sou · H6B368 · 2018-08-22 00:00:00 — Ett ärende om förordnande om rättsgenetisk undersökning enligt 5 § andra eller tredje stycket tas upp av rätten i den ort där barnet har sin hemvist. Om barnet har avlidit, tas ärendet upp av den rätt som har att ta upp en tvist om arv efter barnet. Om det inte finns någon annan behörig domstol, tas ärendet upp av . Paragrafen anger vilken domstol som är behörig att ta upp ett ärende om förordnande om rättsgenetisk undersökning enligt 5 § andra eller tredje stycket. Bestämmelserna motsvarar 1 b § andra stycket blodundersökningslagen. I första hand är det domstolen där barnet har sin hemvist som ska ta upp ett ärende om förordnande av rättsgenetisk undersökning. Om barnet har avlidit är det i stället den domstol som har att ta upp tvist efter arv efter barnet. I sista hand är be- hörig, om det inte finns någon annan behörig domstol. Ett beslut i ett ärende om förordnande om rättsgenetisk undersökning en- ligt 5 § andra eller tredje stycket får överklagas särskilt. Paragrafen anger hur ett beslut om rättsgenetisk undersökning som meddelas i ett ärende får överklagas. Bestämmelsen motsvarar 1 b § första stycket första meningen blodundersökningslagen. Ett beslut om förordnande i ett ärende enligt 5 § andra eller tredje stycket får överklagas särskilt. Detta skiljer sig från vad som gäller för beslut om rättsgenetisk undersökning som meddelas i ett mål. Ett ärende om förordnande om rättsgenetisk undersökning enligt 5 § andra eller tredje stycket får avskrivas när utlåtandet över undersökningen har lämnats eller frågan om undersökning har förfallit. Paragrafen anger när ett ärende om rättsgenetisk undersökning får avslutas och motsvarar 1 b § första stycket andra meningen blodunder- sökningslagen. Det är först när ett utlåtande över den rättsgenetiska undersök- ningen lämnats eller frågan om undersökning annars har förfallit som ärendet anses avslutat. Ett ärende får därför avskrivas först när utlåtande över undersökningen har lämnats till domstolen eller frågan om undersökning har förfallit. Innan rätten förordnar om rättsgenetisk undersökning ska den som förord- nandet skulle avse ges tillfälle att yttra sig. Paragrafen innehåller bestämmelser om att den som berörs av ett förordnande om rättsgenetisk undersökning ska ges möjlighet att yttra sig innan beslut meddelas. Första stycket motsvarar delvis 1 § andra stycket och 1 a § sista stycket blodundersökningslagen. Paragrafen anger att innan ett förordnande om rättsgenetisk undersökning enligt lagen meddelas ska den som förordnandet skulle avse beredas tillfälle att yttra sig. Den omständigheten att någon motsätter sig att lämna prov för att en rättsgenetisk undersökning ska kunna genomföras är inte till- räcklig för att domstolen inte ska förordna om sådan undersökning. Däremot kan den som yttrar sig tillföra målet eller ärendet infor- mation som inte var känd för domstolen. Det kan vara upp- gifter som påverkar bedömningen om det exempelvis kan antas att mannen har haft samlag med modern som barnet kan ha tillkommit. Det krävs att det framkommer omständigheter som innebär att domstolen inte kan komma till slutsatsen att det kan antas att mannen har haft samlag med modern som barnet kan ha tillkommit för att en begäran om rättsgenetisk undersökning ska avslås. Det kan bli aktuellt att utreda en tvistig fråga om exempelvis modern har haft samlag med någon ytterligare man vid ett samman- träde (se NJA 1986 s. 646). Rätten får vid vite förelägga den som förordnandet om rättsgenetisk under- sökning avser att med intyg från behörig inrättning visa att ett sådant prov som behövs för rättsgenetisk undersökning har tagits på honom eller henne. I fråga om barn som inte har fyllt ska i stället barnets vårdnadshavare föreläggas. Paragrafen anger att domstol vid vite får förelägga någon att lämna prov för genomförande av rättsgenetisk undersökning enligt lagen. Bestämmelserna motsvarar 2 § blodundersökningslagen. Provtagning, i