sou · H5B3114 · 2018-01-01 00:00:00 — Förslaget att regeringen ska ge digitaliseringsmyndigheten ett sär- skilt uppdrag att utforma en metod och en process för att stödja rege- ringens arbete med en samlad analys och bedömning av resultatet av den offentliga sektorns digitaliseringsarbete i förhållande till förslaget till riksdagsbundet mål ligger, enligt utredningens bedömning, inom ramen för uppgifterna i den instruktion för digitaliseringsmyndig- heten som utredningen föreslog i delbetänkandet. Även de utgifter som föranleds av förslaget är finansierade genom utredningens förslag till finansiering av digitaliseringsmyndigheten.8 Kapitel 9 – Informationssäkerhet – en naturlig del i digitaliseringen I kapitel 9 föreslår utredningen bl.a. att regeringen ger digitaliserings- myndigheten i uppdrag att ta fram och mäta nyckeltal för informa- tionssäkerhetsrelaterade aspekter i syfte att följa informationssäker- hetsmognaden i förhållande till digitaliseringen. Detta förslag bedö- mer utredningen falla inom ramen för det anslag som digitaliserings- myndigheten får i övrigt för sin verksamhet. Dessutom föreslår utredningen i samma kapitel att regeringen ger Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) ett uppdrag att utreda hur tillsyn över informationssäkerhetsområdet och incident- rapportering kan genomföras. Detta förslag bedöms falla inom ramen för MSB:s befintliga verksamhet och finansieras inom MSB:s befint- liga ram. 8 Se SOU 2017:23, digitalforvaltning.nu, kapitel 4 och kapitel 7.1. Kapitel 12 – Statlig elektronisk identitetshandling Kapitlet innehåller utredningens förslag om att staten ska utfärda en elektronisk identitetshandling till svenska medborgare och folkbok- förda i . Kapitlet innehåller också förslag om att den statliga elektroniska identitetshandlingen ska godtas för elektronisk identi- fiering hos alla offentliga myndigheter samt att den ska kunna an- vändas för elektronisk identitetskontroll hos andra utfärdare i sam- band med ansökan om annan elektronisk identitetshandling. Utredningen bedömer att förslagen får konsekvenser för offentliga myndigheter, för individer och för utfärdare av elektroniska identitets- handlingar. Förslaget att staten ska utfärda en elektronisk identitetshandling Förslaget innebär att staten tar på sig ansvaret för att utfärda en elektronisk identitetshandling i samband med utfärdandet av en fysisk identitetshandling. Det är det sätt som utredningen bedömt att staten på bästa sätt skapar förutsättningar för att utnyttja den grundidentifiering som görs i samband med utfärdande av en iden- titetshandling och att hålla kedjan intakt från grundidentifiering till utfärdande av en elektronisk identitetshandling. Utredningens för- slag innehåller varken ställningstagande till vilken myndighet som ska utfärda en statlig elektronisk identitetshandling eller vilken fysisk identitetshandling som den statliga elektroniska identitetshandlingen ska finnas på. Det är frågor som ID-kortsutredning ska ta ställning till, och således kommer konsekvenserna av det statliga åta- gandet såvitt avser de frågorna att belysas av den utredningen. Förslaget att statliga myndigheter, kommuner och landsting ska erkänna identifiering med den statliga elektroniska identitetshandlingen Offentliga myndigheter måste som en följd av förslagen erbjuda indi- vider identifiering med den statliga elektroniska identitetshandlingen. Det innebär att de måste skapa möjlighet att göra identitetskontroller gentemot utfärdaren av den elektroniska identitetshandling som sta- ten utfärdar. Utredningen uttalar sig varken om ansvarig myndighet eller vilken fysisk identitetshandling som den statliga elektroniska identitetshandlingen ska finnas på. Det är frågor som ID- kortsutredning kommer att behandla. Vilken aktör som offentliga myndigheter måste etablera en relation till för att kunna erbjuda identifiering med den statliga elektroniska identitetshandlingen är alltjämt oklart. Förslaget att den statliga elektroniska identitetshandlingen ska kunna användas som underlag för annan elektronisk identitetshandling Utredningen bedömer att förslaget medför att leverantörer kan ut- nyttja den grundidentifiering som staten utför i samband med utfär- dandet av den statliga elektroniska identitetshandlingen. Leverantörer, som ofta är privata aktörer, kan således erbjuda sina kunder ett helt elektroniskt ansöknings- och utfärdandeförfarande, åtminstone på vissa tillitsnivåer. Det är ett sätt för privata aktörer att utnyttja de för- valtningsgemensamma digitala funktioner som staten tillhandahåller. Kapitel 13 – Myndigheters sätt att anskaffa funktioner för elektronisk identitetskontroll I kapitlet finns utredningens bedömning att det måste vara enkelt för offentliga myndigheter att anskaffa funktioner för elektronisk iden- titetskontroll. Utredningens förslag innebär konsekvenser för såväl digitaliser- ingsmyndigheten som för de offentliga myndigheterna och leveran- törerna av funktioner för elektronisk identitetskontroll. Utredningen bedömer att den ändring av roll som utredningen före- slår inte innebär några andra uppgifter för digitaliseringsmyndig- heten än vad har . Det innebär att ut- redningen bedömer att digitaliseringsmyndighetens arbete i denna del ryms inom befintligt anslag. Konsekvenser för de offentliga myndigheterna med att ansluta sig till valfrihetssystem Utredningen bedömer att anvisningen innebär att offentliga myndig- heter inte behöver överväga vilken av flera valmöjligheter som de ska använda sig av. Det som kan tillkomma är om offentliga myndigheter bedömer att de har behov utöver valfrihetssystemen, som måste upp- handlas särskilt. Sammantaget bedömer emellertid utredningen att det torde innebära lättnader för de offentliga myndigheterna. Utredningen bedömer att leverantörerna på detta sätt kommer att veta var de finner marknaden för de offentliga myndigheterna. De kommer också att veta på vilka villkor de kan leverera funktioner för elektronisk identitetskontroll till de offentliga myndigheterna. Konsekvenser av ändrad ersättningsmodell Utredningen föreslår att dagens ersättningsmodell ska ändras och att leverantörer ska fakturera Kammarkollegiet för alla elektroniska iden- titetskontroller som offentliga myndigheter har begärt. Förslaget innebär konsekvenser för såväl de offentliga myndighe- terna som för leverantörer och Kammarkollegiet särskilt. De offentliga myndigheterna behöver med den föreslagna ersätt- ningsmodellen inte själva betala för de identitetskontroller som begärs inom ramen för valfrihetssystem. Detta gäller för såväl statliga myn- digheter som för kommuner och landsting. Förslaget innebär även en administrativ lättnad för de offentliga myndigheterna. Utredningen har beskrivit dagens ersättningsmodell där leveran- törerna måste fakturera varje statlig myndighet, kommun eller lands- ting särskilt. Det förslag som lämnas bedömer utredningen kan underlätta för leverantörerna och innebär att leverantörernas admini- strativa arbete med fakturering effektiviseras. Utredningen föreslår att Kammarkollegiets administration av fak- tureringen ska anslagsfinansieras. Därutöver föreslår utredningen att varaktigt anvisar och regeringen tilldelar Kammarkollegiet ett anslag på inledningsvis för att betala ersättningen för de offentliga myndigheternas elektroniska identitets- kontroller. Det beräknade beloppet motsvarar de offentliga myndig- heternas andel av BankID:s totala kostnader för elektroniska identitetskontroller . Som en jämförelse kan nämnas att de statliga myndigheternas utgifter för posttjänster uppgick till 888 657 000 kronor.9 Utredningen föreslår att det nya anslaget och Kammarkollegiets administration av ersättningen ska finanserias genom en omfördelning av anslagsmedel som frigörs hos de statliga myndigheterna genom de kostnadseffektiviseringar som använd- ningen av de förvaltningsgemensamma digitala funktionerna medför. Kapitel 14 – En infrastruktur för elektronisk identifiering Utredningen föreslår i kapitlet att de