sou · H6B385 · 2018-12-18 00:00:00 — Under vissa förutsättningar kan det även bli aktuellt att döma till någon av de särskilda ungdomspåföljderna. Ungdoms- vård kan tillämpas för den som är , om han eller hon har ett särskilt behov av vård eller annan åtgärd enligt socialtjänstla- gen (2001:453) eller lagen (1990:523) med särskilda bestämmelser om vård av unga. För att döma någon som är men till ungdomstjänst krävs att det finns särskilda skäl för det. Lagöverträdare i denna åldersgrupp kan även i vissa situationer dömas till sluten ungdomsvård i stället för fängelse. Det förutsätter dock att den unge var för brottet. Fängelse får väljas som påföljd för den som fyllt 18 men inte för brottet endast om det med hänsyn till gärningens straffvärde eller annars finns särskilda skäl för det. Det finns även särskilda bestämmelser om handläggningen hos , åklagare och domstol av mål och ärenden om brott där den misstänkte inte har fyllt i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL). Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare (dir. 2009:60). I uppdraget ingick bl.a. att ta ställning till om lagöver- trädare som har fyllt 18 men inte ska behandlas som vuxna lag- överträdare vid straffmätningen och påföljdsvalet eller i något av dessa avseenden, och i så fall lämna förslag till ändringar. Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Nya påföljder (SOU 2012:34) . I betänkandet gör utredningen bedömningen att bestämmelsen om ungdomsreduktion vid straffmätningen bör finnas kvar för lag- överträdare i åldersgruppen 18–om straffvärdet är sådant att fäng- else kan följa på brottet. Som skäl för det anförs bl.a. att en slopad ung- domsreduktion för åldersgruppen 18–skulle innebära orimliga tröskeleffekter i förhållande till omyndiga lagöverträdare. Motsva- rande invändning kan, enligt utredningen, dock inte riktas mot en slopad särbehandling av lagöverträdare i åldersgruppen 18–vid straffmätning av brott vars straffvärde endast motiverar ett bötesstraff. Utredningen föreslår också att lagöverträdare i åldersgruppen 18– 20år inte bör särbehandlas vid påföljdsvalet och att de särskilda ung- domspåföljderna i princip ska vara förbehållna personer som inte hade fyllt för brottet. Vidare föreslås att det inte ska förutsättas särskilda skäl för att döma lagöverträdare i ålders- gruppen 18–till fängelse, oavsett om fängelsestraffet är villkor- ligt eller inte. Det sistnämnda hör samman med att det i betänkandet föreslås ett system med villkorligt fängelse för vuxna lagöverträdare. Som en följd av utredningens förslag att lagöverträdare i ålders- gruppen 18–inte ska särbehandlas vid påföljdsvalet har det be- dömts vara rimligt att de behandlas som vuxna lagöverträdare även under rättegången (Ds 2012:54 Processrättsliga konsekvenser av På- följdsutredningens förslag). I promemorian föreslås därför att samt- liga bestämmelser i om rättegången ska avse mål mot den som inte har fyllt . Förslagen rörande lagöverträdare i åldersgruppen 18–har inte lett till lagstiftning. Inte heller har förslaget om ett system med villkorligt fängelse genomförts. Andra delar av utredningens förslag har däremot lett till lagstiftning, se bl.a. prop. 2014/15:25 Tydligare reaktioner på ungas brottslighet och prop. 2015/16:151 Ny påföljd efter tidigare dom. Därutöver har en utredare haft i uppdrag att överväga och komplettera de bedömningar och förslag som läm- nats av utredningen om nya påföljdsinslag för unga lagöverträdare. Utredaren föreslår att det införs två nya ungdomspåföljder: ungdoms- tillsyn och ungdomsövervakning (Ds 2017:25 Nya ungdomspåföljder). Förslagen bereds inom . Behovet av en utredning Principen att unga lagöverträdare ska särbehandlas vid straffrättsliga ingripanden bygger på utgångspunkten att sådana ingripanden måste anpassas efter den unges brist på mognad, begränsade erfarenheter och särskilda förhållanden. En annan utgångspunkt är att påföljds- systemet, särskilt för unga, måste bygga på en kompromiss mellan olika intressen. Unga lagöverträdares särskilda behov måste ställas mot straffsystemets krav på tydliga och tillräckligt ingripande påfölj- der. Synen på brott, brottslingar och samhällets reaktioner på brott är i ständig förändring, precis som samhället i övrigt. För regeringen står det klart att det krävs insatser mot organiserad brottslighet och annan kriminalitet förenad med gängbildning. Förekomsten av skjut- vapen och explosiva varor i kriminella kretsar har ökat. Det har även skett en ökning av dödligt våld där skjutvapen använts. För att bidra till att motverka denna utveckling har