sou · H6B351 · 2018-06-26 00:00:00 — 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för producenter att se till att avfall samlas in, transporteras bort, återvinns eller bortskaffas på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt. Sådana föreskrifter får endast avse avfall från sådan verksamhet som producenterna bedriver och avfall som utgörs av sådana varor eller förpackningar som producenterna tillverkar, för in till eller överlåter. Föreskrifter enligt första stycket om skyldighet för en producent att hantera avfall som utgörs av varor eller förpackningar som producenten inte tillverkat, fört in till eller överlåtit får endast avse den del av avfallet som motsvarar producentens andel av marknaden för nya sådana varor eller förpackningar eller på annat sätt står i rimlig proportion till producentens verksamhet. Lag (2016:782). 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, för att främja avfallsförebyggande åtgärder eller en hälso- och miljömässigt godtagbar avfallshantering, meddela föreskrifter om skyldighet för producenterna att 1.märka en vara eller förpackning, 2.lämna uppgifter av betydelse för producentansvaret om vilka ämnen och material som en vara eller en förpackning innehåller samt om insamling, återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra förhållanden, och 3.se till att varor eller förpackningar har en viss sammansättning, återanvändbarhet och återvinningsbarhet. Föreskrifter enligt första stycket 3 får i fråga om andra varor än förpackningar avse endast sådana skyldigheter som behövs till följd av medlemskap i unionen. Lag (2016:782). 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.skyldighet för en producent att utse någon som ska fullgöra skyldigheter som producenten har i ett annat medlemsland i Europeiska unionen, och Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter 2.att det som gäller för en producent enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 12, 13 eller 15 § också ska gälla den som på en producents uppdrag fullgör producentens skyldigheter. Lag (2016:782). Enligt är det alltså regeringen, eller myndighet som regeringen beslutar, som får införa producentansvar på nya varugrupper. I praktiken innebär det att regeringen kan införa producentansvar för nya varor och produkter genom att utfärda en förordning. Av ovanstående drar författarna till denna rapport slutsatserna att: 1.Sverige får införa producentansvar för fler produktgrupper enligt EU:s avfallsdirektiv, och enligt svenska kan regeringen införa ett producentansvar. Inga lagar eller förordningar behöver ändras för att införa ett nytt producentansvar, utan det räcker med ett regeringsbeslut (förordning). 2.EU ger ganska få begränsningar för vad man får göra. De viktigaste utgångspunkterna för producentansvar är att man ska ta hänsyn till teknisk genomförbarhet och ekonomisk hållbarhet samt den övergripande inverkan på miljön, människors hälsa och samhället och respektera behovet av att se till att den inre marknaden fungerar smidigt. 3.Ett producentansvar i sig utgör inget hinder för handel så länge som samma regler gäller för inhemska varor och importerade varor, t.ex. om producentansvaret omfattar varor som ”sätts på marknaden i ett land” så gäller det för både inhemska och importerade varor. 4.Paketet om cirkulär ekonomi kommer att stärka producentansvaret som styrmedel, även på EU-nivå 5.I det föreslagna tillägget om producentansvar i avfallsdirektivet, ges minimikrav och riktlinjer för hur producentansvar ska utformas. I stort stämmer detta med hur de svenska producentansvaren är uppbyggda. 6.Avfallsdirektivet ger inte någon begränsning av vilka varor eller produkter som får omfattas av producentansvar. Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter 4Existerande producentansvar och produktinformation i Som nämns i kap 2.2 finns det inget producentansvar specifikt för byggbranschen utan dess produkter omfattas i samma omfattning som andra produkter. Således omfattas förpackningar och emballage, batterier, däck samt vissa elprodukter27 som kommer ifrån byggbranschen. Mängden uppkommet bygg- och rivningsavfall som innefattas i producentansvaret är: •Plast från emballage enligt Förordning (2014:1073) om producentansvar för förpackningar . Enligt tillgänglig avfallsstatistik är det relativt små mängder som sorteras ut för återvinning: 2016 var mängden preliminärt ca 800 ton28 och 2014 var mängden 500 ton29 som sorterades ut för materialåtervinning från byggsektorn. •Papper och kartong från emballage enligt Förordning (2014:1073) om producentansvar för förpackningar . Det finns inga resultat tillgängliga över hur mycket som sorteras ut för återvinning som kommer från byggbranschen eftersom den statistik som tas fram till SCB rapporteras in av avfallsentreprenörerna och de har ingen möjlighet att avgöra i vilken bransch avfallets har genererats. •Trä från emballage, till exempel lastpallar och annat transportemballage, enligt Förordning (2014:1073) om producentansvar för förpackningar. Ca 60-70%30 av alla lastpallar som cirkulerar i svenska byggbranschen återanvänds i ett retursystem som kallas ”Retursystem Byggpall”. Övrigt träavfall, som ej behöver utgöras av emballage, energiåtervinns och ingen egentlig materialåtervinning av trä förekommer.31 •Förpackningar av metall till exempel färgburkar enligt Förordning (2014:1073) om producentansvar för förpackningar. Det saknas statistik för hur stor del av dessa förpackningar som materialåtervinns och som härrör från byggbranschen. •Batterier enligt Förordning (2008:834) om producentansvar för batterier. Det saknas statistik för hur stor del av dessa som materialåtervinns och som härrör från byggbranschen. •Elprodukter enligt Förordning (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Det saknas statistik för hur stor del av dessa som materialåtervinns och som härrör från byggbranschen. 27Vilka elprodukter som omfattas finns att utläsa på forfattningssamling/forordning-2005209-om-producentansvar-for_sfs-2005-209 28SMED, Arbetsmaterial. Kommer att publiceras i i Rapport 6727 6727-4.pdf?pid=18783 . 30Byggbranschens hantering av standardlastpallar - En jämförande studie av klimatmässiga och ekonomiska avtryck, miljörapport , 2017 Rapport 6727 6727-4.pdf?pid=18783 . Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter •Däck från bygg- och anläggningsfordon enligt Förordning (1994:1236) om producentansvar för däck. Det saknas statistik för hur stor del av de däck som materialåtervinns som härrör från byggbranschen. I EU:s avfallsdirektiv (2008/98/EG) anges ett mål som berör återvinning av byggavfall. I korthet innebär målet att ska av avfallet från bygg och rivning återanvändas eller materialåtervinnas. bedömde att denna nivå låg i år 201432. I och med att byggavfallsstatistiken är bristfällig och att betydande avfallsflöden saknas i dagens statistik gör ändå bedömningen att uppnår målet33. Enligt beslut (2011/753/EU) beräknas återvinningsgraden för bygg- och rivningsavfall som: Recovery rate of C&D waste, in % = Materially recovered amount of construction and demolition waste Total amount of generated construction and demolition waste Det bör betonas att ”materially recovered...”innebär att avfall som går till energiåtervinning inte kan räknas vid beräkning av återvinningsgraden. Däremot kan förberedelse för återanvändning ingå i ”materially recovered”. De material som enligt kommissionens beslut räknas som "construction and demolition waste" är: ∙06.1 Metallavfall, järn ∙06.2 Metallavfall, icke-järn ∙06.3 Metallavfall, blandat ∙12.1 Mineraliskt bygg- och rivningsavfall, som uppkommer i byggverksamhet (NACE 41 – 43) ∙12.1 Mineraliskt bygg- och rivningsavfall som uppkommer i andra branscher. Det bör observeras att flera avfallsslag som klassas som bygg- och rivningsavfall inte inkluderas i måluppföljningen som