sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — I stället behövs enligt Kammarkollegiet en plan för hur praktik bör bedrivas och en tydlig organisation med handledare från både utbildningar och myndigheter. Praktiken bör också ligga till grund för bedömning, där den ska utvärderas och ingå som krav för examen/utbildningsbevis.123 122www.myh.se/Verksamhetsomraden/Yrkeshogskolan/For-utbildningsanordnare/LIA- Larande-i-arbete, . 123Kammarkollegiet, underlag till utredningen, . Språkurvalet i högskolans tolkutbildning öppnar för antagning i ett mindre antal språk för respektive kurs med syfte att det ska vara de språk där tolkbristen och efterfrågan är som störst. Avgörande för folkbildningen är främst intresset från sökande och om det finns tillgängliga lärarkrafter. Folkbildningen har viss potential att genom samverkan kunna skapa tillräckligt stora studerandegrupper (3– 5 personer) även i mindre frekventa språk, genom att utbildning anordnas på distans från ett flertal olika orter i landet. Viktiga skillnader mellan huvudmän kan noteras då det gäller lärarkrafter och stödkompetens samt förutsättningar att långsiktigt knyta detta till tolkutbildningarna. Högskolans högt ställda formella krav (akademisk examen) och vissa mer långsiktiga anställningsfor- mer underlättar kontinuitet och kompetensuppbyggnad. Det ger också en bättre grund för kvalitetssäkring än inom övriga utbild- ningsformer. Folkbildningen arbetar främst med timanställda tolkar som lärare. Även högskolan arbetar med visstidsanställda lärare, men då främst för att förstärka yrkeskompetensen på tolkutbildningarna. Stödresurser finns särskilt vid högskolan i form av administrativ, yrkes- och verksamhetsledande personal i nära anslutning till fakul- tet och institution. Folkbildningens resurser är i detta avseende tunnare och har mer generell karaktär riktad mot hela kursutbudet. Högskolan har vidare betydande resurser i form av bibliotek, språk- laboratorium och andra typer av anpassade lokaler. It-stöd samt särskilda lärar- och studentplattformar har utvecklats. Högskolans mer institutionaliserade verksamhet har även inne- burit starka instrument och processer för studentinflytande. Enligt högskolelagen har studenter rätt att utöva inflytande över utbild- ningen och högskolor ska verka för att studenterna tar aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen. Studenterna kan bilda studentkårer, som ska vara demokratiskt uppbyggda och ha som huvudsakligt syfte att bevaka och medverka i utveckling av utbild- ningen och förutsättningarna för studier vid högskolan. Studenterna kan överklaga vissa högskolebeslut till Högskolans överklagande- nämnd, t.ex. beslut som rör krav på behörighet för antagning, till- godoräknande av utbildning eller yrkesverksamhet samt avslag på begäran om examens- eller kursbevis. kan un- danröja högskolans beslut och nämndens beslut får inte överklagas.124 Processer och bestämmelser finns även vid och folkhögskolan. De studerande ges enligt lagen om där rätt att utöva inflytande över utbildningen. De studerande upp- manas ta aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen och tillförsäkras representation i ledningsgruppen. Inom folkhögskolan ska det finnas en ordning för hantering av studeranderättsliga frågor och för att ta till vara de studerandes intres- sen.125 riktlinjer anger vidare att dokumenterade system för att tillvarata studerandeintressen utgör villkor för stats- bidrag. Det är den enskilda folkhögskolans styrelse som fastställer den studeranderättsliga ordning som gäller. Regelverket kan därför skilja sig åt mellan olika folkhögskolor. Ett särskilt studerande- rättsligt råd kan ge rekommendationer till folkhögskolan som följd av inkomna anmälningar.126 Tolkutbildningars kvalitet sammanhänger i betydande utsträck- ning med de lärarresurser som knyts till utbildningen och validering. Kraven på lärare varierar mellan olika utbildningsanordnare. Nedan ges en kortfattad översikt