sou · H6B373 · 2018-09-25 00:00:00 — Framförallt har dock denna faktor en stor betydelse för de studerandes beslut att avbryta en utbildning. Studieresultaten är ofta avgörande för de studerandes möjlighet att få studiestöd. Därutöver kan studieresultaten ha for- mell betydelse på så sätt att studerande med bristande studieresultat inte blir behöriga till efterföljande kurser. Studieresultaten spelar också en roll för den studerandes tro på sig själv inför kommande studier.42 Av den enkätundersökning som HSV gjorde 2009 var dåliga studieresultat den näst vanligaste faktorn inom orsakskategorin ”själva utbildningen” när det gäller frågan om orsak till studieav- brott. Det var främst inom de tekniska utbildningarna som den fak- torn angavs.43 42Andersson, S., , J. och , B. (2012). 43Högskoleverket (2010). Trivsel i utbildningsmiljön är en annan faktor som har stor betydelse för om en studerande väljer att hoppa av eller inte. Studerande vill ha goda kontakter med andra studerande och med den akademiska per- sonalen.44 Stöttning under studietid och stödåtgärder vid behov är också faktorer som sannolikt har betydelse för trivsel, studieframgång och genomströmning. Enligt en UHR-studie är akademiskt skrivande, språkstöd och mentorsprogram några av de vanligaste stödåtgär- derna som är tillgängliga för studerande och som påverkar genom- strömningen positivt.45 Enligt vår utrednings delbetänkande, bör de studerandes möjligheter att vara sjukskrivna på deltid och att studera på deltid med studieekonomin säkrad förbättras, och det kommer med största sannolikhet att bidra till ökad genomströmning och till att färre studerande hoppar av studierna.46 Allt pekar på att denna typ av stödåtgärder har positiv inverkan på genomströmningen. I en studie gjord vid ett kanadensiskt universitet undersöktes bland annat värdet av extra stöd under utbildningstiden.47 Stude- rande som läste delades in i tre olika undersöknings- grupper, plus en kontrollgrupp. Studerande i den första undersök- ningsgruppen fick möjlighet att ta del av olika sorters stöd, såsom hjälp av äldre studerande och extra undervisning (supplementary instruction). Studerande i den andra gruppen erbjöds en kontant- bonus motsvarande skolavgifter om de skulle nå upp till ett visst genomsnittsbetyg och den tredje gruppen erbjöds både stöd och kontantbonus. Studien visade att det främst var kvinnor och deltagare i den tredje gruppen som nyttjade stödet. Studien visade också att kvinnor i den tredje gruppen fick ett högre genom- snittsbetyg. Däremot hade de olika åtgärderna ingen effekt för män. 44Andersson, S., , J. och , B. (2012). 45UHR (2016). 47Angrist, J., Lang, D., and , P. (2009). En annan faktor som spelar viss roll för avhopp eller kvarvaro på utbildningen är vilken kvalitet utbildningen har. Det kan handla om såväl planering och organisation som informationsflöde eller att den pedagogiska eller vetenskapliga kvaliteten anses vara bristfällig.48 var på studiebesök vid Lunds univer- sitet och poängterade de studerande som kommittén samtalade med att andelen lärarledd undervisning har betydelse för genomströmningen.49 Av avsnitt 4.3.1 framgår att prestationsgraden är högre bland cam- pusstuderande än distansstuderande för alla typer av utbildningar. Prestationsgraden är betydligt högre bland campusstuderande på fristående kurser och generella program, men bara något högre bland campusstuderande på yrkesexamensprogram. Valet att studera på campus eller på distans påverkar alltså genom- strömningen i den svenska högskolan. Framför allt presterar stude- rande på fristående kurser sämre på distans än på campus. Det kan i sin tur hänga ihop med vilket mål de studerande har med sina studier. Studerande som läser fristående kurser på distans har sannolikt inte lika ofta som mål att ta poäng eller examen som andra studerande, utan nöjer sig med att gå kurser och att delta i undervisningen.50 4.6.11Arbete vid sidan av studierna Studier visar att för mycket arbete parallellt med studierna ökar ris- ken för låga studieresultat och minskar sannolikheten för högre studieresultat. Arbete parallellt med studierna kan också öka utbild- ningstidernas längd och det tycks finnas relativt tydlig evidens för att arbete under studierna faktiskt förlänger tiden i studier och till examen. Att arbeta i måttlig omfattning vid sidan av studierna verkar däremot ha positiv inverkan på studieresultaten, men när arbetet 48Andersson, S., , J. och , B. (2012). 50UKÄ (2017h). överstiger en viss omfattning övergår det till att vara negativt. Läs mer om arbetets påverkan på studier och studieresultat i avsnitt 6.5. Konjunktur- och arbetsmarknadsläget kan ha betydelse för genom- strömningen på flera olika sätt. Av en statistisk analys som HSV har gjort framgår att studerande påverkas av konjunkturförändringar.51 Dels genom att tidpunkten för avslutandet (ofta examen) varierar något beroende på konjunkturläge, dels genom att en större andel av de examinerade fortsätter att studera efter examen, i väntan på att arbetsmarknaden ska förbättras. Sambandet mellan andelen i fort- satta studier efter examen och andelen arbetslösa i arbetskraften är relativt starkt visar en analys av åren 1991–2007. När arbetslösheten stiger är det alltså en större andel som fortsätter att studera efter examen. Vid en lågkonjunktur minskar vidare de studerandes möjlighet att få ett arbete vid sidan av studierna vilket i sin tur medför att de kan ägna mer tid åt studierna. Enligt en studie gällande den finska studie- stödsreformen 1992 förklarades den viktigaste faktorn för minsk- ningen av studietiden fram till examen vara att de studerande fått svårare att få arbete vid sidan av studierna.52 4.6.13Antagning, förkunskaper och dimensionering Antagning till och dimensioneringen av högskoleutbildningar har betydelse för genomströmningen likaväl som den har betydelse för övergången från gymnasieskolan till högskolan (jämför avsnit- ten 3.3.11 och 3.3.12). Genomströmningen är bättre för studerande med goda förkunskaper (meriter). Det visar bland annat en studie från UKÄ.53 De studerandes förkunskaper har betydelse både för deras förmåga att klara av studierna och deras benägenhet att inte hoppa av studierna i ett tidigt skede. Ovan (under rubriken ”Intresse”) framgår att studerande som inte valt utbildningen i första hand avbryter utbildningen tidigt i 51Högskoleverket (2009a). 52Häkkinen, I., Uusitalo, R. (2003). 53UKÄ (2018c). större utsträckning än de som valt utbildningen i första hand. Vidare byter de som inte valt den aktuella utbildningen i första hand i större utsträckning till en annan utbildning jämfört med dem som valt utbildningen i första hand. Ur ett strikt genomströmningsperspektiv, dvs. att påbörjade studier ska av på så som möjligt, är studieuppehåll av olika slag av ondo. Det gäller oavsett skälen för studieuppehållet (till exempel sociala eller medicinska skäl, vård av barn, värnplikts- eller civilpliktstjänstgöring eller studentfackliga uppdrag). Även utlandsstudier som en del av studierna i under ett fåtal terminer leder till förlängda studietider och lägre genomströmning då de studerande långt ifrån alltid får tillgodoräkna samtliga sina utländska studier i sin svenska examen. Det framgår till exempel av Eurostudent , där av de svenska stu- derande med erfarenhet av utlandsstudier svarar att de har fått till- godoräkna sig sina utlandsstudier fullt ut i en svensk examen. 4.6.15Studerandes bakgrund och egenskaper UKÄ har i en nyligen genomförd registerstudie undersökt tidiga av- hopp i relation till de studerandes kön, ålder vid nybörjarterminen, svensk respektive utländsk bakgrund, gymnasiebetyg och sociala bak- grund.55 Enligt studien hoppar män överlag av i högre utsträckning än kvinnor, vilket är särskilt tydligt på kvinnodominerade utbildningar. Ålder vid utbildningsstarten påverkar också risken att hoppa av en utbildning då det totalt sett är en något högre andel yngre än äldre nybörjare som hoppar av, men där är variationen stor mellan olika utbildningsprogram. Utländsk bakgrund har betydelse för avhoppen när det gäller vissa program, såsom exempelvis utbildningar till ämnes- lärare, grundskollärare och förskollärare. 54Hauschieldt, K. (2015). 55UKÄ (2017f). dock inte spela någon större roll för benägenheten att hoppa av ett utbildningsprogram.56 Däremot tyder resultaten från en annan studie från UKÄ på att det finns samband mellan social bakgrund och genomströmning i högskolan – mätt som examensfrekvens inom nominell studietid plus – på fyra långa och fyra medellånga program som leder till en yrkesexamen. På de längre yrkesexamensprogrammen (minst 4,5 års studier på heltid) – där man studerade till civilingenjör, jurist, läkare och psykolog – var genomströmningen lägre för studerande som hade föräldrar med förgymnasial utbildning jämfört med stude- rande vars föräldrar hade en utbildning på gymnasienivå eller högre. På exempelvis juristprogrammet hade i gruppen med för- gymnasialt utbildade föräldrar och i övriga grupper avlagt examen på programmet efter studiestarten. Det såg dock annorlunda ut på medellånga högskoleutbildningar (3–3,studier på heltid). På högskoleingenjörs-, sjukgymnast- (fysioterapeut-), sjuksköterske- och socionomprogrammet hade studerande med för- gymnasialt utbildade föräldrar antingen samma eller endast något lägre genomströmning jämfört med studerande från andra sociala ursprung.57 Sammantaget förefaller inte den sociala bakgrunden spela större roll för benägenheten att hoppa av studierna, däremot verkar den ha viss betydelse för examensfrekvensen från vissa framför allt längre yrkesexamensprogram. 4.7Hur påverkas genomströmning av en tidig övergång från gymnasieskolan till högskolan? Bedömning: En tidig övergång från gymnasieskolan till hög- skolan påverkar genomströmningen på olika sätt. Om studerande går över från gymnasieskolan till högskolan tidigare än kommer medianåldern bland examinerade från högskolan att sjunka. kommer prestationsgraden att sjunka samt risken för felval och avhopp att öka. Dessutom ökar skillnaden mellan vad de studerande vill studera och de utbildningar som 56Enligt rapporten hoppar studerande med lågutbildade föräldrar totalt sett av i högre utsträckning än studerande med medelhögt och högutbildade föräldrar, men när analyserna görs per program är det dock bara civilingenjörsprogrammet som uppvisar detta mönster. 57UKÄ (2013). Det medför en uppenbar risk att samhällets kompe- tensbehov inte kommer att tillgodoses. Kartläggningen över hur övergången mellan gymnasieskolan och högskolan fungerar, som redovisats i kapitel 3, pekar på att över- gången på det stora hela fungerar väl. Utvecklingen av övergången har varit positiv och det är en större andel av en årskull som börjar studera i högskolan efter att ha avslutat gymnasie- skolan än det var före /10. Vår kartläggning visar att en tidigare övergång från gymnasie- skolan till högskolan skulle påverka genomströmningen på olika sätt. Om studerande går över från gymnasieskolan till högskolan tidigare än kommer medianåldern bland examinerade från högskolan att sjunka, helt enkelt för att något fler studerande kommer att påbörja sina studier tidigare. har det framkommit att prestationsgraden är låg bland de allra yngsta studerandena och högst för de som är 22–. Det torde medföra att en tidig övergång leder till något lägre presta- tionsgrad. Studier visar också att yngre studerande generellt hoppar av i högre grad än något äldre studerande. Det styrks av en studie av prestationsgraden på de tio största yrkesexamensprogrammen som UKÄ gjorde 2017.58 Ur ett genomströmningsperspektiv är det alltså inte fördelaktigt med direkt övergång från gymnasiet till högskolan, konstaterar UKÄ. Ytterligare ett problem med en tidig övergång är att risken för felval och att de studerande väljer andra utbildningar än de skulle valt om de hade väntat . De utbildningar som 19-åringar efter- frågar skiljer sig från dem som något äldre studerande efterfrågar. Exempelvis vill många 19-åringar bli ekonomer, civilingenjörer eller jurister, medan få vill bli lärare eller verka inom vård och omsorg. Det kan medföra att allt för många utbildas inom vissa områden och för få inom andra. En tidigarelagd övergång till högskolan innebär då en ökad risk för att vissa matchningsproblem. Exempelvis kan bristen på lärare komma att förvärras. Det finns därför en uppenbar risk att samhällets kompetensbehov inte kommer att tillgodoses. De ungas sökmönster innebär också att 19-åringar i stor utsträckning konkurrerar med andra 19-åringar om studieplatserna. 58UKÄ (2017f). övergången behöver antalet platser på de utbildningar 19-åringarna efterfrågar öka, vilket medför att volymen kan behöva minskas på utbildningar som efterfrågas av äldre studerande. 4.8Hur är genomströmningen i högskolan? Bedömning: Genomströmningen i högskolan är god, framförallt bland studerande på utbildningsprogram och särskilt bland studiemedelstagare på utbildningsprogram. Den största förbätt- ringspotentialen synes alltså finnas bland studerande som inte tar studiemedel och bland studerande på fristående kurser, såväl hos dem som tar studiemedel och hos dem som inte tar studiemedel. Utredningens uppdrag att främja effektivare studier innebär att vi ska föreslå åtgärder inom studiemedelssystemet i syfte att öka genom- strömningen i högskolan. För att kunna föreslå relevanta åtgärder har det varit nödvändigt att kartlägga och analysera genomströmningen på motsvarande sätt som övergången till högskolan. På så sätt har vi kunnat få en uppfattning om hur genomströmningen fungerar bland olika grupper studerande, mätt utifrån olika genomströmnings- mått. Vår ambition har varit att därigenom kunna identifiera vilka åtgärder som framstår som mest lämpliga för att förbättra genom- strömningen i högskolan. Då vi är begränsade till att föreslå åtgärder inom studiemedels- systemet har vi särskilt försökt att kartlägga och analysera hur genomströmningen i högskolan ser ut bland studiemedelstagarna. Det är främst studiemedelstagarna som kan förväntas bli påverkade av åtgärder inom studiemedelssystemet, även om det inte är uteslutet att en del åtgärder skulle kunna påverka även ett antal studerande som inte har studiemedel. Oavsett vilket genomströmningsmått som vi använder är det högre genomströmning bland studerande på utbildningsprogram än bland dem på fristående kurser. Likaså är det högre genomströmning bland studerande på yrkesexamensprogram jämfört med studerande på generella program. När det gäller prestationsgrad och examens- ålder har vi hämtat in statistik och jämfört genomströmningen mel- lan studiemedelstagare och icke studiemedelstagare. Båda dessa mått visar att genomströmningen bland studiemedelstagare är klart högre än bland studerande som inte tar studiemedel. Skillnaderna mellan de som enbart tagit bidrag och de som tagit både bidrag och lån är små. Medianåldern hos examinerade med någon form av studiemedel har gått ned , medan medianåldern bland examinerade utan studiemedel har gått upp, se avsnitt 4.3.4. Att notera när det gäller medianexamensåldern på de tio största yrkesexamensprogrammen bland samtliga studerande är att den i princip har varit densamma från och med /03 till och med /15. Åldern avser i det fallet den ålder den stude- rande hade det år han eller hon tog sin slutexamen inför etablering på arbetsmarknaden. Det tycks därmed inte vara något problem med eskalerande examensåldrar för dessa utbildningar. Internationella jämförelser, där genomströmningen i fram- står som mindre god än i andra länder, ter sig enligt vår mening van- skliga med hänsyn till det breda högskolebegreppet som gäller i sedan 1977 års högskolereform. I ingår exempelvis inte de stora lärarutbildningarna och sjuksköterskeutbildningarna i högskolesystemet. Inte heller högskolesystemen i och är särskilt lika det svenska. Skillnaderna tycks bli än större om man går utanför och utanför Europa.59 Vi anser därför att det är pro- blematiskt att använda internationella jämförelser som grund för att bedöma om genomströmningen i är god eller inte. Sammantaget är vår bedömning att genomströmningen i högsko- lan generellt sett är god, framför allt bland studerande på utbild- ningsprogram och särskilt bland studiemedelstagare på utbildnings- program. Den största förbättringspotentialen finns bland stude- rande som inte tar studiemedel och bland studerande på fristående kurser, såväl hos dem som tar studiemedel och dem som inte tar studiemedel. Oavsett problembilden är vårt uppdrag att föreslå åtgärder inom studiemedelssystemet som kan förbättra genomströmningen i hög- skolan. Mot denna bakgrund presenterar vi ett antal alternativa åtgärder i avsnitten 5.3.1 och 5.3.2 som utredningen har övervägt. 5Åtgärder för att underlätta tidig övergång till och öka genomströmningen i högskolan 5.1Utgångspunkter för våra bedömningar och förslag I utredningen har vi i uppdrag att se över hur studiemedlen kan användas för att öka genomströmningen och att underlätta över- gången från gymnasieskolan till högskolan, genom att hellre erbjuda positiva incitament i stället för tvång och ökad press och utan att inkräkta på omställningsmöjligheter och på det livslånga lärandet. Våra förslag ska dessutom vara samhällsekonomiskt effektiva. Detta är ett svårt uppdrag! Uppdraget är svårt eftersom studiemedlen bara är en av flera faktorer som påverkar studieval och studieresultat. Andra faktorer som påverkar detta är antagningsregler, utsikterna på arbetsmark- naden och förväntad avkastning av utbildningen, avgifter eller inga avgifter, intresse, målsättning, framgång, trivsel och stöd, utbild- ningens kvalitet, campus- eller distansstudier, arbete vid sidan av, konjunkturläget, utbildningens dimensionering, de studerandes bak- grund, m.m. Studiemedlen är alltså bara en av flera faktorer som påverkar när studerande börjar studera och hur snabbt studierna går. Studiemedelssystemet har dessutom andra uttalade mål än genomströmning – det ska verka rekryterande för både kvinnor och män och därmed bidra till ett högt deltagande i utbildning, det ska utjämna skillnader mellan individer och grupper i befolkningen och bidra till ökad social rättvisa, samt ska ha en god effekt på sam- hällsekonomin över tiden.1 Vid sidan av de begränsningar som anges i våra direktiv sätter dessa mål gränser för vad som är möjligt. 1999/2000:10 och prop. 2015/16:1, utg.område 15. Åtgärder för att underlätta tidig övergång till och öka genomströmningen i högskolan för studiestödet innebär att det ska locka studerande i olika åldrar och dessutom verka kompensatoriskt mellan olika grupper – det ska vara ett system för alla som har för avsikt att studera. De studerande ska fritt kunna välja vad de ska studera och när de ska göra det, utan att studiemedelssystemet lägger hinder i vägen. Studiemedels- systemet innehåller förvisso en del gränser för vilka utbildningar som ger rätt till stöd och hur länge det är möjligt att studera, men som utgångspunkt stödjer det de studerandes fria val. Vi kan t.ex. inte påverka vilka utbildningar de studerande väljer. har det svenska studiemedelssystemet främjat genom- strömningen vid svenska högskolor genom att finnas till och genom att hålla en tillräckligt hög nivå. är studiemedlens köpkraft i förhållande till konsumentprisindex dessutom högre än . Studiemedlens tillräcklighet är den främsta garan- ten för att studiemedelssystemet bidrar till hög genomströmning i högskolan. Vi har i kapitel 4 också redovisat att studiemedelstagarna har långt högre prestationsgrad än de som inte har några studie- medel. Utrymmet att förbättra prestationsgraden är begränsat. Ut- över tillräckligheten har studiemedlen även andra inslag som är avsedda för att studerande ska upprätthålla en hög studietakt, bl.a. krav på studieresultat, ett begränsat antal veckor och ett fribelopp för inkomst. I följande avsnitt diskuterar vi några modeller för att med hjälp av studiemedlen tidigarelägga övergången till högskolan och