sou · H6B317 · 2018-03-12 00:00:00 — Utredningens direktiv, liksom själva logiken med professionsprogrammet att utveckling bygger på de professio- nellas inflytande och aktiva roll, medger inte att skarpa förslag läggs i alla delar men utredningen hoppas kunna bidra till utvecklingen av professionsprogrammet genom att presentera ett förslag till ett ramverk som ett första steg liksom att peka på hur arbetet kan löpa vidare. Det har heller inte varit denna utrednings uppgift att föreslå vilken organisation eller myndighet som ska ansvara för profes- sionsprogrammet. Denna fråga hanteras i stället av Skolmyn- dighetsutredning (U 2017:04) som lämnar sina förslag . Tidpunkten för när organisationen kan komma till stånd påverkar också när professionsprogrammet i sin helhet kan etableras. I betän- kandet används funktionen för den ännu ej bestämda organisationen. Professionsprogrammet föreslås omfatta legitimerade lärare och förskollärare samt rektorer och förskolechefer anställda i skolväsen- det. Här används lärare och rektorer för dessa grupper. Professionsprogrammet bygger på tre antaganden: –att det behövs ett samlat och förstärkt grepp för utveckling av lärares och rektorers yrkesskicklighet, det vill säga professionspro- grammet behöver en kompetensutvecklande del. –att det behövs tydliga beskrivningar av lärar- och rektorskompe- tens från grundläggande nivå upp till mycket avancerad nivå lik- som tillförlitliga processer för att identifiera och erkänna olika nivåer av kompetens, och –att det behövs mer utvecklade modeller för att använda kompetens så att identifierad och erkänd kompetens kan användas mer stra- tegiskt. Vart och ett av dessa antaganden utgör grunden för en del av pro- grammet. Programmet kan därmed sägas bestå av dels en kompe- tensutvecklande och -förstärkande del, dels en del vars fokus är kom- petensvändning vilka sammanbinds av en del i vilken enskilda lära- res och rektorers kompetens bekräftas. Å ena sidan ska programmet genomföras nationellt och innehålla en tydlig systematik för att likvärdighet ska kunna nås, för lärare och rektorer men framför allt för att alla elever ska få delta i undervisning som håller hög kvalitet. Å andra sidan ska programmet också rymma en variation av meto- der och innehåll, beroende på att det ska förverkligas hos huvud- män och skolenheter som har mångskiftande lokala förutsättningar och behov. Programmet stödjer utveckling men omfattar därmed fler delar än enbart ett utbildningsprogram: Program står i sammanhanget för ett brett angreppssätt för att behandla fler olika frågor. I fokus för programmet står dock ambitionen att stärka undervisningen och därigenom bidra till positiva effekter på elevers kunskapsutveckling och skolresultat. Utgångspunkten är att lärare och rektorer ska vara drivande aktörer för utvecklingen. Programmet är tänkt att vara ett redskap för att professionerna ska kunna synliggöra och driva ut- vecklingen av yrkesskicklighet, och bidra till att ge lärare och rektorer förutsättningar för att ta professionellt ansvar. Professionsprogrammet utgår från vetskapen att undervisnings- skicklighet utvecklas och under vissa förutsättningar samt att en lärare under sitt yrkesliv genomgår flera faser, från nyexaminerad till en allt mer erfaren och skicklig lärare. Programmet innebär att olika kompetensutvecklingsinsatser, möjligheter till mer kvalificerade arbetsuppgifter och andra utvecklingsmöjligheter på ett tydligt, lik- värdigt och förutsägbart sätt knyts till dessa olika faser. För att en lärare eller rektor ska bli verkligt framgångsrik i sin yrkes- gärning krävs kontinuerlig kompetensutveckling genom hela yrkes- livet, för läraren primärt inriktad på att utveckla undervisningen och undervisningsskickligheten. Men svenska lärare och rektorer ägnar mindre tid åt kompetensutveckling än lärare i andra länder, och fort- bildning med inriktning på undervisningsämnen och ämnesdidaktik har under fått stå tillbaka för