sou · H6B36 · 2018-02-15 00:00:00 — Om utredaren lämnar förslag om straffskärpning, ska utredaren mot bakgrund av det ovan anförda överväga vad som bör gälla i fråga om åtalsprövning. I detta ingår att överväga hur förslagen påverkar tillämpningen av de nuvarande åtalsprövningsreglerna för upphovsrättsintrång och varumärkesintrång. Om utredaren finner att åtalsprövningsreglerna bör ändras, ska utredaren föreslå de författningsändringar som det finns anledning till. Möjligheten att väcka allmänt åtal vid intrång kan begränsas, men endast utökas jämfört med för de allvarligaste fallen. Bör det bli lättare att säkra immateriell egendom under brottsutredningen och behöver det tydliggöras hur förverkad immateriell egendom ska hanteras? Egendom som använts som hjälpmedel vid brott mot upphovsrättslagen eller varumärkeslagen får enligt de lagarna förverkas, om det behövs för att förebygga brott eller om det annars finns särskilda skäl till det. För att förverkande ska kunna ske måste brott kunna styrkas (eller straffbart försök eller förberedelse till brott). Egendomen ska vidare förverkas från en viss närmare angiven person. Regleringen omfattar även immateriell egendom. Bland annat har rätten till s.k. domännamn förverkats med stöd av upphovsrättslagen. Ett domännamn är en unik adress till en server på internet. Redan under en brottsutredning, då ett brott mot upphovsrättslagen eller varumärkeslagen skäligen kan antas ha skett, kan ett förverkande säkras genom antingen beslag, kvarstad eller förvar. Upphovsrättslagen och varumärkeslagen innehåller särskilda regler om beslag av egendom, men hänvisar i övrigt till de generella reglerna om beslag i brottmål som endast avser föremål. Trots lagtextens ordalydelse i immaterialrättslagarna är det en utbredd uppfattning att beslag bara kan avse föremål, dvs. Immaterialrättslagarna innehåller inte några särskilda regler om kvarstad och förvar inom ramen för ett straffrättsligt förfarande, utan generella regler i brottmål får tillämpas. Av dem följer att det kan beslutas om förvar, och sedermera kvarstad, avseende alla former av egendom som har ett ekonomiskt värde för att säkra ett framtida värdeförverkande. Det är angeläget att immateriell egendom, t.ex. domännamn, vid allvarliga fall av intrång kan säkras under en brottsutredning så att bl.a. ett framtida förverkande kan säkerställas och fortsatt brottslighet förhindras . Mot bakgrund av det anförda bör det utredas om möjligheten att besluta om straffprocessuella tvångsmedel behöver stärkas vid brott mot upphovsrättslagen eller varumärkeslagen, så att brottsbekämpande myndigheter lättare kan säkerställa förverkande av viss immateriell egendom, t.ex. domännamn. Säkrande av sådan egendom kan kräva särlösningar i den immaterialrättsliga lagstiftningen, såsom krav på beslut av domstol. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som det finns anledning till. Vidare har det påpekats att det råder oklarhet om hur immateriell egendom, t.ex. domännamn, ska hanteras efter att det förverkats. Förverkandet av ett domännamn innebär att rätten till det tillfaller staten. Frågan har uppstått om staten bör avregistrera domännamnet (och inte fortsätta att betala för det) samt om det – tvärt emot syftet med förverkande – i så fall riskerar att komma att användas på nytt. Utredaren ska mot denna bakgrund analysera konsekvenserna av att immateriell egendom förverkas och överväga om det bör införas bestämmelser för hanteringen av sådan förverkad egendom. I detta ingår att beakta de yttrande- och etableringsfrihetsrättsliga konsekvenser sådana förverkanden kan medföra. Utredaren ska föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som det finns anledning till. Det ingår inte i utredarens uppdrag att föreslå s.k. blockering av tillgång till webbplatser, servrar eller liknande. Uppdragets genomförande och redovisning av uppdraget I den omfattning utredaren behöver det ska synpunkter inhämtas från berörda branscher, myndigheter och organisationer. Vidare ska utredaren beakta pågående arbete inom och utredningsväsendet som har anknytning till uppdraget. I detta ingår att hålla sig underrättad om (dir. 2016:20) fortlöpande arbete och, vid behov, samråda med den utredningen. Utredaren ska göra de internationella jämförelser som bedöms befogade och i den utsträckning som det anses lämpligt redovisa och beakta gällande rätt och lagstiftningsarbete i och EU. Utredaren ska beakta vilka konsekvenser olika förslag medför för den ökade digitaliseringen i samhället. Det ingår inte i uppdraget att föreslå ändringar av grundlag. Utredaren ska beakta de krav på konsekvensbeskrivningar som finns i 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) och 6–7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. I detta ingår att utredaren ska bedöma de ekonomiska konsekvenserna av eventuella förslag för näringslivet och det allmänna. Om förslag från utredaren medför ökade kostnader, ska förslag till finansiering redovisas. Utredaren ska också belysa vilka konsekvenser eventuella förslag har för konsumenter. I framtagandet av konsekvensbeskrivningen ska kommittén ha kontakt med . Uppdraget ska redovisas . Som har angetts i avsnitt 4.5 innehåller denna bilaga en redogörelse av domstolsavgöranden till och med avseende brott mot upphovsrättslagen och varumärkeslagen. Urvalet har begränsats till avgöranden av vilka det framgår att straffvärdet har uppgått till fängelse eller mer samt avgöranden där straffvärdet inte framgår uttryckligen men där det finns skäl att anta att det har legat kring eller mer. Den följande redogörelsen har delats upp utifrån vilken lagstiftning som har överträtts. Först redovisas avgöranden på upphovsrättsområdet och sedan avgöranden på varumärkesområdet. I några fall har brott begåtts mot båda regelverken; avgörandena har då sorterats utifrån den brottstyp som varit dominerande. Avgörandena tas upp i kronologisk ordning utifrån slutlig dom och i de fall en dom inte har vunnit laga kraft så anges det särskilt. deldom och beslut i mål B 4041-09 (”The ”, RH 2013:27). Tre av de tilltalade dömdes för medhjälp till brott mot upphovsrättslagen till fängelse i tio, samt förpliktades att solidariskt utge ersättning om ca till flera olika rättighetshavare. Brottsligheten bestod i att de i olika grad svarat för organisation, administration, systematisering, programmering, finansiering och drift av fildelningstjänsten The . Genom sin verksamhet främjade de att andra personer gjorde upphovsrättsligt skyddade verk tillgängliga för allmänheten. Var och en dömdes utifrån sin delaktighet. En av de tilltalade inställde sig inte till huvudförhandlingen i hovrätten. Dennes överklagande förföll senare, varför tingsrätts dom i mål B 13301-06 stod fast. Personen dömdes för medhjälp till brott mot upphovsrättslagen i enlighet med vad som anges ovan till fängelse och förpliktades att, solidariskt med de andra tre, betala ca i ersättning till ett flertal rättighetshavare. Hovrätten för Västra dom i mål B 3261-12 (”Powerbits”). En person dömdes för medhjälp till brott mot upphovsrättslagen och för grovt bokföringsbrott till fängelse (det framgår inte vad straffvärdet för respektive brott uppgick till). Personen drev en fildelningssajt och som åtalet omfattade främjade denne andra personers olovliga tillgängliggörande och exemplarframställningar av nio skivalbum och tio filmer samt 2 000 opreciserade filmverk och musikinspelningar. tingsrätts dom i mål B 506- 12 (”SweBits”). En person dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom med samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse ) och förpliktades att utge skadestånd om till en rättighetshavare. Personen dömdes för att ha gjort intrång i målsägandens ensamrätt genom att olovligen ha framställt exemplar av filmer och tv-serier samt att ha tillgängliggjort dessa för allmänheten vid sammanlagt 517 tillfällen och . I flera fall var filmerna och tv-serierna ännu inte utgivna på dvd. Brottsligheten bestod främst i att ladda upp filmer och tv-serier på en fildelningssajt. tingsrätts dom i mål B 2438-13 (”Kopior av designlampor”). En person dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom och 100 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ) samt förpliktades att solidariskt med ett bolag utge ersättning om till en rättighetshavare. Personen dömdes för att, genom ett bolag med säte i , ha marknadsfört och sålt reproduktioner av sexton olika lampmodeller till kunder i och . Försäljningen skedde framför allt via olika hemsidor, varav vissa riktade sig särskilt till den svenska marknaden. Originallamporna åtnjöt upphovsrättsligt skydd i . tingsrätts dom i mål B 21084-10 (”FTP Devil”). En person dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom med samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse , men vid straffmätningen togs hänsyn till att brottsutredningen hade tagit och att den tilltalade hade medverkat i utredningen på ett sätt som varit av väsentlig betydelse). Brottligheten bestod i att den tilltalade, tillsammans och i samråd eller samförstånd med andra personer, hade tillhandahållit, monterat, programmerat, underhållit, finansierat och på andra sätt administrerat och skött ett fildelningsnätverk. om överfördes olovligen 2 250 filmverk till allmänheten. Hovrätten för Västra dom i mål B 3281-15 (”Försäljning av outgivna låtar”). En person dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom och 100 dagsböter (straffvärdet ansågs vara ”relativt högt”). Personen dömdes för att ha överfört musikverk till allmänheten genom försäljning, framför allt till olika diskjockeys, samt att och i samband med försäljningarna framställt digitala exemplar av musikverken. Det var fråga om ett femtiotal försäljningar och personen var införstådd med att försäljningarna avsett låtar som ännu inte hade getts ut och som hade åtkommits olovligen. tingsrätts dom i mål B 638-12 (”SwePiracy”). En person dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse , men vid straffmätningen togs hänsyn till att den tilltalade var 19–när brotten begicks samt att brottsutredningen hade tagit ). Personen förpliktades att utge skadestånd till en rättighetshavare, men beslutet undanröjdes senare i samband med att stadfäste en förlikning som innebar att den tilltalade skulle utge till rättighetshavaren (dom i mål T 2396-17). Brottsligheten bestod i att den tilltalade gemensamt och i samråd med andra olovligen hade tillgängliggjort sammanlagt 73 filmer för allmänheten genom ett fildelningsnätverk vilket möjliggjort för användare av nätverket att överföra filmerna till varandra. Den tilltalades delaktighet bestod bl.a. i att denne programmerat, installerat och administrerat fildelningstjänstens mjukvara, ordnat med internetuppkoppling, övervakat fildelningsnätverket samt tagit emot donationer från användare som ingått i nätverket. Patent- och dom i mål B 6871-14 (”Designers revolt”).1 Två personer dömdes för brott mot upphovsrättslagen och varumärkeslagen till fängelse och och en tredje person för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom och 160 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ). Dessa personer och ett bolag förpliktades att solidariskt utge ersättning om sammanlagt ca till olika rättighetshavare. Brottsligheten bedrevs inom ramen för ett bolag. Affärsverksamheten gick ut på att sälja kopior (replikor) av bl.a. designmöbler och designlampor till ett mycket lägre pris än vad originalen kostade. Kopiorna tillverkades i och tullades in i . Upplägget gick ut på att försäljningen skulle ske från där eventuell upphovsrätt hade upphört. Den huvudsakliga målgruppen var kunder i och i viss mån övriga . Domstolen konstaterade att det var fråga om ett mycket stort antal brott eftersom varje tillgängliggörande utgjort ett brott. Var och en dömdes utifrån sin delaktighet. tingsrätts dom i mål B 226-15 (”Dreamfilm”).2 Två av de tilltalade dömdes för brott mot upphovsrättslagen i 45 fall. De andra två dömdes för medhjälp till dessa brott samt för brott mot upphovsrättslagen i 100 respektive 118 fall. Var och en dömdes utifrån sin delaktighet. Två av de tilltalade dömdes till fängelse , en till fängelse och en till fängelse (straffvärdet för de gärningar som hade begåtts låg mellan fängelse och väl överstigande fängelse, men vid straffmätningen togs i viss mån hänsyn till den tid som gått sedan brotten begåtts och för två av de tilltalade även till deras ålder vid brottstillfällena). De förpliktades att solidariskt utge ersättning om till en rättighetshavare. Brottsligheten bestod i att de på olika sätt utfört arbete med en hemsida, som var fritt tillgänglig, och där allmänheten kunde ta del av filmer genom s.k. streaming. På hemsidan länkades till filmer som fanns lagrade på ryska hemsidor. Reklamutrymme uppläts mot ersättning. Ersättningen översteg kostnaderna och verksamheten bedrevs i vinstsyfte. 1Domen hade inte vunnit laga kraft . 2Inte heller denna dom hade vunnit laga kraft . tingsrätts dom i mål B 1463-15 (”Swefilmer”).3 En person dömdes för 1 044 brott mot upphovsrättslagen och grovt penningtvättsbrott till fängelse . Sistnämnda brott avsåg s.k. självtvätt vilket innebär att upphovsrättsbrotten utgjorde förbrott till penningtvättsbrottet. En annan person dömdes för fyra brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse , men vid straffmätningen togs hänsyn till att den tilltalade var 19–som åtalet avsåg). Som i målet ovan bestod brottsligheten i tillhandahållande av en hemsida innehållande länkning till filmer som fanns lagrade på ryska hemsidor och som gjorde det möjligt för allmänheten att ta del av filmer genom s.k. streaming. Även här uppläts reklamutrymme. Inkomster i form av reklamintäkter och donationer uppgick till . Högsta domstolens dom i mål B 3878-15 (”Biosalongen”). En av de tilltalade dömdes för brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom och 100 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ). Brottsligheten bestod i att den tilltalade, ensam eller tillsammans med andra, vid omkring 30 tillfällen olovligen gjort 125 filmer och tv-serier tillgängliga för allmänheten. Filmerna och tv-serierna var tillgängliga för allmänheten under . Brottsligheten bestod även i att den tilltalade deltagit i administrationen och utvecklingen av den fildelningstjänst som använts för att tillgängliggöra verken. uttalade att utgångspunkten måste vara att brott mot upphovsrättslagen behandlas på samma sätt som brott mot varumärkeslagen när det gäller frågan om brottslighetens art. Lunds tingsrätts dom i mål B 3620-13 (”Filmfix”). En person dömdes för medhjälp till brott mot upphovsrättslagen till villkorlig dom med samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse , men vid straffmätningen togs hänsyn till att brottsutredningen hade tagit ). Brottsligheten bestod i att den tilltalade startat, programmerat, installerat, underhållit och administrerat en hemsida där det funnits länkar till filmer och ljudböcker som därmed gjorts tillgängliga för allmänheten. 3 Någon lagakraftvunnen dom fanns inte . dom i mål B 8539-12 (”Thailandsmålet”). En person dömdes för brott mot varumärkeslagen, grovt bedrägeri, tullbrott och försök till bedrägeri till fängelse (det framgår inte vad straffvärdet för respektive brott uppgått till). Denne förpliktads även att utge skadestånd med ca till olika målsäganden. Brottsligheten bestod huvudsakligen i att personen, som var bosatt i , under köpte in klädesplagg som var varumärkesförfalskade. Genom e-postutskick erbjöds kunder i att köpa dessa plagg. Personen skickade plaggen till olika medhjälpare i som sedan packade om varorna och skickade dem till de kunder som hade beställt dessa. Den