de allra flesta fall munskrapsprov, kan ske på flera olika inrättningar. Det är möjligt att exempelvis vända sig till social- nämnd, men även vissa vårdinrättningar och utlandsmyndigheter. Det förutsätts att det i administrativ ordning meddelas bestämmelser om vem som är behörig att utfärda intyget. till denna lag ska enligt 4 § förordningen om rättsgenetisk undersök- ning vid utredningen av faderskap utfärdas av . Om ett föreläggande vid vite enligt 10 § inte följs, får rätten i stället för att förelägga nytt vite besluta om biträde av för att provtag- ning ska komma till stånd. I fråga om barn som inte har fyllt får beslut om biträde av Polis- myndigheten meddelas endast om det finns särskilda skäl. Sådant biträde får inte lämnas, om det finns risk för att barnet ska ta skada av detta. Paragrafen anger att domstol, som tidigare beslutat om föreläggande vid vite, har möjlighet att besluta om biträde av för att en provtagning ska komma till stånd. Bestämmelserna mot- svarar 2 a § första och andra styckena blodundersökningslagen. I första stycket anges att domstolen får förordna att den som vägrar att inställa sig till en provtagning ska hämtas till provtagning genom försorg. Det kan visserligen finnas situationer då det finns anledning att anta att den som är skyldig att lämna prov inte bryr sig om ett föreläggande från domstolen. dock alltid ha fått tillfälle att frivilligt följa föreläggandet. Först när det visar sig att föreläggandet inte har följts får domstolen överväga biträde av . Möjligheterna till hämtning ska alltså endast användas när det finns anledning att anta att ett nytt vites- förläggande inte skulle fylla någon funktion. Det biträde av som främst kommer i fråga är att den förelagde hämtas till provtagningen. I undantagsfall kan det även bli fråga om att framtvinga själva provtagningen. Den provtag- ning det är fråga om kan i sådant fall jämställas med den provtagning som enligt 28 kap. 12 a § får ske vid kroppsbesikt- ning genom tagande av salivprov. I enlighet med vad som gäller en- ligt 24 kap. 2 § tredje stycket bör för att provtagningen ska komma till stånd kunna använda det våld som med hänsyn till omständigheterna kan anses försvarligt. Innan domstolen beslutar om hämtning är det lämpligt att kon- takt tas med den institution som ska medverka vid den aktuella prov- tagningen för att bestämma en lämplig tid. Precis som över- sänds sedan kopia av beslutet om hämtning till med uppgift om tid och plats för provtagningen. I andra stycket framgår att även barn kan hämtas, när vårdnadshavaren inte följer ett föreläggande om vite beträffande bar- net. Med barnet avses här det lilla barnet som inte själv kan inställa sig till provtagning. Det är inte fråga om den situationen att modern eller mannen är . Det ligger i sakens natur att hämtning av barn bör komma i fråga endast i undantagsfall. I första hand ska socialnämnden försöka åstad- komma att barnet frivilligt inställs till provtagningen. Först när dessa försök inte leder någon vart bör domstolen ta ställning till om polis- hjälp är nödvändig. Domstolen ska, precis som , göra en avväg- ning mellan intresset att en rättsgenetisk undersökning genomförs och önskemålet att barnet inte far illa av att hämtas genom Polis- myndigheten eller att prov tas under tvång. Domstolen bör samråda med socialnämnden innan förordnande meddelas om biträde av Polis- myndigheten när det gäller barn . Om kostnad för biträde av har betalats av allmänna medel, ska den som har varit föremål för biträdet betala tillbaka kostnaden till staten. I fråga om barn som inte har fyllt ska betalningsskyldig- heten i stället fullgöras av barnets vårdnadshavare. Det belopp som ska återbetalas får sättas ner eller efterges, om det finns skäl för det med hänsyn till den enskildes personliga eller ekonomiska för- hållanden. I paragrafen finns bestämmelser om återbetalningsskyldighet för den som orsakat staten kostnader för biträde av . Bestämmelserna