avseende utbildningskrav för under- visande personal inom utbildningsformer där det bedrivs eller plane- ras tolkutbildning, dvs. högskola, yrkeshögskola och folkbildning. Enligt högskolelagen ska det finnas professorer och lektorer an- ställda som lärare vid högskolan. Till lärares uppgifter hör bland annat att följa utvecklingen inom det egna ämnesområdet och den samhällsutveckling i övrigt som har betydelse för lärarens arbete.127 Enligt högskoleförordningen gäller som huvudregel att en person är behörig att anställas som professor om hon eller han har visat såväl 1241 kap. 4 a § och 4 kap. 8–11 §§ högskolelagen (1992:1434), samt 12 kap. 2 § och 5 § hög- skoleförordningen (1993:100). 1259 § förordningen (2015:218) om statsbidrag till folkbildningen. 126Folkbildningsrådet (2018), Statsbidrag till folkhögskolor 2018 – Villkor och fördelningskrite- rier, dnr 387, 2017, 091, samt (2015), Instruktion för Folkhögskolornas stude- randerättsliga råd. 1273 kap. 1–2 §§ högskolelagen (1992:1434). vetenskaplig som pedagogisk skicklighet. För behörighet att anstäl- las som lektor gäller som huvudregel att personen ska ha visat peda- gogisk skicklighet och avlagt doktorsexamen. Det finns även lärare som är adjunkter, utan krav på doktorsexamen. Högskolor och universitet utformar egna utbildningar för lärar- grupperna, vid finns t.ex. ett särskilt centrum för universitetslärarutbildning.128 Vid ställs krav på såväl vetenskaplig som pedagogisk skicklighet även för lekto- rer, samt genomgången kurs i universitetspedagogik om 30 hp. Lärare vid TÖI:s tolkutbildningar ska ha egen erfarenhet av tolkyrket.129 Vid ges vid , , kursen Pedagogik och didaktik för tolklärare, som omfattar 30 hp. För behörighet till kursen krävs 30 hp i ett och samma ämne och en termins dokumenterad erfarenhet av undervisning på tolkkurser på universitet eller tolkutbildning som står under tillsyn av Myndigheten för yrkeshögskolan.130 Kursen vänder sig bland annat till personer som är intresserade av att undervisa vid folkbildningens tolkkurser. Enligt lagen om ska personer som anlitas för under- visning eller handledning ha kompetens för den utbildning de ska bedriva genom utbildning eller erfarenhet. Utbildningsanordnaren ska se till att kompetensutveckling anordnas för dessa personer.131 Yrkesutbildningens kvalitet är direkt beroende av den under- visande personalens pedagogiska och yrkesmässiga kompetens. Bety- delsen av den pedagogiska kompetensen kan dock variera mellan olika yrkesutbildningar.132 MYH har, då det gäller lärarresurser inom tolkutbildningen, diskuterat utformningen av ett system för kvalitetssäkring som kompletterar dagens förhållanden. Bristen på språkhandledare och 128www.su.se/ceul/utbildning/kurser, . 129Information från TÖI till utredningen, . 130www.tolk.su.se/utbildning/våra-utbildningar/grundnivå/tolkning/tolkning-i-offentlig- sektor/pedagogik-och-didaktik-för-tolklärare-30-hp-ht-18-vt-19-1.353683, . 13113 § lagen (2009:128) om . 132Malmö högskola (2016). Utbildarkompetens inom – en forskningsöversikt och en pilotstudie, s. 30. Enl. uppdrag från Myndigheten för . språkbedömare skulle enligt MYH lättare kunna hanteras om ett organ på nationell nivå kunde utforma mer generella kompetenskrav för tolkutbildningarna. Den reella kompetensen för lärarkrafter kunde bedömas i ett certifieringsliknande förfarande. Kvalifikations- nivån bör ligga på SeQF-nivå 5–7, beroende på i vilket sammanhang arbetet ska utföras.133 villkor för statsbidrag anger att folkhögskolan är en fri och frivillig utbildningsform där självständiga beslut fattas om anställning av de lärare det finns behov av. Motsvarande villkor för statsbidrag till studieförbund anger att respektive förbund ska ha ett system för cirkelledarutbildning. Cirkelledare ska godkännas av lokal studieförbundsavdelning och ha den kompetens som krävs för att fullfölja uppdraget.134 Den som avser att undervisa på folkhögskola kan läsa in folkhög- skollärarexamen om 60 hp vid . För det krävs en lärarexamen, vars innehåll och relevans bedöms i varje enskilt fall, arbetslivserfarenhet som folkhögskollärare på minst halvtid under minst två läsår, genomgången kurs Folkhögskolan som särskild utbildningsform och didaktisk verkstad (15 hp) och att personen blivit antagen till utbildningen.135 Högskolan arbetar med kursplaner, kurslitteratur, lärare och forsk- ningsledare, betygskriterier, formellt utsedda examinatorer och internationellt anpassade examina. Utvärdering och kvalitetssäkring sker med stöd av utvecklade kvalitetssystem vid lärosätet och med stöd av en tillsynsmyndighet, . och i mindre utsträckning folkbildningen arbetar med stöd av Myndigheten för , . 133MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. 134Folkbildningsrådet (2018), Statsbidrag till folkhögskolor 2018 – villkor och fördelnings- kriterier, dnr. 387, 2017, 091, s. 8, och Statsbidrag till studieförbund – villkor och för- delningskriterier, dnr. 365, 2017, s. 9 ff. /utbildning/program/l1fh1, . studieplaner, statistik och viss utvärdering har utformats med stöd av MYH. Inom område finns flera verktyg och komponenter som syftar till att kvalitetssäkra utbildningarna, bland annat kring ansökningsförfarande, tillsyn, kvalitetsgranskning, upp- följning och utvärdering. Det har också utvecklats betygskriterier och former för examination, men kontinuiteten hos enskilda utbild- ningsanordnare är lägre än högskolans, liksom förutsättningar att säkra lärarkapacitet och likvärdighet i utbildningen. Folkbildningen arbetar också med viss osäkerhet då det gäller förutsättningar för kontinuiteten med tilldelningsbeslut för högst åt gången. Det innebär svårigheter att säkerställa kompetens hos undervisande per- sonal, med skiftande förutsättningar på olika orter som följd. Man har dock inom tolkutbildningen utvecklat gemensamma former för kvalitetssäkring, med omfattande muntliga och skriftliga prov, vilket upprätthåller kvalitet men också innebär att andelen godkända deltagare hålls nere. Studiefinansiering genom , , kan ske vid utbildningar inom högskola och yrkeshögskola om vissa förutsättningar är uppfyllda. Det kan i vissa fall ske också inom folkbildningen, om utbildningen bedrivs på halvfart genom folk- högskola. CSN-finansiering är inte möjlig inom studieförbundens utbildning. Vissa ersättningar för resor och logi kan utgå för kurs- deltagare i tolkutbildningar inom folkbildningen om CSN-finan- siering saknas. Deltagande i arbetsmarknadsutbildning öppnar för bidragsfinansiering av kursdeltagare. 6.7Nationella mål för kvalifikationer – referensram för kvalifikationer (SeQF) I utredningens direktiv ställs frågor som rör nationella mål för kvalifikationer på olika nivåer inom tolkområdet. Utredningen ska vid behov föreslå sådana.136 är väl motiverad och 2017:104, s. 10. förutsätter att inte bara tillgångssidan, utan även behovssidan tyd- liggörs. referensram för kvalifikationer (SeQF) utgör ett system för att beskriva och fastställa nivån på kvalifikationer. Det ökar transparens och jämförbarhet mellan kvalifikationer och stödjer validering av läranderesultat. SeQF anger nivåer, där en högre nivå innebär en högre grad av specialisering, självständighet och förmåga att ta ansvar för det aktuella kompetensområdets vidare utveckling. Delkvalifikationer ska kunna bedömas var för sig, vilket ökar möj- ligheten för individer att på ett flexibelt sätt arbeta mot en hel kva- lifikation. Detta bidrar också till effektiv och flexibel validering.137 SeQF bygger på en gemensam europeisk referensram för kvali- fikationer – European Qualification Framework (EQF). Syftet är att underlätta jämförelser nationellt och internationellt av vilka nivåer sådana kvalifikationer motsvarar i fråga om kunskaper, färdigheter och kompetenser för att därigenom främja livslångt lärande och för- bättra anställningsbarhet, rörlighet och social integration för arbets- tagare och studerande inom EU. SeQF är ett verktyg som arbetslivet kan använda för specificera de kvalifikationskrav man har för olika yrkesroller och kan vara ett stöd för att visa vilken kompetens en tolk har, vid sidan av auktorisationsförfarandet.138 Referensramen består av åtta nivåer. Tolkar utbildas och valideras inom olika utbildningsformer, vilket indikerar att tolkarnas kun- skaper, färdigheter och kompetenser befinner sig på olika SeQF- nivåer. En examen på gymnasial nivå svarar mot SeQF-nivå 4 och en yrkeshögskoleexamen mot SeQF-nivå 5. En kvalificerad yrkeshög- skoleexamen och en kandidatexamen från högskolan svarar mot SeQF-nivå 6. Kvalifikationer som erhålls från folkhögskolornas särskilda kurser, som den sammanhållna grundutbildningen till kon- takttolk, är inte författningsreglerade med avseende på inplacering i SeQF.139 Myndigheten för har dock bedömt att den sammanhållna grundutbildningen till kontakttolk motsvarar SeQF- nivå 4.140 138Förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. 139Ansökan om sådan inplacering kan ske hos MYH, vars beslut om kvalifikationsnivå gäller . MYH har ännu inte fått någon sådan ansökan för bedömning av folkbildningens grundutbildning till kontakttolk. 140MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. Utredningen har i diskussioner med berörda experter noterat svårigheter då det gäller att bedöma tolkars kvalifikationsnivå efter genomgången utbildning enbart med stöd av SeQF. En jämförelse har gjorts mellan olika tolkutbildningar med stöd av en särskild arbetsgrupp inom utredningen. Arbetsgruppens genomgång visar att kursen Tolk i offentlig sektor I, TOFS I, vid har stora likheter med folkbildningens sammanhållna grundutbild- ning till kontakttolk. Utbildningarna ligger nära varandra vad gäller förkunskapskrav, utbildningslängd och innehåll, även om det kan finnas skillnader, t.ex. beträffande kurslitteratur och vissa moment. De två yrkeshögskoleutbildningar som startar inom försöksverk- samheten 2019 kommer att skilja sig åt, bland annat beträffande utbildningslängd och kursplaner. De uppvisar ändå likheter med de befintliga utbildningarna inom folkbildning och högskola. Källa: , I. (2018). 141Uppgifterna grundar sig huvudsakligen på befintliga kurs- och utbildningsplaner. Om exami- nation i ett moment inte varit tydligt inskrivet i planen, har det markerats med frågetecken. Från högskolan anförs att det är tveksamt om klassificeringen av tolk- utbildningar i SeQF-systemet är adekvat. Beskrivningen av kvali- fikationerna är på relativt abstrakt nivå och innebär inte ökad tydlighet för tolkanvändare. Högskolans utbildning är tre terminer lång om kandidatkursen räknas in, men är i sig själv inte en kandidatexamen. Den kan därför knappast klassificeras som en utbildning som ger kunskaper, färdigheter och kompetenser på SeQF-nivå 6. Det innebär att högskoleutbildning och planerad yrkeshögskoleutbildning skulle kunna klassificeras som utbildning på SeQF-nivå 5.142 MYH arbetar med implementering av den nationella referens- ramen för nivåplacering av kvalifikationer som resultat av lärande enligt SeQF. Referensramen kan bland annat underlätta validering av enskilda personers kompetens gentemot kontakttolkutbild- ningar. Myndigheten ska främja användningen och utvecklingen av validering och stödja branscherna i deras arbete med att utveckla och kvalitetssäkra samt informera om modeller för validering.143 Det är ännu oklart hur valideringsarbetet mer konkret kan ta sig uttryck då det gäller försöksverksamheten med kontakttolk- utbildning. Kammarkollegiet tar kontinuerligt emot ansökningar om registrering som utbildad tolk från sökande som fått sin reella kompetens validerad mot grundutbildningens lärandemål av folk- bildningens anordnare, under tillsyn av MYH. Inom folkbildningen redovisas på motsvarande sätt tveksamhet till om det går att ange SeQF-nivå för dess sammanhållna grund- utbildning. Dessa utbildningar är inte formellt inplacrade i referens- ramen och innehåller stora mått av praktisk