absoluta merparten av kunderna trodde att de köpte originalplagg. De ansågs därmed utsatta för bedrägeri som den tilltalade även dömdes för i konkurrens med brotten mot varumärkeslagen. dom i mål B 7713-13 (”Handelskompaniet”). En person dömdes för brott mot varumärkeslagen till villkorlig dom och 80 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ) samt meddelades näringsförbud . Personen förpliktades även att betala skadestånd med ca till olika rättighetshavare. Brottsligheten bestod i import och försäljning av varumärkesförfalskade klädesplagg om . Verksamheten bedrevs inom ramen för ett aktiebolag och klädesplaggen således dels till detaljister, dels till konsumenter i en butik och via internet. Högsta domstolens dom , NJA 2014 s. 559 (”De kinesiska kullagren”). En person dömdes till villkorlig dom och 140 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ) för brott mot varumärkeslagen. Personen meddelades näringsförbud av samt förpliktades att utge skadestånd med till en rättighetshavare. Brottsligheten bestod i att personen, som var faktisk företrädare för ett bolag, bedrivit näringsverksamhet bestående i bl.a. import, lagerföring och försäljning av lagerprodukter (kullager m.m.) och då använt varukännetecken som varit identiska eller förväxlingsbara med rättighetshavarens registrerade gemenskapsvarumärken. Det var fråga om tre olika brott och de bestod i lagerföring och saluföring av ca 6 500 artiklar som var försedda med rättighetshavarens varukännetecken på tre olika platser vid två olika tillfällen. tingsrätts dom i mål B-5962-14 (”Kopior av datorprogram”). Två tilltalade dömdes för brott mot upphovsrättslagen och mot varumärkeslagen till villkorlig dom samhällstjänst (straffvärdet uppgick till fängelse ). Brottsligheten som de gjort sig skyldiga till bestod i att de köpt kopior av Microsofts datorprogram Windows 7 och Office 2010 från en leverantör i och att de bjudit ut samt sålt exemplar i och av . I samband med försäljningen använde de kännetecken som var identiska eller liknade Microsofts registrerade varumärken. Varje inköp och försäljning utgjorde ett brott och de dömdes för drygt 400 brott. dom i mål B 11086-14 (”Varumärkesförfalskade cigaretter”). En person dömdes för brott mot varumärkeslagen och olovlig befattning med punktskattepliktiga varor till fängelse (straffvärdet för den del som avsåg brott mot varumärkeslagen uppgick till fängelse ). Personen som drev en tobaksaffär förvarade 716 000 cigaretter som var varumärkesförfalskade i ett garage som denne hyrde. beslut och dom i mål B 1389-15 (”Brandwill”). En av de tilltalade avled strax efter det att tingsrättens dom överklagats till hovrätten. Ingen av de efterlevande begärde att överklagandet skulle prövas av hovrätten, varför målet skrevs av i den delen och tingsrättens dom stod fast. Vid tingsrätten (tingsrätts dom i B 17726-11) dömdes personen för brott mot varumärkeslagen till villkorlig dom och 100 dagsböter (straffvärdet uppgick till fängelse ) samt förpliktades att utge ersättning om ca till flera rättighetshavare. Brottsligheten bestod i att personen i näringsverksamhet bl.a. köpt in, lagerfört och sålt piratkopierade klädesplagg som olovligen försetts med varumärkesskyddade kännetecken. De brott som personen dömdes för begicks och avsåg ca 7 000 plagg. Två andra personer dömdes i hovrätten för brott mot varumärkeslagen till fängelse . De förpliktades att solidariskt utge ersättning med ca till olika rättighetshavare. Brottsligheten bestod i att de i näringsverksamhet bl.a. importerat, lagerfört och sålt piratkopierade klädesplagg som olovligen försetts med varumärkesskyddade kännetecken. Totalt handlade det om ca 30 000 plagg. 1.Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. 5.Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet. 6.Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. [6]. Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet.