sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — För alla konstnärliga verk av betydelse gäller att det finns mycket att vinna på att tränga in i de förutsätt- Utredningens bedömningar och förslag ningar som verket vilar på. Konstverk kännetecknas i hög grad av den rikedom av tolkningar som möjliggörs i mottagandet av verket. Det är viktigt i detta sammanhang att slå fast att det inte är konstens uppgift att vara lättillgänglig och begriplig för en publik. Varje möte mellan verk och publik kräver någon sorts förmedling, och ju mer främmande, nyskapande eller komplext ett verk är, desto mer kan publiken behöva stöd av förkunskaper för att kunna ta emot och tillägna sig verket. Med en fördjupad bild- ning växer tolkningsmöjligheterna – och denna kompetens kan föras vidare till världen utanför konsten, som därmed också växer i rikedom. Ungefär hälften av den verksamhet som bedrivs inom studieför- bunden rör kultur i olika former. Civilsamhällets aktörer, från de stora organisationerna som och konstföre- ningar, till den lokala kulturföreningen, spelar viktiga roller för konstnärernas möjligheter att möta en publik i hela landet. Som förmedlare av kulturarrangemang har de också en viktig bildnings- uppgift visavi sin publik. Organisationerna har det gemen- samt att medlemstal och aktiviteter minskar i omfattning. Bild- ningssökandet tar sig också andra vägar än de som erbjuds av de etablerade aktörerna. Det kan inte nog understrykas hur viktiga dessa verksamheter är för människors möjlighet att ta del av konst- bildningen i hela landet. fördelar verksamhetsbidrag till centrala främjande- organisationer inom bild- och formkonstområdet som utan vinst- syfte bedriver utställnings- och/eller projektverksamhet med pro- fessionella kulturaktörer, konstbildande arbete samt publikarbete. Andra exempel på konstförmedlande verksamheter med bidrag från finns inom teater-, dans- och litteraturområdet. Bidrag lämnas främst till aktörer vars verksamhet bedöms vara av stort konstnärligt eller kulturpolitiskt värde. Till stor del omfattas verk- samheter inom civilsamhällets organisationer, t.ex. konst- föreningar, Konstfrämjandet, Folkets Hus och Parker och Skåde- banan, men även till andra konstförmedlande initiativ som Dansnät , de 19 filmcentrumen runtom i landet och läsfrämjande arbete på folkbiblioteken. Utredningen föreslår att konstförmedlande insatser förstärks med att fördelas mellan mot- tagare efter bedömning av . Utredningens bedömningar och förslag Andra viktiga aktörer inom bildnings- och förmedlingsarbetet är public service-bolagen, särskilt förtydligat i deras kulturuppdrag. Bolagen är stora kulturbärare i samhället, som förmedlar kulturinnehåll till en miljonpublik. I allt för liten ut- sträckning har bolagens stora betydelse för kultur- som konstnärs- politiken uppmärksammats och granskats. Att denna kulturverk- samhet pågår, i enlighet med vad som anges i sändningstillstånden, bör följas upp utifrån att bolagen är en av samhällets största bestäl- lare och inköpare av konstnärliga verk. Vilka strategier och kriterier som styr bolagen har stor betydelse för landets konstnärer och för den konstnärliga utvecklingen mer generellt. Bolagen har också ett stort ansvar för den konstbildning som ingår som en självklar del i förmedling av kultur och konstnärliga verk. 9.6Ersättningar för konstnärligt arbete I detta avsnitt redovisar utredningen sin allmänna bild av ersätt- ningssystem för konstnärer och sina bedömningar av befintliga system på detta område, och upphovsrätten. 