sou · H6B382 · 2018-11-30 00:00:00 — Man kan t.ex. tänka sig att en viss produkt an- vänds inom någon verksamhet av stor betydelse för säker- het och att det därför kan vara mycket olämpligt från säkerhets- Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet skyddssynpunkt att tillverkaren säljer produkten, eller hemliga instruk- tioner om hur produkten kan tillverkas, till exempelvis ett statsägt utländskt bolag. I vissa fall kan man också tänka sig att viss egendom har betydelse för ett för internationellt förpliktande åtagande om säkerhets- skydd och att det därför är olämpligt att överlåta den. Med hänsyn till det anförda anser vi att avgränsningen bör kopp- las till egendomens betydelse för säkerhet, eller för ett för internationellt förpliktande åtagande om säkerhetsskydd. Be- dömningen av om den aktuella egendomen har sådan betydelse bör grundas på den obligatoriska säkerhetsskyddsanalys som alla verk- samhetsutövare som omfattas av lagen måste göra (2 kap. 1 § nya säker- hetsskyddslagen). Med ordet egendom avses både fast och lös egen- dom, inklusive exempelvis infrastruktur och immateriella tillgångar. Åtgärderna i den första kontrollstationen ska utmynna i en lämplig- hetsprövning. Denna prövning bör utgå ifrån att överlåtaren vid en överlåtelse oftast förlorar rådigheten över såväl den säkerhetskänsliga verksamheten som de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som ingår i verksamheten. I praktiken innebär det alltså att den som står i begrepp att överlåta säkerhetskänslig verksamhet varken har kun- skap om eller möjlighet att påverka hur den säkerhetskänsliga verk- samheten och de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifterna kommer att användas efter överlåtelsen. Om förvärvaren fortsätter bedriva säkerhetskänslig verksamhet i kommer säkerhetsskyddslagen förvisso att fortsätta vara tillämplig på verksamheten, men det har enligt vår bedömning ingen avgörande betydelse eftersom förvärv- arens avsikter kan vara okända då lämpligheten ska bedömas. Var en verksamhet geografiskt bedrivs är dessutom en om- ständighet som relativt snabbt kan förändras. Skulle verksamheten flyttas till ett annat land kommer den inte längre vara underkastad säkerhetsskyddslagens krav och tillsynsmyndigheternas befogen- heter. Ovanstående måste beaktas vid lämplighetsprövningen. En annan fråga som behöver uppmärksammas är vilket perspektiv som lämplighetsprövningen bör utgå från. Det är enligt vår mening rimligt att anta att överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet kan Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet inverka negativt på den aktuella verksamheten och på annan säker- hetskänslig verksamhet. Det finns många ömsesidiga beroenden mellan säkerhetskänsliga verksamheter. Bland annat är de flesta säkerhets- känsliga verksamheter beroende av fungerande energiförsörjning, elektronisk kommunikation och transporter. En aspekt som kan ha särskild aktualitet vid överlåtelser jämfört med utkontrakteringar och upplåtelser är frågan om vilka verksamheter som måste bedrivas –eller i vart fall kontrolleras – från för att man ska kunna upprätthålla skyddet av landets säkerhet. Vad som avses är alltså verk- samheter som måste vara tillgängliga för att andra verksamhets- utövare ska kunna upprätthålla funktioner och förmågor som är nöd- vändiga för säkerhet. Ett exempel är förmågan att försvara territorium, vilket i huvudsak är en uppgift för Försvars- makten. Försvarsmakten är i sin tur beroende av ett flertal andra verk- samheter för att kunna upprätthålla förmågan att försvara landets territorium, inte minst gäller det verksamheter inom forskning, utveck- ling och produktion av försvarsmateriel (prop. 2017/18:89 s. 44). En annan sådan verksamhet kan tänkas vara flygtrafiktjänsten som till- handahålls av . Ur ett säkerhetsskyddsperspektiv är det enligt vår mening stor skillnad mellan att utkontraktera en sådan verk- samhet och att överlåta den, inte minst utifrån möjligheten att garan- tera verksamhetens tillgänglighet för