sou · H6B370 · 2018-09-06 00:00:00 — Direktiven anger dessutom att vi ska beskriva hur förslagen förhåller sig till internationella åtaganden om mänskliga rättig- heter, däribland FN:s konvention om barnets rättigheter (barn- konventionen) och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vi har lämnat förslag till en ny lag om Allmänna arvsfonden. I förhållande till den nuvarande lagen innehåller vårt förslag bl.a. ändringar som berör stödgivningen ur Allmänna arvsfonden i olika avseenden, men också möjligheten att avstå arv eller försäkrings- belopp till arvlåtarens närstående. Huvuddragen av förslagen är: –ändring av kriterierna för stöd genom att ett demokrativillkor införs i lag samt att kravet på att en verksamhet ska vara ny- skapande tas bort och att de i praxis framvuxna kriterierna om målgruppernas delaktighet och en verksamhets möjlighet att överleva anges i lag, –införande av en skyldighet för sökanden att anmäla ändrade för- hållanden, en bestämmelse om när stöd får avbrytas och en möj- lighet att överklaga ett sådant avbrottsbeslut samt en möjlighet att återkräva utbetalt stöd om demokrativillkoret inte är uppfyllt, –införande av en möjlighet för Arvsfondsdelegationen eller en annan myndighet som beslutar om fördelning av stöd ur All- männa arvsfonden att tillåta att en ansökan om stöd undertecknas med en elektronisk underskrift, –en förändrad möjlighet att efter ansökan avstå arv eller försäk- ringsbelopp till arvlåtarens närstående, och –ändring av regelverket avseende försäljning fast egendom eller tomträtt som har tillfallit fonden på så sätt att Kammarkollegiet ska besluta i samtliga försäljningsärenden, i stället för att reger- ingen ska pröva ärenden där värdet av egendomen överstiger ett visst belopp. Vi bedömer att våra förslag avseende stödgivningen ur fonden berör de ideella organisationer som kan komma att söka stöd ur fonden. Förslagen kommer också att beröra Arvsfondsdelegationen som beslutar om stöd ur fonden samt Kammarkollegiet, i dess egenskap av värdmyndighet för delegationen men även som beslutsfattare i återkravsärenden. Även Allmänna arvsfondens förmögenhetsmassa kan därmed i förlängningen påverkas. Förslaget som avser arvs- avståenden bedöms främst beröra de närstående till en arvlåtare för vilken Allmänna arvsfonden är arvinge, samt Kammarkollegiet som beslutsfattande myndighet i ärenden om arvsavståenden. Kammar- kollegiet och berörs också i egenskap av besluts- fattande myndighet av ändringen i fråga om försäljning av fast egen- dom eller tomträtt. Vi bedömer att den kommunala självstyrelsen eller små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i för- hållande till större företags inte berörs av våra förslag (15 § kom- mittéförordningen). 18.2Konsekvenser av de enskilda förslagen 18.2.1Kriterierna för stöd ur Allmänna arvsfonden Vi föreslår att kravet på att en verksamhet ska vara nyskapande för att få stöd tas bort. I stället ska stöd enligt vårt förslag gå till verksamhet som är utvecklande för någon av Allmänna arvsfondens målgrupper. Enligt vårt förslag ska dessutom kriterierna avseende överlevnad och delaktighet, som tillämpas av Arvsfonds- delegationen i dess beslutspraxis, följa av lag. Dessa kriterier avser målgruppernas delaktighet i verksamheten samt verksamhetens mö- jlighet till överlevnad efter stödgivningens slut. Ett demokrativillkor föreslås också införas i lag som en förutsättning för stöd. Vidare tydliggörs i lagtexten att stöd inte får ges till en organisations ordi- narie verksamhet, vilket följer av den beslutspraxis som redan till- lämpas. Vi föreslår också att det av lag ska framgå att det för lokal- stöd ska gälla samma kriterier som för projektstöd. Vidare föreslås att kravet på att lokalstöd ska vara särskilt angeläget inte längre ska gälla. Vi föreslår också en kortare tidförbindelse vad avser bedri- vandet av verksamhet i lokal som finansieras av lokalstöd och som hyrs av sökanden på de orter där hyresmarknaden är sådan att det är mycket svårt att finna en hyresvärd som är villig att ingå ett lokal- hyresavtal . På ett övergripande plan syftar våra förslag som avser stödgiv- ningen ur Allmänna arvsfonden till att tydliggöra regelverket genom att det av den föreslagna lagen följer vilka samtliga övergripande kri- terier som ska gälla vid stödgivningen. Det nuvarande kravet på att en verksamhet ska vara nyskapande upplevs enligt flera av de orga- nisationer som har deltagit på de dialogmöten som vi har anordnat som otydligt och svårförståeligt. Det har vidare framförts att kravet därmed riskerar att hämma organisationer från att ens söka stöd ur fonden, eftersom det är svårt för organisationerna att bedöma om deras verksamhet uppfyller kravet på att vara nyskapande. Förslaget att ta bort nyskapande samt i lag ange samtliga kriterier som ska tillämpas vid stödgivning syftar till att regelverket för stöd ur fonden ska bli tydligare för de organisationer som kan komma att söka stöd ur fonden. Det tydligare regelverket och ett slopande av kravet på att en verksamhet ska vara nyskapande kan således leda till att organisationer som är osäkra på innebörden av begreppet nyska- pande eller som inte anser sig uppfylla det kravet och som därför har avstått från att söka stöd, kommer att söka stöd i högre grad om detta krav tas bort. Flera organisationer än tidigare kan således komma att söka stöd. Att kravet på nyskapande tas bort innebär i sig att kraven för att få stöd sänks eftersom att det enligt förslaget endast ställs som krav att – utöver kraven på målgruppens delaktig- het och verksamhetens förmåga att överleva – verksamheten ska vara utvecklande för att få stöd. Verksamheter som kan vara mycket ut- vecklande för målgrupperna men som inte når kravet på nyskapande och därmed inte har kommit i fråga för stöd, kan alltså med vårt förslag komma att beviljas stöd ur fonden. Förslaget avseende kortare tidsförbindelse för lokalstödsverk- samhet för de organisationer som inte äger någon lokal utan är beroende av att kunna hyra lokal för sin verksamhet syftar till att förenkla för organisationer som bedriver verksamhet på orter där efterfrågan på lokaler är stor att kunna få lokalstöd. Förslaget kan således innebära att fler organisationer än tidigare söker och beviljas lokalstöd ur fonden, och då företrädelsevis organisationer på orter där hyresmarknaden är sådan att det är mycket svårt att finna en hyresvärd som är villig att ingå hyresavtal . delas nästan hela det utdelningsbara beloppet i fonden ut som stödmedel. Även om antalet ansökningar skulle öka till följd av att våra förslag och att fler ansökningar kan komma att uppfylla kraven för stöd kan dock inte väsentligt fler organisationer få stöd ur fonden p.g.a. begränsningen i utdelningsbara medel. Arvsfonds- delegationen blir i stället tvungen att rangordna ansökningar utifrån hur väl de uppfyller kriterierna. Förslaget om införandet av ett demokrativillkor, vilket innefattar –utöver krav på själva organisationen som sådan att uppfylla villko- ret – ansvar för en företrädares eller en samarbetsorganisations age- rande, bedöms inte ha någon inverkan på antalet ansökningar om stöd. Arvsfondsdelegationen tillämpar ett demokrati- villkor i sin stödgivning, vilket dock är utformat något annorlunda än vårt förslag. Det har inte förekommit att delegationen har nekat stöd eller återkallat beslut om stöd p.g.a. att demokrativillko- ret inte har varit uppfyllt. Vi har vidare bedömt att det inte finns något som tyder på att stöd ur fonden skulle gå till verksamhet som står i strid med vårt föreslagna demokrativillkor. Vi bedömer därför att antalet nekade beslut eller antalet återkravsärenden på sin höjd endast kommer att påverkas marginellt av införandet av ett demo- krativillkor. Förslaget kan dock innebära en viss ökad administration för de enskilda organisationerna, eftersom Arvsfondsdelegationens krav på beslutsunderlag kan komma att skärpas p.g.a. vårt förslag. Fler frågor kan t.ex. ställas till sökande organisationer vid ansök- ningstillfället; inte bara om hur organisationen som sådan uppfyller demokrativillkoret utan även i fråga om företrädare och samarbets- organisationer. Detta kan innebära ökade administrativa kostnader för den enskilda organisationen. Det torde emellertid endast vara fråga om en marginell ökning i förhållande till den administrativa kostnaden att söka stöd ur fonden. Antalet ansökningar om stöd som inkommer till Allmänna arvs- fonden har minskat , från 1 295 ansökningar 2013 till 834 ansökningar 2017. Antalet ansökningar som har fått bifall har dock varit mer , antalet var som högst 438 stycken (2016) och var denna siffra 369 stycken. Beslutsvolymen uppgick till (efter justering för de beslut som efter övergången till fleråriga beslut försköts till /2018 ökar siffran till ), en minskning i förhållande till 2016 då beslutsvolymen var . Arvsfondsdelega- tionens driftskostnader i förhållande till beslutade projektmedel uppgick enligt myndighetens verksamhetsberättelse (s. 15) till 2017 (eller om man utgår från den juste- rade beslutsvolymen om ). gick motsvarande siffra ned från till . I begreppet driftskostnader ingår samtliga driftskostnader för Arvs- fondsdelegationsenhetens verksamhet, dvs. även kostnader för over- head (t.ex. it- och lokalkostnader). Driftskostnader utslaget på antalet beslut1 uppgick enligt verksamhetsberättelsen (s. 15) till (eller om den justerade summan om används). steg denna summa från per beslut till per beslut . Förklaringen till att Arvsfonds- delegationens driftskostnader i förhållande till beslutade projekt- medel har legat relativt trots att driftskostnaderna för Arvs- fondsdelegationen har ökat är att volymen beslutade projektmedel också har ökat. Trenden har alltså varit att antalet ansökningar har minskat. Effekten av våra förslag kan – genom att regelverket tydliggörs och delvis förändras – bli att denna trend stoppas och eventuellt att antalet ansökningar ökar. Som utvecklats i kapitel 6 kan emellertid nedgången i antalet ansökningar helt eller delvis även förklaras av andra faktorer än utformningen av kriterierna för stöd, som t.ex. Arvsfondsdelegationens arbete med att minska antalet ansökningar som bedöms ha en låg potential att uppfylla gällande kriterier för stöd. I sammanhanget bör poängteras att våra förslag inte avser att öka antalet ansökningar som – trots en ändring av stöd- kraven – har låg eller ingen potential att få stöd och de står således inte i strid med Arvsfondsdelegationens ambition att minska antalet sådana ansökningar. Våra förslag innebär inte heller att fler mål- grupper än ska kunna söka stöd ur Allmänna arvsfonden. Det är inte möjligt att svara på i vilken mån antalet ansökningar kan komma att öka till följd av våra förslag. Med hänsyn till det sagda kan en eventuell ökning av antalet ansökningar förväntas ske gradvis över . Om våra förslag skulle medföra att trenden med färre ansök- ningar bryts kommer antalet beslut att ligga på ungefär samma nivå som 2017, vilket innebär att driftskostnaderna per beslut troligen kommer att vara oförändrade. Skulle däremot antalet ansökningar komma att öka till följd av våra förslag kommer ju också driftskost- naderna att öka eftersom det då skulle krävas ytterligare resurser för att handlägga dessa ansökningar och fatta beslut i varje enskilt ärende. Marginalkostnaderna per beslut torde dock bli lägre vid en ökning av antalet ansökningar. Det är således inte meningsfullt att utgå från den nuvarande kostnaden per beslut och multiplicera denna med det 1Med beslut avses här bifalls- respektive avslagsbeslut samt godkännande av projektens redo- visningar samt de ansökningar som har återkallats av den sökande organisationen. antal beslut som en ökning av ansökningar skulle kunna innebära för att ange en specifik kostnad. Det är också mycket svårt att uppskatta hur stor en eventuell ökning av antalet ansökningar våra förslag skulle kunna leda till. Som ovan angetts torde också effekten av våra förslag först på kunna leda till en större ökning av antalet ansökningar. Kostnader för handläggning etc. kan därför inom en överblickbar framtid endast förväntas öka marginellt till följd av våra förslag. Kostnader för fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden ska enligt lagen om Allmänna arvsfonden bekostas med medel ur fonden enligt de grunder som regeringen bestämmer. Detsamma gäller för Kammarkollegiets kostnader för att förvalta och företräda fonden. Vårt lagförslag syftar inte till någon ändring av denna bestämmelse. De ökade driftskostnader som förslagen kan komma att leda till kommer därmed att belasta Allmänna arvsfonden. Det finns inte någon statistik att tillgå vad gäller om vissa typer av projektverksamheter har sämre förutsättningar än andra att få stöd p.g.a. det nuvarande regelverket. Det kan konstateras att verksam- heter som arbetar brottsförebyggande, för jämställdheten mellan kvinnor och män samt med integrationsfrågor i förhållandevis stor utsträckning får stöd ur Allmänna arvsfonden . Våra förslag om utformningen av kriterierna för stöd innebär att kraven blir något lägre vilket kan leda till att organisationer som arbetar med de frågorna kan komma att få stöd ur fonden i större utsträckning . Exempelvis kan verksamhet som syftar till att öka jäm- ställdheten mellan kvinnor och män, som avser brottsförebyggande verksamhet eller som kan påverka möjligheten att nå de integra- tionspolitiska målen men som inte når dagens krav på nyskapande verksamhet komma att vara aktuella för stöd. –som anges särskilt i 15 § kommittéförordningen – kan således på- verkas positivt av våra förslag genom att fler projekt som arbetar med dessa frågor än tidigare får stöd. I och med att kraven för stöd sänks kan våra förslag också komma att påverka det i 15 § kommittéförordningen angivna området syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet på så sätt att det kan komma att behövas anställas personer i dessa projekt, vars anställningar annars inte skulle kunna finansieras. Mot bakgrund av det sagda kan våra förslag komma att påverka flera av de områden som anges särskilt i den nämnda bestämmelsen i kommittéförordningen. Som har påpekats ovan kommer dock den omständigheten att kraven för att få stöd sänks inte medföra en märkbar ökning av antalet beviljade stödansökningar, eftersom medelstillgången i Allmänna arvsfonden medför att utrym- met att öka antalet beviljade ansökningar är begränsat. Effekten av våra förslag på de angivna områdena kan därför förväntas endast vara av marginell art, i vart fall på kort sikt. Det ingår även i vårt uppdrag att ange hur våra förslag förhåller sig till internationella åtaganden om mänskliga rättigheter, däribland och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vi föreslår ett demokrati- villkor som särskilt syftar till att värna mänskliga rättigheter. Vårt förslag i denna del ger därför ett särskilt skydd för bl.a. barn och personer som har funktionsnedsättning. Att kraven för stöd sänks och regelverket tydliggörs kan som sagts leda till en ökning av antalet ansökningar och en breddning i fråga om vilka projekt som kan vara aktuella för stöd. Barn, unga och personer som har funk- tionsnedsättning utgör fondens målgrupper och de projekt som kan finansieras med medel ur fonden riktar sig till dessa målgrupper och deras behov. Våra förslag kan således gynna dessa grupper i så mån att projekt som inte är aktuella för stöd kan bli det med våra för- slag. I enlighet med det resonemanget ovan är effekten dock be- gränsad p.g.a. av den begränsade medelstillgången i fonden. I övrigt innebär inte våra förslag några förändringar som kan påverka mål- gruppernas rättigheter enligt internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. 18.2.2Återkallelse och återbetalning av stöd, m.m. Förslaget att Arvsfondsdelegationen ska besluta att inte betala ut stöd helt eller delvis, om den som har beviljats stödet bryter mot villkoren för det, innebär inte någon förändring jämfört med vad som i praktiken gäller enligt de villkor som delegationen till- lämpar. Arvsfondsdelegationens beslut att inte betala ut beslutat stöd föreslås emellertid få överklagas hos allmän förvaltningsdom- stol, något som kan leda till ökade kostnader för Arvsfondsdelega- tionen. Det bör framhållas att beslut om att inte betala ut stöd meddelas i en mycket begränsad omfattning. Enligt Arvsfonds- delegationen rör det sig om mellan 0–4 projekt som avbryts på detta sätt. En starkt bidragande orsak till att antalet avbrott är så lågt är sannolikt den omfattande dialog mellan handläggarna på Arvs- fondsdelegationen och de enskilda projekten som äger rum löpande från det att en ansökan om stöd ges in och under hela projektets gång. I dialogen ger delegationen underhand organisationerna råd om hur eventuella brister som uppkommer kan avhjälpas. Våra förslag på- verkar inte Arvsfondsdelegationens möjligheter att även framöver arbeta på sådant sätt. Det är visserligen möjligt att rätten att överklaga ett avbrotts- beslut skulle kunna minska organisationernas benägenhet att följa delegationens avhjälpningsråd. Om Arvsfondsdelegationen fortsät- ter att arbeta på det sätt som beskrivits ovan bedömer vi emellertid att denna risk är låg. Om det antas att det även fortsättningsvis kommer att vara mellan 0–4 projekt som avbryts , kan antalet överklaganden förväntas hålla sig på en mycket låg nivå. Det bör rimligen röra sig om något enstaka överklagande . Arvsfonds- delegationen hanterar inte överklagandeärenden men delega- tionens kanslistöd tillhandahålls av Kammarkollegiet och denna myndighet bedöms redan ha kompetensen att handlägga sådana ärenden, eftersom återkravsbestämmelserna hanteras på ett liknande sätt som föreslås för ärenden som avser överklagade avbrotts- beslut. Mot den här bakgrunden bedöms den eventuella kostnads- ökningen som förslaget kan leda till för Arvsfondsdelegationen som marginell. Något ökat resursbehov bedöms därför inte finnas. De allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms också ha förmåga att hantera det antal mål det rimligen kan bli fråga om – något enstaka – utan något behov av resurstillskott. Förslaget när det gäller återbetalning av stöd ur fonden innebär främst den förändringen att stöd ska återkrävas, om mottagaren bryter mot demokrativillkoret. Brott mot demokrativillkoret kan normalt förväntas upptäckas redan i samband med prövningen av ansökningarna om stöd. Det tillkommande antal ärenden om åter- betalning som förslaget kan förväntas medföra torde därför rimligen begränsa sig till på sin höjd något enstaka fall . över- lämnas omkring två ärenden om återbetalning över från Arvsfondsdelegationen till Kammarkollegiet och kollegiet uppskat- tar att myndigheten avsätter omkring en tredjedels årsarbetskraft per återbetalningsärende. Ett tillkommande antal ärenden skulle innebära en ökad arbetsbörda för Arvsfondsdelegationen och Kam- markollegiet men som berörts ovan bedöms ökningen inte bli annat än marginell. Förslagen bedöms därför inte leda till någon nämnvärd kostnadsökning för de nämnda myndigheterna. Förslaget om att det ska införas en skyldighet för den som ansöker om eller har beviljats stöd att anmäla sådana ändrade förhållanden som kan påverka rätten till eller storleken av stödet motsvarar i princip vad som i praktiken gäller . Enligt de villkor som Arvs- fondsdelegationen tillämpar gäller redan en anmälningsskyldighet som visserligen till sin lydelse är mera begränsad än det förslag som Som framgått sker det en löpande kontakt och dialog mellan handläggare på delegationen och de organisationer som genomför projekten. Vid dessa kontakter anmäls ändrade förhållande på ett formlöst sätt. Förslagen bedöms inte med- föra några ökade kostnader för Arvsfondsdelegationen och de orga- nisationer som söker och beviljas stöd. Enligt förslaget i kapitel 11 ska Arvsfondsdelegationen få tillåta att en ansökan om stöd undertecknas med en avancerad elektronisk underskrift. Förslaget i sig innebär endast en möjlighet, och inte en skyldighet, för Arvsfondsdelegationen att tillåta att en ansökan om stöd ska få undertecknas elektroniskt. Förslaget medför därför inte några kostnader för Arvsfondsdelegationen. Det medför inte heller några kostnader för någon annan. Om Arvsfondsdelegationen skulle ta vara på möjligheten och tillåta att organisationer som ansöker om stöd ur Allmänna arvs- fonden undertecknar ansökningarna med en elektronisk underskrift skulle konsekvenser uppstå för Kammarkollegiet, Arvsfondsdelega- tionen och organisationer som ansöker om stöd ur fonden. Enligt uppgift från Kammarkollegiet finns det inom myndigheten långt- gående planer på att generellt tillåta e-legitimationer och elektro- niska underskrifter inom de verksamheter som Kammarkollegiet ansvarar för. De nuvarande planerna innebär att kostnaderna för införandet av systemet inte ska fördelas på de olika verksamheterna. Några ökade kostnader skulle alltså inte uppstå för Arvsfonds- delegationen eller Allmänna arvsfonden som sådan. Som berörts i avsnitt 11.4 skulle ett införande av ett elektroniskt ansökningssystem ge effektivitetsvinster för Arvsfondsdelegationen, eftersom pappers- och registreringsarbeten automatiseras. Även för de sökande organisationerna skulle det uppkomma effek- tivitetsvinster – med ett elektroniskt system kräver upprättandet och ingivandet av en ansökan mindre arbete än vad en motsvarande pappers- baserad ansökan gör. Dessutom kan ett elektroniskt förfarande inne- hålla olika slag av stöd- och hjälpfunktioner som underlättar upp- rättande av ansökningen och som minskar risken för fel. Stöd- och hjälpfunktionerna kan dessutom anpassas särskilt till personer som har en funktionsnedsättning och kan medföra att denna målgrupp i större utsträckning kan ansöka om stöd ur Allmänna arvsfonden utan hjälp från andra personer. Enligt förslaget i avsnitt 12.3 ska arv eller försäkringsbelopp få avstås till arvlåtarens sambo eller någon annan som har stått arvlåtaren nära, om det med hänsyn till mottagarens behov av egendomen eller av annan anledning kan anses skäligt. Förslaget innebär att arv eller för- säkringsbelopp som har tillfallit fonden kommer att avstås i något fler fall än tidigare eftersom sådan egendom ska kunna avstås i större utsträckning, framför allt till en efterlevande sambo, styvförälder eller ett styvbarn. Syftet med förslaget är att tydliggöra i vilka situa- tioner ett arvsavstående bör komma i fråga och säkerställa att av- stående sker i de fall det är rimligt i dagens samhälle. Uppskattningsvis skulle, om de föreslagna reglerna hade gällt, mellan tio och tjugo fler avståenden ha meddelats –2017. Att möjligheterna att få en ansökan om arvsavstående beviljad ökar kan medföra att antalet ansökningar ökar men en eventuell ökning torde bli begränsad, eftersom de vidgade arvsavståendemöjligheterna endast träffar en begränsad grupp personer. avvecklades för Allmänna arvsfondens räkning 626 dödsbon och det inkom 81 ansökningar om arvsavståenden (skr. 2017/18:277 s. 6). Det är mycket svårt att med någon grad av säkerhet uppskatta hur stor en eventuell ökning av antalet ansökningar kan bli, men även stor procentuell ökning skulle i faktiska tal vara mycket begränsad. Vid ett antagande om att antalet ansökningar ökar med så mycket som tjugo procent, skulle antalet årliga ansökningar uppgå till 97 stycken. Det ökade antalet ansökningar kan endast förväntas öka antalet bifall med något enstaka beslut . Baserat på hur många fler bifallsbeslut som skulle ha meddelats 2015–2017, om de före- slagna bestämmelserna hade gällt, och den förväntade ökningen av antalet beslut som kan följa av ett ökat antal ansökningar, kan det antas att antalet bifallsbeslut ökar med fem . Om det också antas att det belopp som avstås i varje ärende uppgår till , vilket är det högsta belopp som normalt avstås på närståendegrunden enligt nuvarande praxis, skulle förslaget innebära en kostnad om 1,5 mil- joner kronor för Allmänna arvsfonden.