9.6.1Allmänt om offentligrättsliga ersättningssystem Bedömning: De befintliga offentligrättsliga ersättningsystemen, som syftar till att ge konstnärer betalt för utfört konstnärligt arbete, är fortsatt centrala för många konstnärers möjligheter att leva på sitt konstnärskap. Digitaliseringen och andra omvärlds- förändringar gör dock att systemen behöver ses över. Som framgår av kapitel 8 är de befintliga offentligrättsliga ersätt- ningssystemen motiverade av ett statligt åtagande om att konstnä- rer ska ha ersättningar för utfört konstnärligt arbete. Utifrån en bedömning av värdet för det allmänna finansieras ersättningarna över statsbudgeten. De medel som ställs till förfogande används för två typer av åtgärder, dels för att ge individuella konstnärer en så långt möjlig objektiv ersättning för utfört konstnärligt arbete, dels för att i vissa fall även finansiera ett kollektivt system där konstnä- rer inom den berörda konstformen kan ansöka om bidrag. Utredningens bedömningar och förslag Till de statliga åtgärder som finns på området för individuella er- sättningar räknar utredningen även . Det anvisar en modell för hur arrangerande institutioner ska ersätta bild- och formkonstnärer som ställer ut sina konstverk. Till de befintliga ersättningssystemen hör även den lagstiftade upphovsrätten. Som framgår av kapitel 8 ger lagen upphovsmannen rätt att bestämma över det som skapats och genom avtal bestämma vilka nyttjanden och till vilken ersättning verket får användas. I och med digitali- seringen ökar möjligheterna att kopiera och på olika sätt sprida upphovsrättsligt skyddat innehåll. Problemen för konstnären gäller möjligheten att behålla kontrollen över verken när digitaliseringen kan leda till oöverblickbara konsekvenser efter att verket tillgäng- liggjorts för allmänheten. Enligt utredningens bedömning är den kanske enskilt mest be- tydelsefulla insatsen för konstnärernas möjligheter att leva på sitt konstnärliga arbete att det arbete de utför blir ersatt efter arbets- insats, i likhet med vad som gäller för de flesta andra yrken i sam- hället. En förutsättning för att få rimliga ersättningar på en mark- nad är att den ersättande parten värderar det arbete som utförts tillräckligt högt. I och med digitaliseringen har innehåll på internet kommit att uppfattas som nära nog gratis för användaren. Den mer generaliserade bilden är att det finns ett arbete att göra både i det specifika fallet för att få en förståelse för att en ersättning är rimlig, men också för att skapa en mer utbredd förståelse för att konst- närers anspråk på ersättning för utfört arbete är lika självklara som för vilken annan yrkesgrupp som helst. Bedömning: Visningsersättningen till bild- och formkonstnärer och biblioteksersättningen till upphovsmän av litterära verk bör finnas kvar i sina grundläggande former. Även systemet med talboksersättning bör behållas i sin nuvarande form. Utlåningen av fonogram har dock minskat kraftigt och därför bör behovet av fonogramersättningen till upphovsmän av musikaliska verk och utövande musiker prövas i särskild ordning. Utredningens bedömningar och förslag Det bör genomföras en särskild utredning för att pröva för- utsättningarna för att biblioteksersättningen även ska kunna om- fatta e-böcker. Statens styrning av de olika systemen bör samordnas bättre. Det är angeläget att ersättningssystemen följs upp med avseende på hur utfallet fördelas mellan bl.a. kvinnliga och manliga upphovsmän. De offentligrättsliga individuella ersättningssystemen har byggts upp och är etablerade som grundläggande delar av konstnärspolitiken. Utredningen har inte mött någon opinion som ifrågasätter det rimliga i dessa system, utan det finns tvärtom en betydande legitimitet i hur de är konstruerade och att de admini- streras av konstnärernas egna upphovsmannaorganisationer. Därför bör systemet med visningsersättning till bild- och formkonstnärer, inkl. den individuella visningsersättningen (IV), samt bibliotekser- sättningen till upphovsmän av litterära verk finnas kvar i sina grundläggande former. Även systemet med talboksersättning bör behållas i sin nuvarande form. Som framgår av kapitel 8 har där- emot utlåningen av fonogram minskat kraftigt. Mycket talar därför för att fonogramersättningen på relativt kort sikt kommer att vara nere på så låga nivåer att det är försvarbart att behålla det systemet. Utredningen förordar därför att behovet av fono- gramersättningen prövas i särskild