färdighetsträning. Därtill ingår betydande teoretiska inslag som sträcker sig över flera olika ämneskategorier och med stora krav på språkkunskaper, såväl vad gäller allmän vardagskonversation som specialiserat fackspråk. När utbildningarna fungerar som bäst förenar de kvalificerad yrkes- träning med inslag av akademisk skolning.144 Utredningens arbets- grupp fann att TOFS I och folkbildningens tolkutbildning liknar varandra. Den sammanhållna grundutbildningen till kontakttolk skulle därför också kunna anses svara mot SeQF-nivå 5. Arbetsgruppens genomgång visade att innehållet i högskolans fortsättningskurs TOFS II skiljer sig från övriga mer grundläggande 142Almqvist, I. (2018). 2016/17:1, utgiftsområde 16, s. 155, samt 6 § förordningen (2011:162) med instruk- tion för Myndigheten för . 144Katrinebergs folkhögskola, underlag till utredningen, . tolkutbildningar och motsvarar kunskaper, färdigheter och kom- petenser. Likheten mellan olika utbildningar öppnar för möjligheter att pröva meritöverföring mellan olika utbildningsformer för att på så sätt möjliggöra progression i lärandet. Så har inte skett men skulle t.ex. kunna prövas för studenter som önskar åberopa meritvärde som grund för högskolans vidareutbildning TOFS II. Målformuleringar för tolkutbildningar inom olika utbildnings- former är som framgått ovan svåra att relatera inbördes. Högskolan anger i kursplaner på övergripande nivå vilka färdigheter utbild- ningar ska leda till, t.ex. grundkursen Tolkning i offentlig sektor. Det gäller bland annat grundläggande kunskaper om tolkning som berör sociala, kognitiva och praktiska delar. Vidare ingår tekniker, terminologi och tolketik. Beskrivningen konkretiseras ytterligare i utbildningen, där de förväntade resultaten i övningskurserna ankny- ter till de kunskaper en tolk i offentlig sektor förväntas besitta.145 Myndigheten för , , ger en mer detaljerad och definierad målbild för de kvalifikationer som avses uppnås i kommande försöksverksamhet inom 2019. Kun- skaper, färdigheter och kompetenser anges övergripande, för att sedan brytas ned i olika delkvalifikationer för tolkning, teori, språk, samhälle, interkulturell och generell kompetens. Inom folkbild- ningen ges allmänna målformuleringar, även de framtagna i sam- verkan med MYH. Den sammanhållna utbildningen ska ge förut- sättningar för att självständigt kunna arbeta som kontakttolk på ett effektivt och rättssäkert sätt mellan den som inte behärskar svenska språket och företrädare för myndigheter, organisationer m.fl. Beställarsidans målangivelser för tolktjänster är kortfattade då det gäller kvalifikationer och kunskapsnivåer, oftast sker bara hänvisning till de traditionella kategorier av tolkar som används (auktoriserade, 145TÖI, underlag till utredningen, . auktoriserade med specialinriktning som rätts- eller sjukvårdstolkar, utbildade, övriga). Kraven anknyter inte så väl till de reella arbetsupp- gifter och sammanhang som gäller för offentlig sektor. Offentliga beställare formulerar sina utgångspunkter i förfråg- ningsunderlag inför tilldelning av ramavtal som innehållsligt styr avropet av tolktjänster via tolkförmedlingar. Förfrågningsunder- lagen bygger bland annat på att leverantörers yrkesmässiga kapacitet kan styrkas genom referenser till tidigare uppdrag.146 I övrigt ligger tyngdpunkten till stor del i krav på administrativa och andra för- hållanden, t.ex. fakturerings-, kvalitets- och avvikelsehanterings- system.147 Vid avrop sker kravställning främst genom att beställaren anger vilken kategori tolk som önskas i första hand. Förmedlingen ska vid avrop prioritera tolkar som hör till adekvat kategori och har lämplig utbildning, men formerna för detta val varierar och sköts normalt utan beställarens insyn. Avtalens konstruktion fokuserar på priser för förmedling och tolkarvoden samt administrativa villkor. Det styr upphandlade tolkförmedlingar men lämnar också betydan- de utrymme för dem att utan större insyn påverka innehållet i