annan säkerhetskänslig verksam- het. Det är mot denna bakgrund rimligt att anta att överlåtelser av säker- hetskänslig verksamhet, i större utsträckning än vid utkontraktering och upplåtelse av sådan verksamhet, kan medföra konsekvenser även för andra säkerhetskänsliga verksamheter. Om en myndighet t.ex. utkontrakterar driften av ett it-system som styr kraftöverföring, finns det fortfarande möjligheter att återta driften till myndigheten om det skulle visa sig att säkerhetsskyddet inte kan upprätthållas. Om myndig- heten däremot skulle välja att överlåta verksamheten och senare upp- täcka att den används som en fasad för antagonistisk verksamhet mot skulle förutsättningarna för att ingripa mot överlåtelsen vara begränsade som skadan skulle kunna bli betydligt mer om- fattande. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Syftet med lämplighetsprövningen och exempel på relevanta faktorer Syftet med kravet på lämplighetsprövning är att alla verksamhetsut- övare utifrån sin bästa förmåga och de kunskaper och den informa- tion man har tillgång till ska göra en analys av om en viss överlåtelse är lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Ytterst är det en del av den allmänna ambitionshöjning som behöver ske i fråga om säkerhets- skydd både hos verksamhetsutövare och tillsynsmyndigheter. Där- emot kan det givetvis inte krävas att verksamhetsutövare ska ta hänsyn till information som man inte har tillgång till, t.ex. underrättelse- information. Det kan inte heller krävas att verksamhetsutövare i all- mänhet ska förmå att göra komplicerade omvärldsanalyser av det slag som åligger Säkerhetspolisen och Försvarsmakten. Det som bör krä- vas är i stället att verksamhetsutövare gör en så ambitiös prövning som är möjlig med utgångspunkt i en gedigen säkerhetsskyddsanalys och särskild säkerhetsbedömning och sådan information om t.ex. hot- bilder och beroenden mellan verksamheter som verksamhetsutövaren fått från sin tillsynsmyndighet. Det är inte möjligt att uttömmande besvara frågan om vilka fak- torer som verksamhetsutövaren bör ta med i sin lämplighetspröv- ning. Det beror helt enkelt på att det inte är möjligt att på förhand specificera vilka faktorer som kan vara relevanta i varje enskilt fall. Att uttömmande ange dessa faktorer skulle dessutom innebära att man bygger in begränsningar i systemet, vilket kan skapa oavsiktliga avgränsningar. Några exempel på faktorer kan dock ges. En första fråga är om det över huvud taget är lämpligt att överlåta den aktuella verksamheten. Kanske är verksamheten så känslig att den bör be- drivas av t.ex. en myndighet. Det kan också vara så att förhållanden på köparens sida innebär att det är olämpligt att verksamheten över- låts just till denna förvärvare. Frågor som kan behöva beaktas i möj- lig mån är vad köparen avser och om köparen i själva verket kan vara en bulvan för någon aktör med antagonistiska avsikter, eller stå i ett beroendeförhållande till någon sådan aktör. Närmare bestämmelser om vad lämplighetsprövningen ska avse bör lämpligen meddelas ge- nom myndighetsföreskrifter. Det bör vidare åligga Säkerhetspolisen och Försvarsmakten att ta fram vägledningar om hur lämplighets- prövningen ska ske. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet När det gäller annan egendom än själva verksamheten har vi tidi- gare i kapitlet gett ett antal exempel på när en överlåtelse kan vara olämplig. Även här kan det både handla om att det är olämpligt att över huvud taget överlåta egendomen, eller att det är något förhåll- ande på förvärvarens sida som gör att överlåtelsen är olämplig. Eftersom verksamhetsutövare inte kan förväntas ha de kunskaper och den överblick som behövs för att göra en fullstän- dig lämplighetsprövning är det av stor vikt att någon myndighet som har sådana kunskaper kopplas in om verksamhetsutövaren själv gör bedömningen att överlåtelsen kan ske. Detta accentuerar vikten av den andra kontrollstationen, som vi diskuterar under nästa rubrik. Förslag: I nya säkerhetsskyddslagen införs bestämmelser