sou · H6B346 · 2018-05-31 00:00:00 — Ett ärende om detaljplan i vilket kommunen beslutar att upphäva strandskyddet genom en bestämmelse i planen, bör anses ha på- börjats när ett formellt beslut att inleda planlägg- ningen har fattats. I den mån planärendet har inletts med ett detalj- planeprogram bör ärendet emellertid anses ha påbörjats först då kommunen beslutar att upprätta detaljplanen (jfr prop. 2013/14:126 s. 234). När prövar om strandskyddet kan upphävas till följd av att ett område avses att omfattas av en detaljplan (jfr 7 kap. 18 § första stycket 3), bör ärendet anses ha påbörjats när en ansökan om upphävande inkommer till . 14.2Förslaget till lag om ändring i (2010:900) Paragrafen innehåller bestämmelser om översiktsplanens övergrip- ande syfte. Första stycket motsvarar första meningen i nuvarande lydelse av paragrafen. Andra stycket, som är nytt, motsvarar i sak andra meningen i nu- varande lydelse av paragrafen. Tredje stycket, som är nytt, motsvarar nuvarande lydelse av 3 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.3. I paragrafen, som har nytt innehåll, finns bestämmelser om över- siktsplanens innehåll. Första stycket första meningen motsvarar delvis nuvarande bestäm- melse i 5 § 1. Bestämmelsen har dels förtydligats så att det uttryckligen framgår att grunddragen ska framgå på en karta (jfr bet. BoU 1986/87:1 s. 30), dels ändrats så att kommunen har en skyldighet att visa grund- dragen för hela kommunen. Det ska alltså inte finnas några ”vita fläckar” eller ”hål” i planen (jfr prop. 1985/86:1 s. 127). Att grunddragen ska framgå på ”en karta” hindrar inte att redovisningen kan delas upp på flera kartor. Första stycket andra meningen innehåller bestämmelser om att pla- nen ska visa indelningen i sex övergripande kategorier: stadsbygd och tätortsområden, landsbygd, verksamheter, transporter och infra- struktur, grönstruktur och vatten. I ”stadsbygd och tätortsområden” ingår bebyggelse av stads- eller tätortsmässig karaktär som i huvudsak används för bostäder, kontor, handel eller annan verksamhet. Även trafik- och parkeringsytor, par- ker och fritidsanläggningar kan ingå. Begreppet stadsbygd och tät- ortsområden kan även användas för relativt små tätorter. Även små- orter och fritidshusområden kan redovisas som stadsbygd och tät- ortsområden beroende på läge och översiktsplanens inriktning. I”landsbygd” ingår många olika karaktärer som exempelvis jord- bruksbygd, skogsbygd, fjällbygd och glesbygd samt inkluderar även bebyggda miljöer. Kategorin används för områden som nyttjas för areella näringar och andra landsbygdsanknutna verksamheter, kust- och skärgårdsområden samt obrukad mark. Även småorter, fritidshusom- råden, bybildningar och bostadsbebyggelse av mindre omfattning kan redovisas som del av landsbygden beroende på översiktsplanens in- riktning. I ”verksamheter” ingår verksamheter som kan vara störande, yt- krävande, ha miljöpåverkan eller generera tung eller en stor mängd övrig trafik. Kategorin kan användas för områden där kommunen vill säkra näringslivets utvecklingsmöjligheter, dvs. både traditionella industri- områden, stormarknadsområden, större mässområden och liknande. Andra slags verksamheter, som inte är lika störande för omgivningen, kan i stället ingå i kategorierna stadsbygd och tätortsområden respek- tive landsbygd. I ”transport- och teknisk infrastruktur” ingår områden och stråk som exempelvis vägar, järnvägar, kombiterminaler, VA-nät och bred- band. På grund av den mångfald av olika användningar som ingår i kategorin behöver funktionen vanligtvis preciseras med hjälp av under- kategorier som exempelvis spårtrafik, vägtrafik, sjöfart, flygplatser och hamnar för yrkestrafik. Småbåtshamnar kan även ingå i kategorierna stadsbygd och tätortsområden respektive landsbygd. I ”grönstruktur” ingår områden och strukturer för rekreation och biologiska värden, liksom park- och naturområden. Även vatten kan inkluderas i denna kategori. Skogs- och naturområden utan särskilda värden från frilufts- eller