motsvarar delvis 2 a § tredje stycket lagen om blod- undersökning m.m. vid utredning av faderskap. Enligt första stycket gäller även fortsatt att den som orsakar kost- nader för staten i samband med biträde av är skyl- dig att ersätta staten för dessa kostnader. Bestämmelsen överensstäm- mer med allmänna principer om återbetalning till staten av kostnader som någon orsakar det allmänna genom att inte fullgöra en skyldighet. I andra stycket anges att återbetalningsskyldigheten kan sättas ner eller helt efterges, om det finns skäl till det. Jämkning kan alltså ske på samma grunder som gäller för annan återbetalningsskyldighet till staten. Vid bestämmande av beloppets storlek eller om den enskilde helt ska befrias från skyldigheten att återbetala kostnad till staten ska hänsyn tas till den enskildes personliga och ekonomiska förhållan- den. Prövningen sker på samma sätt som exempelvis vid prövning av återbetalningsskyldighet för rättegångskostnad i brottmål enligt 31 kap. 1 § fjärde stycket . Kostnaden för rättsgenetisk undersökning Kostnaden för provtagning och rättsgenetisk undersökning enligt denna lag och 2 kap. 6 § ska betalas av allmänna medel. I paragrafen anges att det allmänna ska stå kostnaden för provtag- ning och rättsgenetisk undersökning. Oavsett om det är domstolen som förordnat om rättsgenetisk undersökning eller om socialnämnd tagit initiativ till sådan under- sökning ska staten stå kostnaden för såväl provtagning som rätts- genetisk undersökning. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap. 3.Den upphävda lagen gäller fortfarande vid överklagande av en domstols beslut. I punkten 1 anges att den nya lagen gäller från . Enligt punkten 2 ska blodundersökningslagen upphöra att gälla genom den nya lagen om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap. Punkten 3 anger att den upphävda blodundersökningslagen tilläm- pas om ett beslut meddelat av domstol enligt den upphävda lagen över- klagas till högre rätt. 1969:124 med förslag till lag om ändring i , m.m. Prop. 1973:100 med förslag till lag om ändring i , m.m. Prop. 1982/83:8 om blodundersökning i faderskapsmål. 1984/85:2 om artificiella inseminationer. 1987/88:160 om befruktning utanför kroppen. 1989/90:107 om godkännande av om barnets rättigheter. 1990/91:10 med förslag till begravningslag. 1993/94:165 Några frågor om sekretess. 1996/97:9 Ny rättshjälpslag. 2004/05:137 Assisterad befruktning och föräldraskap. 2005/06:72 Genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA- analys vid familjeåterförening. 2008/09:80 Äktenskapsfrågor. 2012/13:107 Upphävande av kravet på sterilisering för ändrad könstillhörighet. 2014/15:127 Assisterad befruktning för ensamstående kvinnor. 2017/18:105 Ny dataskyddslag. 2017/18:121 Modernare adoptionsregler. 2017/18:155 Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap. 2017/18:171 Dataskydd inom verksam- hetsområde – en anpassning till EU:s dataskyddsförordning. 2017/18:186 Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter. 2017/18:276 Föräldrapenning för fler familjekonstellationer och reserverad grundnivå. 1989/90:SoU28 Godkännande av om barnets rättigheter. 2004/05:LU25 Assisterad befruktning och föräldraskap. 2008/09:CU19 Könsneutrala äktenskap och vigselfrågor. 2012/13:SoU24 Upphävande av kravet på sterilisering för ändrad könstillhörighet. 2017/18:SoU20 Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap. SOU 1983:40, Betänkande av riktlinjekommittén, Konsumentpolitiska styrmedel – utvärdering och förslag betänkande. SOU 2001:10, Slutbetänkande av Kommittén om barn i homo- sexuella familjer, i homosexuella familjer. SOU 2006:63, Delbetänkande av RMV/, myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri. SOU 2006:103, Slutbetänkande av RMV/, Översyn av den rättsmedicinska verksamheten Tillsyn, Rättsliga rådet och rättsläkarens roll. SOU 2007:3, Betänkande av Utredningen om föräldraskap vid assi- sterad befruktning, Föräldraskap vid assisterad