sou · H5B3114 · 2018-01-01 00:00:00 — Förslaget behandlas i avsnitt 17.6.1. får meddela föreskrifter om 1.hur aktörer ska ansluta till noden, och 2.rapportering av händelser som påverkat funktionaliteten eller säker- heten i noden. Förslaget behandlas i avsnitt 17.6.1. ska ansvara för anmälningar till kommis- sionen av svenska medel för elektronisk identifiering för gränsöver- skridande elektronisk identifiering enligt EU:s förordning om elektro- nisk identifiering. Förslaget behandlas i avsnitt 18.3. ska vid större förändringar av det system som den svenska noden omfattar, begära en teknisk säkerhetsgranskning av . Granskningsförfarandet får ta max tre måna- der från det att digitaliseringsmyndigheten ansökt om granskning. Förslaget behandlas i avsnitt 17.6.6. 23.11Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte (I) Myndigheter får samverka utanför sina verksamhetsområden i frågor om digitalisering av den offentliga förvaltningen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1. 23.12Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte (II) Härigenom föreskrivs att 5 § förordningen (2003:770) om statliga myn- digheters elektroniska informationsutbyte ska upphöra att gälla . Förslaget behandlas i avsnitt 21.13. Effektiv styrning av nationella digitala tjänster i en samverkande förvaltning (N 2016:01) En särskild utredare ska analysera och ge förslag till effektiv styrning av utveckling, införande och förvaltning av nationella digitala tjänster. Utredaren ska, med utgångspunkt i de nationella digitala tjänsterna Mina meddelanden och Svensk e-legitimation, analysera tjänsterna och lämna förslag till utformning av: •organisering och ansvarsfördelning för de nationella digitala tjänsterna, •åtgärder och incitament för att uppnå en ökad användning av de nationella digitala tjänsterna, och •samverkan mellan offentlig och privat sektor i tillhandahållandet av de nationella digitala tjänsterna. Vidare ska utredaren analysera och lämna förslag som rör vissa spe- cifika frågor inom ovanstående områden för Svensk e-legitimation och Mina meddelanden samt återstående frågor om den nationella tillämpningen av EU-förordningen om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre markna- den (eIDAS-förordningen). Uppdraget ska, när det gäller följande frågor om Mina meddelan- den, redovisas i ett delbetänkande : •hur privata utförare av offentligfinansierad verksamhet ska kunna ansluta som avsändare inom Mina meddelanden, •hur en övergång för privatpersoner och företag till digital myn- dighetspost kan genomföras i praktiken, och •förslag till utformning av en ersättningsmodell för de brevlåde- operatörer som tillhandahåller brevlådor inom ramen för Mina meddelanden. Uppdraget i övrigt ska redovisas . Samverkan inom gemensamma digitala lösningar Digitala tjänster ska, så långt det är möjligt och där det är relevant, vara förstahandsval i den offentliga sektorns kontakter med med- borgare, organisationer och företag (prop. 2015/16:1, utg.omr. 22, s. 120). Genom fler innovativa lösningar i offentlig tjänstepro- duktion bör ytterligare effektivitetsvinster kunna göras. Det finns en stor effektiviseringspotential att ta till vara med hjälp av tekni- ken och den ska också bidra till att förstärka förvaltningens öppenhet (prop. 2009/10:175 s. 27). har konstaterat att digitaliseringen ändrar förutsättningarna för de offentligt finansierade verksamhe- terna genom att den erbjuder stora möjligheter till effektivisering och rationalisering och högre kvalitet för individen i de tjänster som tillhandahålls (SOU 2015:91). Kommissionen har vidare funnit att detta ställer nya krav på den offentliga sektorns kärnverksamhet, på dem som arbetar med människor inom vård, skola och omsorg samt på transparens och interaktion i den service och information som ges. Verksamhetsutveckling i offentlig sektor handlar alltmer om att använda digitaliseringens möjligheter för att möta utvecklingen i om- världen. E-delegationen