sou · H6B315 · 2018-02-28 00:00:00 — Då man räknar på lönsamheten för en liten produktionsanläggning får denna faktor stort utslag – godtyckliga antaganden måste göras, och den som antar att reduktionen kommer att finnas framöver kommer att få en radikalt annorlunda siffra än den som antar till exempel . Entreprenörer kan lätt överdriva den beräknade lönsamheten genom att anta att stödet kommer att finnas under hela anläggningens livs- längd, vilket kan leda till framtida besvikelse för kunden om stödet tas bort eller sänks. Vidare sker skattereduktionen via inkomst- skatten, vilket innebär att inte alla aktörer nås av denna ersättning. Det råder brist på samlad och trovärdig information. Detta gör att det tar för mindre aktörer att sätta sig in i villkoren för att investera i dessa tekniker och bli trygga i sina beslut. Hinder som mindre aktörer möter 5.2.3Vad är en anläggning och vad är en mikroproducent? Det finns särskilda osäkerheter och komplikationer vad gäller flera mindre produktionsanläggningar som tillsammans överstiger en viss toppeffekt. Ett viktigt steg på vägen inträdde då gränsen för att betala full energiskatt på egenanvänd el ändrades från att gälla per juridisk person till att gälla per anläggning. Detta innebär att en och samma aktör som äger flera mindre anläggningar som var och en understiger effektgränserna (255 kW för sol, 125 kW för vind- och vågkraft, och 50 kW för generatorer), men som tillsammans överstiger gränserna betalar en kraftigt reducerad energiskatt på /kWh för den egenanvända elen. Kvar för dessa aktörer åter- står det administrativa hindret att registrera sig som skattskyldiga för energiskatt på el hos , samt redovisa energiskatt. Vad gäller solcellsanläggningar är det också problematiskt att det saknas6 en exakt definition på vad som räknas som en anläggning. Vidare är det inte helt klarlagt huruvida gränsen 255 kW för solcellsanlägg- ningar gäller modul- eller växelriktareffekten. Begreppet mikroproducent är vagt. Det finns inte någon en- hetlig definition för när man är mikroproducent och därmed lyder under enklare och mer fördelaktiga regelverk. I 10 § 4 kap. ellagen7 gäller att en elanvändare som har ett säkringsabonnemang om högst och som producerar el vars inmatning kan ske med en effekt om högst inte ska betala någon avgift för in- matning. Denna definition är även föreslagen för den kommande elmarknadslagen8. I 67 kap. inkomstskattelagen9, däremot, definieras en mikroproducent som den som (1) framställer förnybar el, (2) i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el, (3)har en säkring om högst i anslutningspunkten, och (4)har anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. Det finns till synes ingen ratio- nell anledning bakom dessa skillnader. I vissa fall är det också ett hinder att använda huvudsäkringens storlek som gräns, eftersom 6I lagen (1994:1776) om skatt på energi finns ingen närmare beskrivning av hur en anlägg- ning definieras. Det är även svårt att få klarhet utifrån andra lagtexter. I ellagen (1997:857) finns, i 2 och 3 §, en definition av en elektrisk anläggning som är väldigt bred och som inte klargör frågeställningen. 7Ellag (1997:857). 8Ds (2017:44). 9Inkomstskattelag (1999:1229). Hinder som mindre aktörer möter många mindre aktörer har en stor huvudsäkring trots att de inte be- höver en stor produktionsanläggning. 5.2.4Osäkerheter utgör betydande hinder Avsaknaden av nationella riktlinjer för hur solcellsanläggningar och batterier ska hanteras ur brandsynpunkt skapar en känsla av osäker- het bland mindre aktörer som funderar på att skaffa solcellsanlägg- ning. Regionala räddningstjänster har tagit fram egna riktlinjer, vilka kan skilja sig åt sinsemellan. Även om en solcellsanläggning kopplas bort från elnätet vid räddningsinsats kommer anläggningen (om solen lyser) att vara spänningssatt på likspänningssidan, vilket kan ge upphov till risk för personer som vistas i eller på byggnaden. Det saknas system för att säkerställa