om en andra kontrollstation, med följande innebörd. Om lämplighets- prövningen i den första kontrollstationen leder till bedömningen att överlåtelsen får ske, ska den som avser att överlåta verksamhe- ten eller egendomen samråda med tillsynsmyndigheten. Tillsyns- myndigheten får förelägga verksamhetsutövaren att vidta åtgärder enligt säkerhetsskyddslagen och de föreskrifter som har med- delats i anslutning till lagen. Om ett föreläggande inte följs eller om tillsynsmyndigheten bedömer att överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt även om ytterligare åtgärder vidtas, får tillsynsmyndigheten besluta att överlåtelsen inte får genomföras. Samrådet får även avslutas med föreläggande som innebär att över- låtelsen endast får genomföras på vissa angivna villkor, vid påföljd att överlåtelsen annars är ogiltig. Bestämmelserna gäller även den som avser att överlåta aktier eller andelar i säkerhetskänslig verksamhet, dock inte aktier i pub- lika aktiebolag. Om förutsättningarna för samrådsskyldighet är uppfyllda får även tillsynsmyndigheten ta initiativ till samråd. Bestämmelserna om föreläggande och förbud gäller även då. Förvaltningslagen (2017:900) gäller för handläggningen, även hos . Under förfarandet om samråd, förelägg- ande och förbud tillämpar tillsynsmyndigheterna dock inte delar av förvaltningslagens bestämmelser om försenad handläggning. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Om samrådet inte utmynnar i ett förbud eller föreläggande med villkor ska ärendet avslutas med ett beslut om att samrådet avslutas utan vidare åtgärd. Bedömning: Överlämnande av sekretessbelagda uppgifter till tillsynsmyndigheten inom ramen för samrådet omfattas av reglerna om nödvändigt utlämnande i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Eftersom bestämmelserna i 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen tillgodoser behovet av skydd för känsliga upp- gifter i samrådsärendet finns det inte anledning att inskränka regler- na om partsinsyn och kommunikation. Utrymmet för att utelämna beslutsmotiveringar är tillräckligt för att skydda känsliga uppgifter i samrådsärendet. 7.10.1Den andra kontrollstationen bör omfatta även aktie- och andelsägare I avsnitt 7.9.2 har vi gjort bedömningen att den första kontrollsta- tionen enbart bör gälla för verksamhetsutövare. De skäl som ligger till grund för vår bedömning i den delen har inte relevans när det gäller den andra kontrollstationen. Det framstår tvärtom som rimligt och angeläget att ställa krav på att en aktie- eller andelsägare i en säkerhetskänslig verksamhet tar initiativ till ett samrådsförfarande. Här handlar det inte om att markera verksamhetsutövarens eget ansvar för den säkerhetskänsliga verksamheten, utan först och främst om att det måste finnas en möjlighet för statsmakten att förhindra en olämplig överlåtelse. Det finns förmodligen inte särskilt många situationer där det är relevant att meddela förelägganden mot t.ex. en aktieägare, men det är inte uteslutet att även sådana fall kan finnas. Vår bedömning är därför att den andra kontrollstationen – dvs. regler om samråd, förelägganden och förbud – bör gälla både verk- samhetsutövare och ägare till en säkerhetskänslig verksamhet. Vem som är samrådsskyldig i det enskilda fallet blir då beroende av vem det är som avser att genomföra överlåtelsen. Som vi anfört i av- snitt 7.1 bör samrådskravet dock inte omfattas den som äger aktier i ett publikt aktiebolag. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Bedömningen innebär att det är viktigt att verksamhetsutövare som bedriver säkerhetskänslig verksamhet i formen av ett privat aktie- bolag informerar aktieägarna om samrådsskyldigheten. 