sou · H6B377 · 2018-11-01 00:00:00 — Personer utan formell kompetens utför uppgifter såsom att vidarebefordra information, beräkna gfr, övervaka patient under kontrastmedelsadministrering och utför radiografiska undersökningar, vilket utarmar den professionella rollen och ökar risken för patient och strålsäkerhet. Om något går fel ligger dock fortsatt ansvar hos röntgensjuksköterskan. Av studien framgår uppfattningen att yrkes- rollen hotas av vårdpersonal som gör strategiska val för att ta över uppgifter inom röntgensjuksköterskans kompetensområde. Specialisering leder till expertkunskap Studien visade vidare att möjligheter till karriärutveckling var en väg till en högre lön samt nytt och mer intressant arbetsinnehåll där karriärstegen var viktig. Fördjupad kunskap om en viss modalitet var en karriärväg eftersom det krävdes specifik kompetens. Karriärmöj- ligheterna var begränsade, mycket utbildning fick ske utanför arbets- tid, en anledning var att karriärplanering är individuell och inte alltid inriktad på avdelningens behov. Byte av arbetsgivare eller position kunde påskynda karriärutvecklingen. Att bli applikationsspecialist, arbeta inom den privata sektorn eller industrin, bli chef eller lärare var andra karriärmöjligheter. I vissa fall var positionen förknippad med engagemang eller erfarenhet. Det finns högre krav från allmänheten eftersom befolkningen blir äldre. Fler människor lever och deras sjukdomar behöver undersökas. Ny teknik kommer att utvecklas som kräver djupare och bredare kunskaper. Efterfrågan på reglerad specialistutbildning Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? för röntgensjuksköterskor diskuterades i studien i relation till spe- cialistutbildningar som redan finns för sjuksköterskor. Trots att många röntgensjuksköterskor inte har utbildning på avancerad nivå betraktade de sig som kunniga om strålningssäkerhet och experter inom sitt område. är fördjupning av kunskap ofta kopplad till olika modaliteter och det finns ett tydligt uttryckt behov av en reglerad specialistutbildning. Av studien framgår att bristen på rönt- gensjuksköterskor har uppmärksammats av verksamhetschefer som har sett behovet av att göra yrket mer attraktivt för att locka studen- ter, eftersom de ofta efterfrågar möjligheter till en reglerad specia- listutbildning. En vårdgivares syn på röntgensjuksköterskans kompetens i vården Röntgensjuksköterskans kompetens och kompetensutveckling Flera avnämare har inkommit till utredningen med underlag i fråga om behov av specialiströntgensjuksköterskeutbildning. Nedan redo- visas en vårdgivare, , synpunkter i fråga om kompe- tenskrav och kompetensutveckling för röntgensjuksköterskan. Legitimerad röntgensjuksköterska avser ett akademiskt yrke med kärnkompetenser inom radiografins teori och praktik, ledarskap, forskning, utveckling och utbildning. Radiografi är ett tvärveten- skapligt kunskapsområde och hämtar kunskaper främst från bild och funktionsmedicin, strålfysik, medicin och omvårdnad. Kompetens- utveckling hos röntgensjuksköterskan utgår ifrån patientens och verksamhetens behov samt utvecklingsbehov av professionens kun- skapsområde. Röntgensjuksköterskan utvecklas för att utföra vård som skapar värde hos patienten. Kompetensutvecklingen hos rönt- gensjuksköterskan bygger på kunskaper, färdigheter, erfarenheter, värderingar och förmågan till ledarskap och intra- och tvärprofessi- onell samverkan samt utbildning av andra. 3Rapport från dialogdagen för reglerad specialistutbildning för röntgensjuksköterskor. Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? Kompetensstege för röntgensjuksköterskor inom anger följande kompetenskrav hos en specialiströntgensjuksköterska: –Har hög kompetens inom eget specialistområde, –har evidensbaserat förhållningssätt; implementerar lokala/regio- nala/nationella riktlinjer och forskningsresultat samt engagerar sig i metodutveckling, bildoptimering, utveckling- och forsk- ningsprojekt inom specialistområdet, –värderar styrkor och svagheter i arbetsgruppen, prioriterar utifrån arbetsgruppens behov och arbetar förebyggande, tar ansvar för arbetsgruppen, –har välutvecklad kommunikationsförmåga i tal och skrift, –föreläser inom verksamheten, på universitet, nationella och inter- nationella konferenser, och –fortsätter med egen utveckling inom radiografi och pedagogik. Vårdens behovs av specialistkompetens inom diagnostisk bildmedicin och strålfysik Verksamhetsområde Bild och funktion vid universitetssjuk- hus och diagnostiska enheter inom Skånevård och repre- senerar en kunskapsintensiv bransch, enligt . Verksam- heterna beskrivs erbjuda högspecialiserad diagnostisk och terapeutisk verksamhet, forskning, utveckling och utbildning. Den snabba tekniska utvecklingen påbjuder metodutveckling och optimering av verksam- hetens tjänster. Enligt beslut från regiondirektören ska universitetssjuk- hus profilera sig som ett självständigt varumärke, som ett tvärveten- skapligt kunskapsnav för utbildning, forskning och högspecialiserad vård på högsta nivå. Det förväntas att ska vara drivare och skapa en högklassig miljö för studenter, forskare och vårdprofessionen att utveckla framtidens hälso- och sjukvård. Detta stärker argument för behovet av kontinuerlig kompetens- utveckling och försörjning av medarbetare med hög utbildningsnivå för att ständigt förbättra och utveckla det diagnostiska stödet inom vården samt att garantera en god vårdkvalitet med hög patient- Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? säkerhet, enligt regionen. Verksamheterna är under ständig utveck- ling och efterfrågan på hög kompetens hos medarbetare, där utav hos röntgensjuksköterskan, är stor. Det avser såväl generell grundläg- gande kompetens som specialistkompetens. Grundutbildningen till röntgensjuksköterska tillgodoser inte behoven för specialistkompe- tens hos röntgensjuksköterskan. Vidare anser att hög kompetens inom röntgensjuksköterskans kärnkompetenser och radiografi krävs för en trygg, säker och kostnadseffektiv vård samt utveckling inom diagnostisk verksamhet. Evidens tyder på att hög kompetens associeras med säker vård till patienten och att kvaliteten på vården ökar i de verksamheter som har specialistkompetens. Spe- cialiströntgensjuksköterskeexamen är porten till utveckling av vår- den på avancerad nivå inom professionens kunskaps-, kompetens- och forskningsområde. 8.3.2Förutsättningar för utredningen och övriga synpunkter Mot bakgrund av det omfattande uppdraget och den korta utred- ningstid som stått till utredningens förfogande har tydliga avgräns- ningar och prioriteringar i förhållande till uppdraget behövt göras. Tidsbristen har även medfört att utredningen i den del som avser specialiströntgensjuksköterskeexamen, inte haft möjlighet att i önskad utsträckning kunnat göra en fördjupad bedömning. Utredningens analys och bedömning ska därför ses mot bakgrund av den begrän- sade tid som stått till utredningens sammanlagda förfogande. Utredningen har tillsatt en referensgrupp för frågor om behov av specialiströntgensjuksköterskeexamen Utredningen har valt att tillsätta en referensgrupp för den del av dir- ektiven som rör frågan om det finns ett behov av en specialiströnt- gensjuksköterskeutbildning. Gruppen har bestått av intressenter och avnämare till utbildningen i form av representanter från de lärosäten som utbildar röntgensjuksköterskor, professionsförbund, privata och landstingskommunala vårdgivare.4 4Se bilaga 3. Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? Utredningen har haft flera möten med referensgruppen som fram- fört en samstämmighet över behovet av en specialistutbildning för röntgensjuksköterskor. Underlag från för Röntgensjuksköterskor Utredningen har bett för Röntgensjuksköterskor att inkomma med argument angående behovet av en specialistutbild- ning för röntgensjuksköterskor. Nedan redogörs för synpunkter som inkommit från föreningens vetenskapliga råd. Specialistkompetens inom området radiografi krävs för att kunna möta verksamheternas behov och krav på hög kompetens. Radio- grafi är ett tvärvetenskapligt ämne som innefattar strålskydd och strålsäkerhet, omvårdnad, medicin, bild- och funktionsmedicin. Det krävs specialistkompetens för att möta ett utökat ansvar för kvalitet och säkerhet inom den radiografiska kontexten. Dessutom finns krav på forsknings- och förbättringsarbete samt kvalitetssäkerhet inom röntgensjuksköterskans kompetens- och specialistområde. Det finns krav på specialistkompetens för att kunna leda professions- utvecklingen på arbetsplatsen på ett självständigt och reflekterande sätt. Det krävs specialistkompetens för att bidra till en patientsäker vård. En specialistutbildning innebär vinster för både patient, remit- tent och medarbetare. Nya metoder och ny teknik kräver kunskap och kompetens på avancerad nivå för att handleda och utbilda andra och som utvecklar verksamheten. Specialistutbildning behövs för att skapa karriärvägar inom yrket för legitimerade röntgensjuksköterskor och de som vill vidareutbilda sig ska kunna göra det inom ramen för sin profession och inte genom att lämna yrket för att avancera inom andra närliggande områden. Det finns behov av fler nivåer utöver grundutbildningsnivån för att säkra kvaliteten och kompetensen i den kliniska verksamheten. Specialistutbildningen ska bygga vidare på yrkesexamen för röntgen- sjuksköterskor. Utbildningens omfattning ska vara 60 högskolepoäng varav 15 högskolepoäng ska vara allmän radiografi och 30 högskole- poäng inom ett specialområde inom radiografi. Utbildningen ska bedrivas under på halvfart i kombination med klinisk verksamhet inom specialområdet. Specialistutbildningen ska ges av Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? universitet och högskolor på avancerad nivå med reglering i hög- skoleförordningen. Huvudområdet ska vara radiografi med öppen inriktning i examensordning.5 8.3.3Röntgensjuksköterskans möjligheter till utbildning på avancerad nivå De flesta lärosäten som har tillstånd att utfärda röntgensjukskö- terskeexamen och som utredningen varit i kontakt med uppger att de erbjuder fristående kurser dock i begränsad omfattning inom röntgensjuksköterskans kunskapsområde. Vissa lärosäten erbjuder även längre sammanhållna utbildningsprogram. Vid univer- sitet startas exempelvis en ny masterexamen från och med höstter- minen 2018. Förutom den nystartade utbildningen vid saknas dock förekomsten av magisterexamina inom om- rådet till stor del trots att lärosätena har möjlighet att starta generella examina på magister- och masternivå. Enligt uppgift till ut- redningen, i enlighet med ovanstående inspel från för Röntgensjuksköterskor, skulle specialistområdet för en specialist- röntgensjuksköterskeexamen ha en omfattning om 30 högskolepoäng för respektive specialområde inom radiografi. Därutöver ska 15 hög- skolepoäng utgöras av allmän radiografi. Utredningen uppfattar således att de olika specialistområdena inom röntgenområdet inte motsvarar eller genomsyrar respektive specialistområde i en specialist- röntgensjuksköterskeexamen. Det vanligast förekommande, enligt vad utredningen erfar, är att vissa lärosäten ger och även fortsättningsvis skulle ge fristående kurser på avancerad nivå som sammanlagt inom ett och samma specia- listområde uppgår till en omfattning av 15–30 högskolepoäng. Värt att påminna om i sammanhanget är att i den svenska hög- skolan inte finns någon yrkesexamen med mindre omfattning än () resonerade om omfattningen av yrkesexamina i rapporten till examensbeskrivning för yrkes- examen för kuratorer inom hälso- och sjukvården. Myndigheten menar att en ny yrkesexamens innehåll och omfattning beror självklart främst på vilka kunskaper, färdigheter och förmågor som krävs för 5Varför behövs en specialistutbildning för röntgensjuksköterskor. för rönt- gensjuksköterskor (2017:08 dnr Komm2018/00054-21). Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? att en från utbildningen examinerad person ska kunna verka på det avsedda yrkesområdet. UKÄ anser dock att det är olämpligt att in- rätta en ny yrkesexamen om dessa kunskaper kan erhållas genom en utbildning som enbart omfattar 30 högskolepoäng. Utbildningar som leder till examina bör ha en relativt stor omfattning i ett lång- siktigt hållbart högskolesystem, medan kortare påbyggnadsutbild- ningar kan erbjudas i form av olika fort- och vidareutbildnings- insatser som inte ger en specifik examen inom högskolan.6 Av svaret på utredningens frågeformulär framgår att fortbildning och vidareutbildning sker vid universitet och högskolor i form av fristående kurser och internutbildningar som ges av vårdgivarens olika verksamheter men också av tillverkare och leverantörer av bild- och funktionsutrustning.7 Av underlaget som utredningen har tagit del av och som redo- visats ovan, framgår att det finns ett utvecklat samarbete med lärosätena och goda förutsättningar att erbjuda kurser inom ett specialistutbildningsprogram och att den akademiska kompetensen inom skilda specialistområden kan hämtas från olika lärosäten och utnyttjas effektivt. Enligt nuvarande bestämmelser för examenstillstånd som följer av 1 kap. 12 § högskolelagen och 6 kap. 5 a–f §§ högskoleförord- ningen är det inte möjligt för lärosäten att tillsammans ansöka om tillstånd för en examen. De regler som finns gällande gemensamma examina i samma författningar8 utgår från att de lärosäten som utfärdar en gemensam examen vart och ett har tillstånd att utfärda examen. För att säkerställa kvaliteten på de examina som ingår i en gemensam examen, bör emellertid bara examina som får utfärdas av de lärosäten som varit med och anordnat utbildningen ingå i den gemensamma examen9. Tillstånd att utfärda examina beviljas endast för en högskola. Likaså gäller att för det fall som examenstillståndet återkallas gäller det endast för den aktuella högskolan10 Efter genomgången röntgensjuksköterskeutbildning är studenten inte behörig för tillträde till specialistsjuksköterskeutbildningen. 6Förslag till examensbeskrivning för yrkesexamen för kuratorer inom hälso- och sjukvården. , s. 9. (Rapport 2017:5). 86 kap. 11 a–f §§ högskoleförordningen (1993:100). 2008/09:175. Gränslös kunskap – högskolan i globaliseringens tid, s. 43 ff. 101 kap. 14 § högskolelagen (1992:1434). Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? Detta faktum har flera avnämare framfört som ett hinder för rönt- gensjuksköterskans utvecklingsmöjligheter i yrket. Det blir en åter- vändsgränd för studenten som helt måste börja om och läsa in en sjuksköterskeexamen för tillträde till specialistsjuksköterskeutbild- ningen. Utredningen kan konstatera att även om innehållet i sjuk- sköterskeexamen och röntgensjuksköterskeexamen skiljer sig åt finns det även områden med likartat innehåll, inte minst inom ämnet vård- vetenskap. Ett problem som lyfts av intressenter till utbildningen är att trots vårdens välartikulerade- och definierade behov av kurser inom rönt- genområdet samt ett högt söktryck till de utbildningar och fristående kurser som lärosätena erbjuder, är området nedprioriterat hos läro- sätesledningarna. Det saknas även ekonomiska förutsättningar på lärosätet för att erbjuda fler kurser i enlighet med det behov som finns. Medlen är redan intecknade till andra utbildningar varför området tvingas stå tillbaka. Utredningen erfar att intressenter oroas över nämnda utveckling som i slutändan riskerar att påverka patient- erna eftersom personalen inte har adekvat utbildning i relation till den snabba tekniska utveckling som sker inom röntgenområdet. Svar om behov av specialiströntgensjuksköterskeexamen i utredningens frågeformulär11 Finns det ett behov i vården av att inrätta en specialiströntgen- sjuksköterskeexamen i högskolan? Det finns ett behov av att inrätta en specialiströntgensjuksköterske- examen, enligt en klar majoritet av de svarande organisationerna. Anledningen är framför allt den snabba tekniska utveckling som stäl- ler allt högre krav på röntgensjuksköterskans tekniska kunnande och förmåga att konsumera forskning. Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? 8.4.1Specialiströntgensjuksköterskeexamen ska inte föras in i högskolan Utredningens bedömning: Specialiströntgensjuksköterskeexa- men ska inte införas i högskolan. Utredningen bedömer att respektive specialistområde i om- fattning inte motsvarar en yrkesexamen om 60 högskole- poäng. Utredningens analys och bedömning ska ses mot bak- grund av den begränsade tid som stått till utredningens samman- lagda förfogande. Utredningen föreslår därför att regeringen uppdrar åt Universi- tetskanslersämbetet att ytterligare utreda vilka förutsättningar som finns för de lärosäten som har examenstillstånd för röntgen- sjuksköterskeexamen att bedriva och genomföra en specialist- röntgensjuksköterskeexamen. Universitet och högskolor ska själva besluta om sitt utbildnings- utbud i enlighet med studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Lärosätena kan starta generella examina förutsatt att kvali- tetskraven på utbildningen nås. Flertalet lärosäten erbjuder både utbildningsprogram och fristå- ende kurser på avancerad nivå för röntgensjuksköterskor. Däremot finns inte någon yrkesexamen på avancerad nivå för röntgensjuk- sköterskor. Utredningen erfar att utvecklingen inom området för röntgensjuk- sköterskeyrket går snabbt både i tekniskt och medicinskt avseende. Detta ställer i sin tur stora krav på tillgång till fortbildning och vida- reutbildning för röntgensjuksköterskor. , för röntgensjuksköterskor och samtliga de lärosäten som utbildar röntgensjuksköterskor har till ut- redningen framfört önskemål om en reglerad specialiströntgensjuk- sköterskeexamen i likhet med specialistsjuksköterskeexamen.12 Det 12Skrivelse angående statligt erkänd och reglerad specialistutbildning för legitimerade rönt- gensjuksköterskor inom huvudområdet radiografi (U2016/04828/UH). Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? huvudsakliga skälet som anges i skrivelsen för att inrätta en ny examen är enligt yrkesföreningarna och lärosätena det uttalade natio- nella behovet av röntgensjuksköterskor med specialisering inom dia- gnostisk radiologisk verksamhet. Utredningen kan konstatera att det råder brist på kurser inom ämnesområden med relevans för röntgensjuksköterskeyrket för att det ska vara möjligt att tillgodose vårdens behov av kompetensut- veckling. Vårdgivare efterfrågar fler fristående kurser inom olika specialistområden än vad som finns att tillgå i högskolan. Sam- tidigt som högskolorna inte prioriterar utbudet av fristående kurser för fortbildning och vidareutbildning i den omfattning som efter- frågas. Orsakerna till denna situation är flera men den vanligast förekommande som utredningen mött är att lärosätena redan har fyllt sitt utbildningsuppdrag och kan därför inte utöka antalet platser ytterligare. Avnämare menar även att det handlar om prioritering av olika ämnesområden vid lärosätena. Eftersom röntgenområdet är ett mindre ämnesområde prioriteras behov ned till förmån för andra större ämnesområden. Sammantaget gör utredningen bedömningen att det inte ska införas en specialiströntgensjuksköterskeexamen på avancerad nivå i högskolan. Utredningen anser dock att det står utom tvivel att det behövs ytterligare utbildnings- och utvecklingsmöjligheter för att tillgodose röntgensjuksköterskans behov och efterfrågan på fortbild- ning och vidareutbildning i högskolan. Utredningens analys och bedömning ska ses mot bakgrund av den begränsade tid som stått till utredningens sammanlagda förfog- ande. Utredningen föreslår därför att regeringen uppdrar åt Univer- sitetskanslersämbetet att ytterligare utreda vilka förutsättningar som finns för de lärosäten som har examenstillstånd för röntgensjukskö- terskeexamen att bedriva och genomföra en specialiströntgensjuk- sköterskeexamen. Utredningen bedömer att de områden som specialisering efter- frågas för röntgensjuksköterskor vart och ett består av kurser i total omfattning