sou · H6B310 · 2018-03-02 00:00:00 — Kommunen anförde då att benämningarna för omvärlden klargör kommunens befogen- heter samt att det i det interregionala samarbetet kring är viktigt att kunna få använda regionbegreppet. Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå Eftersom är den enda landstingsfria kom- munen och den enda som har det regionala utvecklingsansvaret är risken för missförstånd när det gäller vilket organ beteckningen avser begränsad. har en väl avgränsad geografi och en för- hållandevis liten befolkning. Det borde därför vara möjligt att nå ut till allmänheten med speciella förhållanden. Det lär inte heller bli aktuellt för någon annan kommun att ta över det regionala utvecklingsansvaret. Om alternativet att även fortsättningsvis ska få möjlighet att använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse skulle övervägas, kan det inte inom ramen för denna utredning komma ifråga att ändra den formella beteckningen på kommunen. I sådant fall skulle inte längre vara en kommun på lokal nivå med landstingsuppgifter, utan en kom- mun på regional nivå (motsvarande landsting). I stället bör möjlig- heten för att besluta om att använda beteck- ningarna regionfullmäktige och regionstyrelse enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län finnas kvar. I lagen bör då även finnas kvar en bestämmelse med innebörden att det som sägs i andra författningar om kommunfullmäktige och kommunstyrelsen i sådant fall gäller regionfullmäktige och . Liksom bör dock vid genomförande av val enligt vallagen beteckningen kommunfullmäktige användas vid val i kom- mun. Förslag: Namnen på de enskilda regionerna ska utformas så att ordet Region placeras före namnet på respektive län och att ordet län ingår i namnet enligt följande modell: Region , län, Region , Region osv. varierar, förutom beteckningarna, även konstruktionen av namn på de enskilda landstingen. Bland de som använder landsting använder lands- ting och den konstruktion som är den officiella i bland annat SCB:s register. Många landsting har dock Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå valt andra konstruktioner som t.ex. , Lands- tinget och . De flesta som använder beteckningen region placerar ordet före namnet på länet, som och Region . har dock valt att ha ordet region efter länsnamnet. I län används hela namnet på länet: Region län. Även i används denna konstruktion. Detta torde vara för att markera att det är hela länet som åsyftas och inte respektive stad eller kommun. I de flesta län är dock inte ordet län med i den egna beteckningen. I används beteck- ningen Region , trots att inte ingår i namnet på länet. Liksom när det gäller frågan om beteckning så bör namnen på de enskilda regionerna utformas på ett likartat sätt. Utgångspunk- ten ska vara ordet region och det officiella namnet på länet. Om ordet region placeras efter länsnamnet, som i Västra Götalands- regionen, ökar enligt vår mening risken för att det kan uppfattas som det är det geografiska området som avses snarare än organisationen. Region ska därför placeras först i namnet. På grund av risken för att organisationen endast associeras med en av kommunerna i länet (i t.ex. och ) ska ordet län ingå i namnet. För- delarna med en enhetlig utformning av namnen gör att detta bör gälla i alla län. Eftersom det är det officiella länsnamnet som ska användas innebär det för läns del att namnet ska vara Region . Om vill använda ett annat namn måste namnet på själva länet ändras enligt den process som finns för detta. Det har gjorts i t.ex. där länsnamnet ändrades från till (se prop. 1995/96:38). Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå Bedömning: Om våra förslag genomförs bör ord som region, regional osv. undvikas i lagstiftningen i den mån de syftar på något annat än de nuvarande landstingen. Vårt förslag om ändrad beteckning på landsting föranleder följd- ändringar i ett stort antal författningar där beteckningen förekom- mer. Flertalet av följdändringarna är av okomplicerat slag, exempelvis att landsting ersätts av region eller av region- fullmäktige. I vissa fall har det emellertid krävts omformuleringar. Vi har bedömt att det inte är lämpligt att använda adjektivformen regional som beteckning på företeelser med anknyt- ning till landstingen eftersom den förekommer i så många andra sammanhang. Ord som landstingskommunal har då i stället ersatts med en omskrivning med substantivet region, till exempel i 8 § andra stycket 9 lagen (1996:810) om registrering av riksdagsleda- möters åtaganden och ekonomiska intressen. Vi föreslår vi att ”Statligt, primärkommunalt och landstingskommunalt uppdrag” ska ersättas med ”Uppdrag hos staten, eller hos en kommun eller region”. I vissa fall där både och landstingskommunal före- kommit i samma författning har vi bedömt att det varit möjligt att utmönstra sistnämnda beteckning. Detta mot bakgrund av att be- teckningen , enligt regeringsformens terminologi, avser både kommuner och landsting (se prop. 2009/10:80, s. 209). I de fall beteckningen landsting i en författning hänför sig till förhållanden i förfluten tid har vi inte föreslagit någon ändring. Detta gäller exempelvis lagen (2005:1137) om skattereduktion för virke från stormfälld skog vid 2006–taxeringar samt lagen (1994:1221) om införande av stiftelselagen (1994:1220). Vi har vidare utgått från lagförslag i lagrådsremisser och propositioner, vilket bl.a. innebär att vi inte har föreslagit ändringar i författningar som föreslås bli upphävda. Några följdändringar kräver särskilda lösningar. Våra övervägan- den i fråga om dessa redovisas under särskilda rubriker nedan. Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå Ordet region, regional osv. förekommer i många författningar. Om våra förslag genomförs bör sådana ord undvikas i lagstiftningen i den mån de syftar på något annat än de nuvarande landstingen. De bör också i så stor utsträckning som möjligt ut- mönstras ur befintliga författningar. Detta gäller särskilt substantiv- formen region. Vi föreslår att begreppen region i ellagen respektive i hälso- och sjukvårdslagen samt hälso- och sjukvårdsförordningen ges nya be- teckningar (se nedan). I övriga fall har vi bedömt att beteckningen inte behöver bytas ut, utan att detta lämpligen kan över- vägas i samband med att författningar ses över i andra sammanhang. Sådana exempel är beteckningen regional kollektivtrafikmyndighet i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik samt beteckningen region i förordningen (1997:263) om länsplaner för regional transportinfra- struktur. Begreppet region förekommer även i samband med s.k. region- planering, dvs. samhällsplanering som berör mer än en kommun. Regionplanering regleras i sjunde kapitlet (2010:900) samt i lagen (1987:147) om regionplanering för kom- munerna i . På dessa ställen används beteckningen region med avseende på något annat än landsting. Vi anser att be- teckningen bör bytas ut om landstingsbeteckningen ändras. Med anledning av ett pågående lagstiftningsarbete som omfattar nämnda bestämmelser gör vi dock bedömningen att det inte är nödvändigt att lämna förslag till ändring i dessa delar. Förtydligande hänvisningar till kommunallagen Förslag: En hänvisning till den definition av regionbegreppet som vi föreslår i kommunallagen ska införas i lagen om kollek- tivtrafik och lagen om fördelning av vissa statsbidrag till regio- nal kulturverksamhet. I lagen (2010:1065) om kollektivtrafik används beteckningen regio- nal kollektivtrafikmyndighet. Av 2 kap. 1 och 2 §§ följer att en så- dan kan utgöras av ett enskilt landsting, och kommun- erna genom ett gemensamt organ, eller endast kommunerna genom ett gemensamt organ. Vad som utgör landsting och vad som utgör Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå en regional kollektivtrafikmyndighet behöver tydligt hållas isär. Vi föreslår därför att när det gäller ordet region införs en hänvisning till den definition av regioner som vi förslår i kommunallagen, se av- snitt 4.1.10. Enligt denna