att räddningstjänsten, när den åker på ett larm, vet (1) om en solcellsanläggning finns, (2) var på bygg- naden den finns, samt (3) hur anläggningen kan säkras. Brist på certifierade installatörer av småskalig förnybar energi och energilager är en annan osäkerhetsfaktor. Det certifieringssystem, inklusive utbildning, som lanserades är ett steg på vägen, men få installatörer certifierar sig. utförs certifieringen på en ort i hela landet, i , och de långa avstånd som de flesta installatörerna skulle behöva resa för att certi- fiera sig kan verka avskräckande. Krav på bygglov är ett annat hinder. krävs i många kom- muner bygglov för att installera en solcellsanläggning utanpå en be- fintlig byggnad. Villkoren varierar mellan kommunerna, vilket kan skapa förvirring. har föreslagit att solenergianläggningar som följer en befintliga form ska undantas från bygglov.10 Det administrativa (och delvis finansiella) hindret som bygglov ut- gör kommer dock troligtvis finnas kvar för de solcellsanläggningar som installeras på platta tak där modulerna vinklas upp något för att ge högre produktion. 10 ”föreslår att solenergianläggningar som monteras utanpå en tak- eller fasadmaterial och följer byggnadens form inte ska kräva bygglov även om de påverkar bygg- nadens yttre utseende avsevärt på annat sätt än genom byte av färg, fasadbeklädnad eller tak- täckningsmaterial”. Se (2017). Hinder som mindre aktörer möter Det finns också ett par hinder kopplade till elnätsbolag. Vissa elnätsbolag tar relativt på sig att ansluta färdiga småskaliga produktionsanläggningar. Detta innebär att små producenterna för- lorar inkomster genom förlorad produktion. En del elnätsbolag har också en hög fast andel av nätkostnaden. Höga fasta kostnader minskar incitamenten för den mindre aktören att investera i energieffektivi- sering, småskalig elproduktion och energilagring. 5.2.5Särskilda hinder för batterilager För batterilager saknas en egen definition i nuvarande regelverk. Energilager är dessutom oreglerad i dagens ellag. Det i sig är proble- matiskt och ger upphov till olika tolkningar och skapar osäkerhet bland potentiella investerare. Med dagens terminologi kallas det kon- sumtion när ett energilager laddas och produktion när ett energi- lager laddas ur. Konsekvensen blir att den som äger ett lager måste betala full energiskatt, trots att ett lager varken producerar eller kon- sumerar någon el inom sin systemgräns. Denna situation gör att det krävs en extrem volatilitet på elmarknaderna för att skapa lönsam- het för energilager. I praktiken innebär det också en dubbelbeskatt- ning då den som äger och driver ett batterilager är skyldig att betala energiskatt på el för den el som matas till lagret, samt att vid åter- inmatning och försäljning av den lagrade elen betalas skatt även av slutanvändaren. För batterilager råder också motsägelsefulla styrsignaler. Å ena sidan kan investeringsbidrag lämnas för installation av batterilager för egenproducerad el där lagring och uttag endast sker bakom mätaren. Då är lagringen energiskattebefriad. Å andra sidan sätter skatteregler käppar i hjulet för lönsamhet för den mindre aktören om denne vill agera på elmarknaden. Dessa omständigheter under- gräver möjligheterna för små aktörer att agera kommersiellt och sälja energilagringstjänster till nätföretag och andra aktörer som kan dra nytta av energilagrets fördelar.11 Motstridiga styrsignaler skapar osäkerhet bland de mindre aktörerna. Nämnda investeringsstöd ges till energilager i anslutning till egen produktion hos privatpersoner. Andra användningsområden än egenproduktion omfattas inte, ej 11 (2016b). Hinder som mindre aktörer möter heller andra mindre aktörer än privatpersoner. Denna snäva omfatt- ning av investeringsstöd utgör ett hinder för en mångfald mindre aktörer. Avsaknaden av investeringsstöd eller annat stöd för de flesta energilagringsfall tillsammans med svaga prissignaler ger en totalt svag incitamentsstruktur för flexibilitet vilket i sin tur hindrar både energilagring i sig (både dedicerade system och batterier i bilar) och aktiv styrning av tillgängliga teknologier (exempelvis värmepumpar, elbilsladdning etc.). Batterilager är en relativt omogen och oprövad teknologi, liksom dess integration med energisystemet. Ett hinder för ökad använd- ning av lager är avsaknad av erfarenheter. Det finns dock några pågå- ende större projekt där samverkan mellan olika teknologier i lokala energissamhällen prövas. Förhoppningsvis ger dessa större projekt marknaden lärdomar för en större introduktion på energimarkna- derna, några exempel är Eons projekt i Simris (se slutet av kapitlet), ett antal smarta hem, och FED-projektet12. 12 FED Fossil Free Energy District. FED är ett EU-finansierat innovationsprojekt som , , , , , , Akademiska Hus, Chalmersfastigheter och . Syftet är att skapa smarta lokala energisamhällen där fossila energitoppar minimeras genom en digital handelsplats för energi mellan fastigheter. Unikt för FED är att projektet innefattar tre energibärare: el, värme och kyla. Testbädden ligger på i om fattar områdets olika bygg- nader. Området är undantaget från koncessionsrätten för elnät, vilket ger möjlighet att testa och utvärdera en lokal energimarknad. Hinder som mindre aktörer möter SOU 2018:15 Ett urval av hinder småskalig elproduktion och energilager Ekonomiska och finansiella hinder För att ha rätt till gratis inmatningsavgift och mätning får den lilla elproducenten inte mata in mer el på nätet än vad hen tar ut på Det är osäkert hur länge skattereduktionen kommer att finnas kvar, vilket gör det svårt att räkna på lönsamhet. För investeringsstödet för solceller har en lång kö bildats. Många upplever hög initial kostnad för investering i småskalig elproduktion och energilager. Vissa nätägare tar relativt på sig att ansluta färdiga små- När sådant sker förlorar de små producenterna inkomster genom förlorad produktion. En del elbolag har en hög fast andel av nätkostnaden, vissa till och Höga fasta kostnaderna minskar incitamenten för investeringar i energieffektivisering, småskalig elproduktion och Legala och administrativa hinder För att dra en elledning mellan produktionsanläggningen och förbruk- ningspunkten krävs undantag från kravet på nätkoncession. undantag ges i många fall inte för en anläggning utanför byggnaden (t.ex. en solcellsanläggning på mark eller intilliggande byggnad). Det är otydligt vad som juridiskt räknas som en solcellsanläggning då t.ex. flera kluster av moduler återfinns nära varandra. Kraven på bygglov varierar mellan olika kommuner, och är i vissa fall Kravet att det behövs en extra mätare (som kostar att köpa) för att få elcertifikat för den egenproducerade och konsumerade elen gör att många små producenter låter bli att söka elcertifikat för hela sin Skattereduktionen för småskalig elproduktion sker via ett avdrag För de aktörer som inte har en inkomstskatt som det går att kvitta skattereduktionen mot blir utan ersättning. Dagens ROT-avdrag (för antingen småskalig elproduktion eller energi- effektiviseringsåtgärder) kan bara utnyttjas om ett hus är äldre än Investeringsstödet uppfattas som krångligt att söka. en solcellsägaren rapportera sin årliga produktion för att få behålla bidraget. SOU 2018:15 Hinder som mindre aktörer möter Att överblicka de samlade villkoren kan te sig svårt för den mindre Detta beror både på att det de facto är mer komplext än vad det skulle behöva vara, samt på att det saknas en plattform där den relevanta informationen samlats. Till exempel har ideella föreningar svårt att förstå vilka villkor som gäller. Nationella riktlinjer för brandsäkerhet saknas för både solcells- och Brist råder på certifierade installatörer av småskaliga elproduktions- teknologier och energilager. Det råder sålunda brist på förtroende hos de mindre aktörerna för installatörerna och villkoren runt ikring, t.ex. svårt att jämföra offerter. För hyresgäster i lägenheter är det svårt att agera själv, man är beroende av hyresvärden. Källa: Egen bearbetning av akademisk litteratur, tidigare utredningar och inspel till utredningen via intervjuer och workshop. 