uppgifter som utför ska författningsregleras och att det ska ankomma på digitaliseringsmyndigheten att utveckla och förvalta dessa. De aktu- ella uppgifterna är tillitsramverket och de tekniska specifikationerna för elektroniska identitetshandlingar samt granskningsförfarandet som leder fram till att en elektronisk identitetshandling får använda kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling. Utredningen föreslår dessutom att det i lag ska regleras att det ska finnas en modell för hur dialogrutor för valbara elektroniska identitetshandlingar ska 9 SOU 2017:23, digitalforvaltning.nu, s. 158. se ut, samt att denna modell ska innefatta vilka elektroniska identitets- handlingar som ska visas på ett samlat sätt i en dialogruta. kommer att inleda sin verksamhet . avvecklas och dess uppgifter tillfaller därefter digitaliseringsmyndigheten. De funk- tioner som utredningen föreslår ska författningsregleras utför . Det handlar alltså inte om tillkom- mande uppgifter utan endast att det synliggörs vilka uppgifter som utgör förvaltningsgemensamma digitala funktioner och som därmed ska omfattas av författningsreglering. Av de funktioner som utred- ningen föreslår ska regleras är uppgiften att ta fram en modell för dialogrutor beskrivningsmässigt ny. har arbetat med en s.k. anvisningstjänst som var tänkt att fylla samma behov men på ett annat sätt. Utredningen bedömer att den omständigheten att uppgiften nu författningsregleras inte innebär att digitaliseringsmyndigheten får tillkommande uppgifter i förhållande till vad har . Det torde alltså rymmas inom befintligt anslag. Utredningen föreslår att lagen om infrastruktur för elektronisk identifiering och kvalitetsmärket elektronisk identitetshand- ling ska träda i kraft . Det som författningsregleras är att digitaliseringsmyndigheten ges i uppdrag att utveckla och för- valta vissa funktioner. Utredningen bedömer emellertid att det inte är en tillkommande uppgift sett i relation till vad gör , varför utredningen bedömer att det ryms inom befintligt anslag. Konsekvenser av kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling för utfärdare Utredningen har i kapitel 14 bedömt att kvalitetsmärket måste spela en större roll än vad det har gjort så långt. Kvalitetsmärkta elek- troniska identitetshandlingar ska vara indikatorer som individer söker efter när de ska ansöka om elektroniska identitetshandlingar. ningen bedömer därför i kapitel 13 att kvalitetsmärkningen ska vara ett villkor för leverantörer som vill delta i valfrihetssystem. Utredningen konstaterar att det är få utfärdare som låtit sina elektroniska identitetshandlingar granskas av E-legitimationsnämn- den. De åtgärder som utredningen föreslår är i syfte att fler utfärdare ska låta granska sina elektroniska identitetshandlingar. En utfärdare som låter sin elektroniska identitetshandling granskas måste under- kasta sig digitaliseringsmyndighetens bedömning och krav. Eftersom utredningen också föreslår att granskningen ska göras mot de tekniska specifikationerna, kommer det innebära att mer krav ställs på utfär- darna än . För vissa utfärdare kan kraven vara oförenliga med deras egen teknik. Utredningen bedömer dock att det är nödvändigt att ställa ensade krav på utfärdare eftersom det gynnar individer, offentliga myndigheter och utfärdarna som grupp. Konsekvenser av kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling för individer Utredningen har bedömt att en kvalitetsmärkning av elektroniska identitetshandlingar tjänar som en viktig signal för både enskilda individer och för de som ska lita på elektroniska identitetshandlingar. Utredningen har vidare bedömt att det är en statlig uppgift att kvali- tetsmärka elektroniska identitetshandlingar efter ett ansökningsför- farande. För individer syftar detta till att skapa ökad förståelse och medvetenhet om hur de ska hantera och bedöma elektroniska identi- tetshandlingar, för de som ska lita på elektroniska identitetshandlingar tjänar det som ett möjligt sätt att ställa krav på utfärdare. Konsekvenser av kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling för offentliga myndigheter Utredningen bedömer att kvalitetsmärket elektronisk identi- tetshandling kan ha betydelse för offentliga myndigheter, även med beaktande av utredningens förslag att offentliga myndigheter inte längre själva ska tillhandahålla valfrihetssystem utan att det är digi- taliseringsmyndigheten som ska göra det och de offentliga myndighe- terna ska ansluta sig till de valfrihetssystem som digitaliseringsmyn- digheten har. Det kan, såsom utredningen beskrivit i kapitel 13, inte uteslutas att offentliga myndigheter har behov av att upphandla tjäns- ter för elektronisk identitetskontroll vid sidan om valfrihetssystemen. Utredningen menar att sådana tjänster då inte ska benämnas funk- tioner, eftersom den förvaltningsgemensamma digitala funktionen är den som regleras i eLOV. Givet att det inte kan uteslutas en vanlig upphandling av sådana tjänster kan kvalitetsmärket spela en viktig roll för upphandlande myndigheter. Utredningen bedömer att det är lämpligt att upphandlande myndigheter ställer krav på att leverantörer ska erbjuda kvalitetsmärkta elektroniska identitetshandlingar, allt med beaktande av att kvalitetsmärket är viktigt för att individer ska kunna göra informerade val av elektroniska identitetshandlingar. Kapitel 15 – Arbetstagare, student, ställföreträdare – och elektronisk identifiering Kapitlet innehåller beskrivningar av pågående initiativ för elektronisk identifiering i olika kontexter, dvs. när individer behöver identifiera sig elektroniskt i egenskap av exempelvis arbetstagare, student eller som ställföreträdare för annan. Utredningen föreslår i avsnitt 15.9 att regeringen ska ge digitalise- ringsmyndigheten i uppdrag att närmare bedöma om E-identitet för offentlig sektor (EFOS) skulle kunna användas i hela den offentliga förvaltningen. Som närmare beskrivs i kapitel 15 är EFOS ett pågåen- de samarbetet mellan Inera och när det gäller elektroniska identitetshandlingar i tjänsten. Utredningen bedömer emellertid att det uppdrag som bör ges till digitaliseringsmyndigheten innebär att myndigheten ska bedöma om EFOS kan komma att utvecklas till en förvaltningsgemensam digital funktion, som alltså ska gälla för hela den offentliga förvaltningen. Detta uppdrag bedömer utredningen vara en tillkommande uppgift för digitaliseringsmyndigheten. Skulle digitaliseringsmyndigheten komma fram till att EFOS är en förvaltningsgemensam digital funktion måste det finnas en beredskap för att ta hand om regleringen av denna. Det är viktigt att förslag till sådan reglering börjar tas fram och parallellt med utvecklingen. Detta bör beaktas i det budgetunderlag som Utredningen om inrättandet av en myndighet för digitalisering av den offentliga sektorn ska lämna till regeringen. Kapitel 17 – Europeiska elektroniska identitetshandlingar i svenska e-tjänster Kapitlet handlar till stora delar om vilka konsekvenser som kan vän- tas av att svenska myndigheter i sina e-tjänster måste erkänna elekt- roniska identitetshandlingar som är utfärdade i andra europeiska länder. I kapitlet beskrivs myndigheternas förväntningar och vad de praktiskt kommer att ställas inför. I kapitlet beskriver utredningen de verksamhetsmässiga konsekvenser som myndigheterna behöver anpassa sig till. De ekonomiska konsekvenserna av dessa anpassningar samt av ökad användning av e-tjänster med anledning av eIDAS-förordningen beskrivs nedan. Därefter beskrivs några följder av de rättsliga konse- kvenser som eIDAS-förordningen medför. Ekonomiska konsekvenser för statliga myndigheter, kommuner och landsting Utredningen bedömer att flödena av identifieringar med elektro- niska identitetshandlingar från andra länder till att börja med kom- mer att vara små. Utredningen bedömer vidare att de ekonomiska konsekvenserna av anpassningarna varierar mycket beroende på myn- digheternas verksamhet och digitaliseringsgrad och att de ekonomiska konsekvenserna av ökad användning av e-tjänster bör leda till be- sparingar. Utredningen har inte kunnat få någon samlad bild av hur stor an- vändningen av svenska e-tjänster förväntas bli. Den bedömning som gjorts av flera av de svenska myndigheterna är att flödena från andra länder troligtvis först kommer att vara väldigt små. väntas större volymer. Många offentliga myndigheter har därför inledningsvis intagit en lite avvaktande hållning. I den enkät som utredningen skickade till vissa myndigheter (se avsnitt 17.2.2) fanns några frågor om ekonomiska konsekvenser som myndigheterna har identifierat. De ekonomiska konsekvenserna kan delas upp i konsekvenser av anpassningar och konsekvenser av ökad användning av e-tjänsterna. Flera av myndigheterna som besvarat enkäten kunde inte specificera några särskilda ekonomiska konsekvenser av sina anpassningar de gjort eller planerar att göra med anledning av eIDAS-förordningen. För dessa myndigheter ingår anpassningarna i den normala verksam- heten på så sätt att de ändå behöver anpassa sig till framtiden och an- vändares olika behov. Att utveckla e-tjänsterna och på bästa sätt möta omvärldens förväntningar ingår i det arbete som myndighet- erna redan bedriver i fråga om sina e-tjänster. Eventuella tillkom- mande kostnader för dessa myndigheter har bedömts kunna om- fattas av deras befintliga ram. Andra myndigheter har kunnat ge något mer specificerade svar. De grupper av kommuner som gjort gemensamma upphandlingar av it-tjänster beskriver det som ekonomiskt fördelaktigt utan närmare specificering av exakta kostnader. kan inte uttala sig om exakta kostnader men ser behov av att anpassa berörda e-tjänster vilket kräver insatser av befintliga resurser som t.ex. kravanalytiker, experter och utvecklare samt inom informationssäkerhet och juridik. De behöver även titta på behov av eventuella språköversättningar. bedömer att kostnaderna för att anpassa inledningsvis kan uppgå till . Därefter tillkommer kostnader för att utveckla servicen ytterligare när det gäller språk och bättre information till de som inte ges åtkomst till e-tjänsterna. menar att deras kostnader beror på nivån av skyldig- heten. För att tillgodose krav på funktionalitet är det inte fråga om några stora pengar. Om det däremot handlar om funktioner blir det dyrt, t.ex. att bygga om informationsstandarder. vill där- för ha ett ställningstagande om funktionell interoperabilitet, gärna gäl- lande e-underskrifter inom och EU. bedömda kostnader innehåller anpassningar av myndighetens e-tjänster, utveckling av service till de användare som inte ges tillträde till e-tjänsterna, samt anpassning av den befintliga lös- ningen för elektronisk identitetskontroll. Det uppskattade beloppet för anpassningar med anledning av eIDAS-förordningen är 25 miljo- ner kronor. bedömer, vid en första grov skattning, att kostnaderna 2018 blir och 2019 två miljoner kro- I bedömningen finns en osäkerhetsfaktor om plus eller minus . Kostnaderna inkluderar elektronisk identitetskontroll samt koppling till e-tjänster. För individer som inte har svenskt person- eller samordningsnummer erbjuder inga e-tjänster. har startat sina förberedelser, t.ex. genom upp- laddning av metadata till testmiljö. Det har kunnat hanterats inom ordinarie teknisk förvaltning och har inte gett upphov till några extra kostnader för staden. Konsekvenser av ökad användning av e-tjänster I de ekonomiska konsekvenserna ingår även att bedöma vad ökad användning av e-tjänster kan leda till på i och med att även utländska användare kan ges tillgång till e-tjänsterna. Myndigheterna har besvarat frågan i samband med deras bedöm- ning av vilka nyttor eIDAS-förordningen kan medföra. Nyttorna innebär möjligheter till besparingar men eftersom myndigheterna själva inte ännu har analyserat verksamheten och den förväntade ökade användningen saknas uppgifter om belopp. har uttryckt att man ur verksamhetsperspektiv bedömer att eIDAS-förordningen konkret och direkt ger myndigheten möj- lighet att både billigare och effektivare hantera användare som inte har någon svensk elektronisk identitetshandling. Det ger också möj- lighet att utveckla e-tjänster som för användaren blir mer själv- betjänande och enklare eftersom det går att bygga användarcen- trerade tjänsteportaler – användaren hittar allt från olika leverantörer i en och samma e-tjänst. Detta bygger på att tjänsteleverantörerna har interoperabla funktioner. Som exempel kan myndigheten kanske slippa att kontrollera eller registrera en användare som redan finns betrodd hos någon annan. Digitalisering och automatisering bedöms frigöra personella resurser och myndighetens processpecifika kom- petens kan koncentreras till andra delar i en verksamhetsprocess. Med andra ord kan de ekonomiska konsekvenserna innebära att myndigheterna sparar pengar i förlängningen. Uppbyggnad och förvaltning av noden Kapitel 17 avslutas med att beskriva de rättsliga konsekvenser som utredningen bedömer nödvändiga för att svenska myndigheter, kom- muner och landsting ska kunna uppfylla eIDAS-förordningens krav. De rättsliga konsekvenserna handlar framför allt om uppbyggnaden och förvaltningen av den svenska offentliga noden för gränsöverskri- dande identifiering. För detta ansvarar . verksamhet kommer att övertas av den nya digitaliseringsmyndigheten. Utredningen bedö- mer att den fortsatta uppbyggnaden och förvaltningen av noden i digitaliseringsmyndighetens regi faller inom ramen för det anslag som utredningen föreslog i delbetänkandet.10 Utredningen föreslår att alla aktörer som är anslutna till noden utan otillbörligt dröjsmål ska underrätta digitaliseringsmyndigheten om alla händelser som påverkat funktionalitet och säkerhet i noden. Denna incidentrapportering är en ny uppgift för de aktörer som ska utföra den som bör kunna utföras inom ramen för befintliga resurser. är det en nödvändig åtgärd för att digitaliseringsmyndig- heten ska kunna sköta uppdraget att tillhandahålla noden och upp- rätthålla dess säkerhetsnivå. Konsekvenser av förslaget om tekniska säkerhetsgranskningar av noden Utredningen föreslår att () ska genom- föra tekniska säkerhetsgranskningar av den svenska offentliga noden för gränsöverskridande identifiering som är under uppbyggnad hos . Den första granskningen ska genomföras innan noden tas i bruk och därefter ska granskningar begäras av digita- liseringsmyndigheten, som tar över ansvaret för noden i septem- ber 2018, vid större förändringar av noden. 10 SOU 2017:23, digitalforvaltning.nu, s. 261 ff. Enligt utredningens bedömning ingår sådana tekniska säkerhets- granskningar i FRA:s uppgifter och bedöms kunna han- teras inom ramen för FRA:s anslag. Kapitel 18 – Anmälan av svenska elektroniska identitetshandlingar Konsekvenserna av utredningens förslag i detta kapitel handlar främst om individens möjligheter att kunna använda sig av en svensk elektro- nisk identitetshandling för att sköta sina ärenden inom på distans. Utredningen föreslår att det ska vara en del av det offentliga åta- gandet att ska anmäla svenska elektroniska identitetshand- lingar för gränsöverskridande identifiering enligt eIDAS-förordningen. För att detta ska bli möjligt föreslår utredningen ett öppet förfarande där de svenska elektroniska identitetshandlingar som uppfyller vissa krav ska kunna anmälas. En framtida statlig elektronisk identitets- handling bör utformas med tanke på gränsöverskridande identifiering och när den är redo anmälas till i detta syfte. Konsekvenserna av förslagen för individen blir att det går att som svensk nyttja de möjligheter som eIDAS-förordningen erbjuder genom eventuellt tillträde till europeiska e-tjänster. Förslagen innebär för företag att det finns möjlighet att ta fram elektroniska identitetshandlingar för gränsöverskridande identifiering för anmälan. På så sätt kan företagen nå hela den inre marknaden inom EU. Dessutom medför förslagen vissa uppgifter för digitaliseringsmyn- digheten. Den nya myndigheten ska enligt utredningens förslag an- svara för anmälan och avanmälan av svenska elektroniska identitets- handlingar.