och Statskontoret har i olika utredningar framfört att börjat tappa placeringar och uppvisa sämre resultat i internationella mätningar, efter att länge ha varit en av de ledande nationerna på e-förvaltningsområdet. E-delegationen har i sitt slut- betänkande konstaterat att offentlig sektor behöver mobilisera sam- verkan kring gemensamma digitala lösningar (SOU 2015:66). tionen pekade på att utvecklingen i andra länder i hög grad bygger på gemensamma identifieringslösningar, säker infrastruktur för kom- munikation, registerhantering och lagstiftning kopplad till dessa lös- ningar samt, inte minst, gemensamma sammanhållna kundmöten i livshändelser. Statskontoret delar denna bild och har konstaterat att bristen på samordning bl.a. leder till att medborgare i vissa fall måste vända sig till flera olika aktörer för ett och samma ärende och att offentlig sektor sällan följer upp om enskilda digitala tjänster leve- rerar utlovade effekter i form av medborgarnytta eller effektivisering (Statskontoret, Delegerad digitalisering, 2014:12). Det finns därför behov av att stödja utveckling och användning av gemensamma digitala lösningar. Gemensamma digitala lösningar kan utgöras av lösningar som används av hela den offentliga sektorn, sektorspecifika lösningar och lösningar som utvecklas i samverkan mellan ett fåtal myndigheter. Med nationella digitala tjänster avses de gemensamma digitala lösningar som är av infrastrukturkaraktär och som utgör en avgörande förutsättning för offentlig e-tjänstutveck- ling i sin helhet. De nationella digitala tjänsterna ska kunna användas inom hela den offentliga sektorn och syftar till att underlätta elek- tronisk hantering av ärenden och kontakter med enskilda. Exempel på sådana befintliga tjänster är Mina meddelanden och Svensk e-legi- timation. Tjänsterna ska utvecklas utifrån medborgarnas behov, vilket förutsätter en bred och omfattande samverkan mellan statliga myn- digheter, mellan kommunala myndigheter, mellan stat och kommun samt mellan offentlig och privat sektor. Mina meddelanden är en infrastruktur för att skicka säkra elek- troniska försändelser från myndigheter till enskilda. an- svarar för infrastrukturen, som 2016 finansieras av 14 statliga myn- digheter i frivillig samverkan. Regeringen har satt upp målet att stora och mellanstora myndigheter ska ha anslutit relevanta meddelande- flöden till Mina meddelanden . erbjuder inom infrastrukturen för Mina meddelanden även den digitala brev- lådan Min myndighetspost till privatpersoner och företag. Privata brevlådeoperatörer kan ansluta till infrastrukturen om de uppfyller fastställda krav. Privatpersoner väljer vilken brevlåda de vill ha sin myndighetspost till när de anmäler sig till Mina meddelanden. Svensk e-legitimation är en infrastruktur för elektronisk legiti- mering som är under utveckling. Den senaste versionen omfattar bl.a. kvalitetsmärkning, teknisk arkitektur och samordnad försörj- ning av tjänster för elektronisk legitimering och underskrift. En sär- skild lag, lagen (2013:311) om valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering, har stiftats för att reglera offentlig sektors försörjning av tjänsterna. ansvarar för infrastrukturen. Myndigheter ansluter sig på frivillig basis genom att teckna avtal med . Infrastrukturen finan- sieras genom avgifter från anslutande myndigheter. Regeringen har satt upp målet att Svensk e-legitimation ska vara infört . Uppdraget att analysera och ge förslag till effektiv styrning av utveckling, införande och förvaltning av nationella digitala tjänster Digitaliseringen skapar nya möjligheter för statsförvaltningen att bli mer innovativ och samverkande. Genom att myndigheterna samverkar digitalt kan kontakterna med medborgarna förenklas och innovation och delaktighet stödjas, som statsförvaltningens effektivitet och kvaliteten på dess arbete kan höjas (se Med medborgaren i cent- rum – regeringens strategi för en digital samverkande statsförvalt- ning, dnr