exempelvis pappersavfall (det räknas normalt som förpackning) enligt EU kommissionens beslut (2011/753/EU)34. Likaså är inte heller farligt avfall med, inte heller ren jord LoW 17 05 04 Jord och sten (schaktmassor, anläggningsmassor, och liknande) eller LoW 17 05 06 Muddermassor. Detta gör att en betydande andel överhuvudtaget inte räknas in i återvinningsmålet för byggbranschen. Rapport 6727 6727-4.p Det motsvarar 4 miljoner lastpallar som har återanvänts istället för att energiåtervinnas.df?pid=18783 Rapport 6727 6727-4.pdf?pid=18783 34http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:310:0011:0016:EN:PDF Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter En förutsättning för att kunna materialåtervinna eller återanvända byggprodukter är att man vet vad produkten innehåller så att man kan ta ett kvalificerat och säkert beslut huruvida produkten kan återvinnas eller ska fasas ur systemet på grund av oönskat innehåll. Det finns ett antal märkningar av produkter, lagstadgade och frivilliga, som kan ses som viktiga bärare av sådan information. Lagstadgad produktinformation definieras av Byggproduktförordningen (Regulation), CPR som ersatte den tidigare Byggproduktdirektivet. Den största förändringen i och med detta var att CE-märkning blev obligatorisk för byggprodukter35. Syftet med byggproduktförordningen är att villkoren för försäljning av byggprodukter på den inre marknaden ska vara enhetliga. Det är obligatoriskt att CE-märka byggprodukter som omfattas av en harmoniserad standard eller en utfärdad ETA (European Technical Assessment, vilket är att likställa med en standard om sådan saknas för produktgruppen). Eftersom det inte är möjligt att CE-märka en byggprodukt direkt mot förordningen gör man istället en prestandadeklaration () mot en harmoniserad standard eller en utfärdad ETA i enlighet med artikel 7 i CPR. I prestandadeklarationen finns information om vem som tillverkat produkten och vilka väsentliga egenskaper produkten har. CE-märkningen ska om plats finns vara applicerad på produkten. För kemiska produkter gäller, i enlighet med artikel 6.5 i CPR, att information om ingående ämnen enligt REACH-förordningen ska tillhandahållas tillsammans med prestandadeklarationen. Detta görs i en bilaga till prestandadeklarationen i form av ett 16-punkters säkerhetsdatablad (SDB) för kemiska produkter. För både byggprodukter och kemiska produkter gäller, i enlighet med artikel 11.6, 13.4 och 14.2 CPR, att bruksanvisning och säkerhetsinformation om produkten ska medfölja produkten så att de är tillgängliga för köpare och brukare. Det ska även vara möjligt att spåra den tekniska dokumentationen till produkten i samtliga led – från tillverkare till slutkund. CE-märkning för andra slags produkter, exempelvis leksaker eller elprodukter, markerar ett godkännande. Men för byggprodukter anger CE-märkningen att produktens egenskaper bedömts och beskrivits på ett enhetligt europeiskt sätt och att uppgifterna är trovärdiga. Byggreglerna är olika i EU:s länder. Därför är kraven för användning av byggprodukter också olika och det går inte att använda CE-märkningen som ett bevis på att produkten är "godkänd" inom EU. Den som ska använda en byggprodukt måste ta till sig informationen i prestandadeklarationen och CE- märkningen för att avgöra om produkten går att använda så att landets byggregler uppfylls.36För olika materialslag och produktgrupper finns det dessutom standarder som begränsar andelen återvunnen råvara som får ingå i produkten pga. hållbarhets- eller andra prestandakrav. Till exempel anges i standard SS137003, SS-EN 206, att ingen återvunnen råvara får användas vid tillverkning av en viss betongkvalitet då man inte känner till egenskaperna hos det återvunna 35http:///sv/byggande/byggprodukter/ce-markning/byggproduktforordningen-cpr/ 36http:///sv/byggande/byggprodukter/ce-markning/byggproduktforordningen-cpr/ Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter materialet eller vilka konsekvenser det kan få. Många produktstandarder bromsar således möjligheterna för materialåtervinning.37 4.2Frivillig produktinformation kopplad till Förutom den lagstadgade informationen (som redovisats ovan) kring en byggprodukt finns det andra frivilliga krav kopplat till byggprodukter och byggnader som är vanligt förekommande på den svenska marknaden. Eftersom det är kritiskt att känna till innehållet i produkten om man ska återanvända den eller återvinna materialet kan denna frivilla produktinformation bidra till mer kunskap om produkterna och därigenom öka möjligheten för materialåtervinning eller återanvändning. Vissa av bärarna av den frivilla informationen premierar materialåtervinning eller återanvändning via sina kriterier medan andra främst står för en långsiktig förvaltning av information kring byggprodukter om de kombineras med en loggbok. Det finns flera olika sorters deklarationer som har till syfte att redovisa innehåll eller prestanda hos produkter utan någon yttre värdering av denna information. Således åligger det respektive kund att förstå och tolka informationen. De frivilliga produktdeklarationer som är vanligt förekommande på svenska marknaden är: ∙BVD (ByggVaruDeklaration) är ett svenskt, branschöverrenskommet, sätt att deklarera och kommunicera byggprodukters miljöprestanda.38 finns byggvarudeklarationen i digitalt format (xml-databas) och kallas då eBVD. Deklarationen omfattar produktens miljöprestanda från råvara, tillverkning, kemiskt innehåll, energiförbrukning, emissioner till avfallshantering. För installationsprodukter finns motsvarande deklaration men kallas då istället iBVD. ∙EPD (Declaration) är ett oberoende verifierat och registrerat dokument som ger transparent och jämförbar information om en produkts miljöpåverkan i ett livscykelperspektiv. Att det finns en EPD för en produkt betyder inte att den deklarerade produkten är miljömässigt fördelaktig jämfört med andra, det betyder bara att det finns en transparent deklaration av produkten. Det internationella EPD-systemet, med ursprung i , är ett globalt program för miljödeklarationer enligt standarderna ISO 14025 och EN15804.39 Utöver produktdeklarationer som informationsbärare finns även ett antal frivilliga bedömningssystem på den svenska marknaden. Ett bedömningssystem eller en certifiering bedömer eller godkänner produkten utifrån en förutbestämd kravställning. Kravställningarna varierar mellan de olika systemen beroende på om de fokuserar på kemiskt innehåll, 37P et al (2017), Kvalitet hos byggmaterial i cirkulära flöden, rapport 2017:55 38Branschgemensam standard för byggvarudeklarationer fastställs av , se 39http:///sv/What-is-an-EPD/ Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter klimatpåverkan, återvinning/återanvändning eller annat.. De frivilliga produktbedömningar/certifieringar som är vanligt förekommande på svenska marknaden är: ∙BASTA, som är ett egendeklarationssystem där leverantörer och tillverkare registrerar de produkter som klarar kraven gällande innehåll och hälso- och miljöfarliga egenskaper40. BASTA är ett vetenskapligt baserat system med syftet att fasa ut särskilt farliga ämnen från bygg- och anläggningsprodukter. BASTA kopplar till certifieringssystemet Miljöbyggnad då kriterierna uppfyller klassningssystemets bedömning om innehåll av farliga ämnen och dokumentering av material. ∙Sunda Hus är ett svenskt bedömningssystem som har sin grund i kemikalielagstiftningen men bedömer även produkten från tillverkningsskedet till avfallsskedet.41 Genom deras verktyg kan man söka produkter som inte innehåller farliga ämnen och därigenom göra medvetna materialval. har även en loggboksfunktion som gör det möjligt att redovisa inbyggda produkter. ∙Byggvarubedömningen är en icke vinstdrivande ekonomisk förening som består av stora aktörer på bygg-, fastighets och anläggningsmarknaden. Byggvarubedömningen har sin grund i kemikalielagstiftningen men har även kriterier som bedömer fler steg i produktens livscykel till exempel tillverkningsenergi och emissioner.42 ∙Svanen, är en nordisk, frivillig, tredjepartscertifierad miljömärkning av både enskilda byggprodukter och sammansatta byggnader. Svanen utvecklar kriterier utifrån ett livscykelperspektiv - från råvara till avfall. Beslutet att införa Svanenmärkningen fattades av 1989. Syftet var att ge nordiska konsumenter ett bra verktyg för att kunna välja produkter som uppfyllde stränga miljökrav. finns närmare 60 produktgrupper och tusentals Svanenmärkta varor och tjänster på den svenska marknaden.43 4.3Frivillig produktinformation kopplad till För att en produktinformation ska komma till sin rätta vid materialåtervinning eller återanvändning behöver produkten kunna spåras till en specifik byggnad. Detta görs via loggböcker. har på regeringens uppdrag utrett ifall att loggbok för byggnader ska tas fram och användas för vissa typer av byggnadsverk. En loggbok är ett sätt att organisera och spara produktinformation om de byggprodukter som ingår i ett byggnadsverk. Användningen av loggbok ger ett bättre kunskapsunderlag och en ökad spårbarhet för använda produkter och material i byggnadsverk, inklusive farliga ämnen vilket är till nytta vid en framtida rivningsplan.44 Kravet på loggbok tillgodoses oftast genom att man använder sig av något av de certifieringssystem, som finns för byggnader och deras loggboksverktyg. 40http:///om-basta/basta/ 41https:/// 42https:// 43http:/// 44P et al (2017), Kvalitet hos byggmaterial i cirkulära flöden, rapport 2017:55 Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter ∙Miljöbyggnad är en svensk miljöcertifiering för hållbara byggnader. Genom noggrann kontroll av huset med sexton olika indikatorer för energianvändning, innemiljö och material säkerställer man att byggnaden är bra, både för miljön samt människorna som vistas i byggnaden. Systemet är det mest använda i med över 1000 certifierade byggnader. Certifieringen kan användas för olika typer av byggnader, från småhus och flerbostadshus till skolor och kontor45. ∙LEED (Leadership in Energy and Environmental Design), ursprungligen utvecklat för den amerikanska marknaden, är det mest erkända miljöcertifieringssystemet internationellt. LEED fokuserar på energiaspekterna för byggnaden men innefattar även kategorier som tomtval, innovation, vatteneffektivitet och regionala aspekter. Systemet är poängbaserat och klassningen görs i förhållande till hur många poäng som byggnaden får ur LEED- bedömningen.46 ∙BREEAM (Reserach Environmental Assessment Method), utvecklat i av the (BRE). BREEAM är ett av de äldsta miljöcertifieringssystemen och systemet har använts för att certifiera över 500 000 byggnader. BREEAM har funnits i omarbetade versioner och är det mest spridda av de internationella systemen i . Det finns stora likheter mellan BREEAM och LEED, den största skillnaden utgörs av LEEDs utvärdering av innemiljön.47 5Miljövinster till följd av ökat Baserat på vår samlade kunskap och erfarenhet om området så gör författarna till denna rapport följande reflektioner. Producentansvaret i sig behöver inte leda till några miljövinster. Producentansvaret, i de former som implementerats i , är ett styrmedel för att uppnå ökad materialåtervinning. Ökad materialåtervinning förväntas i de flesta fall ge miljövinster, men ökad materialåtervinning kan även åstadkommas med andra styrmedel än producentansvar. Producentansvaret kan också ses som ett styrmedel att minska mängden farliga ämnen i produkter, vilket kan leda till mindre miljöpåverkan från avfallet och i sin tur gynna materialåtervinning. Emellertid verkar producentansvaret i , enligt IVL Svenska Miljöinstitutets bedömning, inte vara inriktade mot att minska mängden farliga ämnen (med utgångspunkt från innehållet i respektive förordning om producentansvar, se fotnot 27och 28). Producentansvar skulle också kunna omfatta återanvändning av produkter, men författarna till denna rapport har i dagens producentansvar i andra branscher inte kunna hittat några lyckade exempel på detta. 45https:///var-verksamhet/miljoebyggnad 46https:///var-verksamhet/leed 47https:///var-verksamhet/breeam Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter Producentansvar, såsom det är implementerat i , är inriktat på produktgrupper såsom förpackningar, elutrustning, bilar, däck, läkemedel, etc. Vid studier av miljövinster utgår man i stället vanligen från material, och miljövinsterna med återvinning beror vanligen på materialen i produkten. En produkt kan ofta vara gjord i flera alternativa material. Exempelvis en ytterdörr kan vara gjord av stål eller trä. En fönsterkarm kan vara gjord i plast eller trä. Några exempel på livscykelanalyser av material visar följande: ∙Flera livscykelanalyser har visat att det är miljö- och resursmässigt gynnsamt att materialåtervinna stål och andra metaller48 (jämfört med alternativ behandling som förbränning eller deponering), ∙Materialåtervinning av trä i form av spånskiva (jämfört med förbränning) kan ge vissa miljövinster49, men är inte lika tydliga som för metaller. Också ekonomin, acceptansen och marknadsaspekterna för återvunnet trä är tveksamma. tillgodoses spånskivetillverkarnas behov av råvara av rent träspill från sågverk och snickerier; vid en tänkt materialåtervinning kommer i stället träavfall från bygg och rivning att användas som kan vara förorenat av andra substanser och material: färg, spikar, plast, lim, impregnerat virke med mera). ∙För plast (termoplaster som polyeten, polypropylen, polystyren, PET, PVC och så vidare) gäller generellt att materialåtervinning är miljömässigt fördelaktigare än förbränning och deponering50. Det finns åtskilliga livscykelanalyser gjorda för plastförpackningar, och det bedöms vara liten skillnad mellan i LCA-prestanda mellan en förpackning och en byggdetalj gjord i samma material. ∙Återvinning av glasförpackningar är etablerad , medan endast mindre mängder återvinnsav planglas (fönsterglas) . Miljöaspekterna på återvinning av glasförpackningar är diskuterade i flera studier, som visar att det är vissa miljöfördelar jämfört med förbränning och deponering. I en rapport51 görs exempelvis bedömningen ” Ökad återvinning av glasavfall framstår inte som prioriterat” jämfört med de andra materialslagen (som omfattades av producentansvar i ). ∙Återvinning av betong dikuteras mer och mer. Det finns två användningsområden för betongavfall. oÅtervunnen krossad betong som fyllnadsmaterial passar mycket bra som fyllnadsmaterial. I en vägkonstruktion (även gång- och cykelvägar) kan krossad betong användas som material till obundna överbyggnadslager, underbyggnad och andra fyllningsmassor, t.ex. bullervallar 48Till exempel Miljövärdering av stål och stålkonstruktioner. Environmental consequences of different recycling alternatives for wood waste. IVL Rapport (2014). 5050 Till exempel: A-S , Kartläggning och utvärdering av plaståtervinning i ett systemperspektiv. m.fl. LCA of thermoplastics recycling. 51CHRISTINE AMBELL, , . Potential för ökad materialåtervinning av hushållsavfall och industriavfall. TRITA-INFRA-FMS 2010:4. /smash/get/diva2:379944/FULLTEXT01.pdf Rapport 5913 - Analys av förutsättningarna att införa producentansvar för vissa byggprodukter oKrossad betong som ballast. Enligt svensk standard SS 137003, Betong – Användning av EN 206 i , är det möjligt att använda återvunnen krossad betong som betongballast under vissa förutsättningar. Användningen är begränsad med hänsyn till ballastens kvalitet och avsedd användning (exponeringsklass). Råd för återvinning av betong ges i SBUF rapporten ”Återvunnen, transportminimerad betong tillverkad och brukad på plats". I en LCA baserad studie från Schweiz52 53 har man jämfört miljöpåverkan av betong med jungfrulig respektive krossad betong som ballast.