verksamhets- utveckling. Utredningen föreslår att skollagen ändras så att legiti- merade lärare och rektorer ges möjlighet att kontinuerligt ta del av kompetensutvecklingsinsatser som stärker yrkesskickligheten. Utred- ningen menar också att det är nödvändigt att lärare och rektorer generellt får ett större eget inflytande över innehållet i kompetens- utvecklingen samt hur denna ska genomföras, till exempel genom deltagande i en kollegial process eller i en kurs eller genom att läraren driver ett utvecklingsprojekt. är det viktigt att rektor och huvudman även fortsättningsvis har ett inflytande över inriktningen på lärarnas och rektorernas kompetensutveckling för att verksam- heten som helhet ska utvecklas i önskad riktning. Det kan också fin- nas behov av kompetens nationellt som behöver tillgodoses. Över tid behöver därför insatser definierade av varje nivå rymmas. i yrket är kompetensutvecklingen i professionsprogrammet i lägre grad valbar än . i yrket krävs till exempel att läraren deltar i den lag- stadgade introduktionsperioden och inom ramen för denna får stöd av en erfaren lärare. På motsvarande sätt deltar den nyblivna rek- torn i den lagstadgade befattningsutbildningen. Längre in i yrkes- livet får programmet mer karaktären av ett erbjudande som ger läraren och rektorn stärkta och tydliga karriärmöjligheter men som också innebär ökade krav på den individuella insatsen och det individuella ansvarstagandet. Professionsprogrammets utformning ska göra det tydligt hur lärare och rektorer kan inrikta sin kompe- tensutveckling för att kunna nå en högre kompetensnivå eller kom- ma ifråga för en förstelärartjänst som delvis finansieras av staten. Utredningen föreslår att funktionen blir en tydlig nod för att avgöra vilka kompetensutvecklingsinsatser som ska erbjudas na- tionellt. I funktionen bör representanter för bland annat professioner, huvudmän och universitet och högskolor gemensamt, och utifrån en given ekonomisk ram, analysera behovet av och planera nationella insatser. Motsvarande arbete bör också genomföras av parterna regio- nalt. Det arbete som har påbörjat med att erbjuda kompetensutveckling inom ramen för olika skolutvecklingsprogram utgör en god grund att bygga vidare på. En särskild fråga gäller de behörighetsgivande kurser som erbjuds legitimerade lärare i Lärarlyftet II. Denna insats är av stor vikt för att elever ska undervisas av behöriga lärare. Utredningen föreslår att Lärarlyftet II förlängs men att tillgång till behörighets- givande utbildning för legitimerade lärare , när funktionen finns på plats, bör erbjudas som en del av professionsprogrammet. Utredningen föreslår också att de ekonomiska villkoren för att del- ta i Lärarlyftet II förbättras. Kunskap och kompetens kan bekräftas nationellt Utredningen föreslår att professionsprogrammet omfattar en möjlig- het till nationellt erkännande av en enskild lärares eller rektors kun- skap och kompetens på olika nivåer. Detta för att skapa tillförlitliga processer för att identifiera och erkänna olika nivåer av kompetens som bland annat kan användas vid tillsättning av karriärtjänster. Ut- redningen föreslår att fyra nationellt reglerade kompetensnivåer inrät- tas för legitimerade lärare: legitimerad lärare, erfaren lärare, meriterad lärare samt särskilt meriterad lärare. Motsvarande nivåer ska finnas för legitimerade förskollärare. Utredningen föreslår att två nationellt reglerade nivåer införs för rektorer: rektor och meriterad rektor. Kompetensbeskrivningarna för de olika nivåerna bör utarbetas i huvudsak av professionerna och beslutas av funktionen. Utredning- en menar att undervisningsskicklighet bör vara det avgörande kri- teriet för att nå ett nationellt kompetenserkännande. Det är viktigt att kompetensbeskrivningarna utformas på ett sådant sätt att en tydlig progression uttrycks och att de olika nivåerna därmed kan fungera som inspirerande målbilder. Den kunskap och kompetens som krävs för en viss nivå bör också ha kunnat tillägnas