N2012/06402/ITP). , E-delegationen och Statskontoret har i olika utredningar bedömt att potentialen i de nationella digitala tjänsterna fortfarande till stora delar är outnyttjad. Detta anses framför allt bero på olösta frågor kring styrning, organisering och finansiering av införandet av digitala tjänster. Organiseringen och styrningen inom området har hanterats på ett decentraliserat sätt som bygger på samverkan och en hög grad av frivillighet från myndig- heternas sida. De enskilda myndigheterna ansvarar för utveckling, in- förande och förvaltning som regeringens organisering och styrning av de nationella digitala tjänsterna uppfattas som otydlig. En annan avgörande framgångsfaktor för de nationella digitala tjänsterna är anslutningsgraden. Mina meddelanden innebär, vid hög anslutningsgrad av både avsändare och mottagare, stor nytta för såväl avsändare som mottagare. Möjligheten att ansluta frivilligt har emellertid resulterat i en anslutningsgrad som är så låg att nyttan är starkt begränsad för både avsändare och mottagare, varför åtgärder och incitament för ökad användning måste övervägas. Mot- svarande problembild finns även för Svensk e-legitimation, där an- slutningsgraden alltjämt är låg bland såväl myndigheter som leveran- törer, vilket bl.a. resulterat i behov av temporära övergångslösningar för att tillgodose offentlig sektors försörjning av e-legitimations- tjänster. Både Mina meddelanden och Svensk e-legitimation bygger på samverkan mellan offentlig och privat sektor. Privat sektors med- verkan i utveckling och leverans av digitala tjänster kan bidra till ökad användarnytta, tillväxt och innovation. Det finns dock vissa specifika frågor för respektive tjänst som behöver utredas för att säkerställa att samverkan tillgodoser användarnas behov, krav på säkerhet och tillgänglighet samt regeringens mål på området. Analysera och föreslå organisering, ansvarsfördelning och reglering av nationella digitala tjänster är ansvaret för enskilda nationella digitala tjänster fördelat mellan olika statliga myndigheter. Samverkan och ansvarsfördelning för de olika tjänsterna har utformats på olika sätt. Det finns därför behov av att analysera om det är mer ändamålsenligt med en enhetlig modell för organisering och ansvarsfördelning avseende tjänsterna, och hur en sådan modell kan utformas, för att säkerställa en mer effektiv styrning av de nationella digitala tjänsterna. Utredaren ska därför, bl.a. med utgångspunkt i Mina meddelan- den och Svensk e-legitimation, analysera skillnaderna mellan hur ansvaret för olika befintliga nationella digitala tjänster är fördelat och alternativ till detta. Analysen ska utgå från ett livscykel- perspektiv för de nationella digitala tjänsterna där hela kedjan från utveckling till avveckling ska beaktas. Analysen ska särskilt behandla för- och nackdelar med olika alternativ till hur ansvaret för nationella digitala tjänster ska fördelas inom offentlig sektor och om ansvaret även fortsättningsvis ska fördelas på flera myndigheter eller om det i stället bör placeras hos en och samma myndighet. Utredaren ska utifrån slutsatserna av analysen ge förslag till lämplig organisering, ansvarsfördelning och reglering av nationella digitala tjänster från utveckling till avveckling. Utredaren ska också ge förslag till hur samverkan om t.ex. krav- ställning eller vidareutveckling av nationella digitala tjänster inom offentlig sektor som helhet bör ske. Mina meddelanden regleras i 5 § förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte. 1 § gäller förordningen för myndigheter under regeringen. 2013 får även kommunala myndigheter anslutas. Stora delar av verksamhet utförs i privat regi. Privata utförare har dock, med dagens reglering, inte möjlighet att ansluta som avsändare till Mina meddelanden. Utredaren ska därför ta fram förslag, inklusive eventuella författningsförslag, på hur privata utförare av offentlig- finansierad verksamhet ska kunna ansluta som avsändare inom Mina meddelanden så att alla utförare av offentligfinansierad verksamhet har möjlighet att erbjuda offentlig service med hjälp av digitala tjänster på lika villkor. För Svensk e-legitimation ska utredaren i denna del analysera och lämna förslag på organisering och ansvarsfördelning vad gäller ut- veckling, införande och förvaltning av attribut- och behörighets- tjänster som medger att e-legitimationer kan användas i olika roller, särskilt vad gäller e-legitimation i tjänsten. Analysera och föreslå åtgärder och incitament för ökad användning Anslutningstakten till befintliga nationella digitala tjänster är för långsam, såväl när det gäller statliga och kommunala myndigheter som slutanvändare i form av privatpersoner och företag. Behov av åtgärder och incitament, exempelvis krav på obligatorisk anslutning eller användning, har förts fram i olika sammanhang, bl.a. i Digitali- betänkande (SOU 2015:91). Flera nordiska länder har vidtagit åtgärder och genom dessa uppnått en snabbare anslutningstakt och bredare genomslag i samhället för gemensam- ma digitala tjänster i jämförelse med svensk förvaltning. Utredaren ska därför analysera nytta och konsekvenser av så- dana åtgärder, bl.a. obligatorisk anslutning eller avgiftsfri använd- ning, och föreslå åtgärder för att åstadkomma en ökad användning av nationella digitala tjänster bland myndigheter, leverantörer och slutanvändare. Utredaren ska i sin analys ta hänsyn till de särskilda förutsättningar som råder för olika typer av utförare, som statliga myndigheter, kommuner och landsting samt privata utförare av offentlig verksamhet. Utredaren ska, bl.a. med beaktande av förslaget i Digitaliserings- kommissionens betänkande (SOU 2015:91) och för- slag om obligatorisk anslutning till Mina meddelanden för aktiebolag (se av uppdrag att följa statliga myndigheters anslutning till Mina meddelanden och att verka för företags anslutningar) analysera och lämna förslag till hur en övergång till digital myndighetspost till mottagare kan genom- föras i praktiken. Offentliga digitala tjänster bör utformas på ett sådant sätt att alla människor, med olika förutsättningar och behov, kan ta del av dem. Det gäller t.ex. nedsättning av syn, hörsel och kognitiva förmågor. En annan viktig målsättning bör vara att utvecklingen av digitala tjänster bidrar till att både kvinnor och män är nöjda med och nyttjar tjänsterna i likvärdig utsträckning. Utredaren ska därför ta hänsyn till dessa målsättningar vid utformningen av förslagen. Analysera och föreslå utformning av samverkan mellan offentlig och privat sektor Privat sektors medverkan i utveckling och leverans av digitala tjäns- ter är en nyckelfaktor för tillväxt och innovation samt för att till- varata teknikens möjligheter. Ett positivt samspel mellan offentlig och privat sektor kan starkt bidra till förnyelse i offentlig verksamhet och leda till innovation och internationell konkurrenskraft i näringslivet. När det gäller e-legitimationsområdet har samverkan mellan privat och offentlig sektor haft positiva effekter på utvecklingen. har en mycket hög spridning och användning av säkra e-legi- timationer till en förhållandevis låg kostnad i jämförelse med många andra länder. Det finns dock utmaningar i den etablerade marknads- situationen, med en stark marknadsaktör och begränsade förutsätt- ningar för effektiv konkurrens på grund av bl.a. höga inträdesbarriä- rer. Mindre prioriterade användargrupper riskerar att inte inkluderas och motstridiga intressen mellan privat och offentlig sektor kan leda till att den fulla potentialen i e-legitimationen som verktyg inte kan utnyttjas. Det finns därför behov av att närmare analysera omfatt- ningen av det offentliga åtagandet i förhållande till de privata aktörer- nas roll och lämna förslag på vidareutveckling av modellen för e-legi- timationer för att långsiktigt tillgodose offentlig sektors och använ- dares behov, krav på säkerhet och tillgänglighet samt regeringens mål