sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — slöts t.ex. en överenskommelse mellan som innebar att fick i uppdrag att administrera och fördela bistånds- medel till aktörssamverkansprojekt inom kulturområdet. fördelades totalt cirka 16 miljoner kronor.110 Även har ett antal projekt som finansieras av Sida, t.ex. Creative Force som ger bidrag till internationella projekt som använder kultur eller media för att stärka demokrati, mänskliga rättigheter eller yttrandefrihet i de 27 programländerna och pro- jektet @ som vill öka medvetenheten om den kulturella och kreativa sektorns betydelse för utvecklingen av ett samhälle. har och i uppdrag att främja kulturens roll för yttrandefrihet och demokratisering och att verka för synergier med biståndspolitiska insatser. beviljade 174 konstnärer inom alla konstområden genom myndighetens bidrag till inter- nationellt kulturutbyte som sker på konstnärernas egna initiativ i länder där Sida har fasat ut samarbeten. Motsvarande antal beviljade bidrag var 119 och 83 . 109Minnesanteckningar från utredningens möte med kulturråd . 110Kulturrådet (2014). Slutrapport gällande aktörssamverkan inom kulturområdet. en residensverksamhet som omfattat 13 konst- närer som rest till eller kommit till från dessa länder.111 Ytterligare ett sätt att öka kunskapen och förståelsen om ytt- randefrihetens betydelse är att på olika sätt verka för att fler kom- muner och regioner tar emot fristadskonstnärer. Systemet med fristadskonstnärer startade då of () bildades. ICORN är en internationell självständig medlemsorganisation för städer, kommuner, landsting eller regioner som arbetar för yttrandefrihet. Varje medlem i ICORN är en som ger temporärt residens för förföljda författare, journalister, musiker, filmare, fotografer, curators, bildkonstnärer, dramatiker skådespelare, regissörer osv. Fristadskonstnären bjuds in av en svensk kommun eller region och får en för att kunna leva i trygghet och fortsätta att arbeta med sitt yrke. Allt fler kommuner och regioner ansluter sig till systemet med fristads- konstnärer och det finns 23 fristäder i . Vissa fristäder har flera platser och tar då vanligtvis emot konstnärer verksamma inom olika konstområden.112 lämnades rapporten stadssystemet i – Erfarenheter av och förslag till förbättringar till regeringen.113 Rapporten beskriver fristadssystemet i och innehåller förslag på hur fristadssystemet kan stärkas. I regleringsbrev öronmärker regeringen medel för en nationell samordnare av fristadssystemet. 6.10Hat, hot och trakasserier mot konstnärer Frågan om hot och hat i det offentliga rummet har stått högt upp på den dagspolitiska agendan . Forskningsrapporter och utredningar har pekat på en ökad polarisering i samhället, i liksom i många andra länder. Det nya, digitala medieland- skapet har i grunden förändrat hur människor kommunicerar med varandra. Från att ha varit en kanal för spridning och information, är internet och sociala medier numera en interaktiv mötesplats. 111Konstnärsnämndens årsredovisning 2016. 113Rapporten skrevs av , f.d. vd för och f.d. ordförande i , som fick i uppdrag att biträda i arbetet med att stödja och främja fristadssystemet. så vis har digitaliseringen skapat förutsättningar för ett mer öppet och inkluderande samtal och ökad delaktighet, som de går snabbare och lättare att sprida personligt färgade uttryck för hot och hat. Det finns också belägg för att det hot och hat som förekommer i det offentliga rummet och i de digitala miljöerna förstärks av könsrelaterade trakasserier, sexism och rasism.114 Konstnärer tenderar att vara särskilt utsatta för hot och hat efter- som deras arbete bygger på att engagera människor på ett synligt sätt i det offentliga rummet. Konstnärliga uttryck och verk kan sända särskilda budskap och uttrycka symboliska värden på ett kraftfullt sätt och kan därför bli en måltavla för hot och hat. presenterade Kulturanalys rapporten kultur? Rapporten är inriktad på bildkonstnärer och författare samt jour- nalister som är medlemmar i . Var tredje sva- rande uppger att de har utsatts för hot, trakasserier, stöld, våld eller skadegörelse som varit kopplad till deras yrkes- utövning. Var sjätte bildkonstnär och författare har utsatts vid minst ett tillfälle . Författare ut- sätts oftare för någon typ av personligt riktat hot, medan bild- konstnärer i högre grad drabbas av stöld och skadegörelse eftersom de ofta arbetar med fysiska konstverk i offentliga miljöer. Sociala medier var den vanligast förekommande kanalen för hot och trakasserier bland författarna. I arbetsmiljö undersöks arbetsmiljön för konstnärer inom samtliga konst- områden: bild och form, dans, film, musik, ord och teater. 25 pro- cent av konstnärerna har utsatts för diskriminering och har utsatts för trakasserier och mobbning. Av de utsatta har över en tredjedel avstått från konstnärlig verksamhet som till exempel framträdanden, publicering och medverkan. Enligt rapporten är konstnärer med utländsk bakgrund mer utsatta, i synnerhet för våld. 114 (2017). Till det fria ordets försvar. Åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. Det finns ytterligare rapporter som bidrar till en breddad och fördjupad förståelse för utsattheten för konstnärer. I rapporten eller väktare? från Kulturanalys framgår bl.a. att konstnärer eller verk som behandlar rasism samt queera och femi- nistiska verk tenderar att vara föremål för hot och hat. I rapporten museer? kartlägger Kulturanalys förekomsten av skadegörelse, våld och hot riktade mot museer och museimyndig- heter. Den visar bl.a. att personalen på vart tredje museum utsatts för våld och hot . I samband med #metoo-uppropet har ett stort an- tal svenska vittnesmål kommit fram om sexuella trakasserier och övergrepp mot kvinnor inom branscherna för bl.a. teater, dans, musik, bild och form, film, fotografi och medier. Berättelserna har spridits i sociala medier under hashtaggarna #tystnadtagning, #visjungerut, #tystdansa, #deadline, #konstnärligfrihet och #ex- ponerad m.fl. Genom att berätta om vad som hänt vill kvinnorna uppmärksamma frågan och få ett slut på trakasserierna och över- greppen, men det har också kommit att handla om tystnadskulturer på arbetsplatser och arbetsgivares ansvar att förebygga och följa upp kränkande beteenden. Inom kultursektorn har uppropet upp- märksammat att vissa utnyttjar sina framstående positioner till att kränka och utföra övergrepp på yngre, kvinnliga kollegor. #tystnadtagning var film- och teaterbranschens upprop mot sexuella övergrepp och trakasserier. Foto: Skärmdump från Svenska Dagbladet.i januari 2018. I det sammanhanget har också den relativt otrygga arbetsmark- naden på kulturområdet pekats ut som en förklaring till att trakas- serierna och övergreppen kunnat fortsätta. Konstområdet styrs dessutom i stor utsträckning av informella nätverk där personliga relationer är avgörande. Enligt en granskning av ekoredaktion 2010 hade var tredje kvinna inom teater och film i blivit utsatt för sexuella trakasserier. Ett faktum är att många undviker att anmäla ett övergrepp på grund av rädsla för att inte få fler jobb. Eftersom filmen och scenkonstområdet numera i hög grad är ett frilansområde, med korta anställningar och oro för att inte kunna få fortsatt engagemang, ökar risken för att konstnä- rer utsätts för maktutövningar och trakasserier.115 Konstnärsnämn- dens arbetsmiljörapport är en av få studier som ger en helhetsbe- skrivning av arbetsmiljön för konstnärer inom alla konstområden och också en av få studier som särskilt efterfrågat förekomsten av sexuella trakasserier. Rapporten visar bland annat att kvinnliga konstnärer utsätts för sexuella trakasserier i mycket högre grad än sina manliga kollegor och att det är vanligare att utövande konstnä- rer inom dans och teater utsätts för sexuella trakasserier än upp- hovsmän inom musik och litteratur.116 6.10.2Insatser till stöd för utsatta konstnärer Regeringen beslutade om en handlingsplan till det fria ordets försvar i syfte att stärka arbetet med att förebygga och han- tera hot och hat mot journalister, politiskt förtroendevalda och konstnärer. Handlingsplanen innehåller riktade åtgärder för journa- lister, förtroendevalda och konstnärer, men också generella åtgär- der som ska vara ett grundläggande stöd, tillgängligt för alla.117 En del av handlingsplanen är att fått ett uppdrag att utveckla former för att ge stöd till utsatta konstnärer. Som en del av uppdraget arbetar myndigheten med att ta fram en webbaserad guide för att ge stöd till konstnärer när det gäller hot, hat, våld, trakasserier och diskriminering. Guiden ska bl.a. samla information om arbetsmiljöfrågor och vad man kan göra som utsatt konstnär. I handlingsplanen redovisar regeringen också hur det straffrättsliga skyddet ska stärkas. I propositionen Ett starkt straff- rättsligt skydd för den personliga integriteten föreslås bl.a. att straff- bestämmelserna om olaga hot, ofredande, grovt förtal och föro- lämpning ska förtydligas och moderniseras. För olaga hot och ofre- dande föreslås även vissa utvidgningar av det straffbara området. har beslutat i enlighet med regeringens förslag, som därmed trätt i kraft den 1 januari 2018.118 115Intervju med , ordförande för och film på webbplatsen för , publicerad . 116Konstnärsnämnden (2017). 117Kulturdepartementet (2017). Till det fria ordets försvar. Åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. 2016/17:222, bet. 2017/18:KU13. Bland de olika yrkesförbunden på kulturområdet har bl.a. KRO publicerat en lathund som informerar om hot och hat och de åtgärder som går att sätta in. och film betonar på sin webbplats att sexuella trakasserier är förbjudet enligt diskrimineringslagen och hänvisar till handboken utgiven av TCO. Där finns berättelser och verktyg för hur sexuella trakasserier kan förebyggas och hanteras. går också igenom arbetstagarnas rättigheter och arbetsgivarens skyldig- heter.119 Frågan om sexuella trakasserier inom scenkonstområdet lyftes av Svensk Scenkonst och Norsk teater-och orkesterförening (NTO) på i . En- ligt Svensk Scenkonst är frågan aktuell på högsta politiska nivå i flera andra europeiska länder och kommer följas upp på nästa möte med de europeiska arbetsgivarorganisationerna i under våren.120 #metoo-uppropet har resulterat i flera politiska initiativ. Kultur- departementet har genomfört möten med ansvariga institutioner och intresseorganisationer för att understryka behovet av en förändring och peka på arbetsgivarnas ansvar. Även kulturutskott har uppmärksammat frågan. När det gäller konkreta åtgärder för att komma till rätta med problemet visar exempel från andra länder att kartläggningar för att klargöra förekomsten av sexuella trakasserier på arbetsplatsen är viktiga, Sexuella trakasserier är en form av diskriminering. Den skärpta lagen innebär att alla arbetsgivare är skyldiga att bedriva ett systematiskt arbete för att förebygga diskriminering på arbetsplatser. Regeringen menar dock att den senaste tidens uppror inom ramen för #metoo visar att det krävs tydligare riktlinjer till arbetsgivare om vad den skärpta lagen kräver. presenterade därför regeringen de första tio kulturpolitiska stegen som ska stärka arbetet för att före- bygga och hantera sexuella trakasserier och övergrepp inom kultur- sektorn. De tio stegen innehåller bl.a. krav på att Operan, och ska rapportera till regeringen om hur de synliggör 120Uppgifter från Svensk Scenkonst medlemsbrev från . – Live Performance Europe är en sammanslutning som representerar mer än 7 000 organisa- tioner inom scenkonstområdet i . sitt arbete mot sexuella trakasserier, att särskilt vikt läggs vid arbete mot sexuella trakasserier i stöd till regionerna och att säkerställa att utdrag ur belastningsregister begärs av uppdragstagare i anslutning till föreställningar med barn. Kultur- och demokratiminister pekar i en de- battartikel på att arbetsgivare, enligt skärpt lagstiftning, ska arbeta aktivt för att motverka diskriminering på arbetsplatser. Det betyder i praktiken att alla arbetsgivare med fler än 25 anställda inte kan nöja sig med att konstatera att man har en policy om jämställdhet, allas lika värde och trygghet. I stället ska ett aktivt arbete bedrivas och dokumenteras på arbetsplatsen. I det sammanhanget har () en särskilt viktig roll.121 De kulturella och kreativa näringarna utgör en betydande del i den digitala ekonomin. Försäljningen av konstnärliga verk genom digitala tjänster har ökat väsentligt tack vare nya tekniska lösningar som ger strömmad musik, ljudböcker, filmer och andra konst- och kulturupplevelser. Att den digitala ekonomin har en stark utveckling och att om- sättningen i de kulturella och kreativa näringarna är hög innebär inte att konstnärerna alltid gynnas ekonomiskt. I och med digitali- seringen har inkomstskillnaderna ökat, ett fåtal får en allt större del av intäkterna, och det blir allt svårare att värna om smala aktörer, t.ex. inom musikbranschen. Digitaliseringen har också möjliggjort att kopiering och spridning av upphovsrättsligt skyddat innehåll har ökat, vilket riskerar leda till oöverblickbara konsekvenser efter att verket tillgängliggjorts för allmänheten. Ersättningsstrukturerna har inte följt med denna utveckling. Avtalen mellan konstnärer och aktörer inom området har blivit alltmer komplicerade och kräver dessutom kunskaper som många konstnärer saknar . Så ska vi få stopp på övergreppen på jobbet. Artikel publicerad i Afton- bladet . När det gäller konsumtionen av böcker, musik, film och bild- och formkonst har digitaliseringen resulterat i förändrade köp- beteenden. Inom vissa områden är dock det fysiska verket fort- farande det viktigaste, t.ex. inom scenområdet och inom bild- och formkonstområdet. Digitala produktioner av scenkonst har dock blivit allt vanligare. Digitala verktyg har förändrat förutsättningar och möjligheter för många konstnärer och konstbegreppet har vidgats, mycket tack vare digitala tekniker, men också av att redan existerande prak- tiker numera räknas som konstnärliga då de konstnärliga kvalite- terna har fördjupats. När det gäller konstnärernas arbetsmarknad har de fasta anställ- ningarna blivit allt färre och en stor andel av konstnärerna driver numera företag i form av enskild firma. av alla konstnärer har enskild näringsverksamhet. I hela befolk- ningen är motsvarande siffra . Många konstnärer är dessutom i allt större omfattning kombinatörer, dvs. både arbets- tagare, uppdragstagare och egenföretagare. Statistiken visar att det är vanligt bland arbetssökande konstnärer att ha många arbeten . Korta anställningar och uppdrag blir allt vanligare bland konstnärerna. Konstnärernas arbetsvillkor har på ett genomgripande sätt förändrats genom digitaliseringen, som innebär ökade möjligheter att nå ut med konstnärliga verk, men som också leder till en ökad inkomstspridning inom gruppen. Upphovsmännens förhandlings- position har försvagats i det nya landskapet och mellanhändernas betydelse har ökat. är de traditionella kanalerna fort- farande de största inkomstkällorna för de flesta av konstnärerna. Kulturinstitutionernas och andra kulturverksamheters efterfrågan på konstnärliga tjänster utgör fortfarande en betydande del av konstnärernas arbetsmarknad. Konst i hela landet Rätten att ta del av kultur i hela landet förverkligas genom kultur- samverkansmodellen, genom regionernas och kommunernas eget arbete och genom de nationella organisationer som har verksamhet över hela landet. De konstnärliga residensen är viktiga satsningar. Residens i regionerna kan bidra till att konstnärer kan leva och verka över hela landet. Kultur och konst har kommit att kopplas allt närmare olika typer av samhällsnyttor som t.ex. kultur och hälsa, regional utveck- ling, m.m. men utan att konstens egenvärde därför ifrågasätts. Tvärtom är respekten för egenvärdet en förutsättning för att kunna leverera den efterfrågade nyttan. Spridningen av konst genom studieförbunden och andra konstbildande aktörer har förändrats . Ett flertal av de konstbildande aktörerna har tvingats minska sin verksamhet, vilket i förlängningen påverkar arbetstillfällen för konstnärer och den allmänna konstbildningen i samhället i stort. En oro finns att kritiken som publiceras i våra större medier har fått sämre ekonomiska förutsättningar och får mindre utrymme. Frånvaron av en kvalificerad kritik riskerar att leda till en minskad förståelse för konst och en ökad distans mellan konstnärerna och deras publik. Konstnärernas internationella utbyte, t.ex. genom olika slags residensprogram, är väsentligt för konstnärlig utveckling och ger också en större bredd i det kulturutbud som publiken i kan ta del av. Genom olika biståndspolitiska insatser kan också kultu- rens roll för yttrandefrihet och demokratisering främjas. Denna roll kan dessutom förstärkas genom stora antal fristäder för konstnärer. Arbetet med fristäder för konstnärer från andra länder kan också bidra till arbetet mot hot och hat mot konstnärer. Hot och hat mot konstnärer Hot och hat mot konstnärer har blivit allt vanligare och digitali- seringen har också gjort att hot och hat är lättare att uttrycka. De informella nätverken, otrygga anställningar och beroendeförhåll- landen har också gett utrymme för förtryck och allvarliga kränk- ningar inom just konstområdet, vilket det har vittnats om i #metoo-rörelsen. 7Konstnärernas bakgrund, utbildning, inkomster och trygghet Enligt direktiven ska utredningen kartlägga och beskriva konstnä- rernas förutsättningar att verka professionellt. Konstnärer har alltid ställts inför olika möjligheter och utmaningar i sin yrkesverksam- het, beroende på inom vilket konstområde de verkar. Det konstate- ras att konstnärskollektivet är en heterogen grupp, både beträf- fande inkomster och arbetsvillkor. uppvisar de olika konstnärsgrupperna många likheter vad gäller de utmaningar de ställs inför. Utmaningarna med bäring på konstnärernas villkor har diskute- rats och analyserats i flera sammanhang, i tidigare konstnärspoli- tiska utredningar, i myndigheters rapporter och i underlag från olika intresseorganisationer på konstnärsområdet. Utredningen har därför haft tillgång till ett omfattande underlag som har komplette- rats med intryck och uppgifter från de dialoger som utredningen fört med ett stort antal intressenter. Vissa särskilda materialin- samlingar har också genomförts.1 Analysen i detta kapitel är sorterad i tre avsnitt: den blivande konstnärens bakgrund från uppväxten, utbildningsnivå, könstill- hörighet samt etnicitet (7.2), konstnärens utbildningsväg till en profession och den följande etableringsfasen (7.3) och den profes- sionella konstnärens inkomster (7.4). Avslutningsvis redovisas socialförsäkringssystemens påverkan på konstnärernas villkor och trygghet (7.5). 1 Arbetets genomförande redovisas i kapitel 2. Alla barn och unga ska genom undervisningen i förskolan, för- skoleklassen och den obligatoriska skolan få möjlighet att utveckla sina skapande förmågor. Efter att ha avslutat den obligatoriska skolgången studerar en del elever vidare vid olika estetiska utbild- ningar och blir också professionella konstnärer. Det finns naturligtvis många förklaringar till varför individer gör olika typer av livsval, och någon fullständig bild är inte möjlig att få. Det går ändå att peka på några centrala yttre faktorer med betydelse för förutsättningarna för att bli konstnär. I detta avsnitt redovisas några sådana faktorer som i empiriska undersökningar traditionellt har visat sig ha betydelse för unga människors val att satsa på en framtid som konstnärer. Dit hör föräldrarnas utbildning och bety- delsen av konstnärens könstillhörighet och etnicitet. Den bild som framträder vid utredningens dialoger är att konstnä- rer har det sämre ställt ekonomiskt än andra grupper i samhället, men att de har en förhållandevis god socioekonomisk bakgrund. En förklaring kan vara att den blivande konstnären måste ha en relativt ekonomiskt trygg bakgrund för att våga satsa på en utbildning som i många fall kräver avgiftsbelagda för- beredande skolor och en högskoleutbildning som kanske inte leder till en säker försörjning eller en tydlig arbetsmarknad. Den stabila socioekonomiska bakgrunden för konstnärerna handlar bl.a. om att föräldrarna har en hög utbildningsnivå. Detta kan i sin tur innebära en förståelse för, eller t.o.m. en förväntan om nästa generations in- riktning på högre utbildning. I tabell 7.1 redovisas utbildningsnivån för konstnärernas föräldrar. Som framgår av tabellen har konstnärsgruppen i betydligt större utsträckning än befolkningen i övrigt föräldrar med hög utbildning. Nästan hälften av konstnärerna har minst en förälder med efter- gymnasial utbildning, medan motsvarande andel i hela befolkning- en är en fjärdedel. Av inkomstundersökningen 2014 framgår också att i de yngre åldersgrupperna har än fler konstnärer föräldrar med högre utbild- ning. Detta kan spegla att utbildningsnivån i höjs, men också att den sociala snedrekryteringen till yrket ökar. Bland de olika konstformerna finns den största andelen med högutbildade föräldrar inom filmen, , medan den lägsta andelen finns inom bild- och formområdet, 41 procent.2 Utbildningsnivån skiljer sig markant mellan konstnärsgruppen och befolkningen. I befolkningen har grundskola eller gym- nasieutbildning som högsta utbildning. I konstnärsgruppen är denna andel . I konstnärsgruppen har i stället nästan hälften eftergymnasial utbildning , mot i befolkningen. Kvinnor har högre utbildning än män, både i befolk- ningen och i konstnärsgruppen. Utbildningsnivån bland konstnärer i åldern 20–, samtliga och fördelat på kvinnor och män, redovisas i tabell 7.2. Inkomstundersökningen 2014, tabell 14. Kommentar: Övriga befolkningens andelar anges inom parentes. Som framgår av tabellen är det en betydligt större andel av konstnärerna som har en eftergymnasial utbildning jämfört med befolkningen som helhet. Enligt inkomstundersökningen 2014 är det ordområdet som har störst andel konstnärer med lång utbild- ning. Det är i den gruppen som har eftergymnasial utbildning eller mer. Även inom bild och form och teater har hälften av konstnärerna eftergymnasial utbildning . Minst andel med längre eftergymnasial utbildning finns inom området dans, . Andelen konstnärer med forskarutbildning är ungefär lika stor som i hela befolkningen, cirka en procent. Konstområdet ord skiljer sig dock markant från övriga områden. Av dem som ingår i konstområdet ord har forskarutbildning. Kvinnor har högre utbildning än män inom alla konstområden utom teater. Störst är skillnaden inom musik där av kvinnorna mot av männen har eftergymnasial utbildning. 7.2.3Andelen kvinnor och män Frågan om jämställdheten inom konstnärsområdet har berörts vid utredningens dialoger. Frågan rymmer många aspekter och utredningen återkommer därför till frågan i flera av- snitt. I detta avsnitt handlar det om hur stor andel av de yrkesverk- samma konstnärerna som är kvinnor och hur många som är män.3 I tabell 7.3 redovisas antalet och andelen kvinnor och män inom olika konstområden och professioner. 3 De statistiska undersökningar som utredningen har tagit del av inom det konstnärspolitiska området har endast rört konstnärer som haft könstillhörighet kvinna eller man. Inkomstundersökningen 2014, tabell 1. Enligt Inkomstundersökningen 2014 är det totala antalet konstnärer i stort sett jämnt fördelad mellan kvinnor och män. Av de totalt cirka 29 000 konstnärerna i undersökningen är kvinnor och män. En jämförelse med motsvarande inkomstundersökning visar att andelen kvinnor ökat inom alla konstområden och av yrkeskategorierna är det endast koreografer som har en mindre andel kvinnor 2014 än 2004.4 Den största ökningen av andelen kvinnor hade yrkeskategorin musikalartist, från 2004 till 2014. Inom de olika konstområdena och yrkes- kategorierna finns dock stora skillnader. Inom konsthant- verk/form/design är kvinnor och hos komponisterna är män. På motsvarande sätt finns det betydligt fler kvinnor än män inom dansen.