biologisk synpunkt ingår i stället i kate- gorin landsbygd. I ”vatten” ingår vattenområden eller vattendrag som inte ingår i de övriga kategorierna (t.ex. grönstruktur, landsbygd eller stadsbygd och tätortsområden). Indelningen utgör en precisering av de grunddrag som avses i den första meningen. Kategorierna överlappar i vissa avseenden varandra på så sätt att ett användningsslag, exempelvis bostäder, kan förekom- ma i flera kategorier. Kravet på indelning innebär inte att en kategori ska användas som inte finns i kommunen. Som framgår indirekt av andra stycket anger indelningen enbart en lägstanivå på så sätt att kommunen kan bestämma om den vill göra en mer detaljerad indel- ning än vad de angivna kategorierna medger. Andra stycket innehåller bestämmelser om att indelningen i första stycket vid behov får göras mer detaljerad. Exempelvis kan kommu- nen förfina indelningen för stadsbygd och tätortsområden genom att ange handel, kontor eller bostäder. Att översiktsplanen för en viss del av kommunen får redovisas med en annan detaljeringsgrad än för planen i övrigt, dvs. i en annan skala, framgår av 6 § andra stycket. Tredje stycket motsvarar nuvarande bestämmelse i 5 § 2. Kommu- nens syn på hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och be- varas kan knytas till indelningen enligt första och andra styckena. Vägledningen kan anpassas till olika delområden, trots att kategorin som anges i markanvändningskartan enligt första stycket är densamma. Kommunen kan även välja att mer specifikt ange hur ställningstagan- den och riktlinjer ska redovisas i förhållande till kartan, exempelvis genom att redovisa dessa utifrån stads- eller kommundelar. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.5. Innehållet i paragrafen är i huvudsak nytt. Av paragrafen framgår vad kommunen ska redovisa i översiktsplanen i vissa avseenden. Första stycket 1 anger att kommunen i översiktsplanen ska redo- visa förhållanden som med hänsyn till de allmänna intressena i 2 kap. kan ha väsentlig betydelse för beslut som avses i 2 § andra stycket, dvs. beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Vilka förhållan- den som avses preciseras i andra stycket. Om ett förhållande bara om- fattar en del av kommunen, bör det framgå av en karta inom vilket område som förhållandet ska gälla. Om förhållandet däremot gäller inom hela kommunen, kan det vara tillräckligt att redovisa detta i text. Kravet på redovisning gäller bara förhållanden som kan ha väsentlig betydelse. Motsatsvis ska kommunen alltså kunna avstå från att redovisa förhållanden som har en begränsad eller liten betydelse för beslut om användningen av mark- och vattenområden m.m. För att avgöra vad som utgör väsentliga förhållanden kan vägledning hämtas från de centrala myndigheterna. Vidare har de lokala förutsättning- arna stor betydelse vid en sådan bedömning. Slutligen bör kommu- nens uppfattning tillmätas stor betydelse vid bedömningen av om ett förhållande är att anse som väsentligt. Första stycket 2 anger att kommunen ska redovisa sin syn på hur förhållanden enligt första stycket 1 bör beaktas vid beslut enligt samma punkt. Med uttrycket ”beakta” avses att kommunen ska redo- göra för vilken betydelse som kommunen anser att förhållandet be- höver tillmätas vid en senare prövning. I vissa fall kan kommunen bekräfta att förhållandet behöver tillgodoses vid efterföljande pröv- ning, exempelvis att en naturgrusfyndighet så långt möjligt ska skyd- das mot åtgärder som kan påtagligt försvåra utvinningen av fyndig- heten (jfr 3 kap. 8 § första stycket ). I ett annat fall kan kommunen tvärtom ange att fyndigheten inte bör utvinnas, till följd av att fyndigheten utgör en viktig vattentäkt. Ett annat exempel kan vara att kommunen anger att byggnader som placeras under en viss nivå behöver utformas med hänsyn till risken för översvämning, men att någon hänsyn inte behöver tas till denna risk för byggnader som placeras över denna nivå. Andra stycket anger att redovisningen enligt första stycket ska omfatta följande förhållanden; natur- och kulturmiljövärden, areella näringar, råvarutillgångar och samhällsviktiga funktioner och miljö, hälsa och säkerhet. Dessa förhållanden hänger samman med de all- männa intressena i 2 kap. PBL och därigenom även med de s.k. hus- hållningsbestämmelserna i 3 kap. och 4 kap. 1–8 §§ . Med ”natur- och kulturmiljövärden” avses områden med särskilda natur- och kulturmiljövärden enligt 3 kap. 2, 3 och 6 §§ samt 4 kap. 1–8 §§ . Områdena avser både områden av riksintresse och sådana andra områden som avses i nämnda paragrafer. Natur- och kulturmiljövärden kan även omfatta områden som omfattas av områdesskydd enligt 7 kap. , i den mån de utgör förhållan- den som kan ha väsentlig betydelse för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas respektive hur den byggda miljön ska an- vändas, utvecklas och bevaras enligt första stycket 2. Sådana biotop- skyddsområden som avses i 7 kap. 11 § behöver normalt inte redovisas i planen (jfr 5–7 a §§ förordningen [1998:1252] om om- rådesskydd enligt m.m.). Med ”areella näringar” avses områden för de areella näringarna enligt 3 kap. 4 och 5 §§ , dvs. jordbruk, skogsbruk, ren- näring, yrkesfiske och vattenbruk. Kravet gäller såväl riksintressen som sådana andra områden som kan ha väsentlig betydelse för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas respektive hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Med ”råvarutillgångar och samhällsviktiga funktioner” avses om- råden som innehåller viktiga råvarutillgångar eller anläggningar som utgör samhällsviktiga funktioner där möjligheten att utnyttja respek- tive driva dessa bör eller ska värnas enligt 3 kap. 7–8 §§ . Här ingår också områden och anläggningar som har betydelse för totalförsvaret enligt 3 kap. 9 § . Även andra samhällsviktiga funktioner som kan behöva beaktas vid efterföljande planering, exem- pelvis sjukhus och anläggningar för produktion, förvaring och distri- bution av livsmedel, utgör sådana förhållanden som ska redovisas. Med ”miljö, hälsa och säkerhet” avses områden där särskild hän- syn bör tas till att det råder eller kan råda förhållanden som negativt kan påverka miljön eller människors hälsa och säkerhet. Det gäller exempelvis buller, luft- och vattenkvalitet, olycksrisk, översvämning, erosion, förorenad mark och dåliga grundförhållanden. Även områden med brist på grundvatten eller där det kan vara svårt att omhänderta avloppsvatten omfattas. Kravet hänger bl.a. samman med bestämmel- serna i 2 kap. 5 och 10 §§ och därigenom med miljökvalitetsnor- merna i 5 kap. . Miljökvalitetsnormer kan exempelvis aktualiseras genom brister i luftkvaliteten eller att berörda vatten- förekomster har dålig ekologisk eller kemisk status. Det finns inget krav på att miljökvalitetsnormerna ska redovisas i sin helhet, annat än i de fall då de kan vara av väsentlig betydelse för de beslut som avses i 2 § andra stycket. Däremot behöver normerna åtminstone ingå i underlaget för översiktsplanen (prop. 1997/98:90 s. 163). Tredje stycket, som i sak motsvarar nuvarande lydelse av 5 § 3, anger att kommunen, i stället för kravet i första stycket 2, i fråga om riksintressen enligt 3 och 4 kap. och gällande miljö- kvalitetsnormer enligt 5 kap. särskilt ska ange hur riks- intressena ska tillgodoses och miljökvalitetsnormerna ska följas. Detta innebär att kravet på redovisning enligt första stycket 2 inte omfattar riksintressen och miljökvalitetsnormer, som i stället ska redovisas på det sätt som anges i bestämmelsen. Vägledning för vad som avses med uttrycken ”tillgodoses” respektive ”följas” kan hämtas från förarbeten till nuvarande bestämmelse i 5 § 3 (se exempelvis prop. 1985/86:1 s. 532 f., prop. 1997/98:90 s. 163 och 302, prop. 2006/07:122 s. 63 och prop. 2009/10:184 s. 37). Övervägandena finns i avsnitt 9.1.6, 10.3.1 och 10.3.3. 5 § (lydelse enligt prop. 2017/18:163) Paragrafen ställer krav på vissa uppgifter som ska redovisas i över- siktsplanen. Första stycket 1 och 2 motsvarar punkterna 5 och 6 i nuvarande lydelse av paragrafen. Punkt 3 motsvarar punkt 7 i regeringens förslag till ny lydelse av paragrafen i prop. 2017/18:163. Punkt 4, som har nytt innehåll, anger att av översiktsplanen ska framgå sådana områden och verksamheter som angår flera kommu- ner eller är av regional betydelse. De områden och verksamheter som ska framgå bör redovisas på en karta. Vägledning om vilka områden och anläggningar som bör redovi- sas finns i äldre förarbeten. Som exempel nämns lokaliseringen av flygplatser, sträckningen av vägar, banor och ledningar, läget för större täkter, anläggningar för sophantering, större serviceanläggningar, små- båtshamnar och andra fritidsanläggningar. Ett annat exempel är större detaljhandelsanläggningar med ett upptagningsområde som omfatt- ar mer än en kommun. Hit hör också bevarandet av regionalt bety- delsefulla friluftsområden och kulturmiljöer liksom större samman- hängande grönområden (se prop. 1985/86:1 s. 337). I andra stycket, som är nytt, finns en upplysning om att det av 20 § framgår att det ska anmärkas i planen, om inte har godtagit den i viss del. Övriga ändringar är endast redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.7 och 11.3. Paragrafen anger att översiktsplanen ska utformas så att innebörden och konsekvenserna av den tydligt framgår. Första stycket har ändrats genom att kravet på att översiktsplanen ska redovisa planens konsekvenser har flyttats till 6 a § första stycket. Innehållet i det nya andra stycket motsvarar nuvarande lydelse av 23 § tredje stycket. Bestämmelsen anger att planen för en viss del av kommunen får redovisas med en annan detaljeringsgrad än för pla- nen i övrigt. I förhållande till den gällande bestämmelsen förtydligas att det inte krävs en ändring av den kommunomfattande planen för att kommunen ska få redovisa en viss del av kommunen. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.10 och 9.1.11. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om redovisning av översiktsplanens konsekvenser. Första stycket anger att översiktsplanen ska redovisa planens väs- entliga konsekvenser. Bestämmelsen innebär, jämfört med nuvarande bestämmelse i 6 §, att skyldigheten enbart gäller planens väsentliga konsekvenser. Motsatsvis behöver alltså inte konsekvenser av be- gränsad eller liten betydelse redovisas i planen. Konsekvenser som enbart berör ett mindre antal fastighetsägare behöver inte redovisas. Redovisningens omfattning och detaljeringsgrad kan även anpassas till att vissa frågor kan bedömas bättre i samband med prövningen av andra planer och program m.m. (jfr 6 kap. 12 § 4 ). Kom- munen ska kunna välja inriktning och omfattning i varje särskilt fall (jfr prop. 1994/95:230 s. 62). Andra stycket anger att det särskilt ska anges i redovisningen hur planen förhåller sig till dels regeringens nationella strategi för fysisk planering (punkt 1), dels relevanta regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen (punkt 2). Uttrycket ”förhåller sig” innebär att kommunen ska ange i vilken utsträckning som översiktsplanen är förenlig med den nationella stra- tegin respektive de relevanta regionala mål, planer och program som avses i bestämmelsen. Om planen är förenlig med dessa dokument, är det tillräckligt att planen innehåller en uppgift om detta. Om över- siktsplanen däremot strider mot den nationella strategin eller de regionala målen, planerna och programmen, ska planen redovisa på vilket sätt. Punkt 2 motsvarar i sak delar av gällande 5 § 4. Att redovisningen ska ske särskilt innebär att denna redovisning alltid ska finnas, dvs. oberoende av om konsekvenserna är väsentliga i förhållande till den nationella strategin respektive de relevanta regio- nala målen, planerna och programmen. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.9 och 9.1.10. Paragrafen, som är ny, anger vilka krav på redovisning av miljökon- sekvenser som gäller beroende på om översiktsplanen eller ändring- en kan antas medföra en betydande miljöpåverkan eller inte (jfr 9 §). Bestämmelsen motsvarar i sak nuvarande lydelse av 4 § andra och tredje styckena. Den enda skillnaden är att ordningen på styckena är omkastade, så att omständigheten att en betydande miljöpåverkan kan antas anges före den när en sådan miljöpåverkan inte kan antas. Övriga ändringar är endast redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Paragrafen innehåller upplysningar om vad kommunen ska göra innan den antar eller ändrar en översiktsplan. Ändringen i punkt 1 innebär att hänvisningen utökas till att om- fatta 3 § och de nya paragraferna 6 a och 6 b §§. Punkt 3 har följdändrats på grund av att ett krav på granskning av planförslaget har ersatt kravet på utställning (se 12 § första stycket). Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen innehåller förfarandebestämmelser om samråd när ett förslag till översiktsplan eller en ändring i planen upprättas. Ändringen i tredje stycket innebär att kravet tas bort på att kom- munen under samrådet även ska redovisa planeringsunderlag av be- tydelse från nationell, regional, mellankommunal eller annan syn- punkt. I stället ska kommunen redovisa det planeringsunderlag som har betydelse för bedömningen av förslaget (jfr nuvarande lydelse av 5 kap. 11 c §). Övervägandena finns i avsnitt 8.2.2. Paragrafen ställer krav på kommunen att i vissa fall genomföra sam- rådet så att det även uppfyller vissa krav om samråd i 6 kap. miljö- balken. Paragrafen har arbetats om främst i syfte att nå överensstämmelse med principen om att , vid miljöbedömningar av planer enligt PBL, endast tillämpas när detta särskilt anges i nämnda lag (jfr prop. 2003/04:116 s. 46). Vidare har syftet varit att förtydliga hur samråden enligt 6 kap. ska integreras i samrådet enligt PBL. Första stycket första meningen innebär att kommunen inom ramen för samrådet enligt 8 § ska undersöka om översiktsplanen eller änd- ringen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Utgången av undersökningen får betydelse för hur miljökonsekvenserna ska redo- visas i översiktsplanen (jfr 6 b §). Kravet gäller inte om frågan om bety- dande miljöpåverkan redan är avgjord i föreskrifter från regeringen (jfr andra stycket). Första stycket andra meningen innebär att undersökningen ska göras på det sätt som anges dels i 6 kap. 6 § , dels i före- skrifter som har meddelats i anslutning till den bestämmelsen. Det innebär att kommunen ska identifiera omständigheter som talar för eller emot en betydande miljöpåverkan. Regeringen har i 5 § miljö- bedömningsförordningen (2017:966) meddelat föreskrifter om vilka omständigheter som talar för eller emot en betydande miljöpåverkan som ska ligga till grund för undersökningen. Kommunen ska även genomföra ett s.k. undersökningssamråd. Det innebär att kommunen ska samråda i frågan om betydande miljöpåverkan med de kommuner och länsstyrelser m.fl. som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av planen eller programmet, om myndigheten eller kommunen inte redan vid identifieringen kommit fram till att en betydande miljöpåverkan inte kan antas. Andra stycket innebär att första stycket inte gäller om frågan om betydande miljöpåverkan är avgjord i föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § . Sådana föreskrifter finns i 2 § 2 c och 3 § 3 miljöbedömningsförordningen. Föreskrifterna innebär att en undersökning enligt första stycket normalt endast kom- mer att krävas för små ändringar av översiktsplanen. I övriga fall ska översiktsplanen antas medföra en betydande miljöpåverkan. Tredje stycket anger att kommunen inom ramen för samrådet en- ligt 8 § även ska uppfylla kraven på avgränsningssamråd i 6 kap. 9 och 10 §§ . Det förutsätter att antingen undersökningen enligt första stycket eller föreskrifter enligt andra stycket innebär att planen eller ändringen kan antas medföra en betydande miljöpåver- kan. Kraven på avgränsningssamråd innebär dels att kommunen ska samråda om hur omfattningen av och detaljeringsgraden i en miljö- konsekvensbeskrivning ska avgränsas (jfr 6 kap. 9 § 1 ), dels att avgränsningssamrådet ska ske med de kommuner, läns- styrelser och andra myndigheter som på grund av sitt särskilda miljö- ansvar kan antas bli berörda av planen (jfr 6 kap. 10 § ). Fjärde stycket innehåller en begränsning i förhållande till kraven i 6 kap. 6 och 10 §§ när det gäller vilka kommunen behö- ver samråda med under undersöknings- och avgränsningssamrådet. Begränsningen innebär att kommunen inte behöver samråda med andra statliga myndigheter än . Övervägandena finns i avsnitt 8.3.1 och 8.3.2. Paragrafen anger uppgifter under samrådet. Ändringen i första stycket 3 innebär att uppgifter utökas på så sätt att ska verka för att planen även i övrigt är lämpligt utformad i förhållande till reglerna om strandskydd i utöver att redovisningen av områden för lands- bygdsutveckling i strandnära lägen är förenlig med 7 kap. 18 e § första stycket . Det nya andra stycket innebär att inte bara ska ge råd om 2 kap. (jfr första stycket 2), utan även om tillämpningen av övriga bestämmelser i lagen. Kravet gäller enbart i de fall det behövs från allmän synpunkt, exempelvis för att förhindra väsentliga fel. Bestäm- melsen ansluter till motsvarande skyldighet under detaljplanepro- cessen (5 kap. 14 § andra stycket). Övervägandena finns i avsnitt 10.3.4 och 11.2. Paragrafen anger en skyldighet för kommunen att ställa ut planför- slaget . Ändringen i första stycket innebär att ett krav på granskning av planförslaget ersätter kravet på utställning. Det nya andra stycket anger att kommunen under gransknings- tiden ska hålla förslaget och samrådsredogörelsen tillgängliga för granskning. Bestämmelsen motsvarar i sak nuvarande lydelse av 24 § första stycket andra meningen. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen anger att kommunen är skyldig att kungöra utställningen av planförslaget före utställningstidens början. Paragrafen har följdändrats på grund av att ett krav på granskning av planförslaget har ersatt kravet på utställning (se 12 § första stycket). Bestämmelsen motsvarar i sak nuvarande lydelse av 24 § andra stycket 2–4, med undantag för att granskningstiden enligt 12 § första stycket ska vara . Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen anger att kommunen är skyldig att innan utställningen äger rum skicka planförslaget och kungörelsen till och vissa kommuner och kommunala organ. Paragrafen har följdändrats på grund av att ett krav på granskning av planförslaget har ersatt kravet på utställning (se 12 § första stycket). Be- stämmelsen motsvarar i sak nuvarande lydelse av 25 § första stycket 1. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen anger att den som vill lämna synpunkter på planförslaget ska göra det skriftligen . Paragrafen har följdändrats på grund av att ett krav på granskning av planförslaget har ersatt kravet på utställning (se 12 § första stycket). Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om att under ut- ställningstiden ska avge ett granskningsyttrande över planförslaget. Första stycket har följdändrats på grund av att ett krav på gransk- ning av planförslaget har ersatt kravet på utställning (se 12 § första stycket). Ändringen i andra stycket första meningen innebär en begränsning av vad som får framgå av granskningsyttrandet, genom att det enbart är krav som ansluter till de s.k. ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § andra stycket som ska framgå. Begränsningen förhindrar inte att läns- styrelsen under granskningsskedet förmedlar synpunkter på planen i andra avseenden till kommunen på annat sätt. Ändringen i andra stycket 3 innebär att det även ska framgå av granskningsyttrandet om översiktsplanen är olämpligt utformad i förhållande till bestämmelserna om strandskydd i 7 kap. på något annat sätt än i fråga om redovisningen av områden för lands- bygdsutveckling i strandnära lägen (jfr 10 § första stycket 3). Ändringen i andra stycket 5 är endast språklig. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3, 10.3.4 och 11.3.