på området. Regeringen har gett i uppdrag att analysera och vid behov ompröva den modell som valts för Svensk e-legitimation (dnr N2015/07943/EF). Uppdraget ska slutredovisas . Regeringsuppdraget utgör en viktig utgångs- punkt för utredaren att förhålla sig till i utredningsarbetet i denna del. •lämna förslag på långsiktig utformning av det offentliga åtagandet när det gäller ansvarsfördelningen mellan offentlig och privat sek- tor i processen för grundidentifiering och utfärdande av e-legiti- mationer så att tillgången till enkla och säkra e-legitimationer för alla säkerställs, •analysera och lämna förslag på hur konkurrens och innovation på den privata marknaden för utfärdande av e-legitimationer kan främjas på lång sikt, •analysera och lämna förslag på åtgärder, för såväl företag på den privata marknaden som privata utförare av offentligt finansierad verksamhet, som främjar och stöder privat sektors användning av e-legitimation, särskilt när det gäller att nyttja offentlig sektors infrastruktur. Inom Mina meddelanden finns möjlighet för privata brevlådeopera- törer att ansluta till infrastrukturen och erbjuda sina mottagare att ta emot myndighetspost digitalt. De privata brevlådeoperatörerna får dock endast tillhandahålla brevlådor till privatpersoner. erbjuder brevlådan Min myndighetpost till både privat- personer och företag. Brevlådeoperatörer måste uppfylla de villkor och säkerhetskrav som gäller för Mina meddelanden. Kraven medför kostnader för brevlådeoperatörerna som de inte får någon ersättning för sin medverkan inom infrastrukturen. Som exempel kan nämnas kostnader till följd av kravet på inloggning med e-legitimation. Avsaknad av såväl ersättningsmodell som begräns- ningar i mottagarkretsen och konkurrenssituationen medför risk att de privata aktörernas medverkan, och därmed den innovation de bidrar med, hämmas. Utredaren ska därför lämna förslag, inklusive eventuella författningsförslag, på en ersättningsmodell, t.ex. i form av valfrihetssystem, för de brevlådeoperatörer som tillhandahåller brevlådor inom ramen för Mina meddelanden. Utredaren ska även analysera om det finns generella principer som kan tillämpas för utformningen av ansvarsfördelning och sam- verkan mellan offentlig och privat sektor när det gäller att tillhanda- hålla nationella digitala tjänster. Frågor att analysera inom ramen för denna del av uppdraget är t.ex.: •vikten av medverkan från privata leverantörer av digitala tjänster för att möta förvaltningens behov av bl.a. innovation och teknikutveckling, •konkurrens och statsstöd, och •hur kontroll och uppföljning kan ske och om civilrättslig avtals- reglering är tillräcklig och lämplig. Hantering av vissa centrala frågeställningar vid tillämpningen av eIDAS-förordningen Svenska myndigheter har en skyldighet att erkänna anmälda e-legitimationer från andra medlems- stater i EU i sina nationella e-tjänster. Skyldigheten följer av den s.k. eIDAS-förordningen, dvs. och rådets förord- ning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifier- ing och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG. Regeringen har föreslagit en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU- förordningen (prop. 2015/16:72). Regeringen har även gett och uppdrag när det gäller området elek- tronisk identifiering i eIDAS-förordningen. Uppdraget till (dnr N2016/02305/EF) är att påbörja utvecklingen av den centrala teknisk arkitektur (nod) som krävs för att kunna hantera utländska e-legitimationer i svenska digitala tjänster enligt eIDAS-- förordningen. Uppdraget till (dnr N2016/02307/EF) är att utreda behoven av och förutsättningarna för en samordnad tjänst för koppling mellan en utländsk e-legitimation och en individs svenska personnummer eller styrkta samordningsnummer. Regeringsuppdra- gen utgör viktiga utgångspunkter för utredaren att förhålla sig till i utredningsarbetet i denna del. Det återstår dock ett antal mer komplexa frågor att utreda, bl.a. när det gäller de konsekvenser som förordningen för med sig ur ett svenskt perspektiv i fråga om erkännande av europeiska e-legiti- mationer och anmälan av en svensk e-legitimation, och ytterligare kompletterande åtgärder kan därför behöva vidtas. för den svenska modellen med privata utfärdare av e-legitimation särskilda utmaningar när det gäller ansvarsfördelning och samverkan vid anmälan av en e-legitimation enligt eIDAS-förordningen. En annan utmaning är det nationella beroendet av svenskt person- eller sam- ordningsnummer i nationella e-tjänster i förhållande till de minimiper- sonidentifieringsuppgifter som förmedlas via den europeiska e-legiti- mationen. Utredaren ska därför utreda rättsliga, ekonomiska och verksam- hetsmässiga konsekvenser för svenska myndigheter av skyldigheten att erkänna anmälda europeiska e-legitimationer och elektroniska underskrifter i nationella e-tjänster. Vidare ska utredaren analysera och lämna förslag på sådana ytterligare åtgärder som krävs för att säkerställa att kan uppfylla sina åtaganden enligt förord- ningen, ta till vara nytta och potential samt tillgodose svenska myn- digheters behov och krav på säkerhet, spårbarhet och tillgänglighet i förhållande till förordningen. Utredaren ska särskilt analysera om- fattningen av kravet på erkännande av anmälda europeiska e-legiti- mationer i nationella e-tjänster och vilka nödvändiga anpassningar av nationella e-tjänster som kravet i detta avseende föranleder. Utreda- ren ska även analysera och lämna förslag, inklusive eventuella författ- ningsförslag, på följande specifika frågor: •hur processen för tilldelning av samordningsnummer till utländs- ka medborgare på distans genom e-legitimation kan möjliggöras och automatiseras, •hur personuppgiftsansvaret bör fördelas mellan parterna, person- uppgiftsansvarets omfattning samt frågor kring lämpliga person- dataskyddande åtgärder och säkerställande av den personliga integriteten i kedjan av hantering av utländska personidentifier- ingsuppgifter, •hur e-tjänster i privat sektor kan ges förutsättningar att använda den offentliga centrala infrastrukturen. Utredaren ska även utreda behoven av och förutsättningarna för an- mälan av svenska e-legitimationer enligt eIDAS-förordningen. Ut- redaren ska i denna del analysera om offentlig sektor bör ha ett åtagande när det gäller att säkerställa att svenska privatpersoner och företag kan använda e-legitimationer i utländska e-tjänster för identi- fiering och underskrift. Utredaren ska redovisa för- och nackdelar med olika alternativ avseende omfattningen av ett sådant åtagande, särskilt i förhållande till den privata marknadens möjlighet och förut- sättningar att tillgodose identifierade behov. Utredaren ska även analysera ekonomiska och rättsliga risker för offentlig sektor samt processuella frågor vid anmälan och efterföljande användning av en anmäld svensk e-legitimation. Vidare ska utredaren lämna förslag på lämplig ansvarsfördelning inom offentlig sektor samt mellan offent- lig sektor och privata utfärdare av e-legitimation vid anmälan av en svensk e-legitimation. Utredaren ska även analysera och lämna för- slag, inklusive eventuella författningsförslag, på följande specifika frågor: •hur privata utfärdare av e-legitimation kan ersättas vid använd- ning av en anmäld e-legitimation i utländska e-tjänster, såväl i för- hållande till offentlig som privat sektor, och •om svenska personnummer och samordningsnummer bör överfö- ras vid användning av en svensk e-legitimation i utländska e-tjäns- ter och möjligheten och lämpligheten att i stället använda en pseudonym. Utredaren ska även översiktligt kartlägga vilka svenska tjänster som kan komma att omfattas av eIDAS-förordningens krav på betrodda tjänster och offentlig förvaltnings förväntade framtida behov av sådana tjänster. Utredaren ska utifrån de förslag som lämnas redovisa de konsekven- ser och kostnader som uppstår för staten, för övrig offentlig sektor, för företag och för enskilda.