upp till 30 högskolepoäng. Det är i första hand fråga om mycket specifika kunskapsområden som ska behandlas. Utredningens bedömning är att det inom det aktuella specialistområdet inte anses befogat att införa en specialiströntgensjuksköterskeexamen eftersom områdets specifika inriktningar som helhet inte mot- Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? svarar 60 högskolepoäng. I fråga om specialistutbildning för rönt- gensjuksköterska skulle en examen med krav som anges i examens- ordningen snarare verka hindrande dels på grund av den snabba utveckling som yrket genomgår dels för att områdena är så smala att en utbildning med en omfattning om 60 högskolepoäng snarare inkludera kunskaper som är av mer generell karaktär och inte utgörs av kunskaper inom specialiseringens område. Utredningen vill framhålla lärosätenas möjligheter att erbjuda generella examina som innebär att flera lärosäten erbju- der både utbildningsprogram och fristående kurser på avancerad nivå för röntgensjuksköterskor. I fråga om fristående kurser på avancerad nivå för röntgensjuksköterskor då detta saknas till stor del . Nu- varande kursutbud är för litet för att det ska vara möjligt att tillgo- dose vårdens behov av kompetensutveckling. Utredningen föreslår mot denna bakgrund ett ökat antal fristående kurser i högskolan, som beskrivs i det följande. 8.4.2Krav på systematisk och fortlöpande fortbildning Utredningens förslag: Det ska ställas krav på systematisk och fortlöpande fortbildning för avancerade kliniska specialistsjuk- sköterskor, barnmorskor röntgensjuksköterskor och specialistsjuk- sköterskor. ska bemyndigas att meddela föreskrifter som säkerställer att nämnda yrkesutövare genom fortbildning håller sig uppdaterade om yrkesutvecklingen inom yrket. Förslaget innebär att ändringar förslås i 6 kap. 1, 2 och 18 §§ patientsäkerhetslagen samt i 7 kap. 4 § patientsäkerhetsförord- ningen (2010:1369). Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet (2013/55/EU), för- kortad YKD, förtydligar medlemsstaternas ansvar att säkerställa att bland annat sjuksköterskor och barnmorskor kan fortbilda sig inom sitt yrke. Skäl 15 i direktivet understryker ytterligare betydelsen av fortbildning genom att lyfta fram vikten av livslångt lärande som har Finns det behov av en specialiströntgensjuksköterskeexamen? relevans för framför allt hälso- och sjukvårdspersonal som ansvarar för patienters säkerhet. Av YKD framgår vidare att fortbildningen bör omfatta tekniska, vetenskapliga, rättsliga och etiska framsteg och motivera yrkesutövarna att delta i sådant livslångt lärande som har betydelse för deras yrke. Detta understryks även i propositionen Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet (prop. 2015/16:44). I propositionen betonar regeringen vikten av kontinuerlig kompetensutveckling ur patientsäkerhetssynpunkt och att hälso- och sjukvårdspersonal kontinuerligt uppdaterar sin kom- petens och håller sig à jour med utvecklingen inom sitt yrke. framför 2015 i en skrivelse13 till regeringen önske- mål om att bör införa krav på systematisk kompetensutveck- ling med en plan för varje medarbetares fortbildning. I skrivelsen framgår att förbunden vill se krav på nationella åtgärder för att främja fortbildning som i sin tur ökar patientsäkerheten och höjer kvaliteten i hälso- och sjukvården och att den nuvarande svaga regleringen inte har kunnat upprätthålla fortbildningen på tillräck- ligt hög nivå och att tiden för lärande sjunker. Förbunden lyfter även i skrivelsen att vården närmar sig en gräns där det inte längre går att garantera att alla patienter får träffa yrkesutövare som är uppdate- rade på nya rön och effektivare behandlingsmetoder. Krav på att yrkesutövare kontinuerligt ska uppdatera sin yrkes- kompetens finns redan i författning för vissa av de reglerade yrkena i , dock inte för de yrken som omfattas av direktivets krav i artikel 22 b och som inkluderar sjuksköterskor och barnmorskor (se avsnitt 4.3.2 om yrkesförarkompetens).