sou · H6B318 · 2018-03-14 00:00:00 — Sedan dessa uträkningar gjordes har kostnaderna förändrats med anledning av inflation och löneutvecklingen, men totalt sett torde förvaltningsutgifter ha sänkts genom digitalisering. Utredningen anser därför att regeringen bör ge i upp- drag att ta fram en ny beräkning av kostnaderna för avgiftshjälpen. I den mån kostnaden för användningen av avgiftshjälpen kan sän- kas kan detta ge ett ännu starkare incitament för trossamfunden att motivera medlemmarna att använda denna. Motiv, mål och stödformer 10.3.5Utveckla trossamfundens organisering och stärk den centrala administrationen Utredningens förslag: För att utveckla trossamfundens organi- sering ska ett projektbidrag för organisationsutveckling inrättas. Utredningens översyn visar att trossamfundens organisatoriska ut- veckling skiljer sig åt. De historiskt etablerade stora trossamfunden har en välutvecklad organisation med anställd personal i den cen- trala administrationen och församlingarna. De nyetablerade trossam- funden bedriver en verksamhet som ofta baserar sig på ideella krafter. Det innebär att de har svårare att förvalta en omfattande ekonomisk och administrativ verksamhet. Det får konsekvenser för trossamfun- dens förmåga att utvecklas och att bli ekonomiskt självfinansierade genom t.ex. avgiftshjälpen. Vidare får det effekter på trossamfun- dens möjligheter att stödja och utveckla församlingslivet genom t.ex. stöd i administrativa frågor, såsom att upprätta en årsberättelse, att föra ett deltagarregister eller att ansöka om bidrag. Det påverkar också förmågan att erbjuda fortbildning till religiösa företrädare. Den centrala förvaltningen inom trossamfunden ska kunna granska och kontrollera att de demokratikrav som ställs på trossamfunden och församlingarna möts. Den har också en viktig roll som kontakt till det offentliga, t.ex. genom att delta vid samråd med SST. Detta är uppgifter som är svåra att hantera enbart genom ideella insatser. Det har framförts till utredningen att myndigheter ofta har svårig- heter att engagera företrädare för trossamfunden i olika samverkans- former, t.ex. inom krisberedskapen, eftersom vissa trossamfund har begränsade ekonomiska resurser, få anställda och dessutom inte har en tillräckligt utvecklad organisering. Andel av organisationsbidraget som får användas centralt Nuvarande regelverk ger trossamfunden stor frihet att själva be- stämma hur organisationsbidrag fördelas inom trossamfunden. väljer att fördela stödet jämnt till församlingarna utifrån storlek, medan andra låter församlingarna ansöka om stöd från den centrala administrationen. Enligt förordningen (1999:974) om statsbidrag till trossamfund får inte bidraget till central verk- Motiv, mål och stödformer samhet överstiga en tiondel av de sammanlagda organisationsbidrag som beviljats trossamfundet. Tanken är att bidraget i huvudsak ska gå till den religiösa kärnverksamheten som sker nära de aktiva deltagarna på lokal nivå. kan det finnas ett värde med att stärka trossamfundens centrala administration och flera trossamfund har också framhållit för utredningen att denna begräns- ning gör att trossamfunden får svårt att utveckla en organisatorisk mognad och att den skapar onödiga hinder i administrationen. Ett alternativ vore att ersätta kravet på att av stödet ska fördelas till församlingarna med en rekommendation. Risken för att samfunden inte skulle fördela merparten av stödet till för- samlingarna bör vara liten mot bakgrund av att församlingarna van- ligtvis sitter i trossamfundens styrelser och därigenom har infly- tande över och insyn i samfundens centrala verksamhet. skulle en rekommendation kunna missbrukas och det skulle inte finnas en möjlighet för myndigheten att ställa krav på hur fördel- ningen ska ske. Ett ytterligare alternativ är att öka andelen organisationsbidrag som får användas centralt från en tiondel till exempelvis en femte- del av stödet. Det skulle ge trossamfunden större flexibilitet. Där- emot skulle det innebära en risk för att den centrala administra- tionen behåller av stödet oavsett om det finns ett behov av organisationsutveckling eller ej. Det skulle även innebära att stödet till den lokala religiösa kärnverksamheten som sker nära de regelbundna deltagarna minskar. Utredningen anser mot denna bak- grund att nuvarande regelverk fortsatt ska gälla. Utredningen anser att en mer lämplig modell för att stödja organisa- tionsutvecklingen inom trossamfunden är att inrätta ett ändamåls- enligt organisationsutvecklingsbidrag. Bidraget ska kunna finansiera en verksamhet eller del av en tjänst på det centrala kansliet eller lokalt i en eller flera församlingar med uppgift att stärka och utveckla organiseringen. Bidraget skulle också kunna sökas av trossamfun- den för att utveckla trossamfundens register av regelbundna del- tagare eller för fortbildning av personer inom trossamfunden som arbetar med administrativa frågor. Vidare skulle det kunna sökas Motiv, mål och stödformer för att utveckla en särskild verksamhet inom ett trossamfund, t.ex. en utbildningsverksamhet. Det ska vara ett projektbidrag som ska kunna sökas av trossam- funden för organisationsutveckling centralt eller inom församlingarna lokalt. Avsikten med bidraget är att stärka trossamfundens organi- sering så att de får förutsättningar att bedriva en aktiv och långsik- tigt inriktad religiös verksamhet samt att uppträda som självständiga organisationer gentemot det övriga samhället. Organisationsutvecklingsbidraget ska kunna sökas för projekt som främjar demokratiutvecklingen inom trossamfunden Utredningen anser att det finns flera trossamfund som har ett särskilt behov av att utveckla demokratin inom trossamfundet och församlingarna. Det finns exempel på trossamfund som har svårig- heter att leva upp till de principer om jämställdhet som råder i dagens samhälle. Kvinnor är kraftigt underrepresenterade i styrelserna för flera trossamfund och de har ofta en marginell roll i trossamfunden. Undersökningar visar vidare, vilket utredningen redogör för i kapi- tel 7, att det finns bidragsberättigade trossamfund som har haft svårt att leva upp till vissa grundläggande demokratiska värderingar. Utredningens översyn visar att stödet kan ha en normerande effekt på så sätt att trossamfunden måste förhålla sig till det rådande demokratikriteriet. Ekonomiskt sett är dock bidraget begränsat och det ger inte trossamfunden ett särskilt stort utrymme att aktivt utveckla demokratiarbetet inom samfunden. Utredningen anser där- för att det finns anledning att särskilt stödja demokratifrämjande verksamhet inom samfunden. Organisationsutvecklingsbidraget ska därför också vara ett bidrag som kan finansiera verksamhet som ut- vecklar demokratin inom trossamfunden. Det kan t.ex. gälla ett arbete för jämställdhet och kvinnors organisering, för att bekämpa diskriminering och antidemokratiska tendenser inom trossamfun- den eller för att förebygga våldsbejakande extremism. Det kan också handla om en verksamhet som syftar till att möta hedersrelaterade eller homofoba föreställningar bland de betjänade eller att stärka deras förståelse för och kunskaper om andra grundläggande demo- kratiska principer i det svenska samhället. Motiv, mål och stödformer 10.3.6Verksamhetsbidrag för utbildning av trossamfundets eller församlingarnas företrädare Utredningens förslag: Verksamhetsbidrag får lämnas till ett tros- samfund eller en församling för utbildning av trossamfundets eller församlingens företrädare. Utredningen har i sitt tilläggsdirektiv fått i uppdrag att bl.a. kartlägga utbudet av och efterfrågan på konfessionell utbildning i som är riktad till trossamfundens församlingsledare. Mot den bak- grunden har utredningen bl.a. kartlagt det nuvarande stödet till de teologiska utbildningarna (se kapitel 8). Stödet avser studier som leder fram till tjänst som pastor, präst eller motsvarande vid teolo- gisk högskola/seminarium. De teologiska utbildningar som