de tolktjänster som levereras. Avvikelsehanteringen är också eftersatt och inte alltid så systematisk som avtalen förutsätter. Avgörande är både de krav som ställs och i vilken utsträckning behoven verkligen realiseras vid avrop. Kammarkollegiet fann vid sin uppföljning att nöjdheten i tidigare ramavtal inte var tillräckligt bra. har i betydande grad använts inom rättskedjan. uppgav sig vara missnöjda eller mycket missnöjda med avtalet. Missnöjet grundade sig bland annat på kvalitetsbrister i tolk- ningen, dålig dialog med förmedlingen, långa bekräftelsetider, sena avbokningar från förmedlingen och långa restider för tolkar. Detta resulterade sammantaget i höga ”spillkostnader” för myndigheten.148 Se t.ex. stad (2013), Region (2017), Migrations- verket (2018). 147Se t.ex. (2015), Uppdragsbeskrivning för tjänsten språktolk- service, eller Kammarkollegiets upphandlingsdokument . 148Kammarkollegiet (2016). Förstudierapport inom Tolkförmedlingstjänster, . 6.8Utredningens bedömningar och förslag Utredningens förslag: Cirka 1 500 nya utbildningsplatser tillförs , vilket sammanfattningsvis innebär att •högskolans tolkutbildning förlängs, fördjupas och förläggs till ytterligare lärosäten, •Universitetskanslersämbetet uppdras fastställa en särskild yrkesexamen med inriktning mot tolkning i talade språk att införas i högskoleförordningen, för vilken en student ska visa sådan kunskap och förmåga som krävs för kvalificerat och självständigt arbete som auktoriserad tolk, •resurser avsätts för utökad tolkutbildning och validering inom högskola och folkbildning, •ökad betydelse läggs vid fortbildning, lärarutbildning och mer generell tolkutbildning för mindre frekventa språk, •yrkeshögskolans beslutade försöksverksamhet följs och utvär- deras, samt att •arbetsmarknadsutbildningen till tolk bör avvecklas . Skälen för utredningens förslag Utredningens direktiv och de erfarenheter utredningen samlat under arbetet, visar att strategiskt inriktade åtgärder behövs då det gäller utbildningen till tolk i talade språk. Volymen utbildade och aukto- riserade tolkar i vissa språk är för låg och behöver sammantaget kraftigt utökas. En förutsättning för att dessa tolkar ska komma i arbete är också att myndigheterna samordnat och i enlighet med kra- ven på rättssäkerhet styr mot att i första hand nyttja utbildade och auktoriserade tolkar. De skilda och sinsemellan okoordinerade utbildningsvägarna till tolk behöver ses över med avseende på sitt innehåll och hur de lång- siktigt kan attrahera sökande och möta efterfrågan på kvalificerade tolkresurser för offentlig sektor. Utredningen förordar en framtida tyngdpunktsförskjutning mot tolkutbildning vid högskolan. Folk- bildningens kapacitet behöver dock tillvaratas, främst av volymskäl, men även med tanke på sin tillgänglighet vid ett flertal olika studie- orter i landet. Detta gäller även beslutade försöks- verksamhet, vars genomförande och resultat bör utvärderas. Utbildningarna behöver tydligare relateras till auktorisationspro- cessen. Utredningens arbetsgrupp kring förekommande utbildnings- krav och studieplaner visar att uppläggning och utbildningsmål är snarlika eller i vart fall påtagligt överlappande mellan utbildnings- anordnare. kan konstateras att förutsättningarna att nå målen och ytterst kunna leda mot auktorisation är vitt skilda. Det skapar otydlighet kring utbildningarnas betydelse för såväl stude- rande som beställare av tolktjänster. Dagens utbildningar till tolk i talade språk behöver utvecklas, lik- som möjligheterna att valideras mot dessa utbildningar. Utbildning- arna saknar i betydande grad tydligt inbyggd koppling till det prak- tiska arbetet, som myndighetskrav och teknikutveckling, liksom till Kammarkollegiets auktorisationsprocess. Den teknikförändring som sker, där tolkning på distans efterfrågas i allt större utsträckning, behöver mötas i utbildningen. Framtida tolkutbildning bör bygga vidare på nuvarande strukturer vid högskola och folkbildning.