på olika sätt, till exempel genom ett metodiskt och medvetet arbete för att utveckla skickligheten i praktiken eller genom deltagande i formell utbildning. Den enskilde läraren eller rektorn avgör själv om, och i så fall när, en ansökan om erkännande av kompetens ska göras. Ett erkän- nande på en viss nivå utgår från den kunskap och kompetens som läraren eller rektorn har tillägnat sig fram till tiden för ansökan. Ett erkännande på en viss nivå leder inte per automatik till en för- ändrad lön, en förändrad tjänst eller förändrade arbetsuppgifter. Ett erkännande på en viss nivå leder däremot till ökade möjligheter för den enskilda läraren att kunna komma ifråga för en karriärtjänst eller för att ta ansvar för vissa särskilt kvalificerade arbetsuppgifter. Prövningen om en lärares eller rektors kunskap och kompetens motsvarar en viss nivå bör av legitimitetsskäl ske regionalt eller nationellt inom funktionen, ej lokalt. För vissa kompetensnivåer bör prövningen utföras av särskilt yrkesskickliga lärare respektive rektorer. Möjligheter att använda kompetens strategiskt Det är viktigt för skolans utveckling att de skickligaste lärarna och rektorerna kan användas där de gör störst nytta för eleverna och för utvecklandet av professionen. Detta gäller särskilt när bristen på lära- re är stor och det är svårt att rekrytera rektorer. De nationellt fast- ställda kompetensnivåerna ger huvudmän bättre möjligheter att rekrytera och använda kompetens strategiskt, till exempel till extra utmanande undervisningssituationer. Konkret innebär det att en skol- huvudman kan annonsera inte bara efter en lärare inom vissa ämnen eller för undervisning i en viss skolform utan även efter en lärare med en viss kompetensnivå. För vissa särskilt kvalificerade arbetsuppgifter bör krav om en viss kompetensnivå ställas på den lärare eller förskollärare som utför dem. Vilka arbetsuppgifter som ska kräva en viss kompetens- nivå liksom vilken nivå som ska krävas bör fastställas i anslutning till att beslut fattas om nationella kompetensbeskrivningar. Initialt bör detta vara något som huvudmannen ska sträva efter. menar att det till exempel bör övervägas om det bör ställas krav på en viss kompetensnivå för den som ska vara ämnesansvarig eller för den som ska fungera som för en nyexaminerad lärare. Mentorer bör också omfattas av ett krav på viss utbildning. För att möjliggöra att ett sådant krav kan ställas föreslår utredningen en satsning på mentorsutbildning. För att förstärka möjligheterna att kunna dra nytta av den kun- skap och kompetens som legitimerade lärare och förskollärare som har en examen på forskarnivå (lektorer) besitter föreslår utred- ningen att ett nytt statsbidrag bör införas. Huvudmän som avsätter tid för att lektorer ska kunna arbeta med praktiknära forskning och utveckling, bör kunna få statsbidrag för del av lärarens lönekost- nad. För att få ta del av statsbidraget föreslås att huvudmannen bidrar med minst motsvarande belopp. Även om viss del av arbetstiden viks till utvecklingsarbete bör lektorns huvudsakliga arbetsuppgift även fortsatt vara undervisning. Hur karriärstegsreformen och lärarlönesatsningen bör utvecklas De två statliga satsningarna karriärstegsreformen och lärarlönelyftet syftar bland annat till öka läraryrkets attraktionskraft, både för att fler personer ska vilja bli lärare och för att fler lärare ska stanna kvar och utvecklas i yrket. Genom satsningarna kan skickliga lärare genom sin undervisning göra karriär och få ökade löner. Satsningarna tar sikte på att både bidra till att stärka yrkets attraktionskraft och leda till att kvaliteten i skolväsendet höjs och att elevernas resultat förbättras. Båda satsningarna har viktiga syften, men har genom sättet det imple- menterats på kommit att möta mycket kritik, bland annat från lärarna, den grupp som satsningarna är tänkta att stärka. Bland annat har satsningarna kritiserats för att brista i legitimiteten och att det har varit otydligt vad som krävs för att tilldelas en förstelärartjänst. Utredningen föreslår att statsbidraget till skolhuvudmän som inrättar karriärsteg för lärare ska kopplas till utredningens förslag om ett professionsprogram. Professionsprogrammet bygger på principen att det behövs såväl tydliga beskrivningar av lärarkompetenser som till- förlitliga processer för att identifiera och erkänna olika nivåer av kompetens. Ett professionsprogram med tydliga nationella kompe- tensnivåer bedöms kunna råda bot på den kritik som framförts angåe- nde bristen i transparens och legitimitet vid tillsättning av förstelärar- tjänster. Några ändringar föreslås inte såvitt avser lärarlönelyftet. Genom den struktur som professionsprogrammet ger bedöms där- emot de två satsningarna lärarlönelyftet och karriärstegsreformen kunna samverka på bättre sätt. Fler erfarna lärare och rektorer ska stimuleras att arbeta vid skolor med svåra förutsättningar och stora utmaningar Lärare som arbetar på skolor med svåra förutsättningar har kortare erfarenhet och i lägre utsträckning legitimation och rätt behörighet än lärare på socioekonomiskt mer gynnade skolor. Eftersom lärar- kompetens är central för elevers resultat är detta ett hot mot en likvärdig skola. För att på lång sikt säkra kompetensförsörjningen till skolor med svåra förutsättningar krävs ett system där de skickligaste lärarna väljer att arbeta på de skolor som har de mest utmanande undervisningssituationerna. Utredningen lämnar förslag om ett pro- fessionsprogram som kan förbättra premisserna för skolor med svåra förutsättningar att rekrytera erfarna och skickliga lärare och rektorer. Med programmet kan lärare utveckla specialistkun- skaper och leda sina kollegor i lärande, och huvudmän och rektorer strategiskt rekrytera erfarna lärare med specialistkunskaper till tjäns- ter vid skolor med svåra förutsättningar. Utredningen föreslår också att statsbidraget för extra karriärtjänster förenklas och görs mer träff- säkert, samt att regeringen bör överväga att tydliggöra att lärarlöne- lyftet ska fördelas med hänsyn till elevers förutsättningar och behov. Lärares, rektorers och förskolechefers administrativa arbete Att genomföra undervisning är lärares huvuduppgift, och rektorer och förskolechefer ska vara pedagogiska ledare. För att skolan, för- skolan och vuxenutbildningen ska kunna genomföra en verksamhet med god kvalitet, och för att alla elever ska ha möjlighet att nå målen, krävs att lärarna, rektorerna och förskolecheferna har rätt förutsätt- ningar för sina kärnuppdrag. Utredningen lämnar förslag om att skol- lagen ska tydliggöras om att huvudmännen ska se till att rektorer och förskolechefer har goda förutsättningar för att leda och samordna det pedagogiska arbetet och utveckla utbildningen vid enheten. menar utredningen att bör göra återkommande lärartidsstudier, att bör erbjuda huvudmännen stöd för analys och utvecklingsarbete för att arbeta systematiskt med frågan om hur lärares och skolledares arbetstid används med kärnuppdraget i centrum, och att bör utforma en kompetensutvecklings- insats om praktisk organisation och arbetsmiljö för skolledare. Ytter- ligare förslag syftar till att minska överdokumentationen i skolväsen- det. Utredningen anser att regeringen bör ge och i uppdrag att arbeta för att minska överdoku- mentationen i skolväsendet, och att regeringen bör överväga att ge Statskontoret i uppdrag att följa upp hanteringen av enskildas klago- mål över skolväsendet enligt skollagen. Lärare som bedriver undervisning på entreprenad Möjligheten att lämna över uppgifter som hör till undervisning på entreprenad är begränsad i de flesta skolformer. För den kommunala vuxenutbildningen är det dock tillåtet och det används i hög ut- sträckning, läste nästan varannan kursdeltagare i en utbild- ning som anordnades på entreprenad. Lärare som är anställda av en utbildningsanordnare som bedriver undervisning på entreprenad har dock inte samma möjligheter att ta del av statliga insatser som de lärare som arbetar hos kommunala och enskilda huvudmän. Sam- tidigt omfattas dessa lärare av samma krav på legitimation och behö- righet och möjlighet till kompetensutveckling. Den kommunala vuxenutbildningen är central för vuxnas möjlig- het till utbildning och arbete, och för nyanländas möjlighet att integ- reras i det svenska samhället. Elevantalet i den kommunala vuxen- utbildningen, inklusive utbildning för svenska för invand- rare (sfi), har vuxit kraftigt. Utifrån rätten till lika tillgång till utbildning i skolväsendet bör även elever i utbildning som bedrivs på entreprenad få möta skickliga lärare som kan utveckla kvaliteten i undervisningen. Utredningen föreslår därför att även de lärare som är anställda av en utbildningsanordnare som bedriver undervisning på entreprenad ska få ta del av den statliga satsningen karriärtjänster för lärare. I den statsbidragsförordning som utredningen föreslår ska antalet legiti- merade lärare utgöra beräkningsunderlaget i stället för antal elever På detta vis premieras de verksamheter som har en hög lärartäthet och en hög andel behöriga lärare, vilket i längden innebär en undervisning av högre kvalitet för de vuxna eleverna. Lärare som undervisar på entreprenad har tillgång till ett flertal statliga satsningar riktade till lärare. De förefaller dock ta del av dessa satsningar i lägre omfattning än lärare som är anställda direkt av huvudmannen. För att öka deltagandet föreslår utredningen dels att huvudmannens ansvar för att även dessa lärare deltar i kompetens- utveckling förtydligas, dels att bör arbeta för att se till att lärare som är anställda av utbildningsanordnare som bedriver undervisning på entreprenad tar del av statliga satsningar för lärare i större utsträckning. Behörighetsgivande utbildning för personer som är nära en lärarexamen Det är en stor utmaning för att förse landets klassrum och förskolor med de lärare och förskollärare som behövs. Utredningen har inte i uppdrag att lämna förslag om hur lärar- och förskollärar- bristen kan lösas annat än det generella uppdraget att öka yrkenas attraktionskraft men har under arbetets gång uppmärksammat vissa omständigheter som påverkar möjligheterna att få fler behöriga lärare i skolväsendet. Det finns sannolikt många som skulle kunna tänka sig att yrkesväxla till lärare och avlägga en lärarexamen, men har svårt att genomföra det med de villkor som erbjuds . Möjligheten att arbeta som obehörig lärare och studera för en lärarexamen begränsas av att möjligheten till anställning som obehörig lärare är i sänder. Troligen skulle möjligheter till en längre anställning än i taget göra det mer attraktivt för personer från andra delar av arbetslivet att arbeta som obehörig lärare och utbilda sig. Utredningen föreslår att den pågående försöksverksamheten med längre tidsbegränsade anställningar för den som arbetar som lärare och läser en kompletterande pedagogisk utbildning ska för- längas, och omfatta samtliga utbildningar som leder till en behörig- hetsgivande lärarexamen. Utredningen bedömer också att det behövs satsningar för att ge ekonomiska möjligheter för personer som redan är verksamma inom skola, förskola och vuxenutbildning att kom- binera arbete i verksamheterna med behörighetsgivande studier och uppmanar därför regeringen att överväga att införa ett sådant statsbi- drag. Vissa frågor som rör lärar- och förskollärarexamina Det råder en omfattande brist på lärare i ämnet modersmål och bristen bedöms komma att öka. Även i ämnet svenska som andra- språk är bristen på behöriga lärare omfattande. Trots att ämnena erbjuds i stora delar av skolväsendet är det endast möjligt att läsa ämnena inom ramen för en ämneslärarutbildning, det vill säga en utbildning som är inriktad mot undervisning i senare år och gymnasieskolan. Utredningen menar att de båda ämnena be- höver ses över i särskild ordning men presenterar förslag som bör genomföras i avvaktan på ett sådant arbete. Utredningen föreslår att det ska vara möjligt att välja att läsa ämnet modersmål eller ämnet svenska som andraspråk inom ramen för grundlärarutbildningens in- riktning mot arbete i förskoleklassen och årskurs 1–3 samt inriktningen mot arbete i årskurs 4–6. Utred- ningen föreslår också vissa justeringar vad gäller vad som krävs för behörighet att undervisa i ämnena. Det språkutvecklande perspektivet är nödvändigt i undervisningen för att läroplanernas liksom kurs- och ämnesplanernas mål ska kunna uppnås. möter lärare elevgrupper med en stor variation vad gäl- ler den språkliga bakgrunden vilket också ställer krav på språkutveck- ling ur ett andraspråksperspektiv. För att främja alla elevers och barns lärande är det därför av stor vikt att samtliga lärare och förskollärare har tillräcklig kunskap och kompetens för att kunna arbeta språk- och kunskapsutvecklande. Utredningen föreslår att inga förändringar görs av examensbeskrivningarna för de fyra lärar- och förskollärarexamina vad gäller språkutveckling. Utredningen menar att området bör ses ingå som en naturlig del i flera av de befintliga examensmålen och vill heller inte bidra till den snabba reformtakten av lärar- och förskol- lärarutbildningarna. Utredningen uppmanar i stället varje universitet och högskola som utbildar lärare och förskollärare att noga tillse till att studenterna får med sig sådan kunskap och kompetens att de kan arbeta språkutvecklande i sina ämnen och att detta görs också ur ett andraspråksperspektiv. 1.1Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Härigenom föreskrivs i fråga om lag om ändring i skollagen (2010:800) att 2 kap. 8, 21, 22 b och 34 §§ ska ha följande lydelse. att utbildningen genomförs i en- att utbildningen genomförs i en- lighet med bestämmelserna i denna lag, föreskrifter som har denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen meddelats med stöd av lagen och de bestämmelser för utbild- och de bestämmelser för utbild- ningen som kan finnas i andra ningen som kan finnas i andra I detta ansvar in- går att tillse att rektorer och för- ningar för att leda och samordna det pedagogiska arbetet och ut- veckla utbildningen vid skol- eller förskolenheten. 1 Senaste lydelse 2010:800. I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervis- 1. enligt 18 § får anställas för högst i sänder, 2. inom ramen 2. inom ramen 22 b § får anställas för högst två 22 b § får anställas för I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst , om det finns särskilda skäl. I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst , om det finns särskilda skäl. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, med undantag från 13 §, meddela föreskrifter om en försöksverksamhet med tidsbegränsade anställningar av personer som 1.ska bedriva undervisning som lärare i skolväsendet i ett eller flera ämnen där det råder brist på legitimerade och behöriga lärare, 2.har ämneskunskaper som motsvarar de ämneskunskaper som krävs för en behörighetsgivande lärarexamen i det eller de ämnen som personerna ska bedriva undervisning i, och 3. genomför en kompletteran- de pedagogisk utbildning för att uppnå en behörighetsgivande lärarexamen i det eller de äm- nena. 3. genomför en utbildning för att uppnå en behörighetsgivande lärarexamen som omfattar det eller de ämnena. Huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skol- enheterna ges möjligheter till Huvudmannen ska se till att personalen i den verksamhet som huvudmannen har ansvar för enligt 2Senaste lydelse 2016:15. 3Senaste lydelse 2016:15. 4Senaste lydelse 2010:800. Huvudmannen ska se till att förskollärare, lärare och annan personal vid förskole- och skol- enheterna har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsendet. denna lag ges möjligheter till kompetensutveckling. Huvudmannen ska se till att förskollärare, lärare och annan personal i den verksamhet som huvudmannen har ansvar för enligt denna lag har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsendet.