sou · H6B364 · 2018-08-09 00:00:00 — Om en mäklare i företaget trots detta fortsätter bedriva verksamhet i före- taget bör det leda till ett disciplinärt ingripande mot mäklaren eller, om mäklaren är oregistrerad, ett straffrättsligt ingripande. Det finns således starka skäl för mäklaren att sluta bedriva sin verksamhet i det oregistrerade mäklarföretaget. Mäklarföretaget förlorar då sin enda, eller i vart fall huvudsakliga, intäktskälla och riskerar att hamna på obestånd. Vår bedömning är därför att det inte finns något behov av att kunna hålla ägare och ledning i ett oregistrerat mäklarföretag straffrättsligt ansvariga. 11.2.3Ingripande mot registrerade mäklarföretag Förslag: Fastighetsmäklarinspektionen ska återkalla registreringen för ett mäklarföretag som 1.inte längre uppfyller kraven för registrering, 2.inte betalar föreskrivna avgifter, 3.handlar i strid med sina skyldigheter enligt fastighetsmäklar- lagen, 4.överträder en bestämmelse i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Återkallelse på grund av utebliven betalning av årlig avgift ska ske först efter påminnelse. Om det kan anses tillräckligt, får Fastighetsmäklarinspektionen i stället för att återkalla registreringen meddela varning eller erinran eller utfärda ett föreläggande att göra rättelse. Är förseelsen ringa, får inspektionen avstå från påföljd. Fastighetsmäklarinspektionen ska få besluta att en återkallelse av registrering ska gälla . Om beslutet har överklagats till domstol ska även domstolen få meddela ett sådant beslut. Vilka verktyg ska Fastighetsmäklarinspektionen ha vid ett ingripande? Vi bedömer att de verktyg som Fastighetsmäklarinspektionen har tillgång till vid ett ingripande mot en mäklare, tillsammans med den nu föreslagna möjligheten att vidta rättelse även vid ingripande enligt fastighetsmäklarlagen, är tillräckliga för att inspektionen ska kunna bedriva en ändamålsenlig tillsyn över mäklarna. De ingripandemöj- ligheter som finns tillgängliga gör det också möjligt för myndigheten att anpassa sitt ingripande efter hur allvarlig mäklarens överträdelse är. Enligt vår uppfattning bör Fastighetsmäklarinspektionen få till- gång till samma verktyg vid ett ingripande mot ett mäklarföretag. Om mäklarföretaget gör sig skyldigt till en allvarlig överträdelse bör registreringen återkallas. Om det är tillräckligt bör inspektionen i stället kunna meddela en varning. För mindre allvarliga överträdelser bör myn- digheten kunna meddela en erinran. I syfte att göra det möjligt för Fastighetsmäklarinspektionen att agera i förebyggande syfte ska tillsynsmyndigheten även kunna förelägga mäklarföretag att vidta rättelse. Om mäklarföretaget vidtar rättelse efter ett sådant föreläggande finns det normalt inte någon anledning att meddela någon disciplinär påföljd. Fastighetsmäklarinspektionen bör även kunna avstå från att in- gripa om överträdelsen är ringa eller ursäktlig. Så kan vara fallet t.ex. om mäklarföretaget i något enstaka fall har dröjt med att anmäla ändringar i kretsen av de som äger verksamheten eller ingår i dess ledning. Att över huvud taget inte göra någon sådan anmälan kan dock inte anses vara en ringa eller ursäktlig överträdelse. När ska Fastighetsmäklarinspektionen ingripa mot ett mäklarföretag? Mäklarföretaget uppfyller inte kraven på registrering Ett mäklarföretag som inte längre uppfyller de förutsättningar som krävs för att kunna registreras, bör normalt inte heller kunna upp- rätthålla en registrering. Fastighetsmäklarinspektionen ska därför ha rätt att ingripa om mäklarföretaget 1.är i konkurs eller i likvidation, 2.inte har ansvarsförsäkring, 3.inte har för avsikt att vara verksamt som mäklarföretag, eller 4.inte är redbart och i övrigt inte lämpat att utöva förmedlings- verksamhet i. För registrering krävs det också att den som har ett kvalificerat inne- hav av andelar i ett mäklarföretag eller ingår i dess ledning inte har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Om en sådan person inte uppfyller dessa krav ska mäklarföretagets registrering alltså kunna återkallas. I första hand bör Fastighetsmäklarinspektionen emellertid förelägga mäklarföretaget att vidta rättelse eller, om det är en ägare som be- döms som olämplig, förelägga honom eller henne att avyttra en så stor andel att innehavet är kvalificerat (se avsnitt 11.3.4). En närmare genomgång av vad som avses med respektive krav och vilka överväganden som Fastighetsmäklarinspektionen bör göra i sam- band med prövningen finns avsnitt 8.3.2. Mäklarföretaget betalar inte föreskrivna avgifter Därutöver bör registreringen återkallas om mäklarföretaget inte betalar föreskrivna avgifter. Det kan förväntas att en utebliven i många fall kommer att bero på glömska snarare än att mäklarföretaget har upphört med sin verksamhet. Att återkalla mäklarföre- tagets registrering vid utebliven betalning skulle därför endast inne- bära att mäklarföretaget ansöker om registrering på nytt och leda till onödig administration för Fastighetsmäklarinspektionen. Ett ingri- pande på grund av utebliven betalning av den årliga avgiften bör därför ske först efter att Fastighetsmäklarinspektionen påmint mäklarföre- taget om betalningen. Mäklarföretaget åsidosätter skyldigheter enligt fastighetsmäklarlagen Vidare bör Fastighetsmäklarinspektionen kunna ingripa mot ett mäklarföretag om det åsidosätter sina skyldigheter enligt fastighets- mäklarlagen. Bland dessa skyldigheter ingår att anmäla förändringar iägar- och ledningskretsen och att tillhandahålla Fastighetsmäklar- inspektionen de handlingar som myndigheten behöver för sin tillsyn samt att lämna de uppgifter som begärs. vägra att ge Fastighetsmäklarinspektionen tillgång till sådan information kan det alltså utgöra grund för att återkalla registreringen. I avsnitt 9.2 föreslår vi att förbuden mot att köpa fastigheter (11 §), mot att bedriva förtroenderubbande sidoverksamhet (14 §) och mot att uppträda som ombud (15 §) ska gälla för mäklarföretag. Om ett mäklarföretag bryter mot något av dessa förbud ska Fastig- hetsmäklarinspektionen ingripa mot mäklarföretaget. Det utesluter inte att även mäklaren kan ha gjort sig skyldig till en överträdelse i samband med mäklarföretagets överträdelse och att mäklaren därför kan hållas självständigt ansvarig vid sidan av företaget. Så skulle t.ex. kunna vara fallet om mäklaren förmedlar en fastighet till det mäklar- företag som han eller hon äger. Mäklaren kan då hållas ansvarig för att ha förmedlat en fastighet till en närstående, medan mäklar- företaget kan hållas ansvarigt för att ha köpt en fastighet som en mäklare i företaget har haft i uppdrag att förmedla. Vi föreslår vidare att mäklarföretaget ska ha ett övergripande ansvar för de mäklare som bedriver verksamhet i företaget och verka för att de uppfyller sina skyldigheter enligt fastighetsmäklarlagen (se avsnitt 9.3). Fråga kan då uppkomma om ansvarsfördelningen mellan mäklaren och mäklarföretaget och om ingripandet bör ske mot mäklar- företaget eller mot mäklaren. Det är mäklaren som har det direkta ansvaret för att utföra de skyldigheter som följer av fastighetsmäklarlagen. Har mäklaren åsido- satt sina skyldigheter ska ett ingripande därför som utgångspunkt ske mot den för uppdraget ansvariga mäklaren. Mäklarföretaget bör kunna hållas ansvarigt först om mäklarens agerande kan lastas mäklarföre- taget. Så bör t.ex. kunna vara fallet om mäklarföretaget har utfärdat riktlinjer som strider mot lag eller god fastighetsmäklarsed, eller om företaget tillhandahåller undermåliga datasystem och avtalsmallar som gör det svårt för mäklaren att uppfylla sina skyldigheter enligt lagen. Även i dessa situationer har mäklaren dock ett visst eget ansvar för att följa skyldigheterna i lagen. Mäklaren kan alltså inte blint förlita sig på de instruktioner som mäklarföretaget har lämnat. Annars skulle det vara möjligt för mäklaren att kringgå regelverket genom att förlägga sin verksamhet i ett mäklarföretag