7.10.2Tillämpningsområdet bör i övrigt överensstämma med den första kontrollstationen Våra förslag i kapitel 6 bygger på att kontrollstationerna till stor del är ett avsmalnande rör, där den första stationen träffar relativt brett medan kontrollstation 2, dvs. samråd, förelägganden och förbud, har ett betydligt snävare tillämpningsområde. Som vi anfört i det före- gående anser vi att överlåtelse skiljer sig från exempelvis utkontrak- tering och de andra förfaranden som tas upp i kapitel 6, bl.a. genom att det som utgångspunkt är en oåterkallelig åtgärd som innebär att verksamhetsutövaren permanent förlorar kontrollen över det som överlåts. Till detta kommer, som vi konstaterat, att lämplighets- prövningen kan behöva omfatta faktorer som verksamhetsutövare i allmänhet inte har förutsättningar att känna till eller bedöma. Vår bedömning är därför att kontrollstation 2 bör gälla för alla överlåtel- ser av säkerhetskänslig verksamhet och alla överlåtelser av egendom som har betydelse antingen för säkerhet eller för ett förplik- tande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Skyldigheten att samråda bör alltså gälla vid alla sådana överlåtelser, liksom möjlig- heten att utfärda förelägganden för att komma till rätta med brister i förhållande till säkerhetsskyddsregleringen och att förbjuda över- låtelsen. 7.10.3Tillsynsmyndigheterna bör ansvara för den andra kontrollstationen Vi har i kapitel 6 gjort bedömningen att samrådet bör ske med res- pektive tillsynsmyndighet, som också fattar beslut om eventuella före- lägganden och förbud mot förfarandet. Det skäl som anförts där gör sig i allt väsentligt gällande även när det är fråga om överlåtelser. Vår bedömning är därför att saken lämpligen kan hanteras av tillsyns- myndigheterna på motsvarande sätt som utkontrakteringar och andra förfaranden som vi diskuterar i avsnitt 6.8. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Hur omfattande samrådet bör vara bör avgöras från fall till fall. I vissa fall kan det vara enkelt att konstatera att överlåtelsen inte är proble- matisk från säkerhetsskyddssynpunkt, t.ex. för att det handlar om överlåtelse av ett mindre aktieinnehav. Då kan man tänka sig att tillsynsmyndigheten relativt omgående avslutar samrådet utan vidare åtgärd. I ett sådant fall får begäran om samråd i princip samma funk- tion som den anmälningsskyldighet som gäller enligt 2 kap. 9 § första stycket nya säkerhetsskyddsförordningen, nämligen att tillsynsmyn- digheten får vetskap om överlåtelsen. Även om den aktuella överlåtel- sen i sig är oproblematisk, kan denna kunskap vara av värde ur ett större kartläggningsperspektiv. Det kan t.ex. vara intressant för till- synsmyndigheten att veta att vissa aktörer köper upp aktier eller andelar i ett antal olika säkerhetskänsliga verksamheter. 7.10.5Förutsättningar för ett förbud Nästa fråga är under vilka förutsättningar som det ska vara möjligt för tillsynsmyndigheten att besluta att en överlåtelse inte ska få genom- föras. Det är inte möjligt att uttömmande beskriva vilka situationer som skulle kunna medföra ett sådant beslut. När det gäller utkontrak- tering, upplåtelse och andra förfaranden som träffas av våra förslag i kapitel 6 är det tillräckligt att överlåtelsen anses olämplig från säker- hetsskyddssynpunkt. Frågan är om detta är ett tillräckligt högt ställt krav även när det gäller överlåtelser. En sådan lösning framstår som mest konsekvent med systemet i övrigt. kan den diskuteras eftersom det är fråga om en ingripande åtgärd som innebär en kraftig begränsning av verksamhetsutövares möjligheter att disponera över sin egendom. Detta kan tala för att man lägger ribban högre. Ett sätt att kvalificera vilka överlåtelser som inte bör få genomföras är att utgå från säkerhetsskyddsklassificeringens system, som i sin tur bygger på vilken skada som ett röjande kan medföra för säkerhet. Man skulle på detta sätt kunna dra gränsen vid överlåtelser som kan medföra en synnerligen allvarlig skada för . För en sådan restriktiv begränsning talar bl.a. att det är fråga om en mycket ingripande åtgärd ur den enskildes perspektiv och att denna typ av åtgärd inte har funnits. Mot en sådan ordning talar givetvis att överlåtelser som bedöms kunna medföra en något lägre grad av Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet skada också kan påverka säkerhet. Ett alternativ kan vara att dra gränsen vid allvarlig skada, eller redan vid en inte obetydlig skada. Ett tredje alternativ skulle kunna vara att det är tillräckligt att överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt, men att det uttryckligen ställs ett krav på att åtgärden är proportionerlig. Detta skulle likna den lösning som vi förordar i fråga om möjligheten att ingripa i en pågående upphandling, utkontraktering eller annat pågå- ende samarbete (se avsnitt 6.9). Vår bedömning är att det tredje alternativet är mest ändamåls- enligt. Det passar bäst in i det system som vi föreslår och lämnar ett lämpligt utrymme för tillsynsmyndigheterna att ingripa när det är angeläget. Genom att det införs ett uttryckligt krav på proportionali- tet måste tillsynsmyndigheten väga de potentiella skadekonsekvenserna för säkerhet mot de skador eller olägenheter som orsakas motstående intressen. lämplighetsprövning bör inte bara avse kon- sekvenser utifrån tillgänglig kunskap utan också innefatta en framåtsyftande bedömning av vad en överlåtelse kan inne- bära på . En fråga som bör analyseras är hur omvärldsför- ändringar kan tänkas påverka behovet av att en säkerhetskänslig verk- samhet finns kvar i . Även detta perspektiv bör finnas med i bedömningen. 7.10.6Samrådet bör kunna avslutas med föreläggande I vissa fall kan en överlåtelse vara godtagbar från säkerhetsskydds- synpunkt under förutsättning att vissa villkor uppfylls. Det kan exem- pelvis vara fråga om krav på att en viss del av verksamheten även i fortsättningen bedrivs i . Det bör därför vara möjligt att av- sluta samrådet med ett beslut som går ut på att överlåtelsen bara får genomföras på vissa angivna villkor. Detta kan lämpligen ske genom att samrådet får avslutas med föreläggande med detta innehåll. Vi återkommer i avsnitt 7.11 till konsekvenserna av att en överlåtelse sker i strid med ett förbud eller med villkor som ställts upp i ett före- läggande. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Vi har i avsnitt 6.8.10 fört ingående resonemang om vad som bör gälla i fråga om handläggningen av samrådsärenden vid utkontraktering m.m.Det som sagts där är i allt väsentligt relevant även i fråga om sådana ärenden i samband med en överlåtelse. Vi hänvisar därför till den framställningen och de bedömningar vi där gjort i fråga om bl.a. sekretess, beslutsmotivering och kommuniceringsplikt. Detta inne- bär i korthet följande. •Förvaltningslagen (2017:900, FL) gäller, och bör gälla även för Säkerhetspolisens handläggning. •Det finns inte behov av några nya undantag från reglerna om parts- insyn och kommunikation. •Samrådet bör undantas från vissa av reglerna i FL om försenad handläggning. •Det behöver inte göras något undantag i fråga om skyldigheten att motivera tillsynsmyndighetens beslut. •Om det behövs bör tillsynsmyndigheten kunna bestämma att ett beslut om föreläggande ska gälla . Vi anser att Försvarsmakten eller Säkerhetspolisen även i överlåtelse- ärenden bör få tillfälle att yttra sig, om det inte är uppenbart obehöv- ligt. Till skillnad från vad vi föreslagit i det nämnda avsnittet anser vi dock att detta bör gälla i alla samrådsärenden i samband med en planerad överlåtelse, oavsett om tillsynsmyndigheten överväger att förbjuda överlåtelsen eller att avsluta samrådet utan åtgärd. Detta kan regleras i säkerhetsskyddsförordningen. 7.10.8Tillsynsmyndigheten bör kunna initiera ett samråd Man kan utgå ifrån att risken för att drabbas av sanktioner för den som inte samråder (se våra förslag i kapitel 9) är så pass avskräckande att det blir ovanligt att verksamhetsutövare och andra genomför samrådspliktiga överlåtelser utan att samråda. Det kan trots det inte uteslutas att detta kan inträffa i enstaka fall, t.ex. på grund av okun- skap om reglerna. På de skäl som vi har anfört i avsnitt 6.8.11 anser Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet viatt det är nödvändigt att även tillsynsmyndigheten ska ha möjlighet att ta initiativ till ett samråd och att då använda sig av möjligheterna till föreläggande och förbud. Man bör då också kunna använda sig av de tvångsåtgärder som vi föreslår i avsnitt 7.13. 7.11Verkan av att man genomför en överlåtelse utan samråd eller trots ett förbud Förslag: I nya säkerhetsskyddslagen införs bestämmelser om ogil- tighet och förelägganden med följande innebörd. En överlåtelse är ogiltig om den har genomförts i strid med ett förbud eller ett föreläggande som meddelats vid påföljd av ogiltig- het. Om en överlåtelse har gjorts utan att samråd skett och förut- sättningarna för ett förbud är uppfyllda, får tillsynsmyndigheten i efterhand meddela ett sådant förbud. Överlåtelsen är även då ogiltig. Om en överlåtelse är ogiltig får tillsynsmyndigheten meddela de förelägganden mot överlåtaren och förvärvaren som behövs för att förhindra skada för säkerhet. Ett sådant förelägg- ande får förenas med vite. Bedömning: Eftersom möjligheten att ingripa är avgörande för upprätthållande av säkerhet bör den inte begränsas i tiden. Det bör dock vid proportionalitetsbedömningen beaktas om har gått och konsekvenserna blir stora av att över- låtelsen blir ogiltig. 7.11.1Överlåtelser bör i vissa fall vara ogiltiga En viktig fråga är vilka konsekvenser som bör inträda om en verk- samhetsutövare genomför en överlåtelse i strid med ett förbud eller i strid med villkor som tillsynsmyndigheten har beslutat om i ett föreläggande när ärendet avslutas. Till att börja med bör det, som vi utvecklar i kapitel 9, tas ut en kännbar sanktionsavgift av verksam- hetsutövaren och även av den aktie- och andelsägare som försummar att samråda eller som överlåter aktier eller andelar i strid med ett Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Vår bedömning är att risken att drabbas av sank- tionsavgift i sig torde ha en kraftigt avskräckande verkan och att risken redan därigenom minskar för att verksamhetsutövare och andra kringgår bestämmelserna om samråd m.m. vid överlåtelse. Frågan är nu om det bör finnas någon ytterligare konsekvens i fall där man har genomfört överlåtelsen i strid med ett förbud, ett villkor som tillsynsmyndigheten har beslutat om i ett föreläggande eller utan att samråda över huvud taget. Med hänsyn till våra förslag om sanktionsavgift är det troligt att det skulle bli mycket ovanligt att verksamhetsutövare och andra medvetet går fram med en över- låtelse i strid med ett förbud eller villkor eller utan att samråda. Däremot kan det något oftare tänkas förekomma att verksam- hetsutövare eller aktie- och andelsägare av oaktsamhet underlåter att inleda samråd, kanske för att de inte har kunskap om regelverket. Risken för att olämpliga överlåtelser i enstaka fall genomförs trots de förebyggande åtgärder som vi har föreslagit tidigare i detta kapitel och förslagen om sanktionsavgift i kapitel 9 aktualiserar frågan om en ogiltighetskonsekvens. Överlåtelse i strid med förbud eller villkor Vår uppfattning är att en överlåtelse som genomförts i strid med för- bud eller villkor i ett föreläggande inte bör tillmätas civilrättslig giltig- het. En sådan överlåtelse bör alltså enligt vår mening vara ogiltig. Ogiltighet är en civilrättslig konsekvens som innebär att parterna inte kan kräva av den andra parten att fullgöra sin del av avtalet. Den som inte fullföljer avtalet begår alltså inget kontraktsbrott, varför det inte kan bli aktuellt med t.ex. kontraktsvite eller skadestånd på kontrakts- rättslig grund. En domstol kan inte heller döma till fullgörelse av avtalet. En regel om ogiltighet kan därför förväntas avskräcka verksam- hetsutövare och potentiella förvärvare ytterligare från att genomföra överlåtelser i strid med förbud eller villkor. I den mån förvärvet måste registreras på något sätt, torde myndigheter inte vara skyldiga att medverka till detta. Om förvärvet t.ex. omfattar fastigheter torde ogiltigheten innebära att inskrivningsmyndigheten inte ska utfärda lagfart (20 kap. 6 § 9 jordabalken). Redan risken för att motparten gör gällande ogiltigheten, med allt vad det innebär, kan förväntas ha en kraftigt avskräckande effekt. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet