sou · H6B370 · 2018-09-06 00:00:00 — Av naturliga skäl kan det då vara mycket svårt att på dessa orter finna en hyresvärd som är villig att ingå lokal- hyresavtal under de premisser som gäller för stöd ur Allmänna arvs- fonden. Svårigheten att kunna ingå tioåriga hyresavtal kan således innebära att organisationer som bedriver verksamhet i vissa delar av landet i praktiken inte har möjlighet att beviljas stöd ur fonden, vilket innebär att de målgrupper som verksamheten skulle kunna vara till nytta för blir lidande. En kortare tidsförbindelse skulle kunna Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. motverka detta, och således förenkla för organisationer att hitta lämp- liga lokaler för sin verksamhet och därmed gynna verksamhetens målgrupper. Möjligheten för Arvsfondsdelegationen att enligt 9 b § lagen om Allmänna arvsfonden, om det finns särskilda skäl, frångå kravet på en tioårig tidsförbindelse kan inte heller tillämpas i fall där sökanden inte har möjlighet att ingå ett tioårigt hyresavtal. Denna bestäm- melse gäller endast omständigheter som inträffat efter det att lokal- stöd har beviljats, t.ex. om lokalen inom tioårsperioden överlåts till någon som fortsätter att bedriva verksamhet för samma ändamål som stödmottagaren. Av bestämmelsens lydelse och förarbetsuttalanden följer därmed att den inte kan tillämpas redan vid ansökningstillfället i fall där sökanden t.ex. har funnit en hyreslokal men där hyresvärden endast går med på en kortare hyrestid än . Mot bakgrund av det sagda finns det övervägande skäl för att i lag förordna om en kortare tidsförbindelse i de fall där sökanden inte äger fastigheten i fråga. En förutsättning ska dock vara att det finns särskilda skäl för att förordna om en kortare tidsförbindelse, vilket är för handen om hyresmarknaden på den aktuella orten är sådan att det är mycket svårt att få hyreskontrakt för en tioårsperiod och att sökanden kan visa dessa svårigheter vid ansökningstillfället. När det gäller den kortare tidsfristens längd framstår det som väl avvägt med en femårig period. Med denna längd på förbindelsen kan ändå en viss kontinuitet uppnås för verksamheten och dess målgrup- per som lokalhyresvärdar torde vara mer benägna att ingå avtal än för en tioårig period. Sökande som hyr eller på annat sätt nyttjar en fastighet ska så- ledes, under förutsättning att särskilda skäl föreligger, förbinda sig att bedriva verksamhet endast , varför den aktuella bestämmelsen ska ändras på detta sätt. Den nuvarande bestämmel- sen om återbetalningsskyldighet i 12 § andra stycket lagen om All- männa arvsfonden bör vidare utvidgas för att även gälla i de fall en verksamhet avbryts eller lokalen säljs inom femårsperioden. Arvs- fondsdelegationen är fri att tillämpa en lämplig avskrivningstakt för lokalstöd i de fall en femårig förbindelse gäller. Det framstår dock som lämpligt att tillämpa samma avskrivningsprinciper för stöd som ges som för stöd som ges med en tioårig förbindelse, dvs. att stödet skrivs av linjärt, men p.g.a. den kortare förbindelsen. Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. Av Arvsfondsdelegationens praxis följer att en sökande som huvud- regel kan beviljas som mest i lokalstöd. En effekt av en femårig förbindelse i stället för en tioårig förbindelse i det aktuella fallet kan sannolikt vara att stöd beviljas med ett lägre belopp än som skulle vara fallet vid en tioårig förbindelse. Omfat- tande om- eller nybyggnationer till höga belopp bör kräva en längre tidsförbindelse, för att motverka att fastighetsägare kan tillgodogöra den värdeökning som stödet kan bidra till. Tidsförbindelsen bör inte vara längre än tio år En annan fråga är om det är godtagbart att den som beviljats lokalstöd avyttrar fastigheten och tillgodogör sig värdeökningen eller om det finns skäl till ytterligare reglering för att minska denna effekt. Lokalstödet innebär en form av förmögenhetsuppbyggnad hos stödmottagaren. En effekt av lokalstödet kan således vara att fastighets- ägaren tillgodogör sig den bidragsrelaterade värdeökningen genom att avyttra fastigheten efter att den tioåriga förbindelsen har löpt ut och fondens målgrupper får då inte längre ta del av den verksamhet som har bedrivits i lokalen. Lokalstöd kan uppgå till betydande belopp som kan bidra till en väsentlig värdeökning för den fastighet som stödet har gått till. Värdeökningen ska dock vägas mot att stödmottagaren måste stå för underhåll av fastigheten i viss utsträckning för att dess värde ska bestå. Vidare förbinder sig stödmottagaren att bedriva verksamhet i lokalen för de målgrupper som stödet be- viljats för, vilket är en betydligt än vad som förekommer vid beviljande av projektstöd. För att försäkra att en större del av den stödrelaterade värde- ökningen kommer fondens målgrupper tillgodo är en möjlig åtgärd att förlänga tidsförbindelsen. Som övervägts i tidigare förarbeten till lagen om Allmänna arvsfonden skulle en tidsförbindelse kunna komma i fråga. Det finns dock en risk för att ideella föreningar skulle vara mindre benägna att söka stöd med krav på en längre tidsförbindelse än . En sådan ändrad reglering skulle ju innebära att stödmottagaren förbinder sig att under en väsentligt bedriva verksamhet. Det kan vara svåröverblickbart för den enskilda organisationen om Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. det finns möjlighet att bedriva verksamhet under t.ex. . Svårig- heter att avgöra om organisationen kommer att förfoga över tillräck- liga resurser, bl.a. i fråga om personal eller volontärer, kan medföra att kraven upplevs som för höga. En avbruten verksamhet innebär ju att återbetalningsskyldighet av beviljat stöd aktualiseras. Dessutom kan en fastighet säljas med ett bestående värde även efter t.ex. . Det bidragsrelaterade värdet skulle emellertid , allt annat lika, vara mindre. I de fall en sökande inte äger fastigheten kan det vara svårt att finna en fastighetsägare som är villig att ingå nyttjanderättsavtal med en så lång avtalstid som eller längre. Som behandlats ovan är ju redan den tioåriga förbindelsen ett hinder för att beviljas lokalstöd på vissa orter i de fall sökanden inte äger fastigheten i fråga. En stödmottagare kan vidare tillgodogöra sig en värdeökning re- dan än den föreskrivna tidsförbindelsen, oavsett om den är 10 eller . Stödmottagaren kan t.ex. ha fått stöd för att uppföra en byggnad som snabbt stiger i värde och därför välja att sälja den . Stödmottagaren blir då återbetalnings- skyldig med ett belopp motsvarande det beviljade stödet minskat som har gått sedan stödet beviljades; vilket motsvarar av stödet . Värdeökningen för fastigheten kan dock vara större än detta belopp, om utvecklingen på fastighetsmarknaden innebär stigande priser. Detta innebär att det trots återbetalningsskyldigheten kan löna sig att sälja fastigheten redan innan tiden för förbindelsen har löpt ut. Tidsförbindelsen är således inte någon garanti mot att det kan förekomma fall där stöd- medel går till kortsiktig fastighetsspekulation. En längre tidsförbin- delse bedöms således inte göra någon större skillnad för att motverka spekulation vid snabba värdeökningar. Längden på tidsförbindelsen inverkar ju endast på storleken av det belopp som ska återbetalas. Så länge värdeökningen är större än beloppet som motsvarar återbetal- ningsskyldigheten finns det en risk att stödmottagaren säljer fastig- heten för att tillgodogöra sig den värdeökning som lokalstödet har bidragit till. Arvsfondsdelegationens erfarenhet är också att stödmottagare normalt fortsätter att driva verksamheten även efter att den tioåriga förbindelsen har löpt ut, vilket talar för att det inte är vanligt före- kommande att en fastighet avyttras i värdespekulationssyfte efter det att förbindelsen har upphört att gälla. Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. En ändring av den praxis som tillämpas vad gäller avskriv- ningstakten skulle kunna övervägas för att motverka en tidig försäljning av en uppförd byggnad. Det är dock rimligt att viss avräkning görs eftersom stödet på så sätt är knutet till den verksamhet som bedrivs i lokalen. En förändring av avskrivningstakten bedöms inte få någon märkbar inverkan på stödmottagarens incitament att fortsätta bedriva verksamheten. Sammanfattningsvis kan konstateras att regleringen om lokalstöd till sin natur är sådan att den kan bidra till ett bestående ekonomiskt värde som riskerar att inte komma fondens målgrupper till del. Längden på förbindelsen spelar här en mindre roll. En fastighet kan avyttras om värdeökningen är större än återbetal- ningsskyldigheten till fonden. Det framstår inte heller som rimligt att ställa krav på att sökanden ska bedriva verksamhet p.g.a. svårigheterna att förutse möjligheten att bedriva verksamhet . Det finns således inte skäl att föreslå en längre tidsförbindelse än eller någon ändring av- seende reglerna för återbetalningsskyldigheten för lokalstöd. Möjligheten att medge undantag från tidsförbindelsen bör inte ändras Arvsfondsdelegationen kan, som behandlats ovan, efter ansökan från den som har beviljats stöd besluta om undantag i fråga om den tio- åriga förbindelsen eller de villkor i övrigt som tillämpas vid lokalstöd om det finns särskilda skäl. Undantagsbestämmelsen har som redo- gjorts för ovan endast tillämpats vid ett fåtal tillfällen . Möjligheten att meddela undantag från den tioåriga förbindel- sen framstår som en väl avvägd ventil för fall där stödmottagaren har tvingats att upphöra med verksamheten exempelvis p.g.a. oförutsedda externa faktorer, såsom krympande målgrupp. Det har inte fram- kommit att bestämmelsen skulle vara förenad med några tillämpnings- problem. Mot bakgrund av det sagda finns det inte skäl att förordna om någon förändring vad avser denna bestämmelse. Den bör dock ha motsvarande tillämpning för de fall där sökanden enligt vårt för- slag förbinder sig att bedriva verksamhet i lokalen, varför den ska utvidgas till att även omfatta dessa fall. Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. Stöd till investeringar med kortare livslängd än bör inte ges När det gäller lokalstöd för investeringar som har en kortare livs- längd än har det som angetts ovan vid våra dialogmöten fram- förts att bestämmelsen om en tioårig förbindelse är problematisk. Skulle det efter att lokalstöd har beviljats upptäckas att en lokal- investering har en kortare tidslängd än torde sådana fall kunna hänföras till bestämmelsen i 9 b § lagen om Allmänna arvsfonden som ger Arvsfondsdelegationen möjlighet att besluta om undantag från regeln i fråga, dvs. stödmottagaren har möjlighet att ansöka om undantag från tioårsförpliktelsen. Lokalstödsinvesteringar för vilka det redan vid ansökningstillfället står klart att livslängden är kortare än är inte stödberättigade och undantagsregeln i 9 b § är inte tillämplig eftersom denna bestämmelse endast gäller omständigheter som har inträffat efter det att lokalstöd beviljats. Tanken bakom stöd ur Allmänna arvsfonden till lokaler är att det ska ges till en verksam- het som varar och som har förutsättningar att överleva även efter den tioåriga förbindelsen har löpt ut. Det framstår inte som ändamålsenligt att ur fonden ge stöd till lokalinvesteringar som redan vid ansökningstillfället kan konstateras ha en kortare livslängd än den tioåriga förbindelsen. Det finns därför inte skäl att göra något undantag från den tioåriga förbindelsen för dessa investeringar för att de ska vara berättigade till stöd. Särskilda frågor om avbruten verksamhet p.g.a. uppsägning av nyttjanderättsavtal En problematik som kan uppkomma när en fastighet hyrs av sökan- den är att fastighetsägaren efter det att byggnationen är färdigställd kan säga upp det tioåriga nyttjanderättsavtalet med avsikt att avyttra fastigheten eller att använda den för eget bruk. Någon stödberättigad verksamhet kommer därför inte längre att drivas på fastigheten. Detta förutsätter dock att uppsägningen av nyttjanderättsavtalet är giltig. Kammarkollegiet kan i detta fall rikta ett krav på återbetalning av stöd mot den stödmottagande organisationen. Stödmottagaren kan i sin tur rikta ett ersättningskrav mot fastighetsägaren. Kammar- kollegiet kan dock inte rikta några krav direkt mot fastighetsägaren, eftersom denne inte är stödmottagare. I ett fall som det beskrivna Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. kan det således vara förenat med praktiska problem och en viss tids- utdräkt för Kammarkollegiet att kräva tillbaka det återbetalda stödet. Fastighetsägaren kan i sin tur tillgodogöra sig den värdeökning som stödet har inneburit för fastigheten i fråga. För att förenkla återkravsprocessen skulle en lösning kunna vara att göra det möjligt för Kammarkollegiet att vända sig direkt mot fastighetsägaren med krav på återbetalning av stöd. Detta skulle kunna göras genom att ställa krav på att fastighetsägaren, dvs. hyresvärden, är medsökande tillsammans med organisationen, hyresgästen, vid en ansökan om stöd ur Allmänna arvsfonden. Att kräva att fastighetsägare ska vara medsökande i fall där orga- nisationen hyr lokaler är dock förenat med flera svårigheter. Att vara medsökande skulle medföra flera åtaganden för en fastighetsägare. Framför allt skulle det innebära att fastighetsägaren ansvarar till- sammans med organisationen för att verksamhet bedrivs i lokalerna, vilket kräver att fastighetsägaren har mycket god insyn och engage- mang i verksamheten. Skulle t.ex. organisationen inte bedriva verk- samhet som förbindelsen enligt lagen om Allmänna arvsfonden kräver (dvs. fem eller enligt resonemanget ovan), måste fastighetsägaren för att undgå krav på återbetalning av stödet ta över verksamheten. Detta kräver att fastighetsägaren har resurser och kompetens att bedriva verksamheten på egen hand. Att vara med- sökande skulle således innebära åtaganden för fastighetsägaren som går vida utanför vad ett sedvanligt lokalhyresavtal innebär. De förpliktelser som att vara medsökande medför kan alltså riskera – trots att stödet kan innebära en värdeökning för fastigheten i fråga – att fastighetsägare inte vill stå som medsökande. För orga- nisationer som hyr lokal för sin verksamhet skulle ett krav på fastig- hetsägaren att vara medsökande därmed kunna innebära svårigheter att söka och beviljas lokalstöd. Det kan också finnas en risk för att fastighetsägare skulle välja att hyra ut till andra aktörer för att undgå en situation som den beskrivna. Organisationer som är hänvisade till att hyra lokal för sin verksamhet kan med den beskrivna lösningen alltså riskera att inte ha möjlighet att söka lokalstöd eller möta svå- righeter att överhuvudtaget kunna hyra lokal. En ytterligare svårighet med ett krav på att fastighetsägaren ska stå som medsökande är att en fastighetsägare ofta är ett vinstdrivande företag eller en privatperson. Fastighetsägaren uppfyller alltså inte Särskilda frågor om stöd till lokaler och anläggningar m.m. de krav som gäller för en sökande enligt 7 § lagen om Allmänna arvs- fonden, av vilken det följer att endast ideella organisationer eller offentliga huvudmän kan söka stöd ur fonden. Eftersom en fastig- hetsägare inte uppfyller kraven kan denne enligt gällande regelverk inte på egen hand söka stöd ur fonden, och således inte heller vara medsökande. I de fall där återkrav aktualiseras p.g.a. att fastighetsägaren har sagt upp hyresavtalet innan tidsförbindelsen har löpt ut lider Allmänna arvsfonden inte någon ekonomisk skada, eftersom den stödmotta- gande organisationen är återbetalningsskyldig i fråga om utbetalt stöd. Detta förutsätter dock att organisationen har förmåga att betala tillbaka hela eller delar av stödet. Enligt uppgift från Kammarkolle- giet har delegationen inte i något ärende beslutat om återkrav p.g.a. uppsagt nyttjanderättsavtal . Det är alltså inte något vanligt förekommande problem med förtida uppsägningar av hyres- eller andra nyttjanderättsavtal i fall där organisationen inte äger fastigheten som det söks stöd för. Mot bakgrund av den be- skrivna problematiken som ett krav på att fastighetsägare ska vara medsökande vid lokalstödsansökan innebär framstår en ändring av regelverket i detta avseende som en alltför långtgående åtgärd. 9 Kontroll av utbetalade medel En organisation som söker stöd ur Allmänna Arvsfonden kan be- höva finansiering från andra aktörer. Samfinansiering av ett projekt kan därför förekomma, dvs. att medel från Allmänna arvsfonden finansierar en del av projektet medan resterande del finansieras av stöd från en eller flera andra aktörer. Samfinansiering får dock inte innebära att samma kostnader finansieras två gånger av medel från både Allmänna arvsfonden och från en annan aktör, så kallad dubbel- finansiering är alltså inte tillåten. Att förhindra och upptäcka dubbel- finansiering och andra ekonomiska oegentligheter är en viktig del i Arvsfondsdelegationens arbete med kontroll och utvärdering av hur beviljat stöd har använts. Enligt våra direktiv ska vi analysera hur dubbelfinansiering av samma ändamål inom ramen för ett projekt kan undvikas. I detta kapitel redogörs för regelverket avseende redovisning av utbetalt stöd samt Arvsfondsdelegationens rutiner för att upptäcka dubbel- finansiering och andra brister; både vid ansökan av medel men också under projektets gång. En jämförelse görs också med hur rutinerna för att upptäcka sådan finansiering ser ut vid utbetalning av stöd ur Socialfonden samt vid utbetalning av statsbidrag för projektstöd som beslutas av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF). Kontroll av utbetalade medel 9.2Ansökan och redovisning av stöd ur Allmänna arvsfonden Enligt 10 § (2004:484) förordningen om Allmänna arvsfonden ska en ansökan om stöd ur fonden innehålla en beskrivning av det projekt för vilket stöd söks, ekonomisk kalkyl, tid och plats för genom- förandet och plan för dokumentation av projektet. Till ansökan ska i förekommande fall bifogas sökandens stadgar och senaste verk- samhetsberättelse samt uppgifter om styrelsens sammansättning. Av 11 § lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden följer att den som beviljas stöd ska föreläggas att efter mottagandet av medlen skriftligen redovisa hur medlen har använts och på begäran lämna det underlag som behövs för granskningen av redovisningen. Enligt 12 § samma lag ska stöd ur fonden betalas tillbaka bl.a. om stödet inte har förbrukats inom angiven tid eller för avsett ändamål, om mottagaren inte inom föreskriven tid har lämnat redovisning eller underlag eller om mottagaren genom att lämna oriktiga upp- gifter eller på annat sätt har förorsakat att stöd ur fonden har lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta (denna bestämmelse behandlas närmre i kapitel 10). Enligt den blankett för stöd som ska användas vid ansökan om pro- jektstöd ska sökanden lämna en utförlig projektbeskrivning utifrån de kriterier som tillämpas vid beslut om stöd (se avsnitt 4.2.3 och 4.3.1). Sökanden ska vidare bifoga en budget där projektets olika beräknade kostnader och intäkter anges. I budgeten ska sökanden redogöra för om det förekommer finansiering antingen från sökandens egen orga- nisation eller från annan finansiär än Allmänna arvsfonden. Om sökanden inte ännu har fått besked om extern finansiering ska det anges när sådant besked kan lämnas och hur projektet kan påverkas om en ansökan om extern finansiering inte beviljas. I ansökan om projektstöd intygar sökanden, genom att behörig företrädare under- tecknar ansökan, att lämnade uppgifter är riktiga samt försäkrar att projektstödet kommer att användas enligt de uppgifter som lämnats. Kontroll av utbetalade medel I den ansökningsblankett som ska användas vid ansökan om lokalstöd ska sökanden lämna ett antal uppgifter. Eftersom Arvs- fondsmedel enligt praxis endast finansierar maximalt av kostnaden för t.ex. en om- eller nybyggnation krävs det i normal- fallet att sökanden också finansierar byggnationen med andra medel. I ansökan ska det därför bl.a. anges vilka samarbetspartners som finns och kontaktuppgifter till dessa. En kostnadskalkyl ska också bifogas vilken ska innehålla en specificerad budgetuppställning. Det ska tyd- ligt framgå av denna kalkyl vilka bidrag eller lån som är sökta respektive beviljade. Ansökan ska undertecknas av organisationens firmateck- nare. Vidare ska bl.a. ritningar, bygglov samt lagfart eller nyttjande- rättsavtal bifogas ansökan. Någon försäkran om att lämnade uppgifter är riktiga och att stödet kommer att användas enligt uppgifterna i ansökan görs dock inte genom undertecknandet av ansökan, vilket är en skillnad i förhållande till vad som är fallet för projektstöd. Kontroller inför beslut om stöd Av Arvsfondsdelegationens verksamhetsberättelse (s. 33) framgår att innan Arvsfondsdelegationen fattar beslut om projekt- eller lokalstöd genomförs flera kontroller av den stödsökande orga- nisationen. Referenser tas på organisationen, det planerade projektet och verksamheten genom kontakt med t.ex. kommun, andra etable- rade samhällsaktörer och samarbetspartners. Kanslifunktionen kon- trollerar om sökanden har ansökt om medel ur fonden, och om det ledde till ett bifall eller avslag. Är organisationen inte känd görs – utöver en referenskontroll – en kontroll av vad som anges om och av organisationen på internet, t.ex. en översiktlig granskning av organisationens webbplats. Organisationens stadgar, årsredovisning och protokoll gås också igenom. Budgeten granskas i syfte att få en samstämmig bedömning av projektens kostnader och mer kostnadseffektiva projekt. Vidare genomförs en skattekontroll för att kontrollera skatteregistrering och om organisationen har obe- talda skulder eller betalningsanmärkningar. Kontroll av utbetalade medel Genom undertecknandet av en projektstödsansökan bekräftar sökan- den att dokumentet Generella villkor för projektstöd ur Allmänna arvs- fonden har lästs och godtagits. Villkoren innehåller bestämmelser tillämpliga för projekt- och lokalstöd och blir bindande vid utbetal- ning av beviljat stöd. Till skillnad från ansökan om projektstöd god- känner inte en lokalstödsökande genom undertecknandet av stöd- ansökan de generella villkoren. Efter att stöd har beviljats krävs det att sökanden begär att det utbetalas. En underskrift av rekvisitions- blanketten för utbetalning av lokalstöd innebär dock att stödmotta- garen godkänner de villkor som framgår av beslutet och de generella villkoren. I villkoren anges bl.a. följande (p. 12, 13 och 21–30). Utbetalda projektmedel ska hållas avskilda och inte sammanblandas med stöd- mottagarens andra tillgångar. Projektets kostnader ska kunna hän- föras till den ansökan som ligger till grund för beslutet om beviljan- det av stöd samt att stöd endast får användas på det sätt som framgår av det beslutet. Projektstöd får aldrig användas för kostnader som betalas av annan finansiär. Stödmottagaren ska skriftligen redovisa hur utbetalade medel har använts i årsrapporter samt i en slutrapport. Redovisningen i dessa rapporter ska göras mot den budget som har godkänts för projektet och eventuella avvikelser ska anges och kom- menteras. Ett revisorsintyg ska fogas till redovisningen, undertecknat av en kvalificerad revisor1. Stödmottagaren ska redovisa det ekono- miska utfallet och av bokföringen ska projektets totala kostnader och intäkter direkt kunna utläsas. Det är de faktiska kostnaderna som ska anges. Schabloner eller tidredovisning för personalkostnader ska således inte användas. Om ett projekt drivs i strid med de angivna villkoren kan Arvsfondsdelegationen besluta att avbryta finansier- ingen av projektet. Projektstöd ska återbetalas bl.a. om stödet inte har använts för avsett ändamål. Utbetalt projektstöd kan återkrävas efter beslut av Kammarkollegiet. fattar Arvsfondsdelegationen fleråriga beslut för pro- jektstöd. Ett projekt får således en budgetram för hela projektperio- den. Efter varje genomfört projektår ska stödmottagaren skicka in 1Godkänd eller auktoriserad av eller certifierad av Kommunala Yrkes- revisorer. Kontroll av utbetalade medel