sou · H6B318 · 2018-03-14 00:00:00 — –handläggning av ärenden enligt lagen (2012:843) om admini- strativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, –handläggning av ärenden enligt lagen (2015:63) om utbyte av upplysningar med anledning av , –handläggning av ärenden enligt lagen (2015:912) om automa- tiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, –handläggning av ärenden enligt lagen (2015:911) om identi- fiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, –handläggning av ärenden enligt lagen (2017:182) om automa- tiskt utbyte av land-för-land-rapporter på skatteområdet, och –annat informationsutbyte och annan handräckning enligt internationella åtaganden, 11. från aktiebolagsregistret, 12. från vägtrafikregistret, 13. från om tillstånd enligt alkohollagen och om omsättning enligt restaurangrapport, 14. från Arbetsförmedlingen om beslut om arbetsmarknadspoli- tiska åtgärder samt om utbetalt belopp och datum för utbetalningen, 15. från om debiterad mervärdesskatt vid import, exportvärden, antal import- och exporttillfällen samt de tidsperio- der som uppgifterna avser samt uppgifter från verket som behövs för tillämpningen av 3 kap. 30 § andra stycket mervärdesskattelagen och för fastställande, uppbörd eller kontroll av mervärdesskatt vid import, 16. från om försäkring mot kostnader för sjuklön när det gäller arbetsgivaren och den försäkrade, om sjuk- 17. om avgiftsskyldighet till sådant trossamfund som har eller har beviljats stödberättig- ande för statlig avgiftshjälp enligt lagen (2019:000) om stöd till tros- samfund samt om församlings- tillhörighet inom , penninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete och om utsänd person, 17. om avgiftsskyldighet till sådant trossamfund som har eller har beviljats uppbördshjälp enligt 16 § lagen (1998:1593) om trossamfund samt om försam- lingstillhörighet inom , 18.om att prissättningsbesked har lämnats enligt lagen (2009:1289) om prissättningsbesked vid internationella transaktioner, 19.om flyttningar av varor eller bränsle som avses i lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt re- spektive lagen (1994:1776) om skatt på energi, 20.om sjuklön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, och 21.som har lämnats enligt 24 § lagen (2014:1020) om redovis- ningscentraler för taxitrafik. får meddela närmare föreskrifter om vilka upp- gifter som får behandlas i beskattningsdatabasen. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för uppgifter om avgifts- skyldighet till trossamfund som har beviljats uppbördshjälp enligt 16 § lagen (1998:1593) om trossamfund. 1.7Förslag till förordning om ändring i förordningen (2017:104) med instruktion för Myndigheten för stöd till trossamfund Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2017:104) med instruktion för Myndigheten för stöd till trossamfund dels att 1, 4–7, 9 och 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse. Myndigheten för stöd till trossamfund har till uppgift att 1.främja en dialog mellan staten och trossamfunden, 2.bidra med kunskap om trossamfundsfrågor, 3. pröva frågor om statsbidrag 3. pröva frågor om statligt stöd enligt lagen (1999:932) om stöd enligt lagen (2019:000) om stöd till trossamfund och förordningen till trossamfund och förordningen (1999:974) om statsbidrag (2019:000) om stöd till trossam- 4. föra en fortlöpande dialog 4. föra en fortlöpande dialog om förutsättningarna för stödet, 5.ha kontakt med och samverka med andra myndigheter och organisationer i frågor som rör trossamfund, och 6.handlägga frågor om trossamfundens roll i krisberedskaps- samordning. Inom myndigheten ska det finnas två särskilda beslutsorgan som benämns Rådet för beslut som benämns Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund. om stödberättigande och Rådet för beslut om statsbidrag till har de uppgifter som framgår av förordningen (2019:000) om stöd Myndigheten får i sin arbets- ordning föreskriva att ordföran- den eller vice ordföranden i rådet får avgöra ärenden som gäller att ett beviljat bidrag inte ska betalas ut enligt 20 § första stycket för- ordningen (1999:974) om stats- bidrag till trossamfund. Myndigheten får i sin arbets- ordning föreskriva att ordför- anden eller vice ordföranden i Rådet för beslut om stödberättig- ande får besluta om att ge trossamfund tillfälle att avhjälpa brist enligt 9 § andra stycket lagen (2019:000) om stöd till trossam- fund, samt om att organisations- bidrag inte ska betalas ut enligt 14 § förordningen (2019:000) om stöd till trossamfund. Myndigheten får i sin arbets- ordning även föreskriva att ord- föranden eller vice ordföranden i Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund får besluta att ett beviljat bidrag inte ska betalas ut enligt 16 § första stycket förord- ningen om stöd till trossamfund. Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund ska bestå av en ska bestå av en ordförande, en vice ordförande och högst tre och högst tre andra ledamöter. Det ska finnas tre ersättare. myndighetschefen utser är före- myndighetschefen utser är före- dragande i rådet. dragande i de särskilda besluts- Rådet för beslut om stats- ansvarar för sina beslut samt för för sina beslut. sin verksamhet inför myndighe- Rådet ansvarar för sin verk- samhet inför myndighetens ledning. svarar inför regeringen för att svarar inför regeringen för att de Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund tilldelas resurser resurser för sin verksamhet samt för sin verksamhet samt för att och redovisas på ett tillförlitligt redovisas på ett tillförlitligt sätt. Rådet för samråd ska bestå av Rådet för samråd ska bestå av representanter för de trossam- representanter för de trossam- fund som enligt lagen (2019:000) om stöd till trossamfund har ska ha en representant i rådet ska ha en representant i rådet. och samverkansorganen ska re- För varje representant ska det presenteras genom de trossamfund finnas en ersättare. som ingår i dem. För varje repre- sentant ska det finnas en ersättare. Myndighetschefen ska vara ordförande i rådet. Rådet får vid behov låta representanter för andra trossamfund än de som avses i första stycket delta i rådets sammanträden. Ett sådant beslut får fattas av myndighetschefen. ordförande samt andra leda- ordförande samt andra leda- möter och ersättare i Rådet för möter och ersättare i Rådet för beslut om statsbidrag till tros- samfund, efter nominering av Rådet för beslut om statsbidrag Rådet för samråd bland före- trädare för de trossamfund och de chefen ska ingå i Rådet för beslut samverkansorgan som anges i 3 § förordningen (1999:974) om stats- bidrag till trossamfund. Vid nominering av ledamöter och ersättare i Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund ska Rådet för samråd sträva efter en bred representation av de trossamfund som är berättig- ade till statsbidrag. Ledamöter och ersättare i Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund utses efter nomi- nering av Rådet för samråd bland företrädare för de trossamfund som enligt lagen (2019:000) om stöd till trossamfund har beviljats stödberättigande för statsbidrag. Vid nominering av ledamöter och ersättare i Rådet för beslut om statsbidrag till trossamfund ska Rådet för samråd sträva efter en bred representation av de trossamfund som har beviljats stödberättigande för statsbidrag. Denna förordning träder i kraft . 2Uppdraget och dess genomförande Enligt kommittédirektivet är utredningens huvudsakliga uppdrag att se över statens stöd till trossamfund. Utredningen ska analysera det nuvarande stödets effekter för berörda trossamfund och sam- hället i stort. Vidare ska utredningen föreslå mål för statens stöd till trossamfund och föreslå eventuella förändringar av stödformerna och dess villkor. Däribland ska utredningen föreslå ett förtydligat demokratikriterium som är i överensstämmelse med religionsfriheten. Utredningen ska också föreslå bestämmelser om återkallande av stöd samt återkrav av utbetalade medel. Kommittédirektivet i sin helhet finns i bilaga 1. fick utredningen ett tilläggsdirektiv enligt vilket ut- redningen ska kartlägga utbudet av och efterfrågan på konfessionell utbildning i som är riktad till trossamfundens församlings- ledare. Utredningen ska också bedöma utbudet av icke-konfessio- nell utbildning för trossamfundsföreträdare och efterfrågan på sådan utbildning hos trossamfunden, t.ex. utbildning i svenska samhälls- förhållanden och grundläggande fri- och rättigheter, demokrati och jämställdhet. Vid behov ska utredningen föreslå förändringar av be- fintligt stöd för att bättre kunna möta trossamfundens olika utbild- ningsbehov inom befintliga ekonomiska ramar. Tilläggsdirektivet i sin helhet finns i bilaga 2. Uppdraget och dess genomförande Utgångspunkten för utredningens arbete har varit de önskemål och avsikter med stödet till trossamfunden som regeringen formulerat i direktiven till utredningen. Regeringen har betonat att det är ange- läget att målsättningen för stödet till trossamfunden är anpassat till den nuvarande och framtida mångfalden av trossamfund i och till behoven i samhället. Stödet ska också spegla regeringens avsikt om att stödet till trossamfunden ska främja demokrati och delaktighet, med respekt för jämställdhet och människors lika värde. betonas det i utredningens direktiv att ett förtydligat demokratikriterium ska överensstämma med religionsfriheten. Ut- redningens uppgift har alltså varit att väga olika rättigheter och grund- läggande demokratiska värden mot varandra, samt att utforma en reglering som är tydlig och tillämpbar. Utredningen har tolkat sitt uppdrag som att det omfattar de tre lagar som stödsystemet utgår ifrån: lagen (1998:1593) om trossam- fund, lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund och lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Utredningen har även sett över förordningar som berör statens stöd till trossamfund. Utredningen har behövt förhålla sig till ett antal begrepp som kan ses som komplexa och mångtydiga. Det gäller begreppet re- ligion, liksom begreppen demokrati och samhällets grundläggande värderingar. Utredningen har valt att inledningsvis inte försöka ge definitioner till dessa begrepp eftersom sådana skulle riskera att föregripa de analyser och bedömningar som utredningen gör i sam- band med förslagen om en ny definition av begreppet trossamfund samt ett förtydligat demokratikriterium. Resonemang om begrep- pet religion återfinns därför i kapitel 11 och begreppen demokrati och samhällets grundläggande värderingar i kapitel 12. Betänkandet är uppdelat i två delar. Den första delen innehåller bakgrundskapitel där bl.a. det mångreligiösa landskapet, trossamfun- den och deras verksamhet beskrivs, liksom rättslig reglering av tros- samfunden och stödet. Den andra delen innehåller en analys av stödets effekter, liksom utredningens bedömningar och förslag. I den andra delen redovisas också en analys av förslagens konsekvenser, ikraftträ- dande och övergångsbestämmelser samt författningskommentar. Uppdraget och dess genomförande 2.3.1Sekretariat, referensgrupp och expertgrupp Utredningsarbetet har under den särskilda utredaren bedrivits av två sekreterare med placering i och i . Till sin hjälp har utredningen haft en parlamentarisk referensgrupp som representerat alla riksdagspartierna. Referensgruppen har haft fem sammanträden inklusive ett slutjusteringsmöte. Till utredningen har även en expertgrupp varit knuten. I expertgruppen har det ingått två företrädare från och en från Utbildnings- departementet samt en representant från Myndigheten för stöd till trossamfund (SST). I gruppen har det även funnits expertis i reli- gionsvetenskap, juridik och förvaltningsfrågor. Expertgruppen har sammanträtt vid fem tillfällen inklusive ett slutjusteringsmöte. Utredningen har haft möten med ett flertal företrädare för de stöd- berättigade trossamfunden. Direkta samtal har förts med företrädare för Equmeniakyrkan, Evangeliska frikyrkan, Förenade islamiska föreningar i , Svenska islamiska församlingar, Islamiska kultur- centerunionen, Islamiska shia samfunden, Eritreanska ortodoxa kyr- kan, Serbisk ortodoxa kyrkan, Syrisk ortodoxa ärkestiftet, Grekisk ortodoxa metropolitdömet, – fria församlingar i samverkan, , Judiska centralrådet och buddhistiska samarbetsråd. Utredningen har även träffat företrä- dare för de stödberättigade trossamfunden vid möten som SST har hållit i och har presenterat arbetet för regeringens trossamfundsråd. Utredningen har även samtalat med och presenterat arbetet för kristna råd och rådets medlemsföreningar, samt för före- trädare för imamråd. Därutöver har utredningen haft samråd med ett flertal muslimska och ortodoxa trossamfund tillsammans med studieförbunden Ibn Rushd, Bilda och Sensus. Inom ramen för uppdraget om utbildnings- frågor har utredningen haft möten med i katolska stift, Teologiska , Sankt Ignatios andliga akademi och ytterligare några företrädare för de muslimska och ortodoxa trossamfunden. Utredningen har även haft möten Uppdraget och dess genomförande med ledning och med trossamfund som inte är stöd- berättigade, däribland Mormonerna. Möten har också hållits med ideella föreningar såsom Humanisterna och Hjälpkällan. Vidare har utredningen haft möten med personer som utför andlig vård inom sjukvården, liksom med personal på Sahlgrenska och universitetssjukhusen. Samtal har förts med perso- nalansvarig för den andliga vården inom . Utredningen har haft möten eller varit i kontakt med flera av de myndigheter som är berörda av utredningens arbete, däribland Barn- ombudsmannen, , , i kompetensteam avseende heders- relaterat våld, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor och . Utredningen har även haft möte med arvs- fondsutredning (S 2017:06) och med den Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism. Utredningen har varit i kontakt med tjänstemän med ansvar för trossamfundsfrågor i , , , , och . Genom en ambassadbeställning har utredningen begärt in uppgifter om hur stöd till trossamfund regleras i olika europeiska länder. Utredningen har även haft ett möte på Kultur- departementet i tillsammans med tjänstemän från och för att diskutera reglering av trossamfund och stöd i respektive land. Utredningen har genomfört två enkäter om stödet med hjälp av undersökningsföretaget . Den första enkäten skickades ut till samtliga 43 bidragsberättigade trossamfund (se bilaga 3 avse- ende bidragsberättigade trossamfund) och hade en svarsfrekvens på . Den andra skickades ut till 580 församlingar anslutna till något av de bidragsberättigade trossamfunden och hade en svars- frekvens på . Enkäterna innehöll ett flertal öppna frågor och gav därigenom trossamfunden och församlingarna möjligheter att framföra sina intressen och åsikter i olika frågor till utredningen. Enkäterna beskrivs närmare i avsnitt 9.3.3. Inom ramen för tilläggs- direktivet rörande utbildning har utredningen också skickat ut Uppdraget och dess genomförande frågor till några av de stödberättigade trossamfunden som inte del- tog vid samråden. 2.3.4Rapport om trossamfundens utbildningsbehov För att kartlägga och bedöma utbudet av konfessionell och icke- konfessionell utbildning samt de olika trossamfundens behov av sådan utbildning har utredningen gett ett uppdrag till en extern konsult, . Han har varit chef vid i och ansvarig för interreligiös dialog vid Ut- rikesdepartementet. I det uppdrag som utredningen gav till ingick att sätta samman en rapport. Rapporten innehöll en beskrivning av utbudet av och efterfrågan på konfessionell utbildning i riktad till trossamfundsföreträdare, samt av utbudet av och efterfrå- gan på icke-konfessionell utbildning till trossamfundsföreträdare, vad gäller t.ex. svenska samhällsförhållanden och grundläggande fri- och rättigheter. Kartläggningen beskrivs närmare i avsnitt 8.1.1. 3Det religiösa landskapet i förändring Det religiösa landskapet i har för- ändrats i grunden. Det är endast det blev möjligt för enskilda att träda ut ur och en fullständig frihet för religionsutövande infördes inte , då religionsfrihets- lagen (1951:680) trädde i kraft. var kyrkan lokal- samhällets centrala förvaltningsmyndighet och stat och kyrka var i stora drag en sammanvävd enhet. blev ett eget rättssubjekt separerat från staten. anses vara ett av världens mest sekulära länder. Visserligen är närmare sju miljoner människor medlemmar i eller något annat trossamfund, men andelen personer som är medlemmar har minskat , liksom andelen som regelbun- det besöker en gudstjänst eller annan religiös sammankomst. Även antalet dop, konfirmationer, kyrkliga bröllop och kyrkliga begrav- ningar har minskat. har genom invandring blivit mera religiöst pluralistiskt än . Det medför att olika religiösa traditioner oftare möts och det har också bidragit till att religiösa utryck som sådana har blivit mer synliggjorda i offent- ligheten (2013). har också förts närmare en aktiv religiös omvärld. Vetenskapens framsteg och modernitetens tro på människans rationalitet har således inte alls utrotat religion. Samhället är fortfa- rande impregnerade av olika religiösa uttryck och traditioner. Reli- gionens återkomst i offentligheten väcker flera frågor om vilken roll och betydelse religion och de religiösa aktörerna, dvs. trossamfunden, har för samhällets utveckling och hur staten ska förhålla sig till dem. Det är delvis mot denna bakgrund som utredningen har tillsatts. Det religiösa landskapet i förändring I detta kapitel ges en övergripande beskrivning av hur religions- friheten har växt fram liksom hur den religiösa mångfalden har ökat i samhället. Vidare ges en redogörelse för olika trossamfund som finns i och för religiös aktivitet i . Vid framväxten av det svenska nationsbygget var kyrka och stats- makt tätt sammanflätade. I samband med kung krö- ning i 1528 etablerades ett evangeliskt-lutherskt kungarike där kyrkan underställdes staten. Under reformationen tvingades kyrkan att bryta med påvedömet och efter kyrko- möte blev det förbjudet att utöva någon annan religion än den lutherska. Samtliga barn i skulle döpas från födseln, alla människor var tvungna att gå i kyrkan och deras tro kontrollerades genom hus- och katekesförhör. var ett regelbundet deltagande i nattvard en lagstadgad skyldighet. Stat, kyrka och samhälle blev en sammanvävd enhet. Socken fungerade som en förvaltningsenhet med prästen som en statlig ämbetsman och kyrkan fick ansvar för fattigvård, skola, sjukvård och folkbok- föring. Religionsfrihetens stegvisa införande hänger samman med den politiska och idémässiga utvecklingen och med den materiella utveckling som 1800-talets industrialism inne- bar. De första stegen mot ett uppluckrande av religionsmonopolet togs 1781 och 1782 då en s.k. toleransedikt och ett judereglemente infördes, vilka gav invandrare av och judisk tro begränsade möjligheter att bilda egna församlingar. bör- jade kyrkans ställning att ifrågasättas. Upplysningens idéer och liberala tankar om individens frihet och om separation mellan stat och kyrka fick fäste i intellektuella kretsar och inom de groende folkrörelserna. Genom regeringsform infördes rätten till samvetsfrihet, vilket innebar att var och en var fri att utöva sin religion såvida den inte störde samhällets lugn eller åstadkom allmän för- argelse. Eftersom prästerskapet behöll sitt inflytande över kyrko- lagen, vilken gav dem särskilda privilegier, ändrades lagen enbart steg- vis under den första delen av . Det religiösa landskapet i förändring Genom moderniseringen av statsapparaten började kyrkorna för- lora sina förvaltningsuppgifter. Behovet av en mer effektiv admini- stration tvingade fram reformer av sockenstämmans verksamhet och genom kommunförfattningar skiljdes sockenstämman och kyrkorådet helt åt. hade socken varit ansvarig för alla and- liga och världsliga angelägenheter och prästen hade varit dess ordförande. fick kyrkan en mer avgränsad plats i samhället där dess möjlighet till inflytande och kontroll över enskilda individer minskade. Förändringen ägde rum jämsides med en tilltagande urba- nisering och därmed en situation då människor tog sig bort från den sammanhållna jordbrukskulturen och närheten till kyrkan. Som ett resultat av detta minskade deltagandet i nattvard och husförhör (Lövheim och 2015). Religionsmonopolet utmanas av pietismen och väckelserörelsen hade rörelser uppstått i , så- som pietismen och herrnhutismen, som utvecklade den lutherska läran och som utmanade religionsmonopolet. Pietismen var en folklig fromhetsrörelse som betonade en religiös hängivelse och allvar samt en moralisk livsföring och spred den sig till . Utifrån den lutherska tanken om det allmänna och alla troendes prästadöme, ifrågasattes behovet av kyrkan som en mellanhand till gud (Jopke 2015). Pietisterna samlades i hemmen, i s.k. konventiklar, för att be och läsa och denna utomkyrkliga aktivitet blev ett hot mot den kyrkliga organisationen. I ett försök att motarbeta pietisterna och slå vakt om en enhetlig religion infördes det s.k. konventikelplakatet som förbjöd pietisternas samman- komster. Konventikelplakatet resulterade dock i att kyrkan hamnade i konflikt med den religiositet och väckelse som grodde på många håll i landet. Stora delar av det svenska prästerskapet tog också in- spiration från pietismen, vilket gav upphov till splittring inom kyrkan, som pietismen lade grunden till den väckelserö- relse som på allvar kom att utmana kyrkans ställning (Thurfjell 2015, s. 44 ff.). Inspirerade av de frikyrkor som etablerats i och uppstod en ny väckelserörelse i , den s.k. . Rörelsen växte delvis fram ur pietismen, men Det religiösa landskapet i förändring etablerade sig också som en reaktion mot de sociala problem som rådde under den tidiga industrialismen. Dess kyrkor engagerade sig i samhällslivet bl.a. genom att starta folkbildning och bekämpa den utbredda alkoholismen. hade ofta en antihierarkisk prägel och utmanade därför kyrkans monopol. Deras anhängare kallades ibland för läsare eftersom de själva, utan präst, läste och tolkade (Hallingberg 2011). Till en början motarbetades fri- kyrkorna aktivt av statsmakten. Flera av rörelsens ledare blev fängslade eller landsförvisade och i flera fall genomförde myndig- heterna tvångsdop av barn till baptister. Den begränsade religions- friheten blev också en anledning för flera att utvandra från till . blev en viktig kraft i framväxten av den svenska demokratin. Inom flera frikyrkor hade både män och kvinnor rösträtt och yttrandefrihet och dessa ideal förespråkades i samhället i stort av de politiskt aktiva inom rörelsen. Rörelsen hade också förgreningar inom de politiska partierna, liksom inom nykterhets- rörelsen och arbetarrörelsen (m.fl. 2011, s. 160). I kraft av dess politiska styrka tvingades statsmakterna stegvis lätta på mötes- restriktionerna och öppna upp för religionsfrihet. Inom statskyrkan fanns också strömningar som argumenterade för en mer tolerant hållning mot andra samfund och för reformer inom kyrkan. Delar av utvecklades också nära . Det dröjde dock till 1858 innan konventikelplakatet avskaffades och först försvann tvånget om att döpas i kyrkan och att minst en gång ta nattvard. Genom dissidentlagstiftningen blev det möjligt att träda ut ur , men enbart om man i stället gick med i ett annat godkänt trossamfund. Fullständig religionsfrihet infördes inte då religions- frihetslagen trädde i kraft. Religionsfrihetslagen innebar att var och en gavs rätt att fritt utöva sin religion, att delta i religiösa sam- mankomster och att sluta sig samman med andra i religiösa gemen- skaper. Det blev också möjligt att ha en statlig tjänst utan att vara medlem i . En proposition som antogs av 1951 slog fast att kyrkan inte var en myndighet vars huvuduppgift var att utföra statliga angelägenheter utan att den var ett trossam- fund (prop. 1951:100 s. 50). Det dröjde dock innan kyrkan formellt separerades från staten. Det religiösa landskapet i förändring 3.2.1Relationsförändringen mellan och staten