får stöd har inte i sig ansökt om stöd eller bedömts utifrån gällande villkor eftersom de har ansetts vara en del av ett stödberättigat trossamfund. Därmed har de tagits upp i förordningen om stats- bidrag till trossamfund. Enligt lagen om stöd till trossamfund be- viljas dock endast stöd till trossamfund och detta förtydligas i de villkor för stöd som utredningen föreslår i kapitel 11. Det finns mot bakgrund av detta inte skäl för att verksamhetsbidrag ska för- delas direkt till teologiska utbildningar eftersom de i lagens mening inte kan betraktas som trossamfund. Utredningen anser att ett bidrag för utbildning av ett trossam- funds eller en församlings företrädare i stället ska fördelas till stöd- berättigade trossamfund och dess församlingar. De trossamfund som får sina företrädare utbildade vid teologisk högskola/ seminarium som enligt nuvarande förordning är stödberättigade ska framöver kunna söka verksamhetsbidrag för motsvarande studier. Därigenom blir det tydligt att det är trossamfunden och inte de teologiska utbildningarna som är stödberättigade. Stöd kan beviljas till utbildningar som sker i linje med stödets målsättning Utredningen kan konstatera att det finns flera fördelar med att tros- samfundens företrädare utbildas vid de teologiska högskolorna. Detta ger en försäkran om att den konfessionella utbildningen sker Motiv, mål och stödformer tillsammans med en icke-konfessionell utbildning. I den icke-kon- fessionella delen av den teologiska utbildningen ingår bl.a. kurser i religionsvetenskap och mänskliga rättigheter, vilket bidrar till att ge företrädarna en kompetens som har betydelse för deras förmåga att möta människor i olika situationer i livet (se avsnitt 8.4.1). Ur likabehandlingssynpunkt är det dock otillfredsställande att det enbart är de trossamfund som har etablerat egna utbildningsin- stitutioner som kan ta del av verksamhetsbidraget. Det inne- bär att dessa trossamfund har en fördel gentemot andra trossam- fund. Det finns förvisso inget som hindrar att andra trossamfund utvecklar och etablerar egna utbildningsinstitutioner och söker bi- drag för utbildning vid dessa. Regeringen har ännu inte prövat några sådana ansökningar och eftersom det är trossamfund som är stödberättigade enligt lagen om stöd till trossamfund skulle det vara svårt att bedöma sådana ansökningar. Flera trossamfund har i sina kontakter med utredningen betonat betydelsen av utbildning, vilket redogörs för i kapitel 8. Företrä- dare för ortodoxa trossamfund har framhållit värdet av att några av deras präster har utbildats i . Det har bidragit till att öka prästernas förståelse för svenska samhällsförhållanden. Även före- trädare för muslimska trossamfund har pekat på problem med att imamer inte är utbildade i . Det innebär att imamerna har sämre kunskap i det svenska språket, om den svenska rättsord- ningen och om de grundläggande värderingar som gäller i det svenska samhället, såsom jämställdhet. Det finns dock flera svårigheter med att etablera teologiska utbildningsinstitutioner som möter de olika muslimska trossamfundens behov av konfessionell utbildning. Mot bakgrund av att staten ska vara konfessionsneutral är det uteslutet att staten ska ta en roll i att etablera sådan utbildning. Initiativ måste komma från trossamfunden själva. Frågan om utbildning av imamer i utreddes av Imamut- bildningsutredningen (SOU 2009:52) och vår utredning har gjort en uppföljande bedömning av utbildningsbehovet för företrä- dare för muslimska trossamfund i . Såsom redogjordes för i , liksom i kapitel 8, finns det svårig- heter med att tillgodose behovet av sådan utbildning inom det svenska utbildningssystemet. Det finns ingen samstämmighet bland företrä- darna för de muslimska trossamfunden bl.a. eftersom dessa är orga- nisatoriskt, språkligt och teologiskt splittrade. Motiv, mål och stödformer stora skillnader på vilken roll och utbildning som de religiösa före- trädarna har inom olika trossamfund. Medan några trossamfund ställer krav på att utbildning ska vara förlagd vid specifika universitet, ställer andra inga krav alls på utbildning för de religiösa företrädarna. Även om det finns en önskan om utbildning på högskolenivå är det många församlingsföreträdare som saknar högskolebehörighet. Imam- utbildningsutredningen ansåg därför att utbildning inom folkbild- ningen kunde vara mer lämplig (a.a. s. 101). Detta är en bedömning som även vår utredning gör efter en kartläggning av utbildnings- behoven inom främst de muslimska och ortodoxa trossamfunden. Några trossamfund har tagit initiativ för att utveckla en kon- fessionell utbildning för sina religiösa företrädare. Till exempel har de ortodoxa och östkristna kyrkorna genom ett samarbete mellan folkhögskolan Sankt Ignatios andliga akademi och Teologiska utvecklat en teologisk utbildning för orto- doxa präster. Islamiska kulturcenterunionen i utbildar sina imamer inom sitt trossamfund och några andra muslimska trossam- fund har fört diskussioner med teologiska högskolor om att eta- blera en utbildning för imamer i (se avsnitt 8.2.4). Utred- ningen anser att sådana initiativ är lovvärda eftersom de kan skapa förutsättningar för fler trossamfund att utbilda sina religiösa före- trädare i . kan utredningen konstatera att det inte är rimligt att förvänta sig att dessa trossamfund etablerar högskolor för att arrangera en i huvudsak icke-konfessionell teologisk utbild- ning. En teologisk utbildning på högskolenivå för religiösa företrä- dare från ortodoxa och muslimska trossamfund förutsätter att en verksam högskola arrangerar en sådan. Detta utgör ytterligare en svårighet för de trossamfund som vill etablera en utbildning för sina religiösa företrädare i . När det gäller de muslimska tros- samfunden är det dessutom få som har ekonomiska förutsättningar att anställa imamer och incitamenten för enskilda muslimer att läsa en lång teologisk utbildning torde därför vara svaga (se avsnitt 8.3.1). Mot bakgrund av trossamfundens olika behov av konfessionell utbildning anser utredningen att stödet för utbildning bör utformas så att det ger utrymme för flexibilitet. Det bör därför inte ställas några särskilda villkor på var den konfessionella utbildningen ska förläggas, t.ex. genom att kräva att den konfessionella utbildningen ska ges vid teologiska högskolor med tillstånd att utfärda examen enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. Motiv, mål och stödformer dana krav skulle nämligen endast vissa trossamfund kunna uppfylla och det vore inte rimligt att ställa sådana med anledning av statens konfessionsneutralitet. Därutöver sker den konfessionella utbild- ningen av de katolska prästerna vid under det katolska stiftet i , vilket inte är en högskola utan ett ut- bildningsorgan inom . Genom att öppna upp för att verksamhetsbidrag kan fördelas till utbildning som arran- geras av olika typer av utbildningsanordnare, såsom folkhögskolor eller studieförbund, förbättras förutsättningarna för nyetablerade och mindre trossamfund att utveckla en konfessionell utbildning för sina religiösa företrädare i . Utredningen föreslår i avsnitt 10.3.2 att målsättningen för stö- det ska vara att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet samt att stödet ska bidra till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Stöd får därför endast fördelas till verksamhet som sker i enlighet med denna målsättning och SST bör i sin pröv- ning av ansökningar om bidrag bedöma om utbildningen är tillräck- ligt stabil och seriös och om den sker i linje med målsättningen. Myndigheten bör också väga in om det inom utbildningen finns inslag som avser att stärka kunskapen om grundläggande värder- ingar, såsom jämställdhet och allas lika värden. Av detta följer att myndigheten ska kunna ha insyn i utbildningsverksamheten och möjlighet att kontrollera hur den bedrivs. Mot denna bakgrund är statsbidragsberättigade folkhögskolor och studieförbund lämpliga som utbildningsanordnare eftersom de måste uppfylla de villkor som ställs i förordningen (2015:218) om statsbidrag till folkbild- ningen, bl.a. att utbildningen ska stärka och utveckla demokratin. Det kan även vara tänkbart att stödet används för att finansiera en utbildning som anordnas av en ideell förening, ett utbildnings- företag eller en verksamhet inom ett trossamfund förutsatt att ut- bildningen sker i linje med stödets målsättning. Enligt SST:s nuvarande tillämpningsföreskrifter ska utbildning som erhåller stöd avse studier som leder fram till tjänst som pastor, präst eller motsvarande vid teologisk högskola/seminarium. Utred- ningen anser att stödet även fortsättningsvis bör fördelas för studier som leder fram till tjänster inom trossamfunden. Beskrivningen av vilka tjänster som stöd kan beviljas för bör dock vara konfessions- neutral. Vidare anser utredningen att stöd bör kunna beviljas för Motiv, mål och stödformer utbildning och fortbildning av alla som företräder trossamfundet eller dess församlingar gentemot de betjänade eller allmänheten, dvs. inte endast de som tjänstgör eller är verksamma som präster, pasto- rer, rabbiner, imamer etc., utan även t.ex. religiösa lärare, diakoner eller andra funktionärer. Verksamhetsbidrag ska kunna sökas för både konfessionell och icke-konfessionell utbildning Utredningen har i enlighet med sitt tilläggsdirektiv undersökt ut- budet av icke-konfessionell utbildning för trossamfundsföreträdare och efterfrågan på sådan utbildning hos trossamfunden, t.ex. ut- bildning om svenska samhällsförhållanden och grundläggande fri- och rättigheter, demokrati och jämställdhet (se avsnitt 8.4). Före- trädare för flera trossamfund har till utredningen berättat om att de religiösa företrädarna som är utbildade utanför har brist- fälliga kunskaper om dessa frågor. Det kan skapa problem i deras kontakter med det svenska samhället och med människor som söker sig till trossamfunden. Även framhöll att många muslimska organisationer och samfund efterfrågade icke- konfessionell utbildning för imamer i t.ex. svenska språket och sam- hällskunskap. rekommenderade att en särskild utbildningsinsats borde göras för imamer utifrån deras utbildningsbehov avseende svenska språket, juridik, samhällskun- skap m.m. (SOU 2009:52 s. 103). Mot denna bakgrund, samt med hänsyn till utredningens förslag om ett förtydligat demokratikriterium, är det angeläget att tros- samfunden ges förutsättningar för att försäkra sig om att deras före- trädare har goda kunskaper om grundläggande demokratiska värden. Sammantaget bedömer därför utredningen att efterfrågan på icke- konfessionell utbildning är stor. När det gäller utrikes födda erbjuder kommunerna, som har an- svaret för nyanlända invandrares etablering i det svenska samhället, vissa utbildningar. Utbildningarna omfattar bl.a. svenska för in- vandrare, s.k. SFI, men även samhällsorientering som kommunerna är skyldiga att erbjuda till de flesta nyanlända med uppe- hållstillstånd enligt lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. Denna utbildning är ett viktigt stöd för reli- Motiv, mål och stödformer giösa företrädare som kommer till för att arbeta i något tros- samfund. Därutöver anordnar SST utbildningar för samfundsföreträdare i bl.a. föreningsteknik och föreningsjuridik, säkerhet för trossam- fund, familjerätt och vigselrätt, liksom om kvinnors delaktighet och synlighet inom trossamfunden och om ledarskap, religion och demokrati. Vissa av de utbildningar som SST erbjuder har anord- nats i samarbete med studieförbund och har varit del av uppdrag som myndigheten fått av regeringen. Det gäller dels ett uppdrag om att stimulera arbetet med demokrati och demokratisk medvetenhet inklusive jämställdhet, dels ett uppdrag om att göra en kompetens- insats för trossamfundsledare. Enligt SST har utbildningarna varit efterfrågade, men möjligheterna för trossamfundsföreträdarna att delta har varit begränsade med anledning av att myndigheten inte kan betala ersättning för kursdeltagarnas eventuella förlorade arbets- inkomster. Några trossamfund erbjuder också fortbildning till sina religiösa företrädare, då ofta i samarbete med folkhögskolor och studieförbund. Utredningen anser mot bakgrund av ovanstående att det är av betydelse att trossamfunden får ett stöd för att fortbilda sina före- trädare när det gäller frågor som rör svenska samhällsförhållanden. För att kunna finansiera sådan utbildning anser utredningen att trossamfunden ska kunna ansöka om verksamhetsbidrag. Det kan gälla utbildning om grundläggande fri- och rättigheter, demokrati och jämställdhet, liksom i föreningsteknik och föreningsjuridik. Sådan utbildning kan anordnas som en uppdragsutbildning av t.ex. högsko- lor, folkhögskolor, studieförbund, ideella organisationer, privata ut- bildningsföretag eller en verksamhet inom ett trossamfund. Liksom när det gäller den konfessionella utbildningen bör SST i sin pröv- ning av ansökningar om icke-konfessionell utbildning bedöma om utbildningen sker i linje med stödets målsättning, t.ex. om den be- döms bidra till att upprätthålla och stärka de grundläggande vär- deringar som samhället vilar på. Sådan utbildning bör, på samma sätt som för den konfessionella utbildningen, erbjudas för olika före- trädare för trossamfundet eller dess församlingar. Motiv, mål och stödformer Det särskilda utbildningsbidraget slopas Utredningens förslag: Det särskilda utbildningsbidraget som kan sökas för utbildning och fortbildning av funktionärer i bidrags- berättigade trossamfund som saknar egna utbildningsinstitutio- ner i slopas. Ett av de projektbidrag som SST fördelar är det särskilda ut- bildningsbidraget. Det kan sökas för utbildning och fortbildning av funktionärer i bidragsberättigade trossamfund som saknar egna ut- bildningsinstitutioner i (16 § förordningen om statsbidrag till trossamfund). Bidraget beviljas för kostnader för studier utom- lands, som t.ex. kursavgifter och vissa resekostnader, för präster, diakoner, imamer, rabbiner eller andra funktionärer som ska tjänst- göra i efter utbildningen. Utbildningen ska vara i nivå med motsvarande utbildning vid teologisk högskola/seminarium i . Ett särskilt utbildningsbidrag kan även beviljas för SST:s kurser för funktionärer med administrativa eller organisatoriska uppgifter inom ett trossamfund eller en församling. Enligt de uppgifter som SST redovisar betalades utbildnings- bidrag om totalt ut . Bidraget finansie- rade resor för sammanlagt 23 religiösa funktionärer för utbildning i bl.a. , , och . Eftersom utredningen ovan föreslår att verksamhetsbidraget ska kunna användas för att finan- siera utbildning av trossamfundens eller församlingarnas företrädare vid t.ex. högskolor, folkhögskolor eller studieförbund anser utred- ningen att det är svårt att motivera ett särskilt bidrag för utbildning utanför . Mot denna bakgrund föreslår utredningen att det särskilda utbildningsbidraget slopas. SST:s roll i att möta trossamfundens utbildningsbehov Utredningens bedömning: Myndigheten för stöd till trossam- fund bör stödja trossamfunden avseende utbildningsfrågor. Såsom redogjorts för ovan anordnar SST utbildningar till trossam- funden om t.ex. föreningsteknik, föreningsjuridik, säkerhet för tros- samfund, familjerätt och vigselrätt liksom om kvinnors delaktighet Motiv, mål och stödformer och synlighet inom trossamfunden och om ledarskap, religion och demokrati. Dessa utbildningar har i första hand anordnats med an- ledning av de olika uppdrag som regeringen gett till myndigheten genom dess regleringsbrev. Utredningen anser att det är värdefullt att SST anordnar utbild- ningar som avser att öka kunskapen om demokratins grundläggande värden liksom om andra praktiska frågor. Det kan bidra till att ut- veckla trossamfunden och stärka deras arbete med demokratifrågor. SST har inget särskilt utbildningsuppdrag, men ska enligt sin in- struktion främja en dialog mellan staten och trossamfunden och bidra med kunskap om trossamfundsfrågor.