regeringen föreslagit ytterli- gare straffskärpningar för grovt vapenbrott och allvarliga fall av olov- lig hantering av explosiva varor. Vidare har regeringen genomfört en omfattande brottsförebyggande satsning i form av bl.a. ett nytt brotts- förebyggande program, Tillsammans mot brott. Problematiken måste dock bemötas från fler håll. Organiserad brottslighet i gängmiljö förekommer även bland yngre lagöverträdare. Personer i åldern 18– som begår den här typen av brottslighet särbehandlas i straffrättsligt hänseende. Det kan ifrågasättas om det är en rimlig ord- ning. Särskilt i de fall det handlar om personer som har dömts för flera eller allvarliga brott. För lagöverträdare i åldern 18– väger skälen för särbehandling mindre tungt. Myndighetsåldern i är . På flera sätt dras i svensk lagstiftning en gräns mellan barn och vuxna. Den har betydelse för såväl vilket ansvar en person har för sina handlingar som hans eller hennes rättigheter och skyldigheter i olika avseenden. I flera länder som kan jämföras med är vidare åldersgränsen förhållandevis allmänt använd för att skilja mellan barn och vuxna i straffrättsligt hänseende. Den åldersgränsen anges också i FN:s konvention om barnets rättigheter för när en person ska be- traktas som barn i konventionens mening. Det kan därför hävdas att påföljdsbestämningen för lagöverträdare i åldersgruppen 18–bör vara densamma som för andra myndiga lagöverträdare. har också som sin mening tillkännagett att regeringen bör göra en översyn av bestämmelsen om att gärningsmannens ung- dom ska beaktas särskilt i fråga om personer som fyllt men inte för brottet (bet. 2016/17:JuU21 punkt 10, rskr. 2016/17:224). Sammanfattningsvis anser regeringen att det finns skäl att över- väga och föreslå ändringar när det gäller den straffrättsliga särbe- handlingen av lagöverträdare i åldersgruppen 18–. Slopad ungdomsreduktion vid straffmätningen Utredaren ska överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid straffmätningen. Uppdraget om- fattar straffmätning av såväl de fall där straffvärdet är sådant att fäng- else kan följa på brottet som bötesbrottslighet. En slopad ungdomsreduktion för åldersgruppen 18–kan få konsekvenser för omyndiga lagöverträdare i åldersgruppen 15–. En sådan ordning skulle kunna medföra tröskeleffekter i påföljds- systemet för lagöverträdare som är jämfört med de som fyllt . För att minska sådana effekter skulle det kunna övervägas att plana ut ungdomsreduktionen för den yngre gruppen av lagöver- trädare, vilket i så fall skulle förutsätta en mindre straffnedsättning än även för denna åldersgrupp. Det ingår därför även i upp- draget att analysera konsekvenserna av en sådan ordning för lagöver- trädare i åldersgruppen 15–. Det bör i det sammanhanget beak- tas att dessa lagöverträdare är barn och att de tidigare redovisade skälen för särbehandling av unga lagöverträdare fortfarande gäller. Mot bakgrund av analysen ska utredaren överväga olika modeller för hur straffmätningen för lagöverträdare i åldersgruppen 15–skulle kunna ske. Utredaren ska även bedöma behovet av följdänd- ringar och föreslå de författningsändringar som behövs. •överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid straffmätningen, •analysera konsekvenserna av en sådan ordning för lagöverträdare i åldersgruppen 15–och mot den bakgrunden överväga olika modeller för hur straffmätningen för lagöverträdare i åldersgrup- pen 15–skulle kunna ske samt bedöma behovet av följdänd- ringar, och •lämna de författningsförslag som behövs. Ingen särbehandling vid påföljdsvalet Som framgår ovan har lämnat förslag som syftar till att lagöverträdare som fyllt 18 men inte för brottet ska behandlas som vuxna lagöverträdare i större utsträckning än vid påföljdsvalet. Övervägandena i den delen utgår från den reform av påföljdssystemet för vuxna lagöverträdare som föreslås. Den föreslagna reformen, som innebär ett system med vill- korligt fängelse, har inte genomförts. Utredningens ställningstagan- den och förslag i denna del behöver därför övervägas på nytt i ljuset av det nuvarande påföljdssystemet. Utredaren ska överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid påföljdsvalet. I sina övervägan- den ska utredaren analysera och beakta konsekvenserna för den grupp av lagöverträdare i åldersgruppen 18–som döms till ung- domsvård eller ungdomstjänst. Utgångspunkten är att de särskilda ungdomspåföljderna inte ska vara tillämpliga för denna åldersgrupp och att möjligheten att döma till fängelse inte bör vara begränsad. För denna åldersgrupp bör det inte heller gälla någon särbehandling i processuellt hänseende. •överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid påföljdsvalet och i processuellt hän- seende, och •lämna de författningsförslag som behövs. Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget Utredaren ska ta del av och beakta relevant kunskap och forskning på området. Utredaren ska göra de internationella jämförelser som bedöms relevanta. De andra nordiska ländernas regleringar i fråga om straffrättslig särbehandling av myndiga lagöverträdare i ålders- gruppen 18–bör särskilt uppmärksammas. Utredaren ska hålla sig informerad om beredningen av de förslag som lämnats i promemorian Nya ungdomspåföljder (Ds 2017:25) och beakta de förslag som lämnas i lagstiftningsärendet. ska även hålla sig informerad om och beakta annat relevant arbete som bedrivs inom och utredningsväsendet. Utre- daren ska samråda med berörda myndigheter, särskilt Åklagarmyn- digheten, , , , , , Barnombudsman- nen och Kommuner och Landsting. Utredaren ska ha ett jämställdhets-, ungdoms- och barnrättsper- spektiv i de analyser som görs. All statistik som kan komma att redovisas ska vara köns- och åldersuppdelad. Om förslagen inte be- döms ha betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män ska detta motiveras. Utredaren ska bedöma konsekvenserna av förslagen utifrån att har ratificerat FN:s konvention om barnets rättig- heter (). Förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser ska redo- visas enligt 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Uppdraget ska redovisas . Unga som begått brott med livstids fängelse i straffskalan I avsnitt 6.2.2 diskuteras i vilken utsträckning unga lagöverträdare kan komma att riskera livstids fängelse om en generell repressions- höjning genomförs för unga lagöverträdare och särskilt de som var 18–för brottet. De fall som hänvisas till i det avsnittet är följande: 1.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 6 månader, m.m. (ett av de övriga brotten var mord- brand) till fängelse . Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse på livstid men satte ned straffet med hän- visning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som fastställde tingsrättens domslut. Hovrätten ansåg visserligen att straffvärdet för mordet var , dvs. lägre än vad tingsrätten hade bedömt men menade att den övriga brottsligheten motiverade att fängelsestraffets längd ändå skulle bestämmas till . Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 2.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 1 månad, till fängelse . Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse på livstid men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom över- klagades till hovrätten, som gjorde samma bedömning som tings- rätten i fråga om straffvärde men sänkte straffet för nu aktuell tilltalad till fängelse med motiveringen att det, utöver den s.k. ungdomsreduktionen, skulle beaktas att han skulle lida bety- dande men av att utvisas från och att han hade varit fri- hetsberövad med restriktioner . Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 3.Kvinna, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när hon var och 6 månader, m.m. till fängelse . Tingsrätten be- dömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som avseende den nu aktuella till- talade fastställde tingsrättens dom i fråga om skuld och påföljd. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 4.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 9 månader, m.m. (ett av de övriga brotten var försök till mord) till fängelse . Tingsrätten bedömde – efter att ha nämnt de båda i målet tilltalades åldrar redan i samband med straffvärdebedömningen (dock utan någon hänvisning till 29 kap. 3 § första stycket 3 ) – att straffvärdet motsvarade fängelse och satte därefter ned straffmätningsvärdet till ”” med hänvisning till den nu aktuella tilltalades ålder. Därutöver gjorde tingsrätten ett avdrag , ned till fängelse , med hänvisning till att den tilltalade hade varit häktad med restriktioner . Tingsrätt- ens dom överklagades till hovrätten, som dömde den nu aktuella tilltalade för medhjälp till vållande till annans död, grovt brott, och medhjälp till vållande till kroppsskada, grovt brott, i stället för mord respektive försök till mord samt sänkte fängelsestraffets längd till 8 månader. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 5.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 2 månader, m.m. (av de övriga brotten kan två fall av grov misshandel nämnas särskilt) till fängelse . Tingsrätten bedömde att straffvärdet för mordet motsvarade fängelse och att straffvärdet för den samlade brottsligheten motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den till- talades ålder. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som skärpte straffet till fängelse med motiveringen att det s.k. straffmätningsvärdet efter reduktion med hänvisning till den till- talades ålder var högre än vad tingsrätten funnit. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 6.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 3 månader, m.m. till fängelse . Tings- rätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tings- rättens dom överklagades till hovrätten, som fastställde tings- rättens dom. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 7.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 11 månader, m.m. till fängelse 6 månader. Tings- rätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder, varvid tingsrätten noterade att han för brottet snart skulle fylla . Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som skärpte straffet till fängelse . Hovrätten delade tings- rättens bedömning i fråga om straffvärde men ansåg att straffmät- ningsvärdet efter reduktion med hänsyn till åldern var högre. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 8.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 7 månader, till fängelse . Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom över- klagades till hovrätten, som skärpte straffet till fängelse 6 månader. Hovrätten delade tingsrättens bedömning i fråga om straffvärde men ansåg att det faktum att den tilltalade återfallit i brottslighet efter tidigare domar på skyddstillsyn och sluten ung- domsvård skulle påverka straffet i skärpande riktning. Hovrätt- ens dom har vunnit laga kraft. 9.Man, , dömes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 8 månader, m.m. till fängelse 6 mån- ader. Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som fast- ställde tingsrättens dom. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 10.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 11 månader, m.m. till fängelse 6 mån- ader. Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som dömde den tilltalade för grov misshandel i stället för försök till mord och satte ned straffet till fängelse 2 månader. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 11.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 4 månader, till fängelse 6 månader. Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse . Efter beaktande av den tilltalades ålder ansåg tingsrätten att straffmätningsvärdet motsvarade ”strax under fem års fängelse”. Därutöver beaktade tingsrätten att brottet begåtts efter att måls- äganden hade angripit den tilltalade på olika sätt. Mot bakgrund av detta ansåg tingsrätten att påföljden skulle lindras ytterligare, till det utdömda fängelsestraffet 6 månader. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som fastställde tingsrättens dom. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 12.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 2 månader, till fängelse 6 månader. Tingsrätten bedömde att straffvärdet för försöksbrottet mot- svarade fängelse i ”omkring ” men satte ned straffet med hänvisning till den tilltalades ålder. Tingsrättens dom överkla- gades till hovrätten, som fastställde tingsrättens dom. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 13.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 10 månader, till fängelse . Tingsrätten utgick från ett normalstraff för mord på fängelse men beaktade vid straffvärdebedömningen också att den tilltalade hade haft nedsatt förmåga att kontrollera sitt handlande. Vidare beaktade tings- rätten att den tilltalades medverkan i utredningen hade varit av avgörande betydelse för utredningen om brottet. Mot denna bak- grund kom tingsrätten fram till ett straffmätningsvärde för en ”vuxen” på fängelse . Efter att ha beaktat även den tilltal- ades ålder vid brottet – och därvid angett att det ”[v]id långvariga frihetsstraff [ofta] är […] rimligt att sätta ned straffet mera än vid kortare frihetsstraff eller bötesstraff” – bestämde tingsrätten fängelsestraffets längd till . Tingsrättens dom har vunnit laga kraft. 14.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 1 månad, m.m. till fängelse . Av tings- rättens dom framgår att tingsrätten beaktade den tilltalades ålder för att komma fram till det utdömda straffet, dock inte vilket straffvärde som tingsrätten utgick från. Tingsrättens dom över- klagades till hovrätten, som fastställde tingsrättens dom i fråga om skuld och påföljd. Hovrätten ansåg att straffvärdet för för- söksbrottet motsvarade fängelse och att straffvärdet för den samlade brottsligheten motsvarade fängelse . Efter s.k. ung- domsreduktion kom hovrätten fram till samma påföljd som tings- rätten, dvs. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 15.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 10 månader, m.m. till fängelse . Av tingsrättens dom framgår att tingsrätten ansåg att straffvärdet var ”mycket högt” och att den beaktade den tilltalades ålder för att komma fram till det utdömda straffet. Tingsrättens dom över- klagades till hovrätten, som dömde den nu aktuella tilltalade för grov misshandel i stället för försök till mord och satte ned fäng- elsestraffets längd till . Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 16.Man, , dömdes av tingsrätten för människorov, begånget när han var och 2 månader, m.m. (bland de övriga brotten kan två fall av grov våldtäkt nämnas särskilt) till fängelse 3 mån- ader. Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men gjorde vid straffmätningen avdrag dels med hälften av straffvärdet med hänvisning till den tilltalades ålder, dels med fängelse med hänvisning till det men som den till- talade drabbades av genom tingsrättens beslut om utvisning. Tings- rättens dom överklagades till hovrätten, som skärpte straffet till fängelse 6 månader med motiveringen att det straffvärde som skulle ligga till grund för bedömningen motsvarade fängelse . Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 17.Man, , dömdes av tingsrätten för medhjälp till mord, be- gånget när han var och 6 månader, m.m. till sluten ungdoms- vård (motsvarande fängelse ). Tingsrätten uttalade i fråga om straffvärdet att ”[f]ör en gärningsman som vid gär- ningen hade fyllt , skulle brottet ha medfört om inte fängelse på livstid så i vart fall fängelse ”. Efter s.k. åldersreduktion kom tingsrätten fram ett straffvärde på fängelse . Påföljden bestämdes till sluten ungdomsvård och med hänvisning till att det inte sker villkorlig frigivning från sådan påföljd bestämdes tiden till . Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som fast- ställde tingsrättens dom. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 18.Man, , dömdes av tingsrätten för mord, begånget när han var och 7 månader, till sluten ungdomsvård 2 månader (motsvarande fängelse i något 6 månader). Tingsrätt- en bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse och ansåg att s.k. åldersreduktion skulle göras av straffvär- det. Därefter gjorde tingsrätten ett avdrag med en tredjedel av straffmätningsvärdet för att kompensera för att villkorlig frigiv- ning inte sker från sluten ungdomsvård. Tingsrättens dom har vunnit laga kraft. 19.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 8 månader, m.m. till sluten ungdomsvård (motsvarande fängelse 6 månader). Tingsrätten bedöm- de att straffvärdet motsvarade fängelse . Efter s.k. ung- domsreduktion kom tingsrätten fram till ett straffmätningsvärde motsvarande fängelse 6 månader. Därefter gjorde tings- rätten ett avdrag med en tredjedel av straffmätningsvärdet för att kompensera för att villkorlig frigivning inte sker från sluten ung- domsvård. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som fast- ställde tingsrättens dom i fråga om skuld och påföljd. Hovrättens dom har vunnit laga kraft. 20.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 4 månader, m.m. till sluten ungdomsvård 9 månader (motsvarande fängelse i något ). Av tingsrättens dom framgår att den ansåg att straffvärdet var ”mycket högt” men att den beaktade den tilltalades ungdom vid påföljds- bestämningen. Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som ändrade påföljden till sluten ungdomsvård till 6 månader. Hovrätten menade att straffvärdet motsvarade ”fängelse i om- kring ” och kom mot den bakgrunden – och efter s.k. ung- domsreduktion och justering för att villkorlig frigivning inte sker efter sluten ungdomsvård – fram till att påföljden skulle lindras i enlighet med domslutet. 21.Man, , dömdes av tingsrätten för försök till mord, begånget när han var och 7 månader, m.m. till sluten ungdomsvård (motsvarande fängelse 3 månader). Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade fängelse men ansåg att såväl den tilltalades ålder som det faktum att han efter förmåga hade försökt att avhjälpa och begränsa de skadliga verkningarna av brottet gjorde att påföljden skulle sättas ned. Vidare gjorde tingsrätten ett avdrag med en tredjedel av straffmätningsvärdet för att kompensera för att villkorlig frigivning inte sker från slu- ten ungdomsvård.