befruktning. SOU 2016:11, Slutbetänkande från Utredningen om utökade möj- ligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet, Olika vägar till föräldraskap. SOU 2016:19, Betänkande av , Barnkon- ventionen blir svensk lag. SOU 2017:40, Delbetänkande av Utredningen om regleringen av biobanker, För dig och för alla. SOU 2017:80, Betänkande av Utredningen om dataskydd vid , Stärkt integritet i verksamhet. SOU 2018:4, Slutbetänkande av Utredningen om regleringen av biobanker, Framtidens biobanker. Regeringens skrivelse Skr. 2009/10:79 En tydlig, rättssäker och effek- tiv tillsyn. Motion 2013/14:C307 Bekräftelse av faderskap för ogifta par. Motion 2016/17:1711 Fastställande av faderskap. NJA 1984 s. 319 NJA 1986 s. 646 NJA 1997 C 36 NJA 2007 s. 684 NJA 2016 s. 1157 dom , mål nr T 5424-17 Kammarrättens i dom , mål nr 296-11 Kammarrättens i dom , mål nr 3788-05 Marckx v. , mål nr 6833/74, dom v. , mål nr 9697/82, dom Berrehab mot , mål nr 10730/84, dom Gaskin v. , mål nr 10454/83, dom v. , mål nr 196969/90, dom v. , mål nr 1835/91, dom Mikulic v. , mål nr 53176/99, dom Odièvre v. , mål nr 42326/98, dom Estate of v. , mål nr 1338/03, dom och v. , mål nr 60176/00, dom Jäggi v. , mål nr 58757/00, dom Jevremovic v. , mål nr 3150/05, dom Grönmark v. , mål nr 17038/04, dom v. , mål nr 36498/05, dom v. , mål nr 36983/97, dom dom , AG2R Prévoyance mot Beaudout Pére et Fils SARL, mål nr C-437/09 , Hans (2012), Mänskliga rättigheter i europeisk praxis – en kommentar till om de mänskliga rättig- heterna, fjärde upplagan, Juridik. , Hans (2007), SvJT domar – tredje kvartalet 2007. studie (2009), A study into the rights and legal status of children being brought up in various forms of marital and non- marital partnerships and cohabitation CJ-FA (2008) 5. , och , (2015), Stärnfamiljejuridik: Svensk familjelagstiftning ur ett normkritiskt perspektiv, . (2004), Stödet till polisens brottsutredningar, RiR 2004:27. (2001), Om faderskap och rättsgenetiska undersökningar – teknikutveckling, organisation och resultat, 2001:2. (2015), Faderskapsundersökningar. (2017), En expertmyndighet inom rättsväsendet. (2017), Taxa för rättsgenetiska undersökningar. (2017), Årsredovisning 2016. (2018), Årsredovisning 2017. , (2013), Barn och föräldrarätt, 7 uppl., . (2005), Att fastställa faderskap (läggning). (2014), Kunskapsstöd för mödrahälsovården. (2017), Statistik om familjerätt 2016. (2017), Statistik om graviditeter, förlossningar och nyfödda barn 2015. Social- og (2016), Førældreskab i børneloven (). (2017) Befolkningsstatistik. Statskontoret (2016), Myndighetsanalys av , 2016:6. Kommuner och Landsting (2014), Slutrapporten Jag vill ha föräldrar – etapp 2. (2008), om . Beslut av Inspektionen för vård och omsorg () , dnr 43797/2013 Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöds föreskrifter och allmänna råd om socialnämndens utredning och fast- ställande av faderskap, HSLF-FS 2017:49 Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöds föreskrifter och allmänna råd om socialnämndens utredning och fast- ställande av föräldraskap, HSLF-FS 2017:50 NOU 2009:5 Farskap og annen morskap – Fastsettelse og endring av foreldreskap () skrivelse (2005), Ju2005/00601/L2 föreskrifter om provtagning vid utredning av faderskap, 2–4 §§ SOSFS 2013:20 (M) skrivelse (2015), Ju2015/05398/L2 föreskrifter och allmänna råd om socialnämndens utredning och fastställande av faderskap, SOSFS 2004:16 skrivelse (2005), Ju2005/02972/L2 Modernare regler om faderskap och föräldraskap En särskild utredare ska se över delar av regler om fastställande av faderskap och föräldraskap. I uppdraget ingår även att göra en översyn av de författningar som handlar om rättsgene- tiska undersökningar vid utredning av faderskap. Syftet är att – med utgångspunkt i principen om barnets bästa – åstadkomma en mer ändamålsenlig, jämlik och modern reglering. Utredaren ska föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som bedöms vara nöd- vändiga eller lämpliga. Uppdraget ska redovisas . Behovet av en utredning Synen på föräldraskap och familj har förändrats , vilket kan ses som ett resultat av ny kunskap och förändringar av samhälleliga nor- mer och värderingar. En majoritet av alla barn som föds i föds av en förälder som inte är gift och drygt hälften har föräldrar som är sambor. Många barn växer också upp i andra familjekonstellationer än den traditionella kärnfamiljen. Med den tekniska utvecklingen, främst utvecklingen av DNA-ana- lyser, har möjligheten att bevisa ett genetiskt släktskap förändrats. finns metoder som möjliggör genetiska undersökningar som inte var förutsedda när regleringen om blodundersökningar vid utred- ning av faderskap tillkom. Det är viktigt att lagstiftningen utvecklas i takt med samhället i övrigt och bl.a. kan hantera olika sätt att bilda familj. Även om regleringen kring fastställande av faderskap och föräldraskap har anpassats med tiden för att möta utvecklingen på området, finns det behov av att se över reglerna i syfte att åstadkomma en mer ända- målsenlig, jämlik och modern reglering. Behovet av ytterligare för- ändringar har även framhållits i olika avseenden och sammanhang. Bland annat har frågor som rör fastställelse av faderskap och för- äldraskap varit föremål för riksdagsmotioner. Synpunk- ter har framförts bl.a. om att nuvarande ordning för att fastställa faderskap bör moderniseras och förenklas och att det bör införas en könsneutral föräldraskapspresumtion (se t.ex. bet. 2011/12:CU16, bet. 2012/13:CU8 och bet. 2013/14:CU19). Att frågan om en köns- neutral föräldraskapspresumtion bör utredas har även efterfrågats av bl.a. , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL). tillkännagav för regeringen att det finns skäl för att undersöka frågeställningar i väckta motioner kring nuva- rande ordning för utredningar om faderskap för ogifta. Motionerna handlade om att utredningarna måste kunna moderniseras och för- enklas och att ett faderskap borde kunna fastställas redan under graviditeten. Enligt bör regeringen därför överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ och i lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resul- tatet av arbetet. I sammanhanget framhålls att utgångspunkten för reglerna på området måste vara omtanken om barnets bästa och att det är av stor vikt att den ordning som finns för utredningar om faderskap för ogifta ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiska fadern och inte någon annan som fastställs som far. Vidare framhålls betydelsen av att faderskapsärenden handläggs på ett så enkelt sätt som möjligt med hänsyn till barnets intressen och under former som inte behöver uppfattas som integritetskränkande (bet. 2014/15:CU6, punkt 4, rskr. 2014/15:122). Behovet av att se över regler kring faderskap och föräldraskap har även uppmärksammats av olika myndigheter verksamma på området. och har i skrivelser till Justitie- departementet framfört att rättsläget behöver klargöras när det gäller möjligheterna för kommuner och domstolar att vända sig till privata laboratorier för rättsgenetiska analyser i faderskapsärenden. Social- styrelsen har även framhållit bl.a. att det bör klargöras om det är möjligt att förordna om rättsgenetisk undersökning avseende en avliden och ifrågasatt om nuvarande rättstillämpning, som begränsar möjligheten att förordna om ny rättsgenetisk undersökning, är rimlig med hänsyn till utvecklingen på området (Ju2005/00601/L2, Ju2005/02972/L2 och Ju2015/05398/L2). Samhällsutvecklingen och erfarenheter från tillämpningen av nu- varande reglering har alltså aktualiserat ett behov av att se över vissa delar av regleringen. En särskild utredare bör därför utses och ges följande uppdrag. Införande av en föräldraskapspresumtion Om modern när barnet föds är gift med en man, anses mannen auto- matiskt som barnets far (den s.k. faderskapspresumtionen). Presum- tionen gäller även om barnet har kommit till genom assisterad be- fruktning. Om det inte finns en faderskapspresumtion, ska faderskapet fastställas genom bekräftelse eller dom. Om en assisterad befruktning enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. utförs på en kvinna som är gift eller registrerad partner med en annan kvinna, anses maken eller partnern också som förälder. Föräldraskapet förutsätter att det finns ett samtycke till den assisterade befruktningen och att det är sannolikt att barnet har kommit till genom den. Ett föräldraskap måste, till skillnad från faderskap, alltid fastställas genom en bekräftelse eller en dom. Det finns alltså i dessa fall inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion. För fastställande av ett föräldraskap gäller i stort sett samma bestämmelser som för fastställande av ett fader- skap. Frågan om huruvida det bör införas en föräldraskapspresumtion motsvarande en faderskapspresumtion har tidigare övervägts i olika sammanhang. Kommittén om barn i homosexuella familjer föreslog i betän- kandet Barn i homosexuella familjer (2001:10) att samkönade par skulle ges möjlighet till assisterad befruktning inom svensk sjuk- vård och att samkönade och olikkönade par skulle likställas i fråga om rättsligt föräldraskap vid assisterad befruktning. Om modern var registrerad partner, skulle hennes partner automatiskt anses som förälder till barnet. Kommitténs förslag om regleringen av det rätts- liga föräldraskapet fick kritik från många remissinstanser, som ansåg att förslaget innebar alltför stora begränsningar i fråga om att få faderskapet till barnet fastställt, vilket kunde få betydelse för barnets rätt till kunskap om sitt ursprung och kontakt med sin far. I utarbetades därefter promemorian Föräldra- skap vid assisterad befruktning för homosexuella (Ds 2004:19). På grundval av promemorian föreslog regeringen att samkönade kvinn- liga par skulle få tillgång till assisterad befruktning inom svensk sjuk- vård, ett förslag som sedan antogs av . I propositionen uttalades att regeringen avsåg att återkomma när det gäller föräldra- skapet vid assisterad befruktning, bl.a. i fråga om huruvida föräldra- skapet för en partner bör presumeras på liknande sätt som fader- skapet för en gift man (prop. 2004/05:137 s. 45). fick en särskild utredare i uppdrag att överväga om samtycke som grund för föräldraskap vid assisterad befruktning för samkönade par, i likhet med vad som redan då gällde för olikkönade par, även skulle omfatta assisterad befruktning som skett i utländsk sjukvård eller i egen regi. I uppdraget ingick även att utreda om föräldraskapet för en partner borde presumeras på liknande sätt som faderskapet för en gift man. I betänkandet Föräldraskap vid assi- sterad befruktning (SOU 2007:3) föreslog utredningen att föräldra- skapet vid assisterad befruktning skulle regleras på samma sätt för samkönade som för olikkönade par, dvs. bestämmelserna om föräld- raskap för en kvinna skulle också omfatta assisterad befruktning som skett i utlandet eller i egen regi och en föräldraskapspresumtion skulle införas. Utredningens förslag fick relativt omfattande kritik från remissinstanserna. Enligt flera remissinstanser saknades ett tyd- ligt barnperspektiv och de såg problem med förslaget om föräldra- skapspresumtion, särskilt i fråga om assisterad befruktning i egen regi. När det gäller sådan assisterad befruktning framhöll remiss- instanserna att frågan var komplex och behövde utredas vidare ur ett barnperspektiv. Utredningens förslag har inte lett till lagstiftning. Frågan om samtycke som grund för faderskap eller föräldraskap vid assisterad befruktning har därefter övervägts av Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet. I betän- kandet Olika vägar till föräldraskap (SOU 2016:11) föreslår utred- ningen att samtycke inte längre ska utgöra grund för faderskap om den assisterade befruktningen sker i egen regi, bl.a. utifrån bedöm- ningen att barnets rätt till information om sitt ursprung inte kan säkerställas i sådana fall.