sou · H6B322 · 2018-03-28 00:00:00 — Rätten till ersättning för mottagandet av ensamkommande barn och unga 15 § En kommun har rätt till ersättning enligt 17–19 §§ för mot- tagandet av ensamkommande barn som omfattas av 4–6 §§. Med ensamkommande barn avses barn som vid ankomsten till är skilda från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, eller som efter ankomsten står utan någon sådan ställföreträdare. Rätten till ersättning gäller endast så länge barnet är att anse som ensamkom- mande. En kommun har även rätt till ersättning enligt 20–21 §§ för mot- tagandet av personer som har fyllt 18 men inte , som har varit ensamkommande barn och som omfattas av 4–6 §§. 16 § Ersättning för mottagandet av ensamkommande barn och unga enligt 17–18 och 20–21 §§ ska lämnas till den kommun som i enlig- het med 2 a kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) behåller ansvaret för stöd och hjälp åt en enskild som till följd av ett beslut av kom- munen vistas i en annan kommun. Ersättning för mottagande av ensamkommande barn 17 § Schablonersättning ska lämnas med xx kronor per barn och dygn för kostnader för sådan vård i ett annat hem än barnets eget som ges till ett ensamkommande barn med stöd av socialtjänstlagen (2001:453) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 18 § Ersättning ska lämnas för kostnader för vård som ges till ett ensamkommande barn med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Ersättning ska även lämnas för kost- nader för vård när det finns ett vårdbehov på grund av sådana för- hållanden som avses i 2 eller 3 § samma lag men vården ges med stöd av socialtjänstlagen (2001:453). Ersättning ska lämnas för kommunens faktiska kostnad per barn och dygn för den del av kostnaden som överstiger beloppet för schablonersättningen. 19 § En kommun som får ersättning enligt 17 eller 18 §§ har också rätt till ersättning för kostnader för god man och särskilda kost- nader inom för ensamkommande barn i form av en schablonersättning med xx kronor per barn. Ersättning för mottagande av ensamkommande unga 20 § Schablonersättning ska lämnas med xx kronor per person och dygn för mottagandet av en person som 1.har fyllt 18 men inte , 2.har varit ensamkommande barn, och 3.inte har någon förälder som är folkbokförd i . 21 § För personer som har fyllt 18 men inte och som har varit ensamkommande barn ska ersättning lämnas för kostnader för vård som ges med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga. Ersättning ska även lämnas för kostnader för vård när det finns ett vårdbehov på grund av sådana förhållan- den som avses i 3 § samma lag men vården ges med stöd av social- tjänstlagen (2001:453). Rätten till ersättning förutsätter att vården har påbörjats . Ersättning ska lämnas för kommunens faktiska kostnad per per- son och dygn. Om schablonersättning har betalats ut enligt 20 §, ska ersättning lämnas för den del av kostnaden som överstiger be- loppet för schablonersättningen. Ersättning för kostnader för hälsoundersökning 22 § Ett landsting har rätt till ersättning för hälsoundersökning av en utlänning som omfattas av 4–6 §§ och som inte har om- fattats av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. En hälsoundersökning enligt första stycket ersätts i form av en schablonersättning med xx kronor. I ersättningen ingår kostnader för tolk i samband med hälsoundersökningen. Ersättning för betydande kostnader för vård och omsorg 23 § En kommun eller ett landsting har rätt till ersättning för be- tydande kostnader för vård och omsorg av en utlänning som om- fattas av 4–6 §§ och som avser 1.stöd och hjälp i boendet och för särskilda boendeformer för service och omvårdnad enligt socialtjänstlagen (2001:453), 2.insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 3.assistansersättning enligt socialförsäkringsbalken, 4.bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (1992:1574) om bostads- anpassningsbidrag m.m., och 5.hälso- och sjukvård. Rätten till ersättning gäller efter det att utlänningen först togs emot i kommunen. Ersättningen betalas endast ut om kommunens sammanlagda kostnader eller sam- manlagda kostnader för en utlänning uppgått till lägst 300 000 kro- nor . 24 § Ersättning för kostnader enligt 18, 21, 23 §§ ska efter an- sökan betalas ut kvartalsvis i efterskott. En ansökan om ersättning enligt 23 § ska ha kommit in till Migra- tionsverket från utgången av den tolvmånaders- period ansökan avser. En ansökan om övriga ersättningar enligt första stycket ska ha kommit in till från utgången av det kvartal som ansökan avser. 25 § Schablonersättning enligt 8–9, 10–14, 17, 19–20 och 22 §§ ska betalas ut utan att en ansökan behöver göras. 26 § Ersättning enligt 8–9 § ska betalas ut före utgången av april månad varje kalenderår. Ersättning enligt 12 § andra stycket ska betalas ut vid utgången av månaden efter den månad då utlänningen togs emot i kommunen. Ersättning enligt 12 § tredje stycket ska betalas ut vid utgången av månaden efter den månad då utlänningen togs emot i kommunen. Resterande delen av schablonersättningen betalas ut för perioder som omfattar tre kalendermånader (ersättningsperiod). Utbetalning av schablonersättningen ska göras månaden efter utgången av varje ersättningsperiod. Ersättning enligt 13 § ska betalas ut som ersättning enligt 12 § tredje stycket. Ersättning enligt 14 § ska betalas ut månaden efter utgången av den ersättningsperiod under vilken utlänningen flyttat. Ersättning enligt 17 § ska betalas ut kvartalsvis inom en månad från det kvartal som ersättningen avser. Ersättning enligt 19 § ska betalas ut inom en månad från det att ersättning enligt 17 § har betalats ut till en kommun. Ersättning enligt 20 § betalas ut kvartalsvis från det kvartal som ersättningen avser. Ersättning enligt 22 § betalas ut kvartalsvis inom en månad från det kvartal som ersättningen avser. Utbetalning får göras efter de angivna tidpunkterna om det finns särskilda skäl. Skyldigheten att lämna uppgifter 27 § Kommuner och landsting är skyldiga att lämna Migrations- verket de uppgifter som krävs för att verket ska kunna bedöma deras rätt till ersättning enligt denna förordning. 28 § En mottagare av ersättning enligt denna förordning är åter- betalningsskyldig om ersättningen har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp. Om ett fel som avses i första stycket inte har orsakats av mot- tagaren, är denna återbetalningsskyldig endast om mottagaren insett eller skäligen borde ha insett felet. En upplysning om bestämmelserna i denna paragraf ska tas in i beslutet om ersättning. 29 § Om en mottagare är återbetalningsskyldig enligt 28 §, ska den myndighet som beslutat om ersättningen besluta att återkräva det felaktigt utbetalda beloppet. Om det finns särskilda skäl för det, får ett krav på återbetalning efterges helt eller delvis. 30 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 31 § får, efter att ha gett Kommuner och Landsting tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om verkställighet av denna förordning. Denna förordning träder i kraft , då förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar och förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmot- tagande m.m. ska upphöra att gälla. 1.13Förslag till förordning om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande Regeringen föreskriver följande. 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statlig ersätt- ning till landsting och öppenvårdsapotek för kostnader för hälso- och sjukvård samt kostnader för tandvård och receptförskrivna läke- medel som de har för vissa utlänningar. Förordningen gäller även för kommun som inte ingår i ett landsting. 2 § prövar frågor om och betalar ut ersättning enligt denna förordning. Rätten till ersättning för landsting 3 § Ersättning får ges för hälso- och sjukvård som enligt andra och tredje stycket lämnas till utlänningar som 1.avses i 2 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar, och 2.hålls i förvar enligt utlänningslagen (2005:716). För personer som fyllt ges ersättning för omedelbar vård och vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, förlossningsvård, preventivmedelsrådgivning, vård vid abort, vård och åtgärder enligt smittskyddslagen (2004:168) samt omedelbar tandvård och tandvård som inte kan anstå. För personer som inte fyllt samt för personer som avses i 5 § och som har beviljats uppehållstillstånd som föranleder folk- bokföring i ges ersättning för hälso- och sjukvård samt tand- vård. 4 § Ersättning får ges för en hälsoundersökning per utlänning som avses i 2 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar och som är registrerad vid ett ankomst- center. 5 § För utlänningar som vistas på ett statligt ordnat boende får ersättning enligt 3 och 4 §§ ges även efter det att de har beviljats uppehållstillstånd, om utlänningarna inte anvisats eller kunnat ut- nyttja en anvisad plats i en kommun. För utlänningar som inte vistas på ett statligt ordnat boende när de beviljas uppehållstillstånd finns rätten till ersättning kvar under en månad från det att tillstånd har beviljats. 6 § Ersättning enligt 3–5 §§ får inte ges för vård av utlänningar som enligt 40 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar inte har rätt till bistånd. Ersättning till landsting för hälso- och sjukvård 7 § Hälso- och sjukvård enligt 3 och 5 §§ ersätts i form av en schablonersättning som lämnas med ett visst belopp per kvartal och person för utlänningar som bor inom och som är regi- strerade hos den i kvartalet. Schablonersättningen som ges för barn är xx kronor för barn till och med . För vuxna ges schablonersättning med xx kronor för personer från och med till och med och med xx kro- nor för personer som är eller äldre. Kostnader för tolk, hjälpmedel och transport eller sjukresa i sam- band med vård som ger rätt till ersättning inkluderas i schablon- ersättningen. Ersättning till landsting för hälsoundersökning 8 § Ett landsting har rätt till schablonersättning för hälsounder- sökningar enligt 4 §. I ersättningen inkluderas kostnader för tolk i samband med hälsoundersökningen. Ersättningen betalas ut till det landsting där utlänningen är registrerad i ankomstcenter. Ersättningen är xx kronor per person. Ersättning till landsting för kostnadskrävande vård 9 § För vård åt utlänningar som avses i 3 och 5 §§ får Migra- tionsverket betala ut särskild ersättning, om kostnaden för en vård- kontakt uppgår till mer än xx kronor beräknad enligt riksavtalet för hälso- och sjukvård. Den särskilda ersättningen ska motsvara den kostnad som överstiger xx kronor och ska beräknas enligt riksavtalets bestämmelser. Om behandling av vårdnadshavare är nödvändig för barnets vård inom barn- och ungdomspsykiatrin ska även kostnad- erna för sådan behandling ingå i en vårdkontakt. 10 § Öppenvårdsapotek har rätt till ersättning av staten för recept- förskrivna läkemedel för utlänningar som avses i 2 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar samt för utlänningar som hålls i förvar enligt utlänningslagen (2005:716). För utlänningar som vistas på ett statligt ordnat boende får er- sättning för receptförskrivna läkemedel ges även efter det att de har beviljats uppehållstillstånd, om utlänningen inte anvisats eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. För utlänningar som inte vistas på ett statligt ordnat boende när de beviljas uppehållstillstånd finns rätten till ersättning kvar under en månad från det att tillstånd har beviljats. Rätt finns inte till ersättning för utlänningar som enligt 40 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar inte har rätt till bistånd. 11 § Ersättning för kostnader enligt 9 § ska efter ansökan betalas ut efter avslutad vårdkontakt. Vid långvarig vårdkontakt får utbetalning ske kvartalsvis i efterskott. Ansökan om ersättning enligt 9 § ska ha kommit in till Migra- tionsverket senast efter utgången av det kalenderår då vårdkontakten avslutades. 12 § Schablonersättning enligt 7 och 8 §§ ska betalas ut utan att en ansökan behöver göras. Ersättningen enligt 7 § betalas ut i den månad som följer varje kvartalsskifte. Ersättningen enligt 8 § betalas ut kvartalsvis i efter- skott. Utbetalning får göras efter de angivna tidpunkterna om det finns särskilda skäl. Skyldigheten att lämna uppgifter 13 § Landsting och kommuner är skyldiga att lämna Migrations- verket de uppgifter som krävs för bedömningen av deras rätt till er- sättning enligt denna förordning. 14 § får, efter att ha gett Kommuner och Landsting tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om verk- ställighet av denna förordning. 15 § Ersättning som ett landsting har tagit emot enligt denna för- ordning får krävas åter helt eller delvis om den betalats ut till följd av att har lämnat oriktiga eller ofullständiga uppgifter. Om ett fel som avses i första stycket inte har orsakats av mot- tagaren av ersättningen, är mottagaren återbetalningsskyldig om han eller hon insett eller skäligen borde ha insett felet. En upplysning om bestämmelserna i denna paragraf ska tas in i beslutet om ersättning. 16 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut enligt 8–10 §§ får dock inte överklagas. Denna förordning träder i kraft , då förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asyl- sökande upphör att gälla. 1.14Förslag till förordning om ändring i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Regeringen föreskriver att det i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska införas en ny paragraf, 6 c §, av följande lydelse. Skyldigheten att upprätta en individuell handlingsplan och att i en aktivitetsrapport redovisa åtgär- der som har vidtagits för att ta sig ur arbetslöshet gäller inte för utlän- ningar som omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande en asyl- sökande och vissa andra utlän- Denna förordning träder i kraft . 1.15Förslag till förordning om ändring i förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program Regeringen föreskriver att 7 a och 9 §§ förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program ska ha följande lydelse. En anvisning till ett program ska avse verksamhet på heltid. En anvisning får dock avse verksamhet på deltid, om den en- skildes arbetsutbud understiger det arbetsutbud som motsvarar verk- samhet på heltid och detta beror på 1.sjukdom eller sådan funktionsnedsättning som medför ned- satt arbetsförmåga, 3.annat hinder som anmälts till och godtagits av Arbetsförmed- lingen. I fall som avses i andra stycket ska anvisningen göras för tid som motsvarar arbetsutbudet. En anvisning får även avse verksamhet på deltid i en omfattning som understiger den enskildes arbetsutbud om han eller hon sam- tidigt arbetar, tar del av en arbetsmarknadspolitisk insats eller av vuxenutbildning i svenska för invandrare eller motsvar- ande utbildning vid folkhögskola enligt 24 kap. skollagen (2010:800). Den sammanlagda tiden ska i dessa fall motsvara hans eller hennes arbetsutbud. En anvisning får även avse verksamhet på deltid i en omfatt- ning som understiger den enskildes arbetsutbud om han eller hon om- fattas av lagen (xxxx:xx) om mot- tagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Kravet i 8 § första stycket att den som anvisas ska ha fyllt gäller inte för 1.unga med funktionshinder, 2.personer som omfattas av lagen (2010:197) om etablerings- insatser för vissa nyanlända invandrare, 3.personer som deltar i programmet stöd till start av närings- verksamhet enligt 18–19 a §§, 4. personer som deltar i för- 4. personer som deltar i för- beredande insatser i form av folk- beredande insatser i form av folk- verande syfte enligt 30 § andra verande syfte enligt 30 § andra stycket 3, och 5. personer som har fyllt 5. personer som har fyllt och som står långt ifrån arbets- och som står långt ifrån arbets- marknaden eller, när det gäller an- marknaden eller, när det gäller an- visningar till arbetspraktik, som visningar till arbetspraktik, som har fyllt och omfattas av ett har fyllt och omfattas av ett ningen (2015:502) om viss sam- ningen (2015:502) om viss sam- verkan om unga och nyanlända. verkan om unga och nyanlända, 6. personer som fyllt och som omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Denna förordning träder i kraft . 1.16Förslag till förordning om ändring i förordningen (2017:819) om ersättning till deltagare Regeringen föreskriver att det i förordningen (2017:819) om ersätt- ning till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser ska införas en ny paragraf, 1 kap. 1 a §, av följande lydelse. Förordningen ska inte tillämpas avseende sådana deltagare i arbets- marknadspolitiska insatser som om- fattas av lagen (xxxx:xx) om mot- tagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Denna förordning träder i kraft . Här redovisas alternativa upplägg där staten tar ansvar för mottagandet av asylsökande på i huvudsak egen hand. 1.17Förslag till lag om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om –insatser och aktiviteter, samt –bistånd för asylsökande och vissa andra utlänningar (asylmot- tagandet). Utlänningar som omfattas av lagen 2 § Denna lag omfattar utlänningar som 1. har ansökt om uppehållstillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a §§ utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestäm- melser (asylsökande), eller 2. har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppe- hållstillstånd efter tillfälligt skydd med stöd av bestämmelserna i 21 kap. utlänningslagen och som inte är folkbokförda här i landet. 3 § Barn som saknar uppehållstillstånd och som inte vistas på ett mottagandecenter omfattas inte av denna lag, om de bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd. Utlänningar som är medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater omfattas av denna lag endast om det finns synner- liga skäl för det. Utlänningar som avses i 2 § första stycket 1 som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och vars rätt till bistånd enligt denna lag har upphört omfattas inte av lagen om de ansöker om ett fort- satt tillstånd på samma grund eller ansöker om ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i , och ansökan har kommit in till innan det tidigare till- ståndet har upphört att gälla. En utlänning som vistas här med stöd av ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd enligt 5 kap. 15 eller 15 b §§ utlänningslagen (2005:716) omfattas inte av denna lag. Detsamma gäller en utlänning för vilken en ansökan om ett sådant tillstånd är under prövning. 4 § I 12–14 §§ finns särskilda bestämmelser om mottagande av barn som vid ankomsten till är skilda från båda sina för- äldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, eller som efter ankomsten står utan sådan ställ- företrädare (ensamkommande barn). Bestämmelserna är tillämpliga endast så länge barnet är att anse som ensamkommande. 5 § Ett beslut om överföring enligt och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelands- medborgare eller en statslös har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning) (Dublinförordningen) ska anses som ett beslut om avvisning eller utvisning vid tillämpningen av denna lag. 6 § Rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) föreligger inte om motsvarande förmån kan utgå enligt denna lag. Rätt till bistånd föreligger inte heller för bostadskostnader. 7 § har huvudansvaret för mottagandet av de ut- länningar som omfattas av denna lag och har för detta ändamål ansvar för att driva mottagandecenter. får uppdra åt andra att driva sådana center. 8 § ska tilldela de utlänningar som omfattas av denna lag plats i ett mottagandecenter. Syftet med dessa center är att 1.underlätta utredningen i ärendet om uppehållstillstånd, 2.underlätta lämnandet av information om handläggningen av ärendet om uppehållstillstånd, individens rättigheter och skyldig- heter, och det svenska samhället, 3.underlätta kartläggningen av utlänningens bakgrund, samt 4.förbereda återvändandet till ett annat land och underlätta av- resan från . får anvisa en annan plats för utlänningens boende. 9 § En utlänning ska bo i ett mottagandecenter eller på en annan anvisad plats från det att en ansökan om uppehålls- tillstånd lämnas in. får fatta beslut om att förlänga den tid som anges i första stycket. 10 § En utlänning ska bo i ett mottagandecenter om 1.ett beslut om avvisning, eller utvisning, eller om överföring en- ligt Dublinförordningen har fattats, och från det att han eller hon tilldelas en plats enligt 8 § och fram till dess att rätten till bistånd enligt denna lag upphör. 11 § ska registrera de utlänningar som omfattas av denna lag vid ett mottagandecenter. Boende för ensamkommande barn 12 § En kommun är skyldig att efter anvisning ta emot ensam- kommande barn för boende i kommunen. 13 § ska besluta om anvisning enligt 12 §. Ett så- dant beslut kan avse barnets boende under 1.det inledande skedet av mottagandet (ankomstanvisning), eller 2.den återstående delen av mottagandet (boendeanvisning). 14 § När anvisat en kommun ska det anses att barnet vistas i den kommunen i den mening som avses i 2 a kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Social prövning av eget boende 15 § beslutar efter ansökan från en kommun om att det i kommunen ska införas en ordning med social prövning av boenden som utlänningar ordnar på egen hand. Den sociala prövningen enligt första stycket innebär att Migra- tionsverket prövar om boendet ska godkännas. 16 § En ordning med en social prövning får införas i kommuner där social och ekonomisk utsatthet förekommer eller i kommuner som tagit emot många utlänningar i eget boende . 17 § I de kommuner där en ordning med social prövning har in- förts ska den som själv vill ordna sitt boende ansöka om att boendet ska prövas. Ansökan ska ges in till . För att boendet ska bli godkänt ska det ha en skälig boende- standard och vara av lämplig storlek för det antal personer som ska bo i det. Syftet med insatserna och aktiviteterna 18 § Utlänningar som omfattas av denna lag ska erbjudas insatser som syftar till att förbereda för etablering i eller återvänd- ande till ett annat land och aktiviteter som syftar till en meningsfull vardag. 19 § Utlänningar som deltar i en insats eller en aktivitet enligt denna lag ska inte anses som arbetstagare. De ska dock likställas med arbetstagare vid tillämpning av 2 kap. 1–9 §§, 3 kap. 1–4 och 6–13 §§, 4 kap. 1–4 och 8–10 §§, 5 kap. 1–3 §§ samt 7–9 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160). Därvid ska vad i arbetsmiljölagen sägs om arbetsgivare gälla den som svarar för den verksamhet i vilken utlänningen deltar. Begränsningar beträffande insatser och aktiviteter 20 § En utlänning ska inte erbjudas insatser och aktiviteter enligt denna lag om han eller hon 1.försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att hålla sig undan, 2.underlåter att bo i ett mottagandecenter enligt 9 eller 10 §§, eller 3.bor i ett eget boende i en kommun där en ordning med social prövning har införts enligt 15 § och boendet inte har godkänts av . Olika former av bistånd 21 § Bistånd enligt denna lag lämnas i form av boende, dagersätt- ning och särskilt bidrag. 22 § svarar för att bistånd i form av boende, dag- ersättning och särskilt bidrag lämnas enligt denna lag. 23 § En utlänning som omfattas av denna lag har rätt till bistånd i form av boende.