5.3Hinder för ökad elektrifiering av bilar En laddbar bil är antingen en elbil med batteri som till hundra pro- cent laddas med el, eller en så kallad laddhybrid som jämte batte- riet/elmotorn dessutom har en förbränningsmotor som komple- ment. De huvudsakliga hindren för att en bilkund ska välja att köpa alternativt leasa eller dela någon typ av laddbar bil är av ekonomisk, administrativ och/eller beteendemässig karaktär. De återfinns på följande huvudområden: iii.Det osäkra andrahandsvärdet vid köp, iv.Laddningen av bilen (bilens räckvidd och infrastruktur för laddning), v.Kunskapsnivån om tekniken (teknikutvecklingsläget, miljöprestanda, m.m.). Hindren på dessa områden håller nu på att minska i omfattning. Hinder som mindre aktörer möter Enligt Energimyndighetens senaste attitydundersökning om ladd- fordon från 201713 så utgör den uppfattade osäkerheten kring räck- vidd och laddinfrastruktur de hinder som upplevs vara de största med laddbara bilar. Problemet uppfattas dock som mindre stort bland de som uppger att de har en hög kunskap om tekniken. 5.3.1Utbudet av elbilar ökar I kapitel 4 konstateras att utvecklingen inom elbilsområdet nu går snabbt och utbudet av laddbara bilar ökar i alla storleksklasser. Pris- skillnaden mellan elbilar och motsvarande förbränningsmotordrivna alternativ bedöms också minska främst till följd av att kostnaderna för batterier fortsätter gå ned.14 En del bedömare menar därför att den batteridrivna elbilen inom en ganska snar framtid kan komma att konkurrera prismässigt även utan subventioner (redan framemot 2025) med sina förbränningsmotordrivna alternativ inom de flesta fordonssegment.15 Antalet laddbara bilar på marknaden är dock fort- farande lågt så osäkerheten om andrahandsvärdet kan förväntas kvar- stå under . Andrahandsvärdets utveckling hänger också samman med hur övriga hinder för användning av laddbara bilar ut- vecklas. Majoriteten av de laddbara bilar som säljs i () är laddhybrider och de flesta av dem introduceras på mark- naden som förmånsbilar. Det sistnämnda gör att andrahandsvärdet snarare är ett problem för företagen än den anställde som har tillgång till en ny laddbar bil som en löneförmån. förstärks dess- utom de statliga incitamenten för att välja en ny laddbar bil när det så kallade bonus-malus systemet införs i , se vidare kapitel 6. Kunskapsnivån stiger när de laddbara bilarna blir vanligare och utbyggnaden av den allmänt tillgängliga laddinfrastrukturen bedöms , generellt sett, ha kunnat hålla jämna steg med ökningen av nya bilar. 13Energimyndigheten, (2017e). 14Även andra faktorer påverkar. 15Se till exempel Bloomberg (2017) Vehicle Outlook . Utbygg- naden av batteriproduktionskapacitet är en begränsande faktor för hur snabbt utvecklingen kan gå i , inom EU och globalt. En annan hämmande faktor är den strukturomvandling som teknikutvecklingen för med sig inom och utanför bilindustrin. Hinder som mindre aktörer möter Till laddinfrastrukturen hör också de möjligheter till laddning som finns hos hushållen och invid arbetsplatser, se nedan. De laddbara bilarnas räckvidd ökar också successivt vilket till- sammans med fler och fler allmänna laddplatser dämpar den så kallade räckviddsångesten även för elbilar. 5.3.2Laddinfrastrukturen och elnätet behöver hänga med i utvecklingen Det är mot bakgrunden ovan som prognoserna nu pekar mot att de laddbara bilarna kan komma att öka betydligt i omfattning . Till 2030 kan antalet laddbara fordon, enligt vissa bedömningar, komma att överskrida 1 miljon i Sverige.16 Även laddinfrastrukturen och elnätet förutsätts hinna med i utvecklingen för att en så stor ökning ska vara möjlig. De laddbara bilarna har ökat mest i storstadsområdena i Sverige17 trots att infrastrukturen med laddpunkter och elnät i trånga städer kan vara en särskild utmaning.18 Det lokala elnätet riskerar att bli överbelastat i områden där nätet redan i utgångsläget kan vara ansträngt, till exempel på grund av en stor befolknings- ökning och förtätning av bebyggelsen. Men det finns sätt att även i sådana miljöer reducera problemen. Normalladdning natte- tid minskar elbilens belastning och spär inte på effekttopparna . Förutsättningarna för laddbara fordon är dock, generellt sett, bättre utanför citykärnan och på landsbygden. Men många av respon- denterna i attitydundersökning, se ovan, avfär- dar ändå tekniken som ett storstadsfenomen och inget för den som bor på landsbygden. 16Se exempelvis , (2017c). 17Cirka av alla nyregistreringar av laddbara fordon har bokförts i de tre stor- stadsområdena i (Bil länsvisa nyregistreringar av miljöbilar 2017). En del av dessa bilar förs vidare ut i landet. 18Energimyndigheten, (2017e). Hinder som mindre aktörer möter 5.3.3Laddpunkter nära hem och arbetsplats är centralt Antalet laddpunkter hos hushåll och vid arbetsplatser behöver öka. Erfarenheter från visar att en elbilsägare främst behöver ”tanka” sin bil genom s.k. normalladdning (icke-publik) hemma eller vid arbets- platsen när bilen ändå står parkerad.19 Situationen är densamma i . En förutsättning för den snabba expansionen är också att standar- der etableras som gör det möjligt för fastighetsägare att med trygg- het kunna investera i sin laddinfrastruktur. av hushållen i bor i småhus med tillgång till enskild parkering. Att ha tillgång till parkering behöver dock inte alltid innebära att det enskilda hushållet kan besluta om parkeringsplatsen ska utrustas med en laddpunkt eller inte. Många småhus och andra bostäder i är organiserade i bostadsrätts- föreningar och samfälligheter som gemensamt behöver fatta beslut om de investeringar som ska göras och om bidrag ska sökas från de program som finns, se nedan. Rådigheten för en hyresgäst i ett hyres- hus är ännu mindre eftersom personen eller företaget ifråga då är beroende av hyresvärdens goda vilja att investera i laddpunkter. Bidrag till laddinfrastruktur ges som en del av bidragen till klimatinvesteringar i Klimatklivet.20 Även bostadsrättsföreningar och samfälligheter kan söka bidrag från detta program. kom- mer även privatpersoner kunna söka bidrag från det så kallade ladda- hemma-stödet som också ska administreras av Naturvårdsverket.21 arbetar inom Klimatklivet bland annat med att förenkla förfarandet vid ansökningar om bidrag till laddinfra- struktur. Bidrag har också getts till arbete lokalt med information till mindre aktörer som bostadsrättsföreningar och samfälligheter inom Klimatklivet.22 Men det är svårt att komma ifrån att det i praktiken är, eller kan upplevas som svårare, för en mindre aktör som saknar professionell kapacitet att formulera en ansökan till programmet. 19Som bilar i genomsnitt gör 23 av dygnets . 20http:///klimatklivet 21http:///Stod-i-miljoarbetet/Bidrag/Laddningspunkt-for-elfordon/ Hinder som mindre aktörer möter Ansökningarna om pengar till laddpunkter behöver dessutom också konkurrera med andra typer av klimatinvesteringar i program- met. Konkurrensen om bidrag kan innebära att priserna pressas och till en utveckling av de tekniska lösningar för vilka bidrag söks. Arbetet i såväl bostadsrättsföreningar som i samfälligheter sker ideellt och det kan vara svårt för exempelvis en styrelse i en bostads- rättsförening att hitta tid att prioritera den insats som krävs för att genomföra alla de led (inklusive ansökan om bidrag) som behövs för att en investering i laddinfrastruktur ska komma på plats. För samfälligheter tillkommer dessutom ytterligare svårigheter då dessa föreningar har sin grund i särskilda samfällighetsavtal. Om samfälligheten vill samarbeta om ytterligare en gemensamhetslös- ning, i det här fallet en laddinfrastruktur, så kan föreningens sam- fällighetsavtal behöva ändras. menar att det då krävs en ny förrättning och ett nytt så kallat anläggningsbeslut om en samfällighet ska kunna genomföra en investering i laddinfrastruktur. Det är en relativt kostsam och långdragen process och den ställer också krav på att medlemmarna i föreningen är överens om investeringen. Hinder som mindre aktörer möter SOU 2018:15 Ett urval av hinder för elektrifiering av personbilar Ekonomiska och finansiella hinder Laddbara bilar är dyrare än förbränningsmotordrivna alternativ. De flesta elbilar som introduceras är förmånsbilar. Utbudet är än så länge lågt. Svenska styrmedel är inriktade mot nybilsmarknaden. Laddinfrastruktur behöver konkurrera med andra klimatinvesteringar Legala och administrativa hinder Krångligt att söka bidrag Ansökningsblanketterna till Klimatklivet upplevs som krångliga för t.ex. en mindre bostadsrättsförening. Hyresgästen är beroende av att hyresvärden går med på att investera i laddinfrastruktur men kan inte ställa krav på att så görs. saknas än så länge möjlighet att ställa krav på Det kan krävas en ny förrättning och ett nytt så kallat anläggnings- beslut om en samfällighet ska investera i laddinfrastruktur. relativt kostsamt och ställer också krav på att föreningens medlemmar kommer överens. Det kan också handla om att undvika att installera många behöver integreras i ett laddstationer med högre effekt än vad som är nödvändigt i ett Investeringsbeslutet är en process med flera led. konkurrerar med andra områden som föreningen också behöver Svårt att hitta tid för en stressad BRF att genomföra en investering i laddinfrastruktur. Mer kunskap behövs om hur laddinfrastrukturen byggts ut och de laddbara bilarna utvecklats. Källa: Egen bearbetning av akademisk litteratur, tidigare utredningar och inspel till utredningen via intervjuer och workshop. 5.4Hinder i samband med lokala energisamhällen Mindre aktörer kan slå sig samman i sina ambitioner. Lokala förny- bara energisamhällen kombinerar de mindre aktörernas egna ambi- tioner och systemnyttan av samverkan. Energibolag och andra aktörer Hinder som mindre aktörer möter kan fungera som facilitator av sådana lokala energisamhällen. Nedan ges ett exempel från E.ON på en sådan satsning och på vilka hinder man stöter på. E.ON har etablerat ett förnybart och lokalt energisystem i Simris, beläget utanför på i . Grundtanken med systemet är att öka möjligheterna för en högre andel förnybar el, med utgångspunkt i lokala förutsättningar. Syftet med demonstra- tionsprojektet är att testa förutsättningarna för att skapa smarta elnät där lokala områden kan bli självförsörjande med förnybar el och där konsumenten får större kontroll över och delaktighet i hur elen produceras. Förhoppningen är också att de mindre aktörernas moti- vation att använda elen effektivt och att erbjuda flexibilitet som kan bidra till att balansera systemet ökar. Projektet invigdes och är en del av ett större EU-projekt, InterFlex, som syftar till att använda flexibilitet för att optimera elsystem i lokal skala. Elproduktionen i det lokala energisystemet i Simris försörjer cirka 150 elkunder (främst privathushåll), är förny- bar och kommer från tre olika typer av produktionskällor: vindkraft, solceller och en reservkraftgenerator driven på förnybart bränsle (biodiesel, HVO). Ett vindkraftverk (maxeffekt 500 kW) står för största delen av elproduktionen i det lokala energisystemet. Solcellsproduktionen kommer i första hand från en solcellspark (maxeffekt 440 kW) men i projektet finns också en ambition att fler lokala mindre aktörer ska installera mikroproduktion i form av solceller på egna tak, där E.ON i projektet erbjuder rabatt på in- stallation av solcell och batteri för att öka kundernas intresse av att delta i försök med efterfrågeflexibilitet. Eftersom både sol och vind är intermittenta produktionskällor kommer reglerbar elproduktion behöva finnas som reserv. En reservkraftsgenerator ska sköta denna uppgift vid de tillfällen som energisystemet körs i ö-drift. När det lokala energisystemet inte körs i ö-drift kommer i stället det centrala nätet (10 kV-nätet) stå för den elförsörjning som inte produceras lokalt.