sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Utredningen har därför anordnat sex fokusgrupper på tre orter i landet med yrkesverksamma tolkar (såväl auktorise- rade, utbildade och övriga), som komplement till diskussioner med företrädare för tolkarnas intresseföreningar.54 52Tolkförmedling Västs Budget och verksamhetsplan för 2019-2021, s. 9. 53Arbetsförmedlingen (2018). Var finns jobben? Bedömning och , s. 22–23. 54Fyra fokusgrupper i , en i och en i . Tolkarna och deras arbetsmarknad 5.4.1Föreningar för auktoriserade tolkar Auktoriserade Tolkar (SAT) är en intresseorganisation för auktoriserade tolkar, sjukvårdstolkar och rättstolkar. Föreningen registrerades 2013, har sitt säte i och arbetar för att tillvarata medlemmarnas intressen samt stärka deras status i samhället.55 Grunden för medlemskap i föreningen är godkänd auktorisation av Kammarkollegiet. Rättstolkarna är en intresseorganisation för auktoriserade rätts- tolkar. Föreningen registrerades 2011, har sitt säte i och arbetar för att tillvarata medlemmarnas intressen och höja stan- darden för rättstolkar. Merparten av landets yrkesverksamma rätts- tolkar är organiserade i föreningen.56 för auktoriserade hälso- och sjukvårdstolkar startade . Verksamheten inriktas på att tillvarata och förbättra villkor och status för hälso- och sjukvårdstolkar. Föreningen hävdar att arvodering för hälso- och sjukvårdstolkning ska regleras57 i enlig- het med taxa och att tolkarna ska prioriteras vid avrop av tolktjänster inom hälso- och sjukvård.58 /om-oss, . 56www.rattstolkarna.se/Om-Rattstolkarna.html, . 57I hälso-och sjukvårdslagen (2017:30). 58www.sjukvardstolkarna.com/om-oss, . Tolkarna och deras arbetsmarknad 5.4.2Fackförbund och övriga intresseföreningar Unionen är en arbetstagarorganisation för tjänstemän inom den pri- vata sektorn och för egenföretagare, däribland tolkar. Antalet med- lemmar uppgår till cirka 640 000. Tolkarna har av tradition för- hållandevis låg organisationsgrad och endast en mindre del av de i landet verksammma tolkarna bedöms organiserade inom förbundet. Unionen ingår som ett av 16 medlemsförbund i TCO.59 samlar verksamma inom välfärds- yrken i kommuner, landsting, företag eller kyrka. Inom Vision finns Rikstolk, en avdelning för tolkar. Föreningen har särskild inriktning mot arvoden och arbetsförhållanden och arbetar för ett oberoende tolkyrke med förbättrade villkor. Organisationen etablerades 1971 och har cirka 250 medlemmar. Av dessa är cirka 80 pro- cent övriga tolkar medan är auktoriserade och grundutbildade.60 Även Vision utgör ett av TCO:s med- lemsförbund och har sammantaget cirka 195 000 medlemmar.61 Den internationella organisationen des Interprètes de Conference, AIIC, organiserar konferenstolkar över hela världen. AIIC bildades och har sitt säte i . Det arbetar bl.a. för att sprida information om konferenstolkning och förbättra arbetsvillkoren för konferenstolkar. I organiserar AIIC drygt 20-talet konferenstolkar.62 För att kunna upptas i Kam- markollegiets register över auktoriserade och utbildade tolkar krävs svensk auktorisation eller utbildning. I har Tolk- och över- sättarinstitutet, TÖI, vid i uppdrag att 59www.unionen.se/om-unionen, , samt kontakter med Unionen . 60Vision Rikstolk, uppgifter till utredningen, . /Om-Vision/ och /System/Avdelningar//Riksavdelning-for- Tolkar, . 62aiicsverige.wordpress.com/about, . Tolkarna och deras arbetsmarknad utbilda konferenstolkar.63 Svenska konferenstolkar har också utbil- dats och kvalitetssäkrats genom internationella organ inom EU eller av FN. Merparten av de konferenstolkar som arbetar med svenska i sin språkkombination inom EU har utbildat sig vid TÖI.64 Det har även tidigare funnits föreningar med syfte att tillvarata tol- kars intressen. Till exempel fanns , , som samlade drygt 750 medlemmar genom lokalföreningar runt om i landet. Ett annat exempel är . Tolkyrket har beskrivits som ett genomgångsyrke, där många tolkar inte ser anledning att genomgå en grundutbildning, utan relativt oskolade ger sig in i yrket. finns det betydande möjligheter att utbilda sig inom såväl folkbildningen som högskolan. Den stora efterfrågan på tolkar innebär dock med dagens förhållanden att utbildningspremien kan bedömas som relativt begränsad. Incita- menten för att utbilda sig är således små. Arvodesnivåerna gör visserligen skillnad mellan utbildade och auktoriserade tolkar gent- emot övriga tolkar. Skillnaden är dock liten och uppvägs av att dessa övriga tolkar utan utbildning ändå ges relativt goda sysselsättnings- möjligheter genom tolkförmedlingarna. Många tolkar ger, i kontak- ter med utredningen, uttryck för att det behövs bättre förutsätt- ningar för fortbildning och mötesplatser inom yrket. Det finns dock utbildningsmöjligheter inom bl.a. folkbildningen med möjlighet att delta i kurser som förbereder för auktorisation, preparandkurser och tillfällen att möta kollegor och utbyta erfaren- heter. Detta beskrivs närmare i kapitel 6. 63Sådan utbildning gavs bland annat med start inom ramen för Masterprogram i tolkning. 64TÖI, underlag till utredningen, . Tolkarna och deras arbetsmarknad Även offentliga och privata tolkförmedlingar erbjuder i viss ut- sträckning kurser i tolkmetodik och etik. Tolkförmedlingarnas verk- samhet redovisas främst i kapitel 4. Förmedlingarna spelar en viktig roll genom att de möter tolkar på olika kompetensnivåer och han- terar en betydande del av offentlig sektors efterfrågan på tolkar. De statliga ramavtalen betonar i ökad utsträckning på behovet av kom- petensutveckling för tolkar och förmedlingarnas möjligheter att motivera och utveckla dessa, så att utbildning och kompetens kan öka i de tjänster som avropas.65 Ytterligare drivkrafter ligger i de avrops- och arvodesnivåer som offentlig sektor kan utveckla. Tolk- arvoden beskrivs närmare i kapitel 13. Utredningen har som tidigare nämnts gått igenom ansökningar till Kammarkollegiet om förnyade auktorisationer . I ansökningarna redovisas bland annat genomgången fortbild- ning . Det har dock visat sig svårt att på detta sätt få en tydlig bild av vilken utbildning, fortbildning eller annan kompetensutveckling som tolkarna har tagit del av.66 Endast var femte sökande anger utbildning som av utredningen kan bedö- mas som relevant. Det gällde främst utbildning i form av kurser vid folkhögskola eller studieförbund men även kortare kurser anordnade av tolkförmedlingar. Det handlade i de senare fallen t.ex. om teknikfrågor, juridik eller krishantering. Många av dem som varit auktoriserade redovisar bakom- liggande utbildningar på folkhögskola, studieförbund eller högre ut- bildning –2010. Aktuell fortbildning eller kom- petensutveckling är dock mer sällsynt. Flera tolkar uppgav däremot att de löpande läste litteratur, tidningar, följde utvecklingen och besökte länder i vars språk de auktoriserats. 65Se t.ex. Kammarkollegiet/Statens inköpscentral (2017), Upphandlingsdokument, s. 14 f., . 66Materialet bygger på 71 ansökningar om förnyad auktorisation . Tolkarna och deras arbetsmarknad 5.5.3Jämförelse med fortbildningsinsatser för lärare Kompetensnivån hos stora grupper yrkesverksamma tolkar utan for- mell utbildning eller auktorisation kan upplevas som problematisk. Synpunkter har framkommit om att det kan finnas behov av mer generella kompetensutvecklande insatser för dessa grupper, i likhet med vad som skett inom t.ex. skolans område. Det så kallade lärarlyftet inrättades efter en rad utrednings- insatser, där behörighetsläget för lärare klargjordes. Satsningen syf- tade till att öka andelen behöriga lärare genom fortbildningsinsatser vid universitet och högskolor. Kommuner och skolhuvudmän kan efter ansökan till erhålla statsbidrag för de kostnader som uppstår då lärare deltar i fortbildning. Fortbildningen genomförs i form av uppdragsutbildning från gentemot enskilda läro- säten. Kvalitets- och meritmässigt är dessa insatser att jämföra med ordinarie utbildning inom högskolan och de kan tillgodoräknas på motsvarande sätt.67 Ytterligare exempel på liknande insatser för lärare, där statsbidrag kan utgå, är läslyftet och matematiklyftet.68 Utbudet av och efterfrågan på kvalificerade tolkar inom offentlig sektor varierar stort. Inom stat, kommuner och landsting finns på många håll en upplevd brist på auktoriserade och utbildade tolkar, medan många tolkar snarare pekar på att de tolkar som finns till- gängliga för uppdrag inte används på ett effektivt sätt. Exempelvis bokas en majoritet av alla de tusentals tolkuppdrag som genomförs mellan –11 respektive 13–15. En ökad flexibilitet från beställarnas och användarnas sida skulle kunna frigöra bety- dande tolkresurser och öka effektiviteten. Utredningen kan samti- digt konstatera att det finns en undersysselsättning hos många kva- lificerade tolkar. Problematiken hänger samman med en rad olika frågor, men beror bland annat på att det för många tolkar inte lönar sig tillräckligt att utbilda, fortbilda och auktorisera sig eftersom deras tjänster därmed blir dyrare, som det varit 672 § och 7 § förordningen (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare, fritidspeda- goger och motsvarande, samt 1 § och 4–5 §§ förordningen (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal. 68www.skolverket.se/kompetens-och-fortbildning/larare/kurser-och-ansokan, . Tolkarna och deras arbetsmarknad möjligt att arbeta som s.k. övrig tolk utan några förkunskapskrav och till lägre kostnad. De auktoriserade och utbildade tolkarna kan också av olika skäl prioriteras bort av tolkförmedlingarna. Denna bild har återkommande bekräftats vid de sex fokusgrupper som ut- redningen genomfört med ett 60-tal yrkesverksamma tolkar. ser ökad professionalisering och utveckling av tolkyrket som en förutsättning för att offentlig sektor långsiktigt ska kunna försörjas med kvalitativa tolktjänster. Det förutsätter för- ändringar som rör utbildning, auktorisation och offentlig styrning. På kort sikt kan detta innebära en minskad tillgång på kvalificerade tolkar i vissa språk. Det är dock en utveckling som utredningen be- dömer som nödvändig för att på lång sikt öka kvaliteten på offentligt nyttjade tolktjänster och därmed även stärka rättssäkerheten för den enskilde. Tolkyrket behöver ges ökad status för att locka och behålla språkintresserade personer som vill utföra en viktig samhällsinsats. Stat, kommuner och landsting kan medverka i en sådan utveckling genom att ställa tydliga krav och styra mer aktivt kring utbildning, auk- torisation, ramavtal och förmedling. Arbetsmarknaden för tolkar med dess partsförhållanden och arbetsvillkor behöver också förändras och utvecklas. Offentlig sektor kan även genom att etablera egna tolkresur- ser i de mest efterfrågade tolkspråken knyta till sig duktiga och kvali- tetssäkrade tolkar och erbjuda rimliga arbetsvillkor. Utredningen lämnar i följande kapitel en rad förslag som bedöms ge effekter också för tolkarnas framtida arbetsmarknad och arbets- förhållanden. 6.1Grundläggande problem och utmaningar En rad utredningar och rapporter har indikerat att antalet utbildade tolkar är för litet i förhållande till de behov som uttrycks inom offentlig sektor. Brister påtalas främst då det gäller vissa mer efterfrågade språk, tolktjänster utanför storstäderna, vid vissa tider samt då det gäller tillgång på specialutbildade tolkar, främst inom rättskedjan och sjukvården. Regeringen har därför uppmärksammat att det råder brist på tolkar i offentlig sektor och att det i längden bland annat kan leda till bris- tande rättssäkerhet eller patientsäkerhet.1 Utredningens direktiv tar på motsvarande sätt upp frågan om en betydande obalans mellan samhällets efterfrågan på tolktjänster och tillgången på tolkar. Beho- ven har vuxit kraftigt i och med de senaste årens ökning av asyl- sökande och nyanlända.2 Det konstateras att antalet utbildade eller auktoriserade tolkar är alltför begränsat för att tillgodose rådande och framtida behov. Yrkesverksamhet som professionell tolk i offentlig sektor förut- sätter i regel någon typ av godkänd utbildning, för att kunna svara mot de krav som ställs. Utbildning ges inom högskolan, folk- bildningen, i form av uppdragsutbildning (arbetsmarknadsutbild- ning) eller genom olika kurser och introduktionsprogram genom tolkförmedlingar eller i annan regi. Myndigheten för yrkeshög- skolan har även beviljat medel för anordnare av försöksverksamhet med tolkutbildning inom . Dessa anordnare planerar att starta tolkutbildningar . Utbildningsanordnare och utbildningsform anger inte med automatik vilken nivå resultatet av lärandet bedöms motsvara. Kvalifikationsnivån kan således inte 2017/18:1, utgiftsområde 16, s. 208. 2017:104, s. 2–3. entydigt avgöras endast med beaktande av om utbildningen anord- nas av högskola, yrkeshögskola, inom folkbildningen eller i annan form. Flera utbildningar är snarlika till sitt innehåll och uppläggning och vänder sig även till överlappande målgrupper. En förstärkning av högskolans anslag för tolkutbildning har tidigare beslutats, därtill avsattes resurser för försöksverksamhet med utbildning till tolk inom från 2019.3 Förstärkning har även skett av tolk- utbildning inom folkbildningen, vilken bedrivits . Särskild tolkutbildning bedrivs även inom Försvarsmakten genom Försvarets tolkskola.4 Utredningen ska i enlighet med direktiven se över förutsättning- arna för att skapa en väl fungerande framtida struktur för utbildning av tolkar som står i samklang med samhällsbehoven. Det anges att utbildningarna måste vara väl dimensionerade och utformade med en hög grad av flexibilitet för att snabbt kunna möta förändrade behov av tolkning mellan enskilda språk. Vidare betonas att genom- strömningen i utbildningarna behöver öka och möjligheterna till vidareutbildning förbättras.5 •analysera kvalitet, genomströmning och möjlighet till progression i befintliga utbildningar, •föreslå en ändamålsenlig struktur med tydliga utbildningsvägar som tillgodoser samhällets behov av tolkar med relevant kompetensnivå, •analysera behovet av nationella mål för kvalifikationer på olika nivåer inom tolkområdet och vid behov föreslå sådana, och •vid behov lämna nödvändiga författningsförslag.6 Utredningen utvecklar i detta och följande kapitel frågor som rör olika typer tolkutbildning, kvalifikationer, utbildningsmål samt insat- ser för validering och kvalitetssäkring. 2017/18:1, utgiftsområde 16, s. 208 samt regleringsbrev för avseende respektive Myndigheten för . 4Verksamheten startade som en försöksverksamhet 1957 vid dåvarande Arméns underofficers- skola och bedrivs inom ramen för Försvarsmaktens underrättelse- och säkerhets- centrum. 2017:104, s. 9–10. Verksamheten vid högskolor och universitet ska avpassas så att hög kvalitet nås i utbildning och forskning. Utbildningsutbudet ska svara mot studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov, vilket också uttrycks i universitet och högskolors regleringsbrev. Tillgäng- liga resurser ska nyttjas effektivt för att hålla hög kvalitet i verksam- heten. Lärosäten ska också samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet samt verka för att forsknings- resultat kommer till nytta. Utbildning ges på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. Examina får avläggas på motsvarande nivåer. Utbildning på grundnivå ska väsentligen bygga på de kunskaper som elever får på gymnasieskolans nationella program eller motsva- rande kunskaper. Utbildning på grundnivå ska utveckla studenternas förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar samt ur- skilja, formulera och lösa problem. Det ska också ge beredskap att möta förändringar i arbetslivet. Inom det område som utbildningen avser ska studenterna, utöver kunskaper och färdigheter, utveckla förmåga att söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå, följa kunskapsutvecklingen och utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. Utbildningar kan nivåplaceras i enlighet med den svenska referensramen för kvalifikationer, vilket beskrivs närmare i avsnitt 6.7. En kandidatexamen från högskolan svarar mot SeQF-nivå 6. Utbildning på avancerad nivå ska väsentligen bygga på de kun- skaper som studenterna får inom utbildningen på grundnivå eller motsvarande kunskaper. Den avancerade nivån innebär ytterligare fördjupning av kunskaper, färdigheter och utveckling av studenternas förmåga i en rad avseenden. Det gäller att självständigt kunna integ- rera och använda kunskaper, hantera komplexa företeelser, frågeställ- ningar och situationer. Utbildningen ska också utveckla studenternas förutsättningar för yrkesverksamhet med stora krav på självständighet eller för verksamhet som rör forsknings- och utvecklingsarbete. En masterexamen från högskolan svarar mot SeQF-nivå 7. Utbildning på forskarnivå ska bygga vidare på kunskaperna från grundnivå och avancerad nivå eller motsvarande kunskaper. Utbild- ningen ska därutöver utveckla kunskaper och färdigheter som behövs för att självständigt kunna bedriva forskning. En doktors- examen från högskolan bedöms svara mot SeQF-nivå 8. För att bli antagen krävs att studenter uppfyller satta behörig- hetskrav. Som huvudregel avgör det lärosäte som anordnar utbild- ningen vilka behörighetsvillkor som gäller. Kan inte alla behöriga sökande tas emot, görs urval. Utbildningen är avgiftsfri för studen- ter som är medborgare i en stat som omfattas av avtalet om Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet eller Schweiz.7 Utbildningens omfattning anges i högskolepoäng (hp), där hel- tidsstudier normalt avser , motsvarar 60 hp. All utbildning på grundnivå och avancerad nivå bedrivs i form av kurser med kursplaner. I kursplanen anges kursens nivå, antal hp, mål, krav på särskild behörighet, former för bedömning av prestationer och de övriga föreskrifter som behövs. Kurser kan sammanföras till utbild- ningsprogram. För utbildningsprogram ska det finnas en utbild- ningsplan, där det anges vilka kurser som omfattas, krav på särskild behörighet och övriga föreskrifter. Universitet och högskolor får på lärosätesnivå fastställa vilket betygssystem som ska användas. Betyg sätts av särskilt utsedd lärare (examinator) efter genomgången kurs, om inte annat beslutas. eller en högskola som får utfärda examina på forskarnivå ska fastställa ämnen som sådan utbildning ska anordnas i. För sådana ämnen ska det finnas en allmän studieplan, där huvud- sakligt innehåll i utbildningen anges med krav på särskild behörighet och de övriga föreskrifter som erfordras. I examensordningen anges krav och nivå för olika typer av examina (examensbeskrivning). Uppfylls fordringarna för examen, ska examensbevis utfärdas där bland annat benämning och examensnivå framgår. Under senare avsnitt behandlas ytterligare aspekter på de regler som gäller, bland annat beträffande antagning och urval samt studie- stöd vid högskolan. och högskolor är statliga myndigheter men det finns även ett antal enskilda utbildnings- anordnare med examenstillstånd, bland annat och Stiftelsen . För dessa lärosäten gäller lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. 71 kap. 2–10 a §§ och 4 kap. 1–4 §§ högskolelagen (1992:1434). Högskolestudier kan berättiga till studiemedel, vilka består av studiebidrag och studielån och utbetalas av Centrala studiestöds- nämnden, CSN.8 Olika typer av högskoleutbildning inom området tolkning i talade språk ges vid , som enda svenskt lärosäte. erbjuder vissa språkkurser inom den tolkutbildning som bedrivs vid Försvarets tolkskola i , men ger ingen fullständig tolkutbildning. Tolkutbildningar anordnas vid av Tolk och översättarinstitutet, TÖI, som utgör en del av fler- språkighet vid humanistiska fakulteten. I sin tidigare funktion som s.k. särskild inrättning vid hade TÖI ett övergripande ansvar för både högskolans och folkbildningens tolkutbildning un- der perioden –2012. Högskolan förväntades utbilda tolkar på s.k. skol- och världsspråk, medan folkbildningens utbildning skulle hantera de s.k. invandrarspråken. motsvarade ett god- känt muntligt slutprov på högskoleutbildningen kunskapsfordring- arna för auktorisation i enlighet med Kammarkollegiets riktlinjer. Högskoleutbildningen har genomgått olika förändringar . ställdes krav på två terminers språkstudier för- utom ett godkänt antagningsprov för att bli antagen, 2007 för- längdes utbildningen från två till tre terminer. Perioden –2016 fick utbildningen ett generiskt upplägg och studenter med olika tolkspråk kunde antas till samma omgång. Begränsningen till ”skol- och världsspråken” i kombination med att högskoleutbildade tolkar varken hade lättare att få arbete trots längre utbildning eller fick bättre ersättning gjorde att utbildningen hade lågt söktryck. Stude- randeantalet gick ned, från cirka 40 till 10 per omgång under perio- den –2016. som TÖI:s utbildningsutbud kon- tinuerligt utökades från starten , var anslaget i stort oförändrat. Det försvårade en mer genomgripande omarbetning av tolkutbild- ningen. lade TÖI om sin tolkutbildning och 8Bestämmelser om studiestöd finns i studiestödslagen (1999:1395) och studiestödsförord- ningen (2000:655). startade med hjälp av interna medel en grund- respek- tive en fortsättningskurs i tolkning med intag i de språk där tolk- behovet var som störst (dari, somaliska, tigrinska, mongoliska, persiska och arabiska). I och med att de statliga anslagen till verksam- heten ökade bedöms dessa kurser kunna ges kontinuerligt tillsammans med en kurs i pedagogik och didaktik för tolklärare.9 Tolkutbildning bedrivs på grundnivå, avancerad nivå och forskar- nivå vid . ska i enlighet med sitt regleringsbrev förutom översättarutbildningar erbjuda tolkutbild- ning och vid behov konferenstolkutbildning samt redovisa antalet deltagare i dessa utbildningar i lärosätets årsredovisning.10 Förstärk- ningen av TÖI:s resurser innebär att utbudet omfattar följande kurser med inriktning mot offentlig sektor: •Tolkning i offentlig sektor I, TOFS I, 30 hp (start varje vt). •Tolkning i offentlig sektor II, TOFS II, 30 hp (start varje ht, halvfart). •Kandidatkurs i tolkning 30 hp, baserad på TOFS I-II, (start varje hösttermin, halvfart). Kursen gavs första gången ht 2018. Den kan kombineras med studier i andra ämnen om 90 hp till en kan- didatexamen i översättningsvetenskap med inriktning tolkning. •Pedagogik och didaktik för tolklärare, 30 hp, (start varje ht, halv- fart), gavs första gången ht 2018. •Praktik inom tolkning, 7,5 hp. Från planeras start av TOFS I vid Lunds univer- sitet och TOFS II. Samtal förs om att också kunna erbjuda kandidatkurs i tolkning vid samma universitet. Godkänt resultat på grundutbildningen TOFS I och TOFS II ger rätt att registreras hos Kammarkollegiet som utbildad tolk steg I respektive steg II. Även konferenstolkar med godkänd svensk utbildning ges rätt att ingå i registret.11 Utöver ovanstående kurser bedrivs inom området tolkning även följande kurser och utbildningar vid TÖI: 9Underlag från TÖI till utredningen, . 10Regleringsbrev för avseende , s. 2. Godkända högskoleutbildningar för att kunna upptas i registret är enligt föreskrifterna endast sådan utbildning som ges eller givits vid TÖI, . •Kandidatprogram i teckenspråk och tolkning, 180 hp. •Konferenstolkutbildning, 60 hp. •Masterprogram i tolkning, 120 hp. Programmet är öppet för stu- denter med alla tre inriktningar tolkning, i offentlig sektor, tecken- språkstolkning och konferenstolkning. Mastersexamen ger behö- righet till forskarutbildning. •Forskarutbildning i översättningsvetenskap, 240 hp. Översätt- ningsvetenskap etablerades som forskarutbildningsämne och omfattar såväl tolkning som översättning. Utbildningen ges i f.n. endast vid universitet.12 svarade för pedagogiskt och metodologiskt utvecklingsarbete för tolkutbildningar även inom folkbildningen och initierade och samordnade lexikaliskt arbe- te i för tolkutbildningen aktuella främmande språk. Institutets arbe- te omfattade vidare terminologifrågor inom invandrarspråk och skulle inom sitt verksamhetsområde verka för information och kom- petensutveckling samt fungera som kontaktorgan i det nordiska samarbetet kring tolkfrågor.13