och låta företaget utfärda rutiner och riktlinjer som strider mot lag eller god fastighets- mäklarsed och på så sätt undkomma personligt ansvar. Det kan alltså finnas situationer där mäklaren kan hållas ansvarig vid sidan av mäklarföretaget, även om det står klart att det är mäklar- företaget som bär det huvudsakliga ansvaret. Ett sådant ansvar för mäklaren bör dock komma i fråga först vid allvarliga överträdelser av regelverket och bör förutsätta att mäklaren medvetet har åsidosatt någon central skyldighet i lagen. Mäklaren bör t.ex. kunna hållas an- svarig om han eller hon underlåter att följa lagens krav på skriftliga uppdrags- och depositionsavtal, även om han eller hon agerar i en- lighet med instruktioner från mäklarföretaget. Det förhållandet att mäklarföretaget bär det huvudsakliga ansvaret bör dock kunna på- verka vilket ingripande som ska ske mot mäklaren. I kravet på att mäklarföretaget ska verka för att mäklarna i före- taget uppfyller sina skyldigheter ligger även en viss aktivitetsplikt. Om mäklarna i ett mäklarföretag systematiskt åsidosätter lagens krav i något avseende kan det tyda på att beteendet sker med företagets goda minne eller på annat sätt är sanktionerat av mäklarföretaget. Det kan t.ex. handla om att en mäklare vid upprepade tillfällen har ägnat sig åt handel med fastigheter eller underlåtit att föra journal. Om mäklar- företaget får kännedom om att så är fallet bör det ha en skyldighet att vidta åtgärder mot mäklaren för att inte riskera ett disciplinärt ingripande. Som utgångspunkt svarar ett mäklarföretag enbart för den verk- samhet som bedrivs i det företaget. Ett mäklarföretag svarar alltså normalt inte för den verksamhet som bedrivs i ett underkontrakterat mäklarföretag. Ansvaret är också självständigt på så sätt att ett under- kontrakterat mäklarföretag normalt inte kan undgå ansvar för t.ex. ett undermåligt datasystem genom att invända att det har tillhanda- hållits av ett annat mäklarföretag. Däremot bör detta kunna få bety- delse vid valet av ingripande. Mäklarföretaget överträder sina skyldigheter enligt penningtvättsreglerna Fastighetsmäklarinspektionen ska även kunna ingripa mot ett mäk- larföretag om det överträder en bestämmelse i penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. En när- mare redogörelse för vilka överväganden som bör göras i denna del följer i avsnitt 11.3.2. Konsekvenserna av en avregistrering Ett beslut om att avregistrera ett mäklarföretag innebär att de mäk- lare som är verksamma i företaget inte längre får bedriva sin verk- samhet där. Till skillnad från vad som är fallet när mäklarens regi- strering återkallas är mäklaren dock inte förhindrad att fortsätta bedriva yrkesmässig förmedling av fastigheter. Förmedlingen får där- emot inte ske i det avregistrerade mäklarföretaget. En mäklare som trots detta fortsätter att bedriva sin verksamhet i mäklarföretaget bör kunna hållas disciplinärt ansvarig. Det ska vara möjligt att besluta att avregistreringen ska gälla För att tillgodose skyddet för konsumenterna bör det finnas en möjlighet för Fastighetsmäklarinspektionen att besluta att ett beslut om avregistrering av ett mäklarföretag ska gälla . Det är i vissa situationer angeläget att mäklarföretaget inte kan fördröja ett ingripande genom att överklaga. Det gäller särskilt när de formella kraven för registrering inte är uppfyllda, t.ex. när mäklarföretaget saknar ansvarsförsäkring. Att en avregistrering gäller är då i stort sett alltid befogad. Annorlunda kan det förhålla sig när mäklarföretaget åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen. Det kan då finnas utrymme för olika bedömningar och mäklarföretaget kan anse sig ha uppfyllt sina skyldigheter, eller i vart fall inte ha åsidosatt dessa så allvarligt att registreringen ska återkallas. Bedömning: Fastighetsmäklarinspektionens möjligheter att in- gripa mot en mäklare svarar mot de krav som det reviderade fjärde penningtvättsdirektivet ställer på nationell lagstiftning. Någon anpassning av reglerna med anledning av att även mäklarföretagen ställs under tillsyn är varken nödvändig eller lämplig. Det bör inte krävas att mäklaren har överträtt regelverket uppsåtligen eller av oaktsamhet (subjektivt rekvisit) för att kunna besluta om sanktionsavgift. Fastighetsmäklarinspektionen möjligheter att ingripa mot en mäklare Enligt artikel 58 i det fjärde penningtvättsdirektivet ska verksamhets- utövare kunna hållas ansvariga om de överträder bestämmelser som införts för att genomföra direktivet. Någon ändring i denna del har inte gjorts genom ändringsdirektivet. Medlemsstaterna ska fastställa regler om administrativa sanktioner och åtgärder och se till att dessa tillämpas. Åtgärderna eller sanktionerna ska vara effektiva, proportio- nella och avskräckande. Medlemsstaterna kan dock besluta att inte fast- ställa regler för administrativa sanktioner eller åtgärder för överträ- delser som omfattas av straffrättsliga påföljder i deras nationella rätt. De administrativa sanktioner och åtgärder som enligt direktivet ska kunna bli aktuella finns i artikel 59. Av den bestämmelsen fram- går att en verksamhetsutövare ska kunna bli föremål för ett offentligt meddelande och en anmodan om att upphöra med sitt agerande (artikel 59.2 a och b). Om verksamhetsutövaren är föremål för en auktorisation ska denna kunna återkallas eller tillfälligt dras in (arti- kel 59.2 c). Dessutom ska verksamhetsutövaren kunna påföras sank- tionsavgift (artikel 59.2 e). Av direktivet följer vidare att personer med ledningsansvar som bär ansvaret för en juridisk persons överträdelse av penningtvättsregelverket, ska kunna tillfälligt förbjudas att utöva ledande funktioner i företaget (artikel 59.2 d). Penningtvättslagen gäller endast för mäklare med fullständig registrering. Vi har föreslagit att även vissa hyresför- medlare ska omfattas av lagen, närmare bestämt de hyresförmedlare som förmedlar hyresrätter med en månadshyra som uppgår till eller mer (se avsnitt 7). Dessa hyresförmedlare ska om- fattas fullt ut av bestämmelserna i penningtvättslagen och Fastig- hetsmäklarinspektionen ska ha samma rätt att ingripa mot en sådan mäklare som mot en mäklare med fullständig registrering. En mäklare som överträder en bestämmelse i penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen kan få sin registrering återkallad (29 § fastighetsmäklarlagen). Om det kan an- ses tillräckligt får Fastighetsmäklarinspektionen, i stället för att åter- kalla registreringen, meddela varning eller erinran. Därutöver kan Fastighetsmäklarinspektionen utfärda ett föreläggande att göra rättelse och besluta att mäklaren ska betala en sanktionsavgift (29 och 29 a §§ fastighetsmäklarlagen). Möjligheten att förelägga mäklaren att göra rättelse och besluta om sanktionsavgift infördes i syfte att tillgodose de krav som följer av det fjärde penningtvättsdirektivet. Vi gör bedömningen att de möjligheter som Fastighetsmäklar- inspektionen har att ingripa mot enskilda fastighetsmäklare vid över- trädelser av penningtvättsregelverket i huvudsak svarar mot de krav som följer av direktivet. Någon anpassning av reglerna med anled- ning av att även mäklarföretagen ställs under tillsyn är inte nödvän- digt och inte heller, med hänsyn till kraven i direktivet, lämplig. Som följer närmare i avsnitt 11.3.3 anser vi däremot att Fastighetsmäklar- inspektionen även ska få rätt att i vissa fall tillfälligt förbjuda en mäklare att inneha en ledande befattning i ett mäklarföretag. Det går att beakta relevanta omständigheter vid ingripande mot en fastighetsmäklare När tillsynsmyndigheten fastställer typen av och nivån på administ- rativa sanktioner eller åtgärder, ska medlemsstaterna se till att de beaktar alla relevanta omständigheter, däribland överträdelsens allvar, den fysiska eller juridiska personens ansvar och finansiella ställning, den vinst som erhållits genom överträdelsen och den förlust som överträdelsen vållat tredje man (artikel 60.4). När Fastighetsmäklarinspektionen ingriper på grund av att en mäklare har överträtt penningtvättslagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av den lagen ska den ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått (29 b § fastighetsmäklar- lagen med hänvisning till 7 kap. 13 § penningtvättslagen). Särskild hänsyn ska tas till skador som har uppstått och graden av ansvar. Dessutom anges vissa omständigheter som ska beaktas i försvårande och förmildrande riktning. Som försvårande omständighet ska beak- tas om mäklaren tidigare gjort sig skyldig till en överträdelse. Som förmildrande omständighet ska beaktas om mäklaren aktivt har under- lättat Fastighetsmäklarinspektionen utredning och om mäklaren snabbt upphört med överträdelsen sedan den anmälts till eller påtalats av tillsynsmyndigheten. När Fastighetsmäklarinspektionen bestäm- mer storleken på en sanktionsavgift ska särskild hänsyn tas till mäk- finansiella ställning och, om det går att fastställa, den vinst som han eller hon gjort till följd av överträdelsen (29 b § fastighets- mäklarlagen med hänvisning till 7 kap. 16 § penningtvättslagen). Det regelverk som just beskrivits har införts för att tillgodose kraven i det fjärde penningtvättsdirektivet, som i detta avseende överensstämmer med kraven i ändringsdirektivet. Vi gör bedömningen att regleringen gör det möjligt för Fastighetsmäklarinspektionen att beakta alla relevanta omständigheter i samband med ingripande mot en mäklare. Några ändringar eller kompletteringar i denna del är därför inte nödvändiga. Ett subjektivt rekvisit som förutsättning för sanktionsavgift? För att Fastighetsmäklarinspektionen ska kunna besluta att en mäk- lare ska betala en sanktionsavgift krävs det att mäklaren har överträtt penningtvättsreglerna. Däremot krävs det inte att mäklaren har be- gått överträdelsen uppsåtligen eller av grov oaktsamhet (subjektivt rekvisit). Regleringen i denna del överensstämmer med vad som gäller för revisorer, men skiljer sig från vad som gäller vid ett ingripande mot en fysisk person som omfattas av penningtvättslagens tillsyns- regler, till vilka bl.a. skatterådgivare och jurister som inte omfattas av tillsyn hör (se 7 kap. 11 § andra stycket penning- tvättslagen). Vid ett ingripande enligt penningtvättslagen uppställs ett subjektivt rekvisit som förutsättning för att kunna besluta om sanktionsavgift. Avsaknaden av ett subjektivt rekvisit som förutsättning för att kunna besluta om en sanktionsavgift mot en mäklare motiveras inte närmare i förarbetena till penningtvättslagen. Det bör emellertid ha att göra med att ett beslut om sanktionsavgift mot en mäklare inte bör betraktas som straffrättslig i mening. Enligt grundläggande straffrättsliga principer bör det inte utdömas sanktio- ner av straffliknande karaktär utan att personen i fråga i något av- seende har visat uppsåt eller oaktsamhet.1 Frågan om införande av sanktionsavgifter mot fysiska personer ska betraktas som straffrättsliga i mening behandlades i samband med införandet av sådana bestämmelser i revisorslagen (2001:883). I det lagstiftningsärendet ansåg regeringen att införandet av sanktionsavgifter för revisorer inte skulle betraktas som straffrättsliga i konventionens mening. Som skäl för sin bedömning angav regeringen att ett sådant beslut fattas inom ramen för ett disciplinförfarande som syftar till att upprätthålla förtroendet för ett reglerat yrke och att åtgärden därmed inte riktar sig till allmänheten eller en större krets personer, utan till en väldefinierad yrkeskår bestående av högutbildade personer som av fri vilja har underkastat sig den tillsyn som följer med rätten att utöva yrket. Huvudsyftet med disciplinåtgärderna kan inte heller anses vara att en felande revisor ska få ett kännbart straff utan att de ska verka som 2016/17:173 s. 369. ett incitament för revisorerna att följa regelverket och att skydda allmänheten från brister i revisionen.2 När regeringen i samband med genomförandet av det fjärde pen- ningtvättsdirektivet införde bestämmelser om sanktionsavgifter för fysiska personer som omfattas av penningtvättslagens tillsynsregler ansåg den att det fanns betydande skillnader mellan dessa aktörer och revisorer. Regeringen gjorde bedömningen att det är troligt att beslut om sanktionsavgifter mot verksamhetsutövare som omfattas av penningtvättslagens tillsynsreglering är att anse som straffrättsliga i mening.3 Därför infördes ett subjektivt rekvisit som förutsättning för beslut om sanktionsavgift enligt penningtvätts- lagen, medan något motsvarande krav på uppsåt eller oaktsamhet alltså inte gäller för revisorer. I likhet med vad som gäller för revisorer riktar sig ett ingripande mot en mäklare inte mot allmänheten eller en större krets personer, utan till personer som frivilligt har underkastat sig den tillsyn som följer av rätten att utöva mäklaryrket. Det finns inte heller någon möjlighet att omvandla sanktionsavgiften till en frihetsberövande påföljd. Vid en sammantagen bedömning anser vi att ett beslut om sanktionsavgift mot en mäklare inte är att betrakta som straffrättslig i mening. Det är då inte heller nödvändigt att införa ett subjektivt rekvisit som förutsättning för att besluta om en sådan avgift. Som följer av avsnitt 11.3.3 gör vi en annan bedömning när det är fråga om ett ingripande mot en person i ledande ställning i mäklarföretaget. Förslag: Fastighetsmäklarinspektionen ska ha samma möjligheter att ingripa mot ett mäklarföretag som omfattas av penningtvätts- regelverket, som mot en mäklare som omfattas av detta regelverk. Sanktionsavgift vid en överträdelse av penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen ska uppgå till lägst och högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som gjorts till följd av regelöverträdelsen om beloppet går att fastställa, eller 2015/16:162 s. 150 f. 2016/17:173 s. 405 f. 2. ett belopp i kronor motsvarande . Det ska framgå av lagen vilka faktorer som ska ligga till grund för valet av sanktion och för sanktionsavgiftens storlek. Fastighetsmäklarinspektionen ska tillämpa de bestämmelser om preskription och verkställighet av beslut om sanktionsavgift som finns i penningtvättslagen. Fastighetsmäklarinspektionen ska ha rätt att ingripa mot mäklarföretag Ändringsdirektivet till det fjärde penningtvättsdirektivet gäller inte bara för fysiska personer. Direktivet ska tillämpas på fysiska och juridiska personer vid utövandet av deras yrkesmässiga verksamhet som fastighetsmäklare (artikel 2.1.3 d). Som framgått har vi gjort bedömningen att de svenska mäklarföretagen måste omfattas av direktivets tillämpningsområde om direktivets syfte ska uppnås (se avsnitt 6.1). För att uppfylla kraven i direktivet måste Fastighets- mäklarinspektionen därför få rätt att ingripa mot mäklarföretag. Detta är också nödvändigt för att tillsynen över mäklarföretagen ska bli effektiv och verkningsfull. Artikel 59.1 i direktivet anger visserligen enbart att ingripande ska kunna ske vid vissa överträdelser, nämligen överträdelser av de bestämmelser i direktivet som avser åtgärder för kundkännedom, rapportering av misstänkta transaktioner, registerhållning och interna kontroller. Enligt gällande rätt har Fastighetsmäklarinspektionen dock rätt att ingripa mot fastighetsmäklare vid alla överträdelser av pen- ningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Det saknas enligt vår uppfattning anledning att begränsa möjligheterna för Fastighetsmäklarinspektionen att ingripa mot ett mäklarföretag i förhållande till vad som gäller för de enskilda mäklarna. De disciplinära åtgärder som enligt direktivet ska kunna riktas mot juridiska personer är desamma som ska kunna riktas mot fysiska per- soner. Juridiska personer ska, precis som fysiska personer, kunna bli föremål för ett offentligt meddelande vari överträdelsens karaktär anges eller en anmodan att upphöra med sitt agerande (artikel 59.2 a och b).