att öka genomströmningen. När vi sedan bedömer dessa förslag har vi beak- tat den begränsning som direktiven ger oss – morot hellre än piska och inget hinder mot omställning och livslångt lärande – och de begränsningar som i övrigt ges av studiestödets mål. I bedömningen tar vi även hänsyn till förslagens kostnadseffektivitet och kom- mittéförordningens bestämmelser om krav på finansiering av våra förslag. SOU 2018:73 Åtgärder för att underlätta tidig övergång till och öka genomströmningen i högskolan 5.2Tidigare övergång från gymnasieskolan till högskolan med hjälp av studiemedelssystemet 5.2.1Alternativa åtgärder för tidig övergång från gymnasieskolan till högskolan I avsnitt 4.7 gör vi bedömningen att en tidig övergång från gym- nasieskolan till högskolan påverkar genomströmningen på olika sätt. Om studerande går över från gymnasieskolan till högskolan tidigare än kommer medianåldern bland examinerade från högskolan att sjunka. kommer prestationsgraden att sjunka samt risken för felval och avhopp att öka. Dessutom ökar skillnaden mel- lan vad de studerande vill studera och de utbildningar som erbjuds och därmed finns en uppenbar risk att samhällets kompetensbehov inte kommer att tillgodoses. Utredningens uppdrag i fråga om övergången från gymnasie- skolan till högskolan är att med utgångspunkt i kartläggningen över hur den fungerar och analysen av hur en tidig övergång påverkar genomströmningen, bedöma om det finns skäl att vidta åtgärder inom studiemedelssystemet för att underlätta en tidig övergång. Innan vi tar ställning till detta behöver vi överväga några tänkbara förändringar i studiemedelssystemet som möjligen skulle kunna underlätta en tidig övergång från gymnasieskolan till högskolan. I det följande presenterar vi de tänkbara åtgärder som utredningen har övervägt. Alternativ: Examensbonus till studerande som tar examen före en viss ålder En åtgärd för att uppmuntra studerande att både övergå tidigare från gymnasieskolan till högskolan och att öka genomströmningen på så sätt att examensåldern sänks, kan vara att premiera tidiga examina från universitet och högskolor. Det kan ske genom att ge någon form av kontantbonus eller annan förmån, t.ex. låneavskrivning, till studerande som tar examen senast vid en viss ålder. Syftet är att förmå alla studerande att snabbare etablera sig på arbetsmarknaden. Ett steg i den riktningen är då åtgärder som stimu- lerar de studerande att ta examen vid en lägre ålder än . Åtgärder för att underlätta tidig övergång till och öka genomströmningen i högskolan examensbonus ges till alla examinerade, oavsett var de tagit sin examen och oavsett om de tar studiemedel eller inte. Vi anser ändå att det är rimligt och nödvändigt att begränsa personkretsen som kan komma ifråga för en examensbonus. Personkretsen bör avse stude- rande som uppfyller kraven för anknytning till enligt grund- läggande villkor för studiemedel. Vi har därför övervägt en kontant- bonus till studerande som uppfyller grundläggande villkor för studie- medel (medborgarskap och annan anknytning) samt att utbild- ningen varifrån examen tagits är studiemedelsberättigande. Examensbonusen skulle kunna ges till de som tar en 3–3,5-årig svensk eller motsvarande utländsk examen senast det år den stu- derande fyller , en examen som har en sammanlagd studietid på 4–4,senast det år den studerande fyller eller en examen som har en sammanlagd studietid som är 5–5,lång senast det år den studerande fyller 26 år.2 Undantag från åldersgränserna bör kunna medges vid synnerliga skäl, exempelvis om den studerande har studerat med studiemedel under sjukdom eller har en dokumenterad funktionsnedsättning som har lett till en fördröjning av studierna. För att underlätta administrationen tänker vi oss att en studerande enbart ska kunna begära ut en examensbonus . En stu- derande som exempelvis studerar till en masterexamen i teknik får således välja mellan att begära ut en bonus för en treårig kandidat- examen eller för en femårig masterexamen.