ordning. Utredningen har även övervägt frågan om att vidga bibliotekser- sättningen till att också omfatta e-böcker. I det rådande systemet omfattas endast fysiska exemplar. Medan läsningen av tryckt litteratur från folkbiblioteken minskar har utlåningen av e-böcker ökat kraftigt. lånade svenska biblioteksbesökare 276 000 e-böcker. var siffran drygt 1 500 000.56 Genom avtal mellan SKL och sex förlag regleras prissättningen för e-böcker, som i genomsnitt innebär per utlån.57 Det finns med andra ord en ordning där förlagen får ersättning för utlåningen av e-böcker, dock vid sidan av det statliga ersättningssystemet. En på många sätt naturlig 56Dyrare utlåning hotar e-böcker. Artikel i publicerad . Digitaliseringens konsekvenser för konstnärligt yrkesutövande. En kartlägg- ning för den konstnärspolitiska utredningen, s. 38–39 och SKL (2015). Överenskommelse angående e-böcker på folkbibliotek. Utredningens bedömningar och förslag nyordning i biblioteksersättningen skulle innebära att även e-böcker omfattades, men det förutsätter att gällande förordning ändras, att de ekonomiska konsekvenserna beräknas och att de formella förutsätt- ningarna enligt det s.k. uthyrnings- och utlåningsdirektivet (direk- tiv 2006/115/EG) klargörs.58 Det bör därför genomföras en sär- skild utredning för att pröva förutsättningarna för att biblioteks- ersättningen även ska kunna omfatta e-böcker. Biblioteksersättningen är ensamt bland ersättningsordningarna om att omfatta en förhandlingsrätt för upphovsmannaorganisationerna när det gäller att fastställa det grundbelopp som tillsammans med utlåningen bestämmer ersättningens storlek. förslag som lämnats om denna förhandlingsrätt har bl.a. lett till längre intervall mellan förhandlingsomgångarna.59 Den grundläggande förhandlings- rätten är dock kvar och denna utredning lämnar inget förslag om att ändra på den gällande ordningen. Utredningen är dock inte heller beredd att föreslå att motsvarande förhandlingsrätt införs på de andra ersättningsområdena, vilket framförts som förslag från intressenterna på området. Förutsättningarna skiljer sig åt mellan konstområdena och det förhandlingssystem som finns för biblio- teksersättningen bör inte appliceras på andra områden. En annan betydande skillnad finns också i hur de olika systemen är reglerade och styrda av regeringen. Biblioteksersättningen har den mest detaljerade regleringen i en omfattande förordning, medan talboksersättningen inte är reglerad alls, utöver en anslagspost i det årliga regleringsbrevet. IV-ersättningen är reglerad i en förordning, men mycket sparsamt. Utifrån ett i grunden oförändrat system kan det finns anledning för regeringen att införa en mer samordnad styrning av de individuella ersättningsordningarna, utifrån princi- pen om en tillitsbaserad styrning som tydliggör statens intentioner. Det kan gälla grunderna för ersättningarna, hur de samlas in och efter vilka principer de ska fördelas. Utredningen har i kapitel 8 bl.a. uppmärksammat det sneda ut- fallet av IV-ersättningen på manliga och kvinnliga konstnärer. 58I propositionen Läsa för livet (prop. 2013/14:3) bedömer regeringen att det med hän- visning till uthyrnings- och utlåningsdirektivet endast är nyttjandet av fysiska exemplar som ska ligga till grund för biblioteksersättningen. 59Litteraturutredningen föreslog i betänkandet Läsandets kultur (SOU 2012:65), s. 424–426, att förhandlingsmodellen skulle behållas men förändras på flera punkter, bl.a. att förhand- lingarna inte längre skulle omfatta grundbeloppet utan på ersättningens totala nivå och att det skulle vara längre intervaller mellan förhandlingsomgångarna. Utredningens bedömningar och förslag finns anledning att tro att detta åtminstone delvis beror på hur poängsystemet är konstruerat. Bildupphovsrätt utesluter inte att ytterligare åtgärder kan behövas för att få en mer jämn fördelning. För regeringen kan det finnas skäl att verksamheterna följs upp med avseende på hur utfallet fördelas mellan bl.a. kvinnliga och manliga upphovsmän. Förslag: För att understryka betydelse för bild- och formkonstnärer ska fler myndigheter inom museisektorn få i uppdrag att redovisa utbetalda ersättningar enligt . För att förbättra utställningsarrangörernas och främjandeorga- nisationernas möjligheter att följa ska det nuvarande anslaget tillföras ytterligare . Som framgår av kapitel 8 finns det ett starkt stöd för bland berörda intressenter, såväl hos den ansvariga myndigheten som hos kulturinstitutioner och konstnärsorganisationer. Avtalet lovordas för att sätta ramar för de avtal som ska träffas mellan statliga utställningsarrangörer och utställande bild- och formkonstnärer. finns det bland konstnärsorganisationerna en uppfatt- ning om att konstnärerna är i en svag förhandlings- position och ett förslag är därför att fler arrangörer, t.ex. alla som har statligt stöd som del av sin finansiering, ska vara skyldiga att följa eller att ingen del av avtalet ska vara förhand- lingsbar. Ett tredje förslag är att berörda arrangörer ska återrappor- tera hur man lever upp till avtalet. Enligt utredningens bedömning är det angeläget att får fortsätta att verka inom de ramar som gäller. Den ordning som finns för uppföljning av avtalet, med en referensgrupp vid Kultur- rådet, talar för att en omförhandling kommer att ta vid när det finns förutsättningar för det. Det gäller bl.a. konsekvenserna av digitaliseringen och de problem som eventuellt kan finnas med att fastställa vad som räknas som en utställning. Det finns däremot anledning att vidta åtgärder för att under- stryka det befintliga betydelse för bild- och form- konstnärer. finns det stadgat i ett flertal myndigheters Utredningens bedömningar och förslag regleringsbrev att särskilt redovisa utbetalda ersättningar till konst- närer som gjorts i enlighet med . Utredningen föreslår att fler myndigheter inom museisektorn får i uppdrag att redovisa utbetalda ersättningar enligt . Det skulle också vara möjligt att införa villkoret att alla utställ- ningsarrangörer som mottar offentligt stöd ska följa , t.ex. genom ett tillägg i gällande bidragsförordningar. Risken är dock stor att villkoret skulle bidra till en urholkning av arrangörer- nas utställningsprogram då utställare eventuellt skulle behöva avstå från att anordna utställningar på grund av bristande resurser och utredningen lämnar därför inte ett sådant förslag. För att möjlig- göra att fler utställningsarrangörer och främjandeorganisationer ska kunna följa föreslås anslaget 4:4 förstärkas med 5 mil- joner kronor. Beloppet ska reserveras till ersättning till utställande konstnärer i enlighet med . Bedömning: Upphovsrätten är central för konstnärernas möj- ligheter att leva på sitt konstnärskap. Digitaliseringen har med- fört nya förutsättningar för upphovsrätten, vilket innebär att gällande bestämmelser behöver ses över på flera punkter i syfte att stärka konstnärernas ställning och stävja risken för obalans mellan förhandlingsparterna. På nationell nivå handlar det bl.a. om att möjliggöra privatpersoners delning av skyddade bilder genom de digitala plattformarna. Som framgår av kapitel 6 och 8 är upphovsrätten central för konst- närernas möjligheter att leva på sitt konstnärskap. Även om upp- hovsrättslagstiftningen ska vara teknikneutral skapar digitalisering behov av en översyn. Den digitala utvecklingen medför att konst- närens möjlighet att göra sina rättigheter gällande försämras, svå- righeterna att ta betalt för sitt konstnärliga verk ökar, liksom oba- lansen mellan aktörerna på den kulturella och kreativa marknaden. De kollektiva förvaltningsorganisationernas betydelse ökar också, framför allt för yngre och upphovspersoner med smalare konstnär- liga uttryck. Utredningens bedömningar och förslag Upphovsrätten är nationell i den meningen att bestämmelserna i den svenska upphovsrättslagen beslutas av , men de EU- direktiv som finns på området sätter gränser för vilka bestämmelser som kan formuleras nationellt. Det pågår också ett viktigt arbete i EU inom ramen för ett direktiv om upphovsrätt på den digitala inre marknaden. Detta är ett omfattande arbete som såväl medlems- staternas regeringar som intresseorganisationerna på hela upphovs- rättsområdet är involverade i, vilket borde skapa goda förutsätt- ningar för att upphovsrätten ska kunna utvecklas och förbättras utifrån de nya förutsättningar som följer av digitaliseringen. lämnade sitt förslag till direk- tiv om upphovsrätt på den digitala inre marknaden. Förslaget är en del av det andra steget i kommissionens översyn av upphovsrätten, inom ramen för strategin för en digital inre marknad i Europa.60 Genom förslaget harmoniseras upphovsrätten ytterligare inom EU. Det motiveras av den snabba tekniska utvecklingen som för- ändrar det sätt på vilket kreativt innehåll skapas, produceras, distri- bueras och används, som nya affärsmodeller och aktörer uppstår. Syftet är att skapa rättslig förutsebarhet vid digital och gränsöverskridande användning av verk och andra alster och för- bättra tillgången till sådant innehåll. För att uppnå detta föreslås ytterligare harmonisering av undantag från och inskränkningar i upphovsrätten och åtgärder för att underlätta licensiering av inne- håll. Förslaget innehåller också åtgärder för att åstadkomma en välfungerande marknad för upphovsrätt. Dessa åtgärder tar sikte på upphovsmäns och andra rättighetshavares möjligheter att få del av de värden som användningen av deras verk och prestationer genererar. Den har välkomnat att kommissionen väljer att lägga fram förslag i avgränsade frågor. En väl fungerande upp- hovsrätt är en prioriterad fråga och regeringen ser positivt på ambi- tionen att anpassa det upphovsrättsliga ramverket till den digitala miljön och förbättra villkoren för kulturskapare. är det naturligtvis avgörande att lagstiftningen är balanserad och tillvaratar både rättighetshavares och användares intressen, liksom andra all- männa och enskilda intressen. Det är också viktigt att unionsrätten 60 (2016), Faktapromemoria 2016/17:FPM11. Direktiv om upphovsrätt på den digitala inre marknaden, KOM (2016) 593. Utredningens bedömningar och förslag inte försämrar möjligheterna att nationellt använda och utveckla avtalslicenslösningar.61 Regeringen har beslutat om en proposition om förstärkt följe- rätt.62 I propositionen konstateras att konstnärer går miste om en stor del av sin följerättsersättning på grund av uteblivna redovis- ningar av försäljningar och uteblivna betalningar. Bedömningen är att det handlar om varje år.63 För att komma till rätta med problemet föreslår regeringen ändringar i upphovsrätts- lagen som innebär skärpta regler för konsthandlare och auktions- företag. De ska vara skyldiga att självmant lämna uppgifter om för- säljningar senast . Därmed får man en bättre kännedom om vilka som kan vara skyldiga att betala ersätt- ning och den som inte betalar riskerar att få betala dröjs- målsränta. Lagförslaget föreslås träda i kraft den 1 juli 2018.64 Ett återkommande krav från upphovsrättsorganisationerna har varit att konstnärernas ställning som avtalsslutande part behöver stärkas för att motverka den ökade obalansen mellan par- terna på den kulturella och kreativa marknaden.65 har i förslaget till nytt EU-direktiv på upphovsrättsområdet gett ut- tryck för att åtgärder behövs för att åstadkomma en välfungerande marknad för upphovsrätten. Andra viktiga framsteg på upphovs- rättens område är utvidgningen av avtalslicenserna till den digitala sfären och möjligheten att använda det instrumentet när det påkallas av en användare. Genom EU-direktivet integreras den digitala mark- naden i upphovsrätten. Det finns anledning att särskilt betona de åtgärder som vidtas inom ramen för den pågående översynen av upphovsrätten i EU för 61Andra pågående processer på upphovsrättsområdet är 1.) gränsöverskridande portabilitet för innehållstjänster online, KOM (2015) 627. utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av programföretagens online-sändningar och vidaresändningar av tv- och radioprogram, KOM (2016) 594, samt 3.) förslag till ett direktiv och en för- ordning för att genomföra Marrakechfördraget i , KOM (2016) 595 och KOM (2016) 596). Det sistnämnda kommer leda till lagändring avsedd att träda i kraft . Det pågår även ett arbete avseende geoblockering där upphovsrätten i viss utsträckning ingår. 2017/18:92. 63I propositionen anges att Bildupphovsrätt bedömer att upphovsmännens intäkter skulle öka med cirka 3–med den föreslagna redovisningsskyldigheten. En proposition är pla- nerad till . KLYS skrivelse med förslag till justitieministern , KLYS brev till de nordiska EU-parlamentarikerna och skrivelse från Bildupphovsrätt till utredningen . Utredningens bedömningar och förslag att stärka konstnärernas ställning och stävja risken för obalans mellan förhandlingsparterna. Från upphovsmannaorganisationernas sida pekar man t.ex. på behovet av att värna den nordiska avtals- licensmodellens, att inte ersätta en ensamrätt för upphovsmän med en presumtionsrätt, att förtydliga och komplettera den s.k. transpa- renstriangeln och om att reglera frågan om upphovsrätten vid s.k. hyperlänkning och fraiming. Vidare är länkningen av upphovsrätts- ligt skyddat material på internet ett hot mot professionella bild- skapare, som kommer att omöjliggöra Bildupphovsrätts licensiering av konstsamlingar och andra bilder på internet, så vida inte dessa läggs bakom tekniska skydd. En sådan utveckling skulle vara hämmande för det öppna nätet. Att hitta lösningar på dessa frågor som upphovsmannaorganisationerna uppmärksam- mar bör enligt utredningen prioriteras inom ramen för den på- gående översynen. På nationell nivå finns det också upphovsrättsliga frågor som inte fått en tillfredsställande lösning och som inte kommer att för- ändras av den aktuella översynen av upphovsrätten i EU. Plattfor- marnas användarvillkor medför t.ex. att de gör privatpersoner an- svariga för utläggning av skyddade bilder på sociala medier. Bild- upphovsrätt föreslår en förändring av den svenska upphovsrätts- lagen med syfte att möjliggöra privatpersoners delning av bilder så länge det sker utan direkt eller indirekt kommersiell nytta. Enligt förslaget skulle lagstiftningen utformas så att ansvaret för innehållet gentemot upphovspersonerna läggs på plattformsföretagen själva. Den relevanta ersättningen skulle kunna förhandlas fram genom Bildupphovsrätt såsom företrädare för bildupphovspersonerna och en organisation som företräder plattformsbolagen. En effektiv medlingsreglering skulle kunna se till att avtal kommer till stånd på rimliga villkor. Enligt utredningen är det angeläget att hitta en lös- ning som möjliggör privatpersoners delning av skyddade bilder genom de digitala plattformarna. Utredningen ska enligt sina direktiv utforma en modern, jämlik och flexibel stödordning. Utredningen lämnar i detta avsnitt sitt förslag om ett nytt bidragssystem för konstnärspolitiken som ska motsvara Utredningens bedömningar och förslag I avsnittet behandlas den begreppsapparat, de grund- läggande villkor och de bidragsformer som enligt förslaget ska gälla för statsbidrag till konstnärer. I anslutning till detta lämnar utred- ningen i avsnitt 1.3 ett förslag till ny förordning om statsbidrag till konstnärer. Förslaget innebär att en ny förordning ersätter förord- ning (1976:528) om bidrag till konstnärer, förordning (1983:190) om pensionsgrundande konstnärsbidrag m.m. samt förord- ning (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet. Ut- redningen lämnar i detta avsnitt också ett förslag om ny fond för bild- och formkonstnärer. Förslag: Begreppet konstnär ska användas i styrdokument och författningar. I den mån ett samlingsbegrepp används för att ringa in och beskriva olika konstnärspolitiskt relaterade insatser är det vanligast med en variant av konst, konstnär eller konstnärlig. Som alternativ används också begreppen kultur, kulturella och kulturskapare. Som framgår av kapitel 4 definieras dock inte begreppen närmare.