sou · H6B369 · 2018-08-29 00:00:00 — Det är inte heller alltid säkert att all den information som koderna innefattar finns tillgänglig när anmälan upprättas och då finns risken att man väljer den kod som passar bäst fast den inte är helt korrekt. 74Brå (2018b), Så fungerar brottskoder, /brott-och-statistik/brottkoder---klassi- ficering-av-brott.html, hämtad . Ett effektivt arbete vid myndigheterna För att åskådliggöra hur systemet fungerar kan det upprepas att lagstiftningen visserligen utgör basen för brottskoder, men förutom lagstödet kan koden även omfatta information om andra omstän- digheter kring brottet. När det gäller brott mot person kan brotts- koden omfatta information om brottsoffrets kön och ålder samt relation till gärningspersonen. Ett exempel som visar komplexiteten av att inkludera många faktorer är som motsvarar miss- handel/annan än grov/utomhus/mot kvinna eller äldre/bekant med offret/är eller har varit gift, sambo, särbo, flickvän eller pojkvän eller har gemensamma barn. Misshandel av normalgraden är alltså den information som regleras i lag (3 kap. 5 § ) medan övrig information i koden är tilläggsinformation. Varje ytterligare information om gärningen (t.ex. om den är moti- verad av heder eller inte) kräver att en ny, unik, brottskod upprättas. I många fall räcker det då inte att lägga till en ny kod, utan alla redan tidigare gjorda uppdelningar av ett brott måste kompletteras med en ny kod. Att exempelvis lägga till en ny omständighet till misshandel kan således resultera i ett stort antal nya koder. Därför riskerar en större detaljering av brottskoderna att göra systemet svårare och mer otympligt att hantera för den uppgiftslämnare som ska koda brotten, med sämre kvalitet i registrerad information som följd.76 Dessutom skulle det inte räcka att endast lägga till nya koder för t.ex. misshandel om ambitionen är att kunna ta fram statistik som rättvist visar på vidden av den hedersrelaterade brottsligheten. Heders- relaterad brottslighet rör ju sig om allt från lindriga brott till de grövsta (från t.ex. ofredande till mord). För att ge en heltäckande bild skulle nya brottskoder för dimensionen heder/inte heder åtmin- stone behöva införas på samtliga befintliga koder rörande brott mot person inom . Även andra brott och därmed brottskoder skulle kunna komma i fråga eftersom hedersrelaterad brottslighet ibland tar sig andra uttryck, t.ex. i form av skadegörelse. Vidare är frågan om huruvida ett brott är motiverat av heder eller inte en sak som medför komplexare bedömningar än vad nuvarande brottskoder kräver. genomförde Brå en undersökning av tillämpningen av brottskoder hos registrerande myndigheter.77 Syftet med studien var i första hand att skatta felkodningsfrekvens i brottsstatistiken, men också att skapa ett underlag för analys och 77Brå (2012), Användningen av brottskoder, En kvalitetsstudie inom kriminalstatistiken. Ett effektivt arbete vid myndigheterna förbättring av brottskodning. I studien framgick att koder med hög detaljeringsgrad eller som innefattar abstrakta begrepp öppna för tolkning, t.ex. begreppet ”i nära relation” (vilket numera har utgått), riskerar att leda till sämre kvalitet.78 Enligt utredningens bedömning är det rimligen svårare att bedöma om ett brott har begåtts av heders- motiv eller inte än att avgöra om gärningspersonen och brottsoffret står i nära relation till varandra. Att införa en hedersdimension i brottskodssystemet skulle därför troligen vara negativt ur kvalitets- synpunkt. Sammantaget framstår det enligt utredningen som tveksamt att införa nya brottskoder utifrån förhållandet om brottet är motiverat av heder eller inte. Detta mot bakgrund av det är mycket viktigt att de kodade uppgifterna blir tillförlitliga och håller hög kvalitet, inte bara för att kodningen ligger till grund för officiella stati- stik, utan också för att statistiken används i polisens operativa verk- samhet, när resultat redovisas och i slutänden vid fördelning av myn- digheternas resurser.79 I takt med att rättsväsendets informationsförsörjning (RIF) ut- vecklas är det vidare avsikten att de nuvarande brottskoderna ska avvecklas.80 En möjlighet att föra statistik över hedersrelaterad brotts- lighet utifrån brottskoder vore därför endast en kortsiktig lösning. Särskilt framtagen statistik avseende hedersrelaterad brottslighet Som framgått i avsnitt 7.6.1 tar Brå fram särskild statistik över hat- brott. Möjligen skulle statistik kunna tas fram även för hedersrela- terad brottslighet på ett liknande sätt. Hatbrottsstatistiken utgörs främst av polisanmälningar som Brå efter en särskild granskning har bedömt innehålla hatbrott, men även av sådan självrapporterad utsatthet för hatbrott som framgår av NTU, PTU och SUB. 78Brottskoderna för misshandel i nära relation visade sig ofta vara felregistrerade. Ungefär vartannat brott som registrerades som misshandel mot man i nära relation var en annan typ av misshandel mot man. För misshandel mot kvinnor var motsvarande siffra ungefär vart fjärde brott. Se Brå (2012), s. 8 f. 79Brå (2018b). 80Se t.ex. regeringsbeslut Ju2012/6639/SI. Ett effektivt arbete vid myndigheterna Metoden för att identifiera hatbrottsanmälningar bygger på datori- serade sökningar och granskningar av ett slumpmässigt ur- val anmälningar avseende särskilt utvalda brottskategorier. Anmäl- ningar som bedöms uppfylla Brås definition av hatbrott kodas in och bildar, efter uppräkning till populationsnivå, statistiken över polis- anmälningar med identifierade hatbrottsmotiv. Bedömningen utgår till största delen från den utsatta personens upplevelse.81 Polisanmäl- ningarna följs även upp fram till polisens och åklagarnas handlägg- ningsbeslut (för redovisning av uppgifter om handlagda ärenden, men inte för att identifieras som hatbrott eller inte). Längre än så följs anmälningar inte, eftersom möjligheterna att följa brotten genom hela rättskedjan är begränsade. Eftersom statistiken bygger på händelser som rapporterats till polisen inkluderar den inte bara faktiska hatbrott utan även händelser som inte behöver utgöra brott i juridisk mening (s.k. hatincidenter).82 En tänkbar utgångspunkt för att ta fram statistik över heders- relaterad brottslighet vore enligt utredningen att utveckla en mot- svarande metod för att fånga upp polisanmälningar av brott med hedersmotiv. I hatbrottstatistiken inkluderas även resultat från NTU vilket ger en bild av den uppskattade utsattheten för hatbrott bland befolk- ningen. Också resultat från PTU och SUB inkluderas. NTU är en självrapporteringsundersökning där ett urval av befolkningen i åldern 16–tillfrågas om utsatthet för ett tiotal brottstyper. 81Polisanmälningar med möjliga hatbrottsmotiv fångas upp genom en automatiserad sökning efter särskilda hatbrottsrelaterade ord och fraser (en s.k. sökordslista) i fritexten i ett obundet slumpmässigt urval om hälften av de anmälningar som ingår i populationen. De brottskate- gorier som ingår är våldsbrott, olaga hot, ofredande, ärekränkning, hets mot folkgrupp, skade- görelse, klotter, olaga diskriminering och diverse övriga brott. Avgränsningen innebär troligen att en del hatbrott förbigås. De anmälningar med möjliga hatbrottsmotiv som fångas upp vid genomsökningen med sökordslistan granskas därefter manuellt i tre olika steg. Anmälningar som motsvarar Brås definition av hatbrott kodas därefter in som sådana. Bedömningen av om en anmälan innehåller ett hatbrottsmotiv utgår från all information som finns att tillgå i polis- anmälan, framför allt den information som framkommer i fritextfältet. Att bedömningen utgår från polisanmälans fritext innebär att den till största delen utgår från den utsatta per- sonens upplevelse av händelsen av gärningspersonens motiv. Men även anmälningsupptag- arens uppfattning om händelsen är viktig. Kunskapen och medvetenheten om hatbrott kan skilja sig åt mellan enskilda poliser och mellan olika polisregioner, vilket även kan påverka hur händelser beskrivs eller hur möjliga hatbrottsmotiv noteras i fritexten. Andra omständigheter som kan påverka bedömningen är exempelvis gärningspersonens signalement, den utsattas respektive gärningspersonens namn och den information som på Brå har om händelsen, exem- pelvis genom relaterade anmälningar. Brå (2017c), s. 27. ff. Se även Brå (2017d), Hatbrott 2016, teknisk rapport, s. 24 ff. och s. 67 ff. 82Brå (2017c), s. 20 och 22. Ett effektivt arbete vid myndigheterna typerna personrån, misshandel, hot och trakasserier ställs uppfölj- ningsfrågor om huruvida den utsatta upplever att det fanns någon- ting främlingsfientligt, homofobiskt eller antireligiöst i motivet till händelsen. PTU är en självrapporteringsundersökning där samtliga ordinarie ledamöter i kommun, landstings och regionfullmäktige samt riksdag tillfrågas via webb eller postenkät om sin utsatthet i rollen som förtroendevald. Endast webbenkäten inkluderar frågan om utsatthet för hatbrott. Frågan aktualiseras bara om respondenterna redan har svarat jakande på att de har utsatts för hot, våld eller trakas- serier i sin roll som politiker. Även SUB är en självrapporterings- undersökning, genom vilken ett urval av elever i nionde klass tillfrågas om bland annat utsatthet för brott, däribland hatbrott. Mot denna bakgrund vore ytterligare en tänkbar utgångspunkt för att ta fram statistik över hedersrelaterad brottslighet att tillföra undersökningarna frågor om utsatthet för brott med hedersmotiv. Frågan är dock om det är lämpligt att ta fram statistik över hedersrelaterad brottslighet på ett liknande sätt som för hatbrott. Det framgår nämligen av hatbrottstatistiken att denna är präglad av viss osäkerhet. När det gäller hatbrott är det särskilt svårt att få en bild av dess omfattning eftersom det (precis som vad gäller heders- relaterad brottslighet) inte är fråga om ett särskilt brott i juridisk mening utan en aspekt av motivet bakom brott av olika slag. Vidare finns det ett antal osäkerhetskällor avseende statistiken över polis- anmälda hatbrott.83 För att ett brott ska kunna identifieras och be- dömas som ett hatbrott krävs det att händelsen anmäls till polisen84, att brottskoden ingår i Brås urval85, att polisen registrerar relevant information i anmälans fritext86, att denna text inrymmer ord som 83Brå (2017c), s. 29 f. Se även Brå (2017d), s. 68 f. 84En första förutsättning för att ett brott ska komma med i statistiken över hatbrott är att händelsen kommit till polisens kännedom. Utifrån tidigare studier kan konstateras att skill- naden mellan faktisk och anmäld brottslighet, det så kallade mörkertalet, är stor vid hatbrott. En andra förutsättning för att hatbrott ska komma att ingå i statistiken över hatbrott är att polisen i någon form identifierar eventuella hatbrottsmotiv. Att ta upp en anmälan om ett brott och då också uppmärksamma vilket motiv som finns till brottet, ställer höga krav på polisen. Det är inte alltid som den utsatta själv vid anmälan tar upp faktorer som talar för att det rör sig om ett hatbrott, utan polisen måste aktivt ställa frågor om detta. Brå (2017d), s. 68. 85Det är enbart anmälningar rörande vissa brottstyper som ingår i sökningen. Därför måste händelsen dels utgöras av, dels rubriceras som ett av de brott som ingår i urvalet för att den ska komma med i sökningen. Brå (2017d), s. 68. 86Brås metod för att söka hatbrott i polisanmälningar går ut på att matcha fritexterna i alla anmälningar i urvalet mot en sökordslista. Formuleringar och hur fritexten skrivs kan få betydelse för om en anmälan inkluderas i hatbrottsstatistiken. Även om ett hatbrottsmotiv Ett effektivt arbete vid myndigheterna återfinns i listan över sökord87, och att Brå tolkar och bedömer händelsen som ett hatbrott utifrån de kriterier som Brå tagit fram88. Hatbrottsstatistiken visar därför sannolikt endast på en mindre del av den faktiska hatbrottsligheten. Även när det gäller de statistiska undersökningarna finns det viss osäkerhet. När det gäller NTU är det viktigt att ha i åtanke att det är ett litet antal respondenter som svarar att de har blivit utsatta för hatbrott vilket skapar större osäkerhet i skattningarna och kan bidra till stora variationer mellan åren. Det bör även noteras att NTU enbart mäter utsatthet bland folkbokförda befolkning och att svarsfrekvensen bland utomnordiskt födda personer är lägre än bland personer födda i samt att det finns en problematik kring att fråga den generella befolkningen om utsatthet för hat- brott90. Vidare bygger undersökningar såsom NTU, PTU och SUB på de tillfrågades egna upplevelser och bedömningar. Ett annat all- mänt problem med sådana fråge- eller självrapporteringsundersök- ningar kan vara att de som tillfrågas vill lämna ”rätta” svar eller kan känna en förväntan att svara i viss riktning.91 När det gäller t.ex. NTU är det är även sannolikt att vissa brott underrapporteras på grund av relationen till gärningspersonen, t.ex. brott i nära relatio- ner.92 Den huvudsakliga orsaken till detta bedöms vara att det hand- lar om ett mycket känsligt frågeområde, vilket kan påverka de till- frågades vilja och möjlighet att lämna sanna svar. Det kan handla om känslor av skam som gör att man inte vill berätta om sina erfaren- heter, men också om rädsla för repressalier från gärningspersonen. framkommer vid anmälningstillfället kanske polisen i stället väljer att skriva denna informa- tion i utredningssystemet DurTvå, vilket Brå inte har tillgång till. Likaså kan resurser eller kunskaper om hatbrott variera mellan regioner, vilket kan bidra till skillnader i den regionala redovisningen. Större resurser och bättre kunskap ökar också möjligheterna att identifiera och i anmälan beskriva en eventuell koppling till hatbrott. Det är rimligt att anta att det också påverkar hur många hatbrott som blir registrerade och redovisas i statistiken. Brå (2017d), s. 68 f. 87En sökordslista används för att elektroniskt genomläsa fritexten, i syfte att identifiera potentiella hatbrott. Det kan inte uteslutas att det finns hatbrottsanmälningar vilkas fritexter inte innehåller några av de ord som finns med i sökordslistan. Listan uppdateras dock . Brå (2017d), s. 69. 88Hur Brå bedömer anmälan är av betydelse för utfallet. För att få en så god reliabilitet som möjligt granskas anmälningarna dock efter tydliga riktlinjer av olika personer. Brå (2017d), s. 69. 89Brå (2017c), s. 37. 90Brå (2017d), s. 18. 91Se Brå (2017c), s. 37 och 43. 92Brå (2018c), Nationella trygghetsundersökningen 2017, Om utsatthet, otrygghet och förtroende, s. 28. Ett effektivt arbete vid myndigheterna Detta gäller kanske främst de personer som blir utsatta av sin nu- varande partner. Det kan också handla om att personer som blivit utsatta av sin partner inte definierar det som hänt som brottsligt.93 Bland skolungdomar kan det finnas variationer om vad de anser vara ett brott och vad som kan eller bör rapporteras in som ett hatbrott utifrån hur frågan därom är ställd, vilket kan påverka inom ramen för SUB. Vad gäller denna undersökning bör det även noteras att enskilda skolklasser med elever som kan antas ha svårigheter med att förstå enkäten p.g.a. läs och skrivsvårigheter eller språkhinder (till exempel klasser med många nyanlända asylsökande barn) exklu- deras från urvalet i samråd med skolan och därmed inte deltar i undersökningen.94 Dessa problem skulle sannolikt även uppstå vid framtagandet av en särskild statistik för hedersrelaterad brottslighet, i alla fall om denna tas fram på motsvarande eller liknade sätt som hatbrottsstati- stiken. Om ett brott med hedersmotiv har ägt rum eller inte framstår enligt utredningens bedömning som en minst lika svår fråga att besvara som frågan om ett hatbrott har begåtts. Detta gäller för såväl Brås bedömning som de utsattas upplevelser eftersom hedersrela- terad brottslighet är ett komplext fenomen och inte ett särskilt brott i juridisk mening, Man måste även fråga sig om det är görligt att automatiskt söka fram hedersrelaterad brottslighet på ett liknande sätt som för hatbrottsstatistiken (dvs. utifrån en sökordslista) och om de statistiska undersökningar NTU, PTU och SUB är lämpade för att fånga upp hedersrelaterad brottslighet. Det kan inte uteslutas att statistik för hedersrelaterad brottslighet skulle bli mer osäker än hatbrottsstatistiken om den tas fram på liknande sätt. Det är i och för sig inte omöjligt att det går att använda ett annat tillvägagångssätt för att producera särskild statistik över hedersrelaterad brottslighet, men hur det närmare skulle gå till är en för omfattande fråga för denna utredning att svara på. När det gäller bruket av statistiska undersökningar kan det dock nämnas att riktade undersökningar möjligen skulle ge en bättre bild, i alla fall på gruppnivå, än en under- sökning som NTU vilken vänder sig till den generella befolkningen. Detta hänger ihop med att det antal som svarar att de blivit utsatta för hedersrelaterad brottslighet i en undersökning som NTU (likt 93Brå (2014), Brott i nära relationer, En nationell kartläggning, s. 45. 94Brå (2017c), s. 47 f. Ett effektivt arbete vid myndigheterna vad som gäller för hatbrott95) troligen skulle bli få. Att rikta sig mot särskilda grupper skulle dock kunna vara känsligt och måste således noga övervägas. Vidare skulle den bristande tillförlitlighet som präglar undersökningar av brott i nära relationer enligt utredningens bedöm- ning bli minst lika stor när det gäller hedersrelaterad brottslighet. Införandet av en hedersmarkering kan genom ett fält i anmälnings- systemet RAR markera om ett anmält brott är ett misstänkt hatbrott eller inte. Markeringen infördes inte i syfte att föra statistik över antalet anmälda hatbrott, utan var ett sätt att lyfta hatbrottsfrågan inom myndigheten.96 2016 aviserade att den ska utreda om en mot- svarande s.k. hedersmarkering bör införas för att underlätta polisens arbete med sådana ärenden.97 Om en sådan införs (Polismyndig- hetens arbete i frågan är ännu inte klart) kan det möjligtvis utgöra en grund för ett mer ordnat tillvägagångsätt för att identifiera heders- relaterad brottslighet. Frågan är dock om en hedersmarkering kan tjäna några egentliga statistiska ändamål. När det gäller hatbrottstatistiken har Brå tidigare konstaterat att systemet med hatbrottsmarkeringar var en lovande utgångspunkt för ett mer systematiskt arbete med att identifiera hatbrottsmotiv, men att det behövdes enhetliga skriftliga instruktioner och utbild- ningar för att systemet skulle kunna utnyttjas optimalt. Hatbrotts- markeringen inkluderades också i datainsamlingen för Brås hat- brottsstatistik –2011 och specialstuderades.98 Majoriteten av anmälningarna bedömdes emellertid som felmarkerade och 2012 bortrationaliserades denna datainsamlingsmetod.99 läggs hatbrottsmarkeringen således inte till grund för den statistik som Brå tar fram på området. Mot denna bakgrund bör man enligt utredningens bedömning inte ha för höga förhoppningar på att in- förandet av en hedersmarkering kan förbättra möjligheterna att föra 95Brå (2017d), s. 18. 96Brå (2017c), s. 16. f. 97Polismyndigheten (2016), s. 22. 98Brå (2017c), s. 26. 99Ibid s. 26 och 31. Ett effektivt arbete vid myndigheterna statistik över hedersrelaterad brottslighet. En annan sak är att det kan finnas andra anledningar till att införa en sådan markering. Avslutningsvis ska det tilläggas att in- ledde ett arbete för att höja myndighetens kompetens och förmåga att identifiera och utreda hatbrott. Enligt Brå är det dock för tidigt att säga vilken effekt denna satsning kommer ha på möjligheten att använda hatbrottsmarkeringen för insamling av statistik.100 En utökad expedieringsskyldighet i brottmål Enligt 25 b § förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. ska en kopia av lagakraftvunna domar sändas till Brå och om det är fråga om en dom i ett mål som rör brott som avses i 16 kap. 8 och 9 §§ brotts- balken (dvs. hets mot folkgrupp och olaga diskriminering) eller mål där rätten tagit ställning till om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av per- soner på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Enligt utredningen skulle expedieringsskyldigheten enligt förord- ningen kunna utökas till att även gälla domar i brottmål där rätten tagit ställning till om brottet haft hedersmotiv, särskilt om den av oss föreslagna straffskärpningsregeln för brott med hedersmotiv (se kap. 4) införs. På så vis skulle förutsättningarna att föra statistik över domstolsavgöranden förbättras. Den befintliga underrättelseskyldigheten enligt 25 b § i förord- ningen har emellertid inte alltid fungerat som det är tänkt101 och sådana domar som omfattas av bestämmelsen ingår heller inte i Brås hatbrottsstatistik. Mot denna bakgrund skulle inte heller en skyldig- het att expediera domar i mål om brott med hedersmotiv kunna förväntas fungera felfritt. I sammanhanget bör det även nämnas att det kan variera i vilken utsträckning domstolarna uttryckligen hän- för sig till de olika lagrummen i 29 kap. och åberopar dessa i domslutet vilket sannolikt påverkar i vilken grad förord- ningens krav efterlevs. 100Ibid s. 26. 101SVT, , publicerad . Ett effektivt arbete vid myndigheterna Som framgått ovan finns det ett antal alternativ vilka skulle kunna tillgripas i syfte att öka möjligheterna att föra statistik över heders- relaterad brottslighet. Med tanke på de invändningar vi identifierat är det dock svårt att säga att något av dessa skulle vara lämpligt. Enligt utredningens bedömning framstår det därför som om före- komsten av brott med hedersmotiv är något som bättre undersöks genom t.ex. forskningsbaserade kartläggningar än regelrätt statistik. Möjligheterna att föra statistik kan dock eventuellt förbättras i takt med att RIF utvecklas, se nedan. Systemet med brottskoder härrör och är inte skapat för de detaljerade krav som ställs. Inom ramen för RIF pågår dock ett omfattande utvecklingsarbete. Syftet med RIF är bl.a. att införa en enhetlig struktur för grunduppgiftsregistrering inom rätts- väsendets myndigheter, exempelvis för juridisk information om brott. Med en sådan enhetlighet kan det bli möjligt att ersätta det befintliga brottskodssystemet med en bättre ordning där använd- aren först registrerar juridisk information för brottet och därefter anger annan för brottstypen relevant information i syfte att närmare beskriva den aktuella händelsen. Ett sådant system bör kunna erbjuda större möjligheter att föra in olika dimensioner av anmälda brott utan att det medför lika stora praktiska problem som för uppgiftslämnare och därmed ge en bättre kvalitet än vad brottskodssystemet kan uppnå.102 Enligt utredningens bedömning är det därför viktigt att regeringen noggrant följer utvecklingen av RIF och, när tiden är mogen, överväger att ge de ansvariga myndig- heterna i uppdrag att undersöka i vilken utsträckning information om brottets motiv kan inkluderas i de uppgifter som ska registreras. 102Brå (2018b). Utredningens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft den 1 janu- ari 2020. Det är angeläget att arbetet mot tvångsäktenskap, barnäktenskap, könsstympning samt annan hedersrelaterad brottslighet förstärks och effektiviseras utan onödigt dröjsmål. Förslagen bör därför träda i kraft . Med hänsyn till den tid som kan be- räknas gå åt för remissförfarandet, beredningen inom och riksdagsbehandlingen är det rimligt att de nya bestäm- melserna träder i kraft . Utredningens bedömning: Det behövs inte några särskilda över- gångsbestämmelser. Varken förslaget om införande av ett barnäktenskapsbrott eller för- slagen om ändring i straffbestämmelserna om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa fordrar några övergångsbestäm- melser. Inte heller förslaget om införande av en särskild straffskärp- ningsgrund för brott med hedersmotiv kräver några övergångs- bestämmelser. Av 2 kap. 10 § regeringsformen framgår att ingen får dömas till straff eller annan påföljd för en gärning som inte var straffbelagd när den begicks.