kammarkollegiet att efterforska förhållanden om förvaltarskap om tolk avstår från att anmäla inträf- fade förändringar. Det har ännu inte förekommit att en auktoriserad tolk lämnat in sådan anmälan.139 Utredningen ser behov av att inte onödigtvis utvidga den admi- nistrativa bördan för tolkar, förmedlingsorgan och myndigheter. S.k. förvaltarfrihetsintyg bör därför inte längre regelmässigt begäras vid omprövning av auktorisationer, vilket överensstämmer med Kam- markollegiets bedömning.140 1394 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. 140Kammarkollegiet, skrivelse till regeringen . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation 7.8.4Råd för tolk- och översättarfrågor •Ett råd för tolk- och översättarfrågor föreslås ersätta Kammar- kollegiets nuvarande frågor, och •rådet regleras i myndighetens instruktion. Skälen för utredningens förslag En rådgivande nämnd i tolk- och översättarfrågor har knutits till Kammarkollegiet sedan myndigheten fick ansvaret för auktorisa- tionsfrågan. Uppdraget nämns i nuvarande tolkauktorisationsför- ordning141 och formuleras i regleringsbreven och anger att myndigheten vid behov ska samla berörda aktörer på tolk- området för informations- och erfarenhetsutbyte.142 Nämndens uppdrag behöver ses över och omformuleras för att kunna erbjuda det stöd för verksamheten som avses, vilket även framförts av Kammarkollegiet. bedömning är att verksamheten kan fylla en viktig funktion, under förutsättning att dess uppdrag tydliggörs. Nämnden bör ersättas av ett råd och kan utvecklas till ett viktigt forum för diskussion och stöd inom tolktjänstområdet i vid mening, vilket även omfattar teckenspråk och översättarverksamhet. Rådet kan bidra till att Kammarkollegiets och övriga myndigheters arbete med planering, former och dimensionering av utbildning, auktorisa- tion, register, kravnivåer och tillsyn utvecklas och håller hög kvalitet. Rådets uppgifter bör avse att bistå i strategiska och övergripande frågor inom tolk- och översättarområdet, inte enskilda ärenden kring auktorisation eller tillsyn. Rådet ska samla centrala myndig- heter, offentlig sektor och andra företrädare för frågor som rör utbildning, auktorisation, förmedling, planering, tillsyn och utvär- dering inom branschen. Det är angeläget att Kammarkollegiet som central expertmyndighet för tolkfrågor, med ansvar för auktorisa- tion och tillsyn över tolkar, kontinuerligt har informations- och 141SFS (1985:613). 142Kammarkollegiets regleringsbrev respektive 2018. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation erfarenhetsutbyten med representanter för olika delar av tolksek- torn. I rådet kan Kammarkollegiet och andra myndigheter och aktörer med ansvarsroller inom området delge varandra information och föra diskussioner. Formerna för uppdraget kring rådet behöver ses över. Utred- ningen bedömer det som mindre lämpligt att återkommande hantera frågan i enskilda regleringsbrev. Utredningen föreslår att reglering sker i förordning med avseende på rådets ledning och omfattning. Bredd, kompetens och verksamhetsformer i övrigt kan beslutas av Kammarkollegiet. Det är avgörande att frågor av övergripande karaktär kan diskuteras och att rådets slutsatser kan tas emot och hanteras av Kammarkollegiet och andra berörda myndigheter och aktörer. Arbetet bör värderas också i termer av det genomslag rådet kan få för den fortsatta utvecklingen inom verksamhetsområdet. Vid behov kan då en tydligare formalisering av rådets roll och uppgifter övervägas. har diskuterat lämplig form för rådets reglering. Alternativen har närmast varit myndighetens instruktion alternativt den nya tolkförordning som föreslås. Utredningen förordar det första alternativet, vilket också uttrycks i förslaget till reglering i avsnitt 1.6 och överensstämmer med hur liknande frågor har han- terats inom andra områden.143 143Se t.ex. 6 § och 8 § förordningen (2007:1181) med instruktion för och folkminnen, som reglerar den rådgivande , inklusive dess sam- mansättning. 8 Tillsyn och samverkansfrågor 8.1Grundläggande problem och utmaningar Behovet av tolktjänster hos myndigheter och offentliga aktörer har ökat .