sou · H6B371 · 2018-09-05 00:00:00 — Traditionellt har utbildning för målgruppen varit ett komplement till den övriga sysselsättningen och utbildningen har varit uppbyggd utifrån att studierna har kombinerats med annan sysselsättning i form av framför allt daglig verksamhet. När utred- ningen har mött elever har det visat sig att den kombinationen är väl fungerande för vissa medan det för andra finns önskemål om att kunna studera i en högre omfattning. I vissa kommuner är det möj- ligt med en mer individualiserad studieomfattning och i andra kom- muner har det visat sig svårare. Det är utredningens bedömning att utbildningen inom särskild utbildning i högre utsträckning behöver anpassas efter den enskilde elevens behov och förutsättningar även när det gäller studieomfattning. Det som utredningen föreslår när det gäller ökade möjligheter till yrkesutbildning ska också öka möjlig- heten att kunna studera i högre omfattning. 9.6.7Konsekvenser av utredningens förslag Uppdraget till och Specialpedagogiska skolmyndigheten att stödja kommunerna i utvecklandet av studie- och yrkesvägled- ning till målgruppen för särskild utbildning samt hur studie- och yrkesvägledares kompetens att vägleda målgruppen för särskild utbild- ning kan förbättras bör kunna genomföras inom ramen för de anslag som myndigheterna har. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... 9.7Fortsatta studier för individer med intellektuell funktionsnedsättning Utredningen har i uppdrag att utreda vissa frågor som avser fortsatt utbildning för personer med intellektuell funktionsnedsättning. Utred- ningen ska kartlägga vilka möjligheter det finns i till fortsatt utbildning efter gymnasiesärskolan och särvux för personer med en intellektuell funktionsnedsättning och analysera om dessa svarar mot behoven i målgruppen. Utredningen ska även se över hur tillgången till eftergymnasial utbildning för elever med intellektuell funktionsned- sättning kan förbättras. Gymnasiesärskolan och särvux på gymnasial nivå är skolformer som leder till en kvalifikation på nivå 2 på SeQF-skalan. En logisk vidaregång vore då studier med målet att nå en kvalifikation på SeQF-nivå 3. finns inga utbildningar som ger en kvalifikation på nivå 3, som ett flertal branscher vittnar att det finns arbetsuppgifter och anställningsbehov på denna nivå. Både gymnasial komvux och folkhögskolans allmänna linje, samt särskilda utbildningar på folkhögskolan leder till en kvalifikation på SeQF-nivå 4, vilket gör dessa som de närmaste möjliga stegen för fortsatta studier efter gymnasiesärskola och särvux på gymnasial nivå Uppdraget att se över hur tillgången till eftergymnasial utbildning för elever med intellektuell funktionsnedsättning kan förbättras, kom- pliceras av det faktum att individer som lämnar gymnasiesärskola eller särvux inte har behörighet till studier på högskola eller inom yrkes- högskolan. Folkhögskolorna har eftergymnasiala utbildningar, men även dessa ställer upp förkunskapskrav på samma nivå som högskola och yrkeshögskola. Ytterligare en komplicerande faktor är att målet för studier vid yrkeshögskola och folkhögskola är en kvalifikation med SeQF-nivå 5 eller 6, och studier vid högskolan har ett mål på kvalifikationsnivå som är lägst SEQF 6. Med tanke på att gymnasie- särskolan eller särvux på gymnasial nivå leder till en kvalifikation på SeQF 2, så är steget långt för en individ som lämnat dessa skolfor- mer att direkt gå in i en utbildning som ska leda till en kvalifikation som är minst tre steg högre på SeQF-skalan. Det finns dock främst internationella erfarenheter som pekar på att individer med intellektuell funktionsnedsättning har förmåga att klara eftergymnasiala studier. stänger dock olika regelverk indi- vider med intellektuell funktionsnedsättning ute från eftergymnasiala Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Utredningens uppfattning är att det i högre grad är regelverken än individernas intellektuella förmåga som är ett hinder för eftergym- nasiala studier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Full utveckling av den mänskliga potentialen antog 2006 konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning90. ratificerade konven- tionen , och den trädde i kraft för . Konventionens 24:e artikel behandlar rätten till utbildning för individer med funktionsnedsättning. Kapitlets första punkt anger att konventionsstaterna ska säkerställa ett sammanhållet utbildnings- system och livslångt lärande inriktat på full utveckling av den mänsk- liga potentialen. Detta innebär att har en skyldighet att göra det möjligt för individer med intellektuellt funktionshinder att nå så långt i utbildningssystemet som de har förmåga att klara. Artikelns andra punkt anger bl.a. att konventionsstaterna ska säkerställa att •personer med funktionsnedsättning inte utestängs från det all- männa utbildningssystemet på grund av funktionsnedsättning •skälig anpassning erbjuds utifrån personliga behov •personer med funktionsnedsättning ges nödvändigt stöd inom det allmänna utbildningssystemet för att underlätta deras ändamåls- enliga utbildning •ändamålsenliga individanpassade stödåtgärder erbjuds i miljöer som erbjuder största möjliga kunskapsrelaterade och sociala utveckling som är förenlig med målet fullständig inkludering. anges i artikelns punkt 5 att konventionsstaterna ska säker- ställa att personer med funktionsnedsättning får tillgång till allmän högre utbildning, yrkesutbildning, vuxenutbildning och livslångt lär- ande utan diskriminering och på lika villkor som andra. I detta syfte ska konventionsstaterna säkerställa att skälig anpassning erbjuds per- soner med funktionsnedsättning. 90UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities (CRPD). Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning anger några utgångspunkter som är viktiga för det fortsatta resonemanget kring fortsatta studier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. För det första har individer med intellektuell funktionsnedsättning rätt att nå så långt inom utbildningssystemet som deras förmåga räcker. För det andra måste utbildningar anpassas så att de möjliggör fortsatta studier för individer med intellektuell funk- tionsnedsättning. För det tredje har individer med intellektuell funk- tionsnedsättning rätt till stöd som möjliggör deras deltagare i fortsatta studier. Vad innebär fortsatta studier? Elever som lämnar gymnasiesärskolan eller särvux på gymnasial nivå får en kvalifikation på nivå 2 i den nationella referensramen för kvali- fikationer, SeQF91. Nivå 2 är samma nivå som den reguljära grund- skolan. Av den anledningen innebär fortsatta studier för en elev som lämnat gymnasiesärskolan eller gymnasial särvux i första hand studier vid folkhögskola eller reguljär komvux, som båda kan leda till en kvali- fikation på SeQF-nivå 4. finns ingen examen eller motsva- rande på SeQF-nivå 3. Folkhögskolan har ett flertal utbildningar speciellt anpassade för elever med intellektuell funktionsnedsättning, och är också det vanligaste valet för elever som vill studera vidare efter gymnasiesärskola eller gymnasialt särvux. Fortsatta studier vid folkhögskola För elever som lämnat gymnasiesärskola eller gymnasialt särvux har folkhögskolorna flera möjligheter till fortsatta studier. I folkhög- skoleutbudet finns såväl allmän linje på gymnasial nivå, särskilt anpassad för elever med intellektuell funktionsnedsättning, som anpassade profilutbildningar som även de är särskilt anpassade. Folkhögskolan erbjuder även i stor utsträckning särskilt stöd till elever med intellek- tuell funktionsnedsättning. , Specialpedagogiska skolmyndigheten och använder inte rubriceringen intellektuell funk- tionsnedsättning i statistikunderlaget. Därför är det svårt att precisera 91Förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... När det gäller deltagarnas utbildningsbakgrund sär- redovisar folkhögskolorna inte deltagare med grundsärskola och/eller gymnasiesärskola. Dessa deltagare är inkluderade i den grupp som inte har grundskolekompetens. Folkhögskolorna kan i sina rapporterings- system bara redovisa en funktionsnedsättning per individ, och därför syns inte de deltagare med multipla funktionsnedsättningar. För dessa deltagare är det också den enskilda folkhögskolan som avgör hur de redovisas. Ett flertal folkhögskolor har haft utbildningar för deltagare med intellektuell funktionsnedsättning. är det cirka 15 folkhög- skolor som i via webbplatsen folkhogskola.nu som erbjuder kurser riktade till denna målgrupp. statistik visar dock att antalet kurser för del- tagare med intellektuell funktionsnedsättning tydligt har minskat . Det är dessutom en märkbar minskning av antalet deltagare. har antalet deltagare minskat från 609 till 2017, det vill säga med en tredjedel. Gruppen deltagare med intellektuell funktionsnedsättning är den enda av de 11 olika grupper med funktionsnedsättning som minskar. Deltagare med neuropsykiatrisk och psykisk funktionsnedsättning ökar kraftigt, och övriga grupper har legat tämligen stabila . Orsakerna till den här tydliga minskningen kan vara många. En är att folkhögskolorna kan ha valt att registrera deltagarna under en annan funktionsned- sättning. Som nämnts går det inte att registrera deltagare under mer än en kategori. Trenden är densamma för såväl långa kurser som korta kurser. En annan anledning till minskningen är sannolikt av eko- nomisk karaktär, anger . Att tillhandahålla under- visning och boende för gruppen deltagare med intellektuell funk- tionsnedsättning är personalkrävande. 2017 genomförde folkhögskolorna för indi- vider med intellektuell funktionsnedsättning. Till detta kommer för individer med förvärvad hjärnskada92. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Fortsatta studier vid komvux Utredningen har haft mycket svårt att analysera omfattningen av fortsatta studier vid komvux av elever som lämnat särvux eller gym- nasiesärskola. För det första registreras inte uppgifter på grund av en individs funktionsnedsättning i statistiken. För det andra finns det inget särskilt mottagande inom komvux av elever som lämnat särvux eller gymnasiesärskola. I de fall fortsatta studier vid komvux har genomförts så behandlas och registreras dessa elever som vilken elev som helst. Vid de samtal utredningen har haft med kommuner så finns det inga redovisade exempel av att särvux-elever har fortsatt att studera vid komvux. Eftergymnasiala studier innebär oftast studier vid högskola eller yrkes- högskola, men även folkhögskolorna har ett utbud av eftergymna- siala utbildningar. Ett stort hinder för individer med intellektuell funktionsnedsätt- ning att delta i eftergymnasiala studier är behörighetsreglerna. För att vara behörig till eftergymnasiala studier krävs grundläggande behö- righet, dvs. gymnasieexamen eller motsvarande. Bestämmelserna om behörighet till regleras i yrkes- högskoleförordningens 3 kap.93 Där anges att grundläggande behö- righet att antas till utbildningen har den som har avlagt en gymnasie- examen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning eller har en svensk eller utländsk utbildning på motsvarande nivå. Behörighetsreglerna för högskolan finns i högskoleförordningens Där anges att behörig till utbildning på grundnivå är bl.a. den som avlagt en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå och den som har avlagt en yrkesexamen i gymnasieskolan eller inom vuxen- utbildning på gymnasial nivå samt har lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan. Även den som genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund 93Förordningen (2009:130) om . 94Högskoleförordningen (1993:100). Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... av någon annan omständighet, s.k. reell kompetens, har förutsätt- ningar att tillgodogöra sig utbildningen har grundläggande behörig- het (7 kap. 5 § högskoleförordningen). Folkhögskolan regleras inte på samma sätt som högskolan och , utan där kan folkbildningen själv sätta upp regler. I praktiken har dock alla kurser på eftergymnasial nivå vid folkhög- skolan krav på grundläggande behörighet på samma sätt som hög- skolan och . För folkhögskolans del rör det sig här om ett villkor som () ställer för att ge utbildningen rätt till studiemedel. CSN gör bedömningar av kursernas nivå och ställer också ett krav på grundläggande behörig- het för att berättiga kurser till studiemedel för studier på efter- gymnasial nivå. Sammantaget leder detta till att huvudbestämmelserna rörande behörighet till eftergymnasiala studier stänger ute elever som lämnat gymnasiesärskola och gymnasial särvux. De bestämmelser om grundläggande behörighet till högskolan som omfattar kraven på utbildning från gymnasieskolan eller mot- svarande innebär att en sökande som har gått gymnasiesärskolan inte har de förkunskaper som krävs. Däremot skulle individen kunna uppfylla kraven genom s.k. reell kompetens om han eller hon bedöms ha förutsättningar att tillgodogöra sig högskoleutbildning. Inom högskolan finns möjlighet att göra undantag från något eller några behörighetsvillkor om personen ändå har möjligheter att till- godogöra sig en högskoleutbildning på grundnivå. Detta innebär att en individ med intellektuell funktionsnedsättning skulle kunna anses ha grundläggande behörighet till en högskoleutbildning om det bedöms att individen har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Ytterligare en möjlighet att delta i eftergymnasiala studier för individer som saknar grundläggande behörighet är att utbildningen ges i form av uppdragsutbildning. En uppdragsutbildning är en utbild- ning som ett företag eller en organisation beställer och betalar för en enskild individ. En enskild individ kan dock inte själv köpa en upp- dragsutbildning. och högskolor regleras uppdrags- utbildning i förordningen (2002:760) om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor. För regleras uppdrags- utbildning i förordningen (2009:131) om utbildning inom yrkeshög- skolan som uppdragsutbildning. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Reglerna om uppdragsutbildning är relativt likartade för både högskola och yrkeshögskola. För båda gäller att det inte finns några krav på formella förkunskaper. För uppdragsutbildning inom hög- skolan gäller dock att de som deltar i uppdragsutbildning får ges betyg och examensbevis eller kursbevis enligt bestämmelserna för högskole- utbildning, om samma kvalitetskrav ställs på uppdragsutbildningen som på motsvarande högskoleutbildning. I båda förordningarna finns begränsningar av vem som kan vara uppdragsgivare, och för vilka syften man kan upphandla. För yrkes- högskoleutbildningar gäller att en offentlig uppdragsgivare bara kan upphandla •utbildning som behövs av arbetsmarknadsskäl •utbildning som behövs av biståndspolitiska skäl •utbildning som utgör ett led i rehabilitering av en enskild. Om uppdragsgivaren inte är offentlig gäller att uppdraget ska avse personalutbildning som är ägnad att få betydelse för de studerandes arbete åt uppdragsgivaren. För högskoleutbildningar kan en offentlig uppdragsgivare bara upphandla •utbildning som behövs av arbetsmarknadsskäl eller av bistånds- politiska skäl. Om uppdragsgivaren inte är offentlig gäller att uppdraget ska avse •personalutbildning som är ägnad att få betydelse för deltagarnas arbete åt uppdragsgivaren •utbildning som behövs av arbetsmarknadsskäl. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Vid genomfördes mellan 2011–2014 en högskole- utbildning mot Hälsoinspiratör (), utformad speciellt för studen- ter med intellektuell funktionsnedsättning. Utbildningen genom- fördes på 2/3-fart, dvs. 2011 började en grupp med fem studenter utbildningen. 2013 började en ny kull med fyra studenter en ettårig utbildning på 40 hp innehållande första årets kurser i det som planerades för att utvecklas till ett treårigt program, som skulle leda till en högskoleexamen omfattande 120 hp. I den första gruppen var det en student som hoppade av. Fyra studenter slutförde utbildningen och tre fick betyg/intyg. Tre stu- denter har anställning inom det område utbildningen syftade till. I den andra kullen fick samtliga fyra studenter ett intyg på de kurser de klarade av. Utformningen av utbildningen baserades på utveckling av en utbildning endast för studenter med intellektuell funktionsnedsätt- ning. Detta berodde på att det var nödvändigt för att möjliggöra utveckling av didaktik och pedagogik för aktuell målgrupp. Däremot genomfördes utbildningsinslag med tillhörande examinationer tillsammans med andra kurser och alltså studenter utan intellektuella funktionsnedsättningar. Projektet menar sig ha kunnat belägga att personer med intellek- tuella funktionsnedsättningar kan tillgodogöra sig högskoleutbild- ning med samma krav som alla andra bara de får det stöd och de anpassningar de behöver. Detta har kunnat beläggas bland annat genom att jämföra examinationsresultat vid gemensamma utbildningsinslag för HIP-studenter med intellektuell funktionsnedsättning och andra studenter95. Problemet med att målgruppen saknade behörighet för högskole- studier enligt högskoleförordningens bestämmelser löste projektet genom att ta fram en särskild behörighetsprövning för den aktuella utbildningen. I detta arbete samarbetade projektet nära den gymnasie- särskola där de blivande studenterna gick. På så sätt kunde högskolan få bättre underlag för bedömningen av om den sökande hade för- utsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Optimalt Lärande 2014. Rapport från Nationella Samverkans- gruppen om Utveckling av högskoleutbildning för studenter med utvecklingsstörning. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Utbildningskostnaderna för varje utbildningsplats beräknades till per årsstudent –2016 genomfördes projektet hos i län. Målgrupp för pro- jektet var vuxna som tidigare gått gymnasiesärskolan. Åldersspannet på eleverna i projektet var 24–. Flera av deltagarna hade negativa upplevelser av utbildning och hade ”misslyckats” i tidigare försök till utbildning och praktik. Projektet finansierades av Arvsfonden och skolan. Projektet resulterade i en ny utbildningsmodell för personer med intellektuell funktionsnedsättning och åtta deltagare testade utbildningen . Syftet med projektet var att möjliggöra fort- satta studier för personer med intellektuell funktionsnedsättning och på så vis kunna närma sig arbete. Projektet hade som mål att skapa och testa en ny utbildningsmodell samt synliggöra målgrup- pens begränsade möjligheter till fortsatta studier. Bakgrunden till projektet var att deltagare vid studiecirklar för personer med intellektuell funktionsnedsättning uttryckt önskemål om fortsatta studier, ökat utbud av kultur och alternativ till daglig verksamhet. Den utbildningsmodell man tog fram var en tvåårig utbildning med undervisning och aktiviteter . Utbildningen baserades på folkbildningspedagogik och var ämnesintegrerad. Man varvade också undervisning, ”jobtaste” (kortare besök på arbetsplatser) och praktik. Den sista terminen bestod till största delen av praktik vid något av de företag deltagarna besökt vid en jobtaste. Efter projektets slut fick en deltagare en fast anställning, en gick vidare till studier på folkhögskola, flertalet påbörjade praktik genom Arbetsförmedlingen och några gick tillbaka till daglig verksamhet. Efter avslutat projekt har verksamheten inte fortsatt. Anled- ningen är att denna typ av utbildning inte har någon naturlig finan- siering då den varken passar in inom folkbildningens statsbidrags- finansierade verksamhet eller inom komvux. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Vid högskolan i planeras en utbildning riktad till individer med intellektuell funktionsnedsättning. Utbildningen är en tvåårig utbild- ning till hälsoinspiratör. Utbildningen bedrivs som ett projekt finan- sierat av Allmänna Arvsfonden. Projektet bedrivs i samverkan mellan högskolan, i , projektet , stad, FUB (en intresseorganisation som arbetar för att barn, ungdomar och vuxna med intellektuell funktionsnedsättning ska kunna leva ett gott liv), , Arbetsförmed- lingen, samt . Istället för att försöka integrera studenterna i de reguljära utbild- ningarna på högskolan avser projektet att specialanpassa utbild- ningen. Man har tagit fram egna grundkurser till utbildningen, men ser också möjligheter till integrering i andra kurser, bland annat inom sjuksköterskeprogrammet och lärarprogrammet riktat mot fritids- hemsverksamhet utifrån studenternas intresse och motivation. Utbild- ningen är uppdelad i en förberedande termin för att studenterna ska lära känna lokaler och studiemiljön samt lära sig studieteknik. Termin 2 och 3 består av kurser varvade med praktik. Sista terminen lotsas de över till arbetsplatser inom kommun eller näringsliv. I skrivande stund har projektet fått besked om att anser att de formella behörighetskraven sätter hinder i vägen för projektet. Av den anledningen har Stad gått in som pro- jektägare, och avser att köpa utbildningen som uppdragsutbildning av . I är det som redovisats ovan synnerligen ovanligt med efter- gymnasiala studier för individer med intellektuell funktionsned- sättning. Internationellt är situationen annorlunda. Framför allt i och finns det utvecklade möjligheter för målgruppen att delta i högre studier. Även i några av de andra nor- diska länderna har man kommit längre med möjligheterna till efter- gymnasiala studier för målgruppen. Bland de internationella exemplen finns både vad man kan defi- niera som högskolestudier, dvs. med avsikt att ta formella poäng eller Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... en examen, och vad man kan definiera som studier vid högskola, dvs. utan avsikt att ta högskolepoäng. I slutrapporten från den ovan nämnda projektet vid finns några intressanta reflektioner i jämförelsen mellan och andra länder i fråga om fortsatta utbildning för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Man menar att vårt förhåll- ningssätt i är att fokusera på kunskapsutveckling hos indivi- der med intellektuell funktionsnedsättning och på att finna vägar så att de kan lära sig snabbare och nå en högre nivå. I det svenska för- hållningssättet erhåller studenterna social utveckling och personlig utveckling mer som en spinoff-effekt av verksamheten. I andra län- der finns ett annat förhållningssätt där huvudfokus ligger på personlig utveckling, att studenter med intellektuell funktionsnedsättning ska få en collegeupplevelse. Viktigt är här i synnerhet studentlivet utanför själva undervisningen och att de får delta i inkluderad undervisning, alltså gå ordinarie kurser tillsammans med studenter utan intellek- tuell funktionsnedsättning, vanligtvis utan att erhålla några högskole- poäng. Tanken är här att studenternas personliga utveckling ska hjälpa dem att klara sig bättre i vuxenlivet samt att i högre utsträckning få jobb och kanske andra typer av jobb än tidigare var möjligt. Projektet anser dock att många av de internationella exempel de tittat på sätter ett tak för målgruppen. Man tror inte det är möjligt för dem att klara riktiga högskolepoäng och har inte ens några sådana mål. finns det på i stort alla lärosäten projektet besökte studenter med intellektuella funktionsnedsättningar som i olika kur- ser klarade att erhålla högskolepoäng även om de vanligtvis deltog i en inkluderad kurs med samma kurslitteratur, uppgifter och kurs- krav som övriga studenter.