utgör regioner kommuner på regional nivå. Lagen (2010:1919) om fördelning av vissa statsbidrag till regio- nal kulturverksamhet består endast av två paragrafer. I 1 § anges att landsting får fördela vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet om en regional kulturplan har upprättats av och planen överensstämmer med de föreskrifter som regeringen meddelar. Vi bedömer att det blir oklart vad som avses i lagen om enbart be- teckningen landsting ändras till region. I förtydligande syfte bör där- för en hänvisning till definitionen i kommunallagen införas även här. Förslag: Beteckningen region i 4 kap. 8 § ellagen ska ersättas med nätregion i samband med att beteckningen landsting byts ut mot region i 2 kap. 11 a § samma lag. Ordet landsting förekommer i en paragraf i ellagen (1997:857). I 2 kap. 11 a § stadgas att en nätkoncessions giltighet får göras beroende av att säkerhet ställs för vissa kostnader. Landsting och vissa andra aktörer är enligt bestämmelsen undantagna från kravet på ställd säkerhet. Beteckningen landsting i ellagen ska enligt vårt förslag ersättas med region. Detta ord används dock redan i en annan betydelse i 4 kap. 8 §. Bestämmelsen reglerar utformningen av nättariffer för regionledningar. Vid denna utformning ska vissa kostnader beaktas samlat för nätkoncessionshavarens samtliga regionledningar inom en och samma region. Vad en regionledning är definieras i 1 kap. 4 a §. Det är en led- ning som omfattas av en nätkoncession för linje och vars spänning understiger . Vad som utgör en region är däremot varken uttryckligen reglerat eller tydligt utifrån det sammanhang i vilket ordet förekommer. Begreppet fyller en funktion för utjämning av kostnaderna för de s.k. uttagskunderna, som systemet med differentierade nättariffer för södra och norra delarna av landet upprätthålls. Enligt förarbetena får frågan om vad som utgör samma Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå region avgöras genom nätmyndighetens praxis (se prop. 1996/97:136 s. 155 och prop. 2008/09:141 s. 98). Eftersom det inte tydligt framgår av ellagen att ordet region betecknar något annat än landsting behöver det ersättas. I ellagen används redan ordet ”område” med en särskild betydelse (se 2 kap. 2 §). Vi föreslår därför att ordet region behålls som ett ordled men att det i 4 kap. 8 § förtydligas så att det framgår att termen avser något annat än landsting. Vi har därvid övervägt beteckningar som elregion, geografisk region, ledningsregion, linjeregion och region för linje, men har kommit fram till att det enklaste och tydligaste alternativet är beteckningen nätregion. Följdändringar i hälso- och sjukvårdslagen samt hälso- och sjukvårdsförordningen Förslag: De regioner som landet har delats in i för hälso- och sjukvård som berör flera landsting ska i lagstiftningen benämnas samverkansregioner. I hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) (HSL) samt hälso- och sjuk- vårdsförordningen (2017:80) (HSF), förekommer såväl begreppet landsting som begreppet region. Regeringen får, med stöd av 6 kap. 1 § HSL, meddela föreskrifter om att landet ska delas in i regioner för den hälso- och sjukvård som berör flera landsting. Sådana föreskrifter har meddelats i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdsförord- ningen. Enligt bestämmelsen är landet indelat i sex regioner: , , /, , /och Umeåregionen. Dessa brukar i det allmänna språkbruket benämnas sjukvårdsregioner, även om de i den för tillfället gällande lagstiftningen alltså endast benämns regioner. I lagförslaget i propositionen En ny besluts- process för den högspecialiserade vården (prop. 2017/18:40) införs emellertid begreppet sjukvårdsregion i HSL. Vi har utgått från propositionens lagtext när vi har utformat vårt förslag. Den nuvarande beteckningen på sjukvårdsregionerna behöver er- sättas om vårt förslag om ändrad beteckning på landstingen genom- förs. Detta eftersom regionbegreppet i HSL och HSF syftar på något annat än landsting. Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå Vi har övervägt att ersätta regionbegreppet i HSL och HSF med ordet område, eventuellt i sammansättning med ett annat ord. Ordet område har dock den nackdelen att det kan leda tanken till vård- områden, såsom kirurgi, ortopedi eller psykiatri. Ett bättre alternativ är att lägga till ett led till ordet region. En möjlighet är då att benämna sjukvårdsregionerna ”sjukvårdsregioner” även i lagstiftningen, i likhet med förslaget i ovan nämnda pro- position. Detta tror vi dock skulle innebära en risk för samman- blandning med landstingen, eftersom även dessa, efter ändringen av beteckning, kommer att vara regioner som ansvarar för hälso- och sjukvård. Vi anser i stället att samverkansregion är en lämplig ersätt- ning eftersom den knyter an till sjukvårdsregionernas syfte och är mer distinkt i förhållande till landstingen. Namnet på de olika sjukvårdsregionerna bör då bli Samverkansregion , Samverkansregion osv. Även om sjukvårdsregionerna betecknas samverkansregioner hindrar inte detta att ordet sjukvårdsregion fortsättningsvis används i de sammanhang där det inte är nödvändigt att använda den juri- diska termen. I sådana fall måste det dock tydligt framgå att det inte är som avses. Följdändringar i tryckfrihetsförordningen och riksdagsordningen Förslag: De två bestämmelser i tryckfrihetsförordningen där be- teckningen landsting används ska anpassas till regeringsformens terminologi. I dessa bestämmelser ska därför beteckningen ”” ersättas med ”fullmäktige i kommunen på regional nivå” och ”” med ”styrelsen i kom- munen på regional nivå”. I riksdagsordningen ska däremot beteck- ningen landsting ersättas med region i den tilläggsbestämmelse där den förekommer. Den bestämmelse i tryckfrihetsförordningen som reglerar valet av jurymän om en kommun i ett län inte tillhör ett landsting ska upphävas. Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå Landsting förekommer i två bestämmelser i tryckfrihetsförordningen. Beteckningen används även i en bestämmelse i riksdagsordningen. I regeringsformen ersattes den med uttrycket ”kommuner på regio- nal nivå” genom en ändring 2011. Regeringen bedömde då att det inte var nödvändigt att i grundlag reglera hur de två typer av kommuner som finns ska betecknas (prop. 2009/10:80 s. 209). Denna princip bör enligt vår uppfattning nu genomföras fullt ut. I riksdagsordningen förekommer beteckningen landsting endast i en tilläggsbestämmelse. Det finns inte anledning att använda reger- ingsformens uttryck i sådana bestämmelser eftersom de kan ändras på samma sätt som vanlig lag. I stället bör ”landsting” där ersättas med ”region”, i likhet med vad vi förslår för övriga lagar och för förordningar. De två aktuella bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen finns i tolfte kapitlet. Enligt dessa ska välja jury- ledamöter för vilka i vissa fall får utse ersättare. Bestämmelserna bör anpassas till regeringsformens terminologi. De bör alltså ändras så att ”” ersätts av ”fullmäk- tige i kommunen på regional nivå” och ”” med ”styrelsen i kommunen på regional nivå”. Det finns vidare en föreskrift i tryckfrihetsförordningen som generellt reglerar valet av jurymän i den situationen att en kommun i ett län inte tillhör ett landsting. Den enda kvarvarande kommun som inte tillhör något landsting är emellertid , för vilken valet av jurymän är särskilt reglerat. Det finns därför anled- ning att upphäva den generella föreskriften eftersom den inte längre fyller någon funktion. Förslag: Ändringarna beträffande beteckning och utformning av namn för kommuner på regional nivå ska träda i kraft . Ändringarna i tryckfrihetsförordningen ska träda i kraft . Beteckning och utformning av namn på kommuner på regional nivå SOU 2018:10 Ändringarna ska enligt vår uppfattning träda i kraft innan val- . Det blir tydligt för medborgarna att en ny formell beteck- ning har börjat gälla eftersom denna beteckning kommer att finnas på valsedlarna. Eftersom en del av förberedelserna för valet sker innan valåret är det lämpligt att ändringarna träder i kraft . Till dess har sannolikt samtliga, eller i vart fall de allra flesta, landsting redan själva börjat använda beteckningen region i samband med att de tagit över det regionala utvecklingsansvaret. Det bör därför vara en för befolkningen bekant beteckning för kommunerna på regional nivå som används i valet. Vårt förslag till ändring i tryckfrihetsförordningen kan, med hän- syn till ordningen för grundlagsändringar, träda i kraft först efter valet . och kommer således behålla sin gamla beteckning i tryckfrihetsförordningen –2022. Förslaget innebär endast en ändrad beteckning på landstingen och deras organ. Det är inte fråga om att föra över befogenheter till en annan aktör eller att på något annat sätt förändra de nuvarande landstingen. Det kan därmed knappast uppstå någon tvekan om vilka organ som avses i tolfte kapitlet i tryckfrihetsförordningen. Därtill har bristande terminologisk samstämmighet mellan grund- lag och annan lag tidigare tillfälligt godtagits i fråga om kommun- begreppen (se prop. 1990/91:117 s. 23). I förhållande till flertalet landsting blir det inte någon förändring jämfört med den rådande situationen. Detta eftersom landstings- fullmäktige och i en majoritet av landstingen redan betecknas regionfullmäktige och enligt den möjlighet som ges i lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län. Denna bristande terminologiska samstämmighet kommer att upphöra genom vårt förslag. Det bör emellertid fram till att ändringarna trätt i kraft i TF även fortsättningsvis vara möjligt att tillämpa bestäm- melserna om val av jurymän på regionfullmäktige och regionstyrelser. 5Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen Vi har i uppdrag att föreslå en reglering i lagen (1979:411) om änd- ringar i indelning i kommuner och landsting (indelnings- lagen) om vilken hänsyn som ska tas till berörda landstings och kommuners samt befolkningens synpunkter vid ändringar i lands- tingsindelningen. Bakgrunden till uppdraget är att i ett tillkännagivande har anfört att regeringen bör åter- komma till med förslag till bestämmelser av innebörden att befolkningens önskemål och synpunkter ska beaktas vid änd- ringar i landstingsindelningen. Frågor om förutsättningarna för en ny läns- och landstings- indelning har utretts ett flertal gånger sedan indelningslagen trädde i kraft . Utredningarna har på olika sätt tagit upp frågor om vilka utgångspunkter som bör gälla för beslut om indelningsänd- ringar. Vi har därför ansett det värdefullt att ge en relativt utförlig bakgrundsbeskrivning av hur frågan har hanterats tidigare. Föreskrifter om grunderna för ändring i rikets indelning i kom- muner ska enligt 14 kap. 6 § regeringsformen meddelas i lag. Med kommuner avses i detta sammanhang såväl kommuner på lokal som regional nivå. Den lag som reglerar detta är lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting (indel- ningslagen). Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter … 5.1.1Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter I indelningslagen regleras förutsättningar för ändringar i indelningen samt förfarandet vid sådana ändringar. Lagens bestämmelser täcker såväl överföringar av ett geografiskt område från en kommun till en annan kommun eller av ett geografiskt område från ett landsting till ett annat landsting, sammanläggningar av flera kommuner eller flera landsting samt delning av kommun eller landsting (prop. 1978/79:157 s. 35). Ändringar i kommunindelningen regleras i lagens första kapitel och ändringar i landstingsindelningen i dess andra kapitel. Reglerna i de båda kapitlen överensstämmer till stora delar med varandra, vilket vid lagens tillkomst ansågs vara naturligt med hänsyn till att flertalet ändringar i landstingsindelningen sker i samband med att kommunindelningen ändras och till att i övrigt i stort sett enhetliga regler gäller för de båda kommuntyperna (prop. 1978/79:157 s. 119). Det finns dock även skillnader mellan de två kommuntyperna i lagen. Vid prövning av frågan om ändring i indelningen i kommuner ska särskild hänsyn tas till önskemål och synpunkter från den eller de kommuner som närmast berörs av ändringen. Om en sådan kom- mun motsätter sig en indelningsändring, får beslut om ändringen meddelas endast om det finns synnerliga skäl. Särskild hänsyn ska också tas till befolkningens önskemål och synpunkter (1 kap. 1 § andra stycket). När det finns skäl till det ska en särskild undersök- ning göras om befolkningens inställning. Undersökningen kan göras genom omröstning, opinionsundersökning eller liknande förfarande (1 kap. 24 §). När det gäller landstingsindelningen finns det inte några bestäm- melser om att särskild hänsyn ska tas till önskemål och synpunkter hos berörda landsting, kommuner eller hos befolkningen. Däremot ska vid utredningen, liksom när det gäller kommuner, samråd ske med de landsting som har intresse av frågan. Det finns beträffande landstingen inte heller någon motsvarighet till 1 kap. 24 § om att det ska göras en särskild undersökning om befolkningens inställ- ning till en indelningsändring när det finns skäl till det. I förarbetena till indelningslagen uttalades bland annat följande angående ändringar i landstingsindelningen (prop. 1978/79:157 s. 87). Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter … En ändring i den landstingskommunala indelningen påverkar knappast andra landstingskommuner än de som direkt berörs av ändringen. I allmänhet är sådana ändringar av mindre omfattning. De sker oftast som en följd av ändringar i den kommunala indelningen. Landstings- indelningen är vidare knuten till länsindelningen. Av dessa skäl anser jag det inte nödvändigt att införa en bestämmelse om att särskild hänsyn skall tas till de närmast berörda landstingskommunerna eller om att synnerliga skäl skall krävas för en indelningsändring mot en sådan lands- tingskommuns vilja. Vad gäller befolkningens önskemål och synpunkter i frågor om ändringar i landstingsindelningen anfördes följande: Ändringar i landstingsindelningen sker som jag sagt oftast som följdändringar till ändringar i kommunindelningen. Om dessa ändringar innebär att en kommun delas eller att en del av en kommun överförs till en annan kommun skall, enligt vad jag har förordat, särskild hänsyn tas till ortsbefolkningens önskemål och synpunkter. Enligt min mening behövs ingen uttrycklig bestämmelse om att särskild hänsyn dessutom skall tas till samma ortsbefolknings synpunkter på en ändring i landstingsindelningen som sker som en följd av ändringen i kommun- indelningen. Om en hel kommun flyttas från en landstingskommun till en annan är det naturligt att kommunfullmäktige företräder ortsbefolk- ningen. Att landstingskommunernas och ortsbefolkningens intressen och synpunkter alltid skall beaktas i ärenden om ändringar i landstings- indelningen anser jag vara självklart. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen väcktes en motion om en ändring i den föreslagna utformningen av bestämmelsen om särskild hänsyn till ortsbefolkningens inställning till en ändring i kommunindelningen. Enligt regeringsförslaget skulle sådan hänsyn tas om en indelningsändring innebar att en kommun delas eller en del av en kommun överförs till en annan kommun. Motionsför- slaget, som bifölls av , innebar att bestämmelsen om att särskild hänsyn ska tas till befolkningens önskemål och synpunkter inte skulle begränsas till vissa typer av ändringar i kommunindel- ningen (KU 1978/79:40, rskr. 1978/79:363). Regeringens förslag om förutsättningarna för ändringar i landstingsindelningen uppmärk- sammades inte särskilt i riksdagsbehandlingen. Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter … 5.1.2Sambandet mellan landstingsindelningen och länsindelningen Regeringen får enligt 2 kap. 1 § indelningslagen besluta om ändring i rikets indelning i landsting, om det inte finns hinder mot en mot- svarande ändring i länsindelningen. Landstingsindelningen är således avhängig av länsindelningen.