sou · H6B342 · 2018-06-11 00:00:00 — 4Även införandet av lagkrav på kassaregister, ROT- och RUT-avdragen samt snabbt ökande e-handel är exempel på förändringar som framhållits som bidragande orsaker till minskad efterfrågan på kontanta betalningar och därmed även på kontanter. Se exempelvis m.fl. (2018). kontanter har minskat i nominella termer är unikt i ett internationellt perspektiv. I och har kontantmängden legat stabilt för att endast sjunka marginellt . En ytterligare bild av den minskande kontantanvändningen ges av värdet av kontantuttag i uttagsautomater. Detta värde halverades –2016, . stora sedel- och myntutbyte som pågick 2015–2017 skyndade också på minskningen av utestående kontanter. Utbytet innebar att en del äldre sedlar och mynt som fanns ute i samhället utan att användas lämnades in som de inte ersattes av nya sedlar och mynt. Efter utbytet speglar den utestående kontantmängden i bättre utsträckning den faktiska kontantanvändningen i , enligt kommitténs bedömning. Detta eftersom de kontanter som är i cirkulation i högre utsträckning används för att faktiskt genomföra betalningar. I undersökning Svenska folkets betalningsvanor 2018 uppgav av de svarande att de hade använt sig av kontanter för privata betalningar den senast månaden. var motsvarande siffra . Andelen som svarade att de använt sig av kontanter för betalningar senaste månaden minskade från 2018, vilket är en anmärkningsvärt snabb minskning på så . När det gäller uttag i uttagsautomater var det som svarade att de aldrig tog ut kontanter i uttagsautomat vilket kan jämföras med2016 då siffran var . av de svarande i undersökningen angav att de skulle klara sig utan kontanter som samhället ser ut och angav att de huvudsakligen använder kort för betalningar . När det slutligen gäller inställningen till kontanternas minskade betydelse i samhället var av de tillfrågade negativa, positiva medan återstående av de tillfrågade inte hade någon speciell åsikt i frågan.5 Det är intressant att jämföra denna siffra med en undersökning där 5Riksbanken (2018). av de tillfrågade personerna uppgav att de vill att kontanter ska finnas kvar som ett möjligt sätt att betala.6 Även om många i befolkningen inte har några problem med att kontanterna minskar i betydelse vill en tydlig majoritet ändå att kontanter ska finnas kvar som betalningsmedel. Nominellt belopp i mdkr (vänster skala) (höger skala) Källor: och . 6.2Kontantanvändningen varierar inom befolkningen Utifrån undersökning Svenska folkets betalningsvanor 2018 går det även att utläsa vissa generella mönster när det kommer till vilka delar av befolkningen som använder kontanter i högre utsträckning än andra. Den tydligaste skillnaden gäller äldre personer som i betydligt högre grad använder kontanter än yngre personer. Ett exempel på detta är svaren på frågan hur en person huvudsakligen betalade för köp den senaste månaden. Här svarade av de tillfrågade i åldersgruppen 65–att de huvudsakligen använde kontanter. För personer i åldersgruppen 45– var motsvarande siffra . Av de tillfrågade som var angav att de huvudsakligen använde kontanter för mindre betalningar . 6Undersökning av på uppdrag av , genomförd utbildningsnivå och lägre inkomster använder också generellt sett kontanter oftare än befolkningen som helhet. Åldern är dock den faktorn som slår igenom tydligast i resultaten. I länsstyrelsernas årliga bevakning av tillgången till grundläggande betaltjänster lyfts gruppen asylsökande och nyanlända upp som en grupp med extra behov av hjälp med betaltjänster och behov av kontanttjänster. Även personer med vissa funktionsvariationer har ett behov av kontanttjänster.7 I undersökning 2018 gjordes även en speciell sidostudie med urval av svarande i 33 kommuner som definierats som glesa landsbygdskommuner enligt definition.8 Från undersökningen kan man utläsa att personer som bor i gles landsbygd generellt sett använder kontanter något oftare än befolkningen som helhet. För köp i fysisk butik angav att de huvudsakligen betalade med kontanter, vilket kan jämföras för befolkningen som helhet. Personer boende på den glesa landsbygden är också generellt mer missnöjda med tillgången till kontanttjänster och mer negativa till utvecklingen mot minskad kontantanvändning. I de glesa landsbygdskommunerna uppgav exempelvis att de inte skulle klara sig utan kontanter så som samhället ser ut . I hela befolkningen var motsvarande siffra . Vidare angav av de boende på landsbygden att de var positiva till att användningen av kontanter minskar medan andelen för befolkningen som helhet var Av undersökningen framgår slutligen att det finns en viss betal- ningsvilja i glesbygd för att ha närhet till kontantuttag. Det var av de svarande som uppgav att de var beredda att åka längre än för att undvika en avgift på för en kontantuttagstjänst som fanns tillgänglig på gångavstånd.9 7Länsstyrelserna (2017). 8Denna kategori innefattar kommuner som inte ingår i klassificeringarna Storstadsområden eller Stadsområden och som har en befolkning som är mindre än fem invånare per kvadratkilometer. 9Riksbanken (2018). motsvarar en avgift för kontantuttag som tas ut av kund av handlare för tjänsten Cash2go som är en enkel lösning för att erbjuda kontantuttag i butik. Bankerna har historiskt haft en central roll för tillgången till kontanttjänster i samhället i form av insättningar och uttag av kontanter på bankkonto. Bankernas verksamhet inriktas dock i allt mindre utsträckning mot att tillhandahålla kontanttjänster över disk. Framför allt gäller det vissa stora banker. Utvecklingen är i vissa stycken dramatisk. –2016 mer än halverades antalet bankkontor med kontantservice – från 1 415 till 630 stycken. erbjöd av bankkontoren kontanttjänster.10 Utvecklingen förefaller fortsätta. , som har gått mot strömmen i den generella avvecklingen av kontorsnätet, och som drev av det totala antalet bankkontor med kontantservice år 2017,11 är just nu inne i en process där 50–60 kontor håller på att stängas. En betydande del av dessa har kontantservice och ligger i glesbygd. Nedläggningen av bankkontor med kontantservice har, genom att antalet uttagsautomater inte minskat i så hög utsträckning, främst drabbat kunder som vill ha service över disk för att ta ut kontanter. Däremot har nedläggningen av kontor med kontantservice påverkat privatpersoner, föreningar och småföretag som vill sätta in kontanter på ett bankkonto. Enligt finns det i cirka 240 automater som tar emot insättning av sedlar. Antalet insättningsautomater har ökat svagt . tog över dessa automater från och Sparbankerna innebar det att även alla kunder i , , , och , nu kan använda dem i stället för som tidigare bara och Sparbankernas kunder. En viktig del i Bankomat AB:s nuvarande strategi är att i stället för enskilda uttagsautomater bygga fullständiga kontantcenter med såväl insättningssom uttagsautomater. Värt att notera är dock att den geografiska spridningen av insättningsautomater är begränsad. De tre automater som finns i inland ligger exempelvis alla tre i centrum.12 Det innebär att föreningar och småföretag, men också privatpersoner, i stora delar av inland måste hitta andra lösningar för att exempelvis sätta in dagskassor på bankkonto. 10PTS (2017a), s. 2. 11Enligt uppgifter från Pipos Serviceanalys avseende . 12Data från Pipos Serviceanalys avseende . kan t.ex. röra sig om kvarvarande bankkontor med kontantservice, betaltjänstombud eller serviceboxar. 6.4Elektroniska betalningar ökar snabbt som kontantanvändningen minskar ökar elektroniska betalningar snabbt. Antalet kortbetalningar, dvs. betalningar med bankkort eller kreditkort, har ökat och det totala transaktionsvärdet . Svenskar använder i allt högre utsträckning kort även för mindre betalningar, vilket har lett till att det genomsnittliga transaktionsvärdet för kortbetalningar har minskat från till mellan 2006 och 2016.13 Av enkätundersökning Svenska folkets betalningsvanor 2018 framgår också att andelen av de svarande som huvudsakligen använde bank- eller kreditkort för betalningar ökade från 2018. De som huvudsakligen använde kontanter för köp minskade från 2018.14 Den tekniska utvecklingen och innovationer har förenklat och effektiviserat betalningarna samt även ökat utbudet av elektroniska betalningstjänster. Exempelvis har nya tekniska lösningar gjort det möjligt att ta emot kortbetalningar utan att ansluta sig till ett mer omfattande kortterminalsystem. Detta har varit viktigt för att möjliggöra kortbetalningar hos mindre näringsidkare, inte minst eftersom de fasta kostnaderna är lägre och på så sätt att betallösningen är mobil och kan användas exempelvis på ett torg. En innovation inom elektroniska betalningar som har fått genomslag är s.k. kontaktlösa kort där kunden håller sitt kort mot kortläsaren i stället för att sätta in kortet. Be- talningen sker ofta utan PIN-kod. I går kontaktlösa köp att göra för belopp beroende på bank. var först ut med tjänsten 2014 men numera har alla bankers kort funktionen för kontaktlösa betalningar och efterhand som kort byts ut får fler och fler människor tillgång till tjänsten. har varit relativt sent med att gå över till kontaktlösa betal- Se /sv/statistik/betalningar-sedlar-och- mynt/betalningsstatistik/. 14Riksbanken (2018). ningar jämfört med resten av , bl.a. beroende på att traditionella kortbetalningar med PIN-kod har varit snabba och effektiva. Kontaktlösa betalningar har vissa egenskaper som liknar kontanta betalningar eftersom det går snabbare, handlar om lägre belopp och att det inte krävs verifiering eller ID-kontroll för att genomföra en betalning. 6.4.1Snabbt genomslag för mobila betalningar En företeelse som växer snabbt är betalningar via mobiltelefon. Det finns lösningar som använder kortinfrastrukturen för att genomföra betalning, exempelvis Pay och Pay. I är dock den absolut viktigaste mobila betaltjänsten Swish. Tjänsten Swish lanserades av , ett bolag som startades av sex av största banker: , , , Nordea, , samt och Sparbankerna. anslöt sig och även . Den underliggande infrastruktur som möjliggör tjänsten Swish drivs av bolaget som också är gemensamt ägt av samma ovan nämnda banker. Den bank som vill erbjuda tjänsten Swish måste först ansluta sig till Bankgirots betalsystem Betalningar i Realtid (BiR) som kan hantera sekundsnabba transaktioner dygnet runt, årets . Antalet elektroniska gireringar15 har ökat och transaktionsvärdet –2016. Den riktigt snabba utvecklingen av antalet gireringar har skett främst beroende på Swish, som i betalningsstatistiken räknas som en elektronisk girering. Antalet transaktioner som genomförs med Swish ökade från 21 miljoner transaktioner 2014 till cirka 275 miljoner 2017 vilket är en ökning med över 1 . var det totala antalet användare av Swish för privatpersoner 6,3 miljoner, vilket motsvarar av alla invånare . Det månatliga transaktionsbeloppet har mer än tiodubblats . gjordes betalningar värda med Swish mellan privatpersoner.16 15Girering innebär överföring av pengar till betalningsmottagare. Gireringar är i denna definition kontobaserade i stället för kortbaserade. Räkningsbetalningar via internetbank är en vanlig förekommande form av elektronisk girering. 16Getswish AB (2018). Swish har i viss utsträckning ersatt kontanta betalningar, framför allt för transaktioner mellan privatpersoner. Även inom e-handeln har Swish vuxit snabbt . Swish är dock fortfarande ett relativt marginellt fenomen inom den fysiska handeln även om användningen av tjänsten ökar snabbt även inom detta område. 6.4.2Digitalt utanförskap och betalningar Många människor tar inte del av digitala betaltjänster. Det finns olika uppskattningar av hur stort antal personer i som inte är digitalt delaktiga. Olika studier har landat i intervallet 0,8–1,5 miljoner personer.17 En studie visar vidare att cirka 400 000 äldre eller av alla personer över 65 lever i digitalt utanförskap.18 Om en person inte är digitalt delaktig är det också generellt svårare för denne att ta till sig nya digitala betalningslösningar. Det innebär att kontanter ofta är fortsatt viktiga för denna grupp. 6.5Kontanternas roll minskar i handeln En ytterligare bild av situationen för kontanter i samhället ges av att studera utvecklingen i handeln. Andelen kontanta betalningar i handeln har minskat från 2010 till 2016.19 Enligt en nyligen publicerad studie utgjorde kontantbetalningar i de mest kontantintensiva butikerna av det totala värdet på betalningarna medan kortbetalningarna utgjorde . Återstående del utgjordes av fakturor.20 har företag inom hotell- och restaurangbranschen och inom handeln i allt högre grad slutat att acceptera kontanta betalningar. Även ett antal större butikskedjor har övergett kontanter som betalningsmedel, däribland mobiloperatörerna 3 och Telias butiker, och . Även har lanserat ett koncept med kontantfria butiker i 17Svenska stadsnätföreningen (2016). 18Viscovi m.fl. (2017). 19Riksbanken (2017). 20Arvidsson m.fl. (2018). I de mest kontantintensiva butikerna ingår livsmedel, kläder, kiosker, böcker m.m. Det finns inga helt tillförlitliga data över antalet näringsidkare som har slutat att ta emot kontanter, men processen förefaller accelerera. accepterade dock fortfarande av handlarna som är medlemmar i kontanta betalningar.21 Det finns en hög sannolikhet för en relativt dramatisk utveckling när det gäller acceptansen för kontanta betalningar bland näringsidkare. Av ett representativt urval av handlare som är medlemmar i organisationen uppgav cirka en fjärdedel att de kommer att sluta ta emot kontanter . Ytterligare en fjärdedel uppgav att de kommer att sluta ta emot kontanter –2025.22 6.6Den svenska betalningsmarknaden i ett europeiskt perspektiv Inom , dvs. de länder som har anslutit sig till den tredje etappen av EMU och infört euron som valuta, är kontantmängden generellt betydligt högre än i . I dessa länder är det är i princip möjligt att betala med kontanter överallt. I euroområdet i sin helhet motsvarade kontantmängden av BNP vid utgången av 2016.23 Delvis beror denna höga siffra på att eurosedlar liksom dollar används globalt som reservvaluta att ”stoppa i madrassen”. Den faktiskt cirkulerande kontantmängden i har uppskattats till av BNP,24 vilket även det är en jämförelsevis hög siffra och motsvarar en nivå där befann sig . Tätheten av uttagsautomater i är också bland de lägsta i . var hade , enligt statistik från , 35 uttagsautomater per 100 000 invånare. Detta kan jämföras med EU i sin helhet som hade i genomsnitt 68 stycken uttagsautomater per 100 000 invånare. hade 49, 104 och hade 129 uttagsautomater per 100 000 invånare samma år.25 hade 121 stycken uttagsautomater per 21Arvidsson m.fl. (2018). 22Arvidsson m.fl. (2018). 23BIS (2017). 24Se exempelvis ECB (2017). World Development Indicators. Indicator Automated ATMs per 100,000 adults. 100 000 invånare 2015. Till det låga antalet uttagsautomater i tillkommer det faktum att banker i de flesta EU-länder i högre grad erbjuder kontantservice på sina kontor än vad som är fallet i . Det finns historiska orsaker till skillnaderna i användning av kontanter liksom bredare samhälleliga mönster som exempelvis IT- mognaden, samarbetet mellan banker och förtroendet för olika samhällsinstitutioner. Det finns också historiska och kulturella skillnader som rör betalningar. lyfts ofta fram som ett land med en hög andel kontanta betalningar med en positiv attityd till att använda kontanter, även för större betalningar. I råder också generellt sett en större skepsis kring kortbetalningar.26 Enligt en studie användes kontanter som betalningsmedel i handel och restauranger i i klart högre utsträckning än i . Andelen av totala transaktioner i handeln och på restauranger som gjordes med kontanter i , , och låg på . De länder som hade lägst andel kontanta betalningar i undersökningen var , och där av alla betalningar gjordes med kontanter. När det gäller transaktionsvärdet för betalningarna låg länderna med högst andel kontanta betalningar i handeln och på restauranger på medan de länder som hade lägst andel låg på av det totala transaktionsvärdet.27 I har uppskattningar av andelen kontanta betalningar i handeln avseende antalet transaktioner visat på 2016 och att av omsättningen i de mest kontantintensiva butikerna bestod av kontanta betalningar 2017.28 Undersökningen i avser data . Metoderna skiljer sig också delvis åt från de uppskattningar som gjorts av andelen kontanta betalningar i . Trots detta ger siffrorna en tydlig fingervisning om unika position i förhållande till nästan alla andra europeiska länder när det gäller den låga användningen av kontanter som betalningsmedel i handeln. 26Schmidt (2016). I studien är det svårt att hitta någon enskild tydlig faktor som förklarar kontanters popularitet i . 27Esselink och (2017). 28Riksbanken (2017) och m.fl. (2018). I en analys från konstateras att situationen för kontanter i , liksom i , skiljer sig mycket från den i euroområdet. I uppskattas av betalningarna i butiker och restauranger göras med kontanter, i jämförelse med totalt i euroområdet. Transaktionsvärdet för kontanta betalningar i handeln och på restauranger uppskattas i undersökningen till av det totala transaktionsvärdet.29 I uppskattas (som tidigare nämnts) att av antalet betalningar i handeln gjordes med kontanter 2016. Kontanta betalningar utgjorde vidare av omsättningen i de mest kontantintensiva butikerna . Liksom i är det i stor skillnad mellan äldre och yngre medborgare i användningen av kontanter. Personer i åldersgruppen 15– 29år använder kontanter vid av betalningarna medan motsvarande siffra för personer i åldersgruppen 70–är . 50procent av danskarna uppgav att de skulle få problem om kontanter försvann som betalningsmedel. Något som skiljer från är den danska lagen om kontantplikt som innebär att bemannade driftsställen i form av fysiska butiker, restauranger m.m. inte får avvisa kontanter som betalningsmedel om man tar emot elektroniska betalningar. lättades dock denna reglering upp genom att näringsidkare enligt den nya danska betalningslagen (LOV nr 652 af 08/06/2017) nu kan vägra ta emot kontanta betalningar , och i vissa områden mellan –06. 29Danmarks Nationalbank (2017). I detta kapitel ges en beskrivning av den svenska kontantkedjan i allmänhet med speciellt fokus på de aktörer som sköter kontanthanteringen i . Det görs vidare en kort utblick avseende hur kontanthanteringen fungerar i de andra nordiska länderna. 7.1Riksbankens historiska roll i kontanthanteringen1 hade regionala kontor i nästan varje län där man förvarade, lämnade ut och tog emot sedlar och mynt. Vid de dåvarande 23 regionala kontoren genomförde också äkthetskontroll, sortering och makulering av mottagna sedlar. När behov uppstod kunde banker vända sig till det lokala riksbankskontoret för att kostnadsfritt hämta ut eller lämna in sedlar och mynt. hade således en helt central roll för kontanthanteringen i samhället eftersom riksbankskontoren fyllde den funktion som de privata kontantdepåerna gör och erbjöd tjänster nära slutanvändaren (framför allt banker, posten och handeln). Dessutom var tjänsten uthämtning och inlämning av kontanter avgiftsfri. ökade automatiseringen av sedelsorteringen vid kontor. För att finna nya arbetsuppgifter åt personal som annars skulle ha blivit övertalig började erbjuda tjänster som exempelvis uppräkning av dagskassor och myntsortering åt företagskunder. För dessa tjänster tog ut marknadsmässiga avgifter av sina kunder. inledde också en process för att rationalisera kontanthante- 1Avsnittet bygger i hög utsträckning på framställningen i betänkandet SOU 2014:61 Svensk kontanthantering, s. 69–80, där en mer omfattande redogörelse finns avseende historiska roll i kontanthanteringen. ringen och minskade, framför allt , antalet riksbankskontor med tillhörande depåverksamhet. Depåerna togs i flera fall i stället över av privata aktörer såsom och som tog över fyra depåer vardera 1993. Islutet av bestod verksamhet inom kontantområdet av flera olika typer av uppgifter. Dels fanns rena myndighetsuppgifter i form av att ge ut, makulera och lagerhålla sedlar och mynt. fanns en hel del mer service- och marknadsorienterade tjänster som förpackning av sedlar och mynt, laddning av uttagsautomater och uppräkning av dagskassor. hade därmed såväl ett myndighetsansvar för kontanthanteringen som den var en marknadsaktör inom kontanthanteringen. Det senare avsåg uppräkning av dagskassor från handeln och laddning och tömning av uttagsautomater – verksamheter som direkt konkurrerade med privata företag. Denna situation ansågs vara problematisk och 1998 fattades beslut om att överföra myndighetens operativa kontanthantering till ett bolag – (), som inledde sin verksamhet och därmed tog över huvuddelen av kontanthantering. Bolaget erhöll i samband med bildandet ett kapitaltillskott på från . ville genom skapandet av bolaget tydligt separera myndighetsrollen från servicerollen och planen var att överlåta PSAB till privata aktörer. Verksamheten i PSAB gick dock sämre än förväntat och som en del i omstruktureringsarbetet för att kunna nå ett rörelseöverskott startade PSAB även ett värdetransportbolag – Pengar i . hade det bolaget sammanlagt 115 anställda. De främsta konkurrenterna, och Group 4 , var kritiska till att PSAB hade en så nära koppling till . Det fortsatt dåliga resultatet och den kritik som fanns mot PSAB ledde fram till att PSAB delades upp i två olika bolag där uppgifter som ansågs riksbanksnära – som kvalitets- och äkthetskontrollerade, makulerade kontanter samt kontantlager – lades i bolaget kontantförsörjning AB (SKAB). SKAB bedrev verksamhet på fyra orter i och det var på dessa kontor som andra aktörer kunde hämta ut och lämna in kontanter. SKAB fungerade därför som en grossist i kontanthanteringen. Den mer kommersiellt inriktade kontanthanteringsverksamheten eller detaljhandelsledet i form av kontanttransporter och försäljning till slutkunder förflyttades i stället till ett dotterbolag i form av ett nytt (nu förkortat PiS). SKAB:s verksamhet återfördes till ordinarie verksamhet . Efter en lång process av försök till försäljning av PSAB och sedermera PiS beslutade slutligen att lägga ner verksamheten i PiS . Beslutet fattades efter att en försäljning av verksamheten till ansågs problematisk i ett utlåtande från och att det behövdes en fördjupad granskning av affären. Detta besked innebar att drog sig ur affären. Under bolagiseringsprocessen gjordes kapitaltillskott till bolagen. Det uppstod även andra kostnader genom att en värdetransportrörelse byggdes upp och avvecklades. konstaterade i en analys att merkostnaden för bolagiseringen och verksamheten 1999–uppgick till cirka 500 miljoner kronor.2 uttalade kritik mot bolagisering, bl.a. att uppgifter som var myndighetsuppgifter hade lagts ut till ett bolag och att hade byggt ut en kommersiell verksamhet och blandat riksbanksnära uppgifter med kommersiell verksamhet (bet. 2003/04:FiU23, s. 29–31). Nedläggningen av PiS och införlivandet av SKAB i ledde fram till den situation som i huvudsak har gällt , dvs. där roll i kontantkedjan är koncentrerad till utgivning och makulering samt utlämning till privata depåägare samt mottagande och makulering av uttjänta kontanter. En viktig förändring som har skett är dock att antalet riksbankskontor med utlämning av kontanter har minskat från fyra stycken till endast ett återstående kontor utanför . 2Riksbanken (2006). Kontantkedjans centrala nav består av som står för kontantförsörjningen, depåägaren Bankomat AB3 som sköter grossistledet i kontanthanteringen, samt de två värdebolagen som står för kontanthanteringens detaljhandelsled och sköter den praktiska hanteringen av kontanter i samhället (se Figur 7.1). I ett bredare perspektiv och i enlighet med hur kommittén definierat kontantkedjan i kapitel 3 ingår även de aktörer som erbjuder kontanttjänster som banker, övriga uttagsautomatägare och betaltjänstombud i kontantkedjan.