sou · H6B362 · 2018-08-16 00:00:00 — För att snabbt kunna bringa klarhet i vad som hänt, vilka som varit involverade eller inte haft med saken att göra, tillvägagångssätt etc. ger kamerabevakning ovärderlig information. Förutom att spara mycket resurser för som kan användas till andra polisiära arbetsuppgifter, är det även en stor fördel för de involverade att händelsen kan redas ut ordentligt, inte minst så att oskyldiga kan avfärdas i ett tidigt skede. Något om omfattningen av tillståndspliktiga kamerabevakning Det finns än så länge ingen nationell sammanställning kring kamerabevakning. En sådan kommer att tas fram. kamerabevakning omfattar dock uppskattningsvis totalt mellan 300 och 400 kamerapunkter. Omkring 100–150 av dessa avser bevakning hänförlig till polishus. Resterande kamerapunkter, som uppskattas till mellan 200 och 250, avser primärt bevakning av brottsutsatta platser. I sistnämnda fall kan en kamerapunkt bestå av fler kameralinser. På en bevakad plats finns ofta flera kamerapunkter. har påbörjat fast kamerabevakning på exempelvis följande platser och 2018. ∙Stadsparken i () ∙Rinkeby, och i () ∙Lindängen i () ∙Möllevångstorget och Folkets park i () ∙Hjällbo, och i (/2018) ∙Rosengård i () ∙Porsön i (). Ytterligare tillståndsansökningar har getts in och planeras att ges in . har utvecklingen av nationella kameraplattform pågått. Planen är att kameraplattformen ska innehålla bildströmmar från fast, både permanent och tidsbegränsad, kamerabevakning på allmän plats samt bildströmmar från kameror på flygfarkoster och kroppskameror. Ordningen med ett tillståndsförfarande innebär en omfattande administration för att ska visa behovet av kamerabevakning och i övrigt uppfylla lagkraven för att beviljas tillstånd. Administrationen kring en tillståndsansökan tar orimligt mycket resurser från det lokalpolisområde som upprättar en ansökan. Det ligger utanför polisernas normala arbetsuppgifter och tar direkt resurser från det normala polisarbetet. Det kan ta att ta fram en komplett ansökan med bilagor. Att ta fram en ansökan involverar ett stort antal anställda med olika kompetenser. I många fall är dessutom själva ansökningsprocessen långdragen. Det är inte ovanligt att beslut gällande en större ansökan meddelas först efter ansökan getts in. Problemen har dock upplevts som olika stora beroende på var i landet en ansökan lämnats in. I yttersta fall kan en ansökan ta att slutligt avgöra p.g.a. en utdragen Behovet av kamerabevakning kan då se helt annorlunda ut. Tillståndsförfarandet medför att inte kan agera snabbt på uppkomna behov av kamerabevakning. Behoven kan dessutom förändras . Möjligheterna att besluta om tillfälliga undantag är inte tillräckliga för att tillgodose polisens behov. Ett annat problem är att det är förenat med stora kostnader och en omfattande planering att sätta upp bevakningskameror. Eftersom tillståndsansökningarna har varit resurskrävande och möjligheterna att beviljas tillstånd begränsade (enligt kameraövervakningslagen) har lokalpolisområdena löst situationen med att fatta så kallade 30- dagars beslut (enligt kameraövervakningslagen). Sådana temporära lösningar innebär dock att kamerorna måste monteras ned , vilket har varit förenat med stora kostnader. Tillståndsplikten innebär att i får sämre förutsättningar än polisen i de flesta övriga europeiska länder (vilka som regel inte har tillståndsplikt) att använda sig av kamerabevakning när behov finns. Tillståndsplikten försvårar dessutom det brottsbekämpande samarbetet såväl nationellt som internationellt. Brottsligheten är i stor utsträckning gränsöverskridande. Utbytet av information kring brottslighet eller misstänkta gärningsmän försvåras naturligtvis av det faktum att endast undantagsvis kan bidra med inspelat material från kamerabevakning. Därtill kommer att utbyte av inspelat material medför effektivitetsvinster på så sätt att materialet utgör själva källan och därmed till stor del kan ersätta muntlig eller skriftlig information. Vilka förenklingar bör införas? vill få möjlighet att själv bedöma på vilket sätt brottsbekämpning lämpligen sker och därmed själv ha möjlighet att bedöma när så sker med hjälp av kamerabevakning. Det primära är därför att tillståndsplikten tas bort. På så sätt blir den administrativa bördan mindre och kamerabevakning kan användas på ett mer flexibelt och verksamhetsanpassat sätt. En borttagen tillståndsplikt innebär att får större möjligheter att använda kamerabevakning när behov uppstår. En annan positiv effekt av att tillståndsplikten tas bort är att möjligheter att samverka gällande kamerabevakning då underlättas. Behov finns i första hand av samverkan med andra myndigheter eller aktörer som har fastigheter/anläggningar på platser där det typiskt sett finns risk för brottslighet eller ordningsstörningar. möjlighet att ta del av kameramaterial från en annan aktör är i stor utsträckning beroende av kamerainnehavarens goda vilja. har anfört att tillståndsplikten medför hinder för samverkan och att en borttagen tillståndsplikt skulle medföra utökade möjligheter att samverka. Om tillståndsplikten tas bort skapas bättre förutsättningar för att utreda brott, ökade möjligheter för lagföring och tryggheten för medborgarna kan öka. För att undvika gränsdragningsproblem bör tillståndsplikten tas bort för all kamerabevakning och inte bara den som bedrivs i brottsbekämpande syfte. uppdrag är brett och omfattande, situationer är ibland svåra att överblicka. Vad som initialt kan tänkas vara ett brott kan snabbt visa sig vara en olycka och vice versa. När det kommer till kamerabevakning är det knappast möjligt att ha snävt definierade syften eller ändamål. Det är så att polisen använder kameror för att lösa brott, vid ett annat för att utreda en olycka, inhämta underrättelseuppgifter eller för att användas som sållningsverktyg vid en gränspassage. menar att även andra brottsbekämpande myndigheter – primärt , och Säkerhetspolisen – bör undantas från tillståndsplikten för att brottsbekämpningen ska kunna bli så effektiv som möjligt. anser inte att en anmälningsplikt bör införas om tillståndsplikten tas bort. De administrativa vinsterna med att ta bort tillståndsplikten riskerar att gå förlorade om en anmälningsplikt införs. anser vidare att en anmälningsplikt inte kommer att leda till några integritetsvinster då det i praktiken kommer innebära att både (enligt 3 kap. 3 § brottsdataförordningen [2018:1202]) och Datainspektionen kommer att föra parallella förteckningar över polisens kamerabevakning. står dessutom under Datainspektionens tillsyn. har rätt att få tillgång till de personuppgifter som behandlas av myndigheten. har även befogenhet att vidta korrigerande åtgärder om det vid tillsyn framkommer att behandlar personuppgifter på ett felaktigt sätt. har dessutom möjlighet att besluta om sanktionsavgifter. Om tillståndsplikten tas bort och själv får bedöma när och var kamerabevakning behövs för att utföra sitt myndighetsuppdrag innebär det i praktiken ett ökat ansvarstagande för . Om det ändå blir aktuellt med en anmälningsplikt är det viktigt att den inte ställer upp ytterligare krav än de som följer av den generella dataskyddsregleringen eller krav som innebär att polisen inte kan påbörja den tänkta kamerabevakningen utan att invänta tillsynsmyndighetens bedömning av bevakningens tillåtlighet. Behovet av integritetsskyddande åtgärder anser att den nya generella dataskyddsregleringen innebär ett mycket gott integritetsskydd. menar därför att den generella dataskyddsregleringen så långt möjligt bör vara direkt styrande om tillståndsplikten tas bort. är dock positiv till en integritetsstärkande reglering i kamerabevakningslagen med innebörd att ska göra en intresseavvägning motsvarande den som görs av Datainspektionen inom ramen för tillståndsförfarandet (se avsnitt 3.5.1 och 10.6). menar att det därutöver inte finns behov av författningskrav som reglerar vilka specifika åtgärder som ska vidtas för att skydda de registrerades personliga integritet (t.ex. särskilda villkor för ljudupptagning, tidsfrister för lagring av upptagningarna, åtkomstbegränsningar etc.). I sammanhanget kan skyddsåtgärderna kring materialet i kameraplattform i korthet beskrivas. Plattformen utgör ett stöd för att samla in kamerabevakningsmaterial till en gemensam server inom . I kameraplattformen mellanlagras inspelat material. Inspelat material kan överföras till ett ärende eller motsvarande, t.ex. en brottsutredning, vid behov. Inspelat material i kameraplattformen gallras löpande. har en restriktiv tilldelning av behörigheter, loggning och tekniska begränsningar i it-system (jfr kraven i 3 kap. brottsdatalagen). Innan en anställd får behörighet till kameraplattformen ska han eller hon dessutom ha genomgått en introduktion i kameraplattformens En användares aktiviteter i kameraplattformen loggas. I övrigt gäller riktlinjer för säkerhet avseende informationsbehandling med stöd av it även för den behandling som sker i kameraplattformen. har också framfört att myndigheten i grunden ser ett behov av en teknikneutral reglering eftersom det inom kamerabevakningsområdet sker en snabb utveckling. Behov av ännu oförutsedd teknik kommer därmed att uppstå. Det kan som exempel nämnas att utvecklingen inom biometrisk igenkänning via videoanalysverktyg sker i snabb takt. Kamerabevakningslagen omfattar inte all kamerabevakning som bedriver, trots att all behandling av inspelat material sker i enlighet med den generella dataskyddsregleringen. Omfattning och behov av tillståndspliktig kamerabevakning I verksamhet används kameror på både fartyg och flygplan. Kamerorna, som i vissa fall saknar inspelningsfunktion (företrädesvis kameror som används vid fartygsmanövrering) och som i vissa fall har inspelningsfunktion (företrädesvis kameror på flygplan som används vid dokumentation), manövreras av kustbevakarna på fartyget respektive flygplanet och används primärt för trafiksäkerhetsändamål. En kamera på ett fartyg kan t.ex. förhindra att kustbevakaren backar in i en kaj eller kolliderar med andra fartyg. Kamerorna bidrar därmed även till en trygg och säker arbetsmiljö för kustbevakarna. använder sig även av kameror i sin självständiga brottsbekämpande verksamhet. I dessa fall är syftet med bevakningen brottsbekämpning, t.ex. dokumentation av yrkesfiske på otillåten plats eller sätt, framförande av fartyg i strid mot trafiksepareringsbestämmelser, olagliga utsläpp samt eventuella misstänkta fartyg, otillåten vistelse i naturskyddsområden (t.ex. landstigningsförbud under fågelhäckning) och dykbåtar i anslutning till vrak Det förekommer dessutom att andra brottsbekämpande myndigheter, framför allt och Säkerhetspolisen, begär biträde med dokumentation i brottsbekämpande syfte av . Sådant biträde begärs främst i fråga om grövre brottslighet, t.ex. grova smugglingsbrott och narkotikabrott, rån och grova stölder. Förutom brottsutredning kan samarbetet röra spaningsinsatser. När använder sig av kameror i brottsbekämpande syfte används uteslutande kameror som manövreras på platsen. Kamerorna har inspelningsfunktion. bedömer att samtliga kameror som de använder sig av i verksamheten faller utanför tillståndsplikten och övrig reglering i kamerabevakningslagen. ser dock, i takt med att metoden kamerabevakning och den tekniska kompetensen kring densamma utvecklas inom myndigheten, ett potentiellt behov av sådan bevakning. Behovet tar framför allt sikte på operativa verksamhet, t.ex. tull- och gränskontroll samt nykterhetskontroller vid kajer. Sådana kontroller har ett nära samband med den brottsbekämpande verksamheten eftersom misstankar om brott, t.ex. rattfylleri eller smugglingsbrott, kan uppstå i samband med kontrollverksamheten. ser framöver även klara fördelar med fast monterade kameror på fartyg och flygplan. De fast monterade kamerorna som används är viktiga hjälpmedel för såväl ett säkert framförande av fartyg som för en effektiv och tydlig dokumentation av misstänkta brottsliga gärningar. En avsaknad av möjligheten att använda kamera skulle innebära en försämrad sjösäkerhet och en mer tidsödande och även kvalitetsmässigt sämre dokumentation av brottsliga gärningar. Platsmonterade bevakningskameror skulle också vara effektiva i naturvårdande syfte, t.ex. i vikar där fiskeförbud råder. Även i sådana fall gränsar verksamheten till den brottsbekämpande. Om en person skulle fiska på en sådan plats skulle nämligen misstanke om brott uppkomma. Oavsett i vilket syfte kamerabevakning kan tänkas komma att användas förutspås tydliga gränsdragningsproblem. Den personuppgiftsbehandling som kamerabevakning innebär kan nämligen komma att röra sig inom såväl brottsdatalagens som dataskyddsförordningens tillämpningsområde. användning av kameror bedömdes av myndigheten även falla utanför den tidigare kameraövervakningslagens tillämpningsområde. Några problem med tillståndsplikten har därför inte upplevt, bortsett från att myndigheten i något fall har avstått från tillståndspliktig kamerabevakning med hänvisning till den administration som ett sådant förfarande skulle innebära. Även om endast har begränsad erfarenhet av tillståndsförfarandets negativa effekter ser myndigheten – i takt med att behovet av tillståndspliktig kamerabevakning ökar – en klar risk för sådana negativa effekter . Som framgått samverkar även med bl.a. i den brottsbekämpande verksamheten. Det är viktigt att samma förfarande kring kamerabevakning gäller för att samverkan ska fungera så effektivt som möjligt. Mot den beskrivna bakgrunden menar att ett tillståndskrav framöver kommer att medföra en administrativ börda och motverka effektiviteten i myndighetens verksamhet. Vilka förenklingar bör införas? menar att tillståndskravet bör tas bort. För att undvika gränsdragningsproblem bör tillståndsplikten tas bort för all kamerabevakning som kan bedriva och inte bara sådan som kan bedrivas i brottsbekämpande syfte. menar att någon form av anmälningsplikt inte bör gälla. En anmälningsplikt skulle innebära onödig administration och inte stå i proportion till vinsterna ur ett integritetsperspektiv. Behovet av integritetsskyddande åtgärder När det gäller integritetsaspekter framhåller att regleringen i den nya generella dataskyddsregleringen innebär ett starkt integritetsskydd, t.ex. genom regleringen om konsekvensbedömningar och förhandssamråd. Den nya dataskyddsregleringen innebär också långtgående krav på dokumentation, vilket i sig utgör ett stärkt skydd för den personliga integriteten. är dock positiv till en reglering i kamerabevakningslagen som innebär att myndigheten inför att en kamerabevakning påbörjas är skyldig att göra en intresseavvägning (se avsnitt 10.6). På så sätt tydliggörs vikten av integritetsaspekterna vid kamerabevakning i myndighetens arbete. När det gäller integritetsaspekter framhåller vidare att () genomför ett bredare projekt som syftar till att förbereda verksamheten för den nya dataskyddsregleringen. I detta ingår översyn av att utveckla it-system för kamerabevakning som innebär att integritetsaspekter garanteras, t.ex. i fråga om behörighet, loggar och hur länge materialet sparas. kommer att vidta de åtgärder som krävs för att tillsynsverksamheten ska kunna bedrivas på ett så effektivt sätt som möjligt. Omfattning och behov av tillståndspliktig kamerabevakning Säkerhetspolisen bedriver ingen tillståndspliktig kamerabevakning. Den administration som dagens tillståndsförfarande medför har hämmat användningen av metoden. Säkerhetspolisen ser dock ett behov av att bedriva tillståndspliktig bevakning. I Säkerhetspolisens verksamhet uppstår behov av kamerabevakning ofta med kort varsel och tillståndsförfarandet är inte ändamålsenligt för dessa situationer. Förutsättningarna för ett tillfälligt undantag är dessutom inte alltid uppfyllda i Säkerhetspolisens verksamhet. Detta har medfört att Säkerhetspolisen i många fall fått koncentrera sig på att använda andra för ändamålet mindre lämpliga bevakningsmetoder, t.ex. kameror som manövreras på platsen. Säkerhetspolisens behov av ett enklare kamerabevakningsförfarande tar primärt sikte på den brottsbekämpande verksamheten. Behovet finns bl.a. inom personskyddsverksamheten. Kamerabevakning kan exempelvis behövas inför planerade evenemang där skyddspersoner ska delta. Behovet kan då bestå i att förebygga och utreda eventuella brottsliga angrepp på platsen. Kamerabevakning kan även behövas för att upprätthålla säkerheten på en viss plats. Om bombsökning genomförs på en viss plats inför ett evenemang kan kamerabevakning av platsen behövas därefter för att säkerställa att inget har hänt på platsen efter genomsökningen. Det finns vidare behov av kamerabevakning i spaningsverksamheten och för att upprätthålla skydd mot sabotage, terroristbrott, spioneri och röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret enligt skyddslagen (2010:305). Behovet kan uppstå med kort varsel. Säkerhetspolisen bedömer att kamerabevakning kan verka förebyggande då en eventuell gärningsperson på grund av vetskapen om kamerabevakning kan komma att avhålla sig från att utföra brott om det finns en risk för att brottet upptäcks eller att hans eller hennes identitet röjs. Kamerabevakning kan också vara trygghetsskapande för både skyddspersoner och personal. Genom kamerabevakning i brottsförebyggande syfte kan Säkerhetspolisen dessutom få en tidig indikation på förestående hot eller angrepp. I utredande syfte ger bilder från kamerabevakning även möjligheter att identifiera händelseförlopp och gärningspersoner. Vidare kan kamerabevakning ge möjlighet till en utvecklad lägesbild för minutoperativ ledning vid ledningscentral. Kamerabevakning kan också utgöra ett stöd till uppföljning och planering av fältoperativ verksamhet. Metoden kan ge effektivare spaningsinsatser, vilket är resursbesparande och ökar uthålligheten. Vilka förenklingar bör införas? Även om Säkerhetspolisens behov av kamerabevakning primärt tar sikte på bevakning i brottsbekämpande syfte kan det inte uteslutas att det i enstaka fall kan uppstå behov av kamerabevakning även i andra syften. En eventuell förenkling bör därför enligt Säkerhetspolisen ta sikte på all kamerabevakning som kan bedrivas. I fråga om förenklingar kan en anmälningsplikt vara en lösning om den inte innebär en alltför betungande administration. Om en anmälningsplikt i praktiken innebär samma förfarande som en tillståndsansökan är det inte ett önskvärt alternativ. Säkerhetspolisen ser särskilt positivt på en lösning som innebär att personuppgiftsbehandlingen regleras så enhetligt som möjligt, oavsett vilken metod för inhämtning av personuppgifter som används. Säkerhetspolisen ser mot den bakgrunden enbart fördelar med en lösning som innebär att tillståndsförfarandet tas bort utan att ersättas med ett anmälningsförfarande. Alla förenklingar som görs för är viktiga även för Säkerhetspolisen, eftersom kamerabevakning kan komma till nytta i Säkerhetspolisens verksamhet (inom ramen för samverkan). Dessutom är Säkerhetspolisen en polismyndighet och bör ha samma befogenheter i den brottsbekämpande verksamheten som . När det gäller den nya dataskyddsregleringen har Säkerhetspolisen förhoppningar om att den ska bidra till förbättrade samverkansmöjligheter, t.ex. genom möjligheter att medge andra myndigheter direktåtkomst. Behov av ytterligare integritetsskyddande åtgärder Den nya generella dataskyddsregleringen medför ett förstärkt skydd för den personliga integriteten i förhållande till tidigare reglering. I brottsbekämpande verksamhet görs dessutom bedömningar av behov och proportionalitet kontinuerligt, vilket även gäller för kamerabevakning. En sådan bedömning, och dokumentation av denna, kan göras även av myndigheten som utför bevakning. Om tillståndsförfarandet tas bort ser Säkerhetspolisen därför inte något behov av ytterligare integritetsstärkande reglering, t.ex. gällande åtkomst, säkerhet och gallring. Myndigheten anser i stället att befintlig och kommande dataskyddsreglering så långt möjligt ska vara styrande. Säkerhetspolisen är dock positiv till att myndigheten inför en bevakning påbörjas ska göra en intresseavvägning motsvarande den som tillståndsmyndigheten gör inom ramen för tillståndsförfarandet (se avsnitt 10.6). Säkerhetspolisen har slutligen framfört synpunkter på regleringen om kamerabevakning, främst gällande upplysningsplikten. Dessa frågor ligger inte inom uppdraget för den här utredningen och det redogörs därför inte närmare för dessa. behov av kamerabevakning tar sikte på brottsbekämpning och kontrollverksamhet. kontroller syftar bl.a. till att förhindra smuggling av narkotika och vapen, liksom att förhindra storskalig eller frekvent illegal införsel av alkohol och tobak. ser mycket positivt på de utökade möjligheter till kamerabevakning som den nya kamerabevakningslagen ger i den brottsbekämpande verksamheten och i kontrollverksamheten. Kamerabevakning kan ge värdefull information om personer, fordon och företeelser vid gränspassager, såväl vid landgräns som vid färjelägen och flygplatser. Exempelvis överlämnande av smuggelgods till mottagare, byte av transportfordon eller ompackning av gods. Kamerabevakning kan vidare bidra till en brottsavhållande effekt, särskilt gällande organiserad brottslighet. Kamerabevakning kan även medföra ökad säkerhet och minskade risker för personal. Vidare kan bevakning leda till effektivitetsvinster genom att inte behöver ha personal på plats för bevakning av t.ex. en containerhamn, en mindre flygplats eller en otillgänglig väg mot . Kamerabevakning är också ett verktyg som kan leda till ett mer effektivt operativt arbete. överväger att kamerabevaka på mindre flygplatser och hamnar eftersom personer kan ta med gods via privatplan eller mindre båtar. Det är angeläget för att kunna använda kamerabevakning vid vissa tider när tullpersonal inte finns på plats. Vidare ser behov av kamerabevakning vid kontroller på s.k. tullvägar och i gränsnära områden. Utifrån den tekniska utvecklingen som sker beträffande kamerabevakning och system för artificiell intelligens ser också framtida möjligheter och effektiviseringsvinster av kamerasystem med ”smarta kameror” som med funktioner för ansiktsigenkänning och andra i förväg givna parametrar kan generera underlag för insatser i myndighetens kontroll- och brottsbekämpande verksamhet. ser en tydlig nytta och ett behov av att matcha information från kamerabevakning mot exempelvis tulldatasystem (uppgifter om varuflöden). Omfattningen av tillståndspliktiga kamerabevakning bedriver tillståndspliktig kamerabevakning i begränsad omfattning. har, , 18 aktuella tillstånd för mobila kameror gällande lika många platser. Kompetenscenter Gränsskydd har dessutom tillstånd till kamerabevakning på flygplats. har enbart tillstånd i brottsbekämpande syfte (ej hot mot allmän säkerhet). En del tillstånd har sökts i samband med det s.k. i vilket testar ett kamerasystem som automatiskt läser av registreringsskyltar på fordon och jämför dessa med uppgifter om misstänkta fordon kopplat till grov brottslighet. I projektet ansökte på grunden att gränsövergångarna är särskilt brottsutsatta. Ansökningarna var alltså inte kopplade till den fiskala kontrollen. Behov av bevakning finns dock även i kontrollverksamheten. Att söka tillstånd är en administrativt betungande process. Därtill kommer att handläggningstiden kan vara lång (). Möjligheterna att få tillstånd har dessutom varit begränsade enligt kameraövervakningslagen. Länsstyrelserna har även gjort olika bedömningar i likartade fall och det har varit svårt att förutse i vilka fall ett tillstånd kommer att ges. Ett stort problem med tillståndsförfarandet är vidare att har behov av att använda kamerabevakning över större geografiska områden, t.ex. vid Norgegränsen. Vilka platser som är brottsutsatta ändras dessutom ofta, eftersom brottsligheten förflyttar sig mellan olika platser. Det kan t.ex. handla om olika trafikplatser eller industriområden där överlämningar av punktskattepliktiga varor görs.