sou · H6B364 · 2018-08-09 00:00:00 — 37Bengtsson m.fl. Skadeståndslagen – En kommentar (Zeteo, , femte upplagan med tillägg och ändringar) kommentaren till 4 kap. 1 §. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter förtroenderubbande sidoverksamhet (14 §) och förbudet mot att upp- träda som ombud (15 §). Vi föreslår dessutom att mäklarföretaget ska ha ett övergripande ansvar att verka för att de mäklare som bedriver verksamhet i företaget uppfyller sina skyldigheter enligt 8– 22 §§ fastighetsmäklarlagen. Eftersom det även framöver ska vara mäklaren som har det huvudsakliga ansvaret för att uppfylla lagens förpliktelser, är det i första hand mäklaren som är skyldig att ersätta köpare och säljare för en skada som uppkommit vid förmedlingen. Om mäklarföretaget uppsåtligen eller av oaktsamhet har åsidosatt de skyldigheter i fastighetsmäklarlagen som riktar sig till företaget, antingen genom ett aktivt handlande eller genom en underlåtenhet att agera, och mäklarens köpare och säljare därigenom drabbats av en skada, bör emellertid även mäklarföretaget kunna hållas skadeståndsansvarigt. Skadeståndsskyldighet för mäklarföretaget bör bli aktuellt i två situationer. Den första är när mäklarföretaget bryter mot något av de förbud som gäller direkt för mäklarföretaget, t.ex. genom att företaget köper en fastighet som en mäklare i företaget har haft i uppdrag att förmedla. För att skadestånd ska utgå förutsätts det att mäklarföretaget självt har brutit mot förbudet. Det bör därför inte vara några svårigheter att avgöra om det är mäklarföretaget eller mäklaren som är skadeståndsansvarig. Detta utesluter inte att även mäklaren kan ha gjort sig skyldig till ett åsidosättande i samband med förmedlingen, t.ex. genom att mäklaren i strid mot förbudet i 12 § fastighetsmäklarlagen förmedlat fastigheten till en närstående. Om både mäklaren och mäklarföretaget är skadeståndsskyldiga för samma skada svarar de solidariskt. Den skadelidande kan då välja att vända sig antingen mot mäklaren eller mäklarföretaget. Ansvars- fördelningen mellan mäklarföretaget och mäklaren får göras enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer. Den andra situationen som kan leda till skadeståndsskyldighet är när mäklarföretaget inte har verkat för att mäklarna i företaget upp- fyller de skyldigheter som följer av 8–22 §§ fastighetsmäklarlagen. Mäklaren har det primära ansvaret för att uppdraget utförs i enlighet med de skyldigheter som föreskrivs i nämnda bestämmelser. Det är därför i första hand mäklaren som kan hållas skadeståndsskyldig i dessa situationer. Endast i undantagsfall bör mäklarföretaget kunna hållas skadeståndsansvarigt för en åtgärd som har vidtagits av mäk- laren. Ett sådant ansvar blir aktuellt först om mäklarens vårdslöshet Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter kan lastas mäklarföretaget. Ett mäklarföretag bör t.ex. kunna hållas skadeståndsansvarigt om de riktlinjer som mäklarföretaget tagit fram eller de avtalsmallar som företaget tillhandahåller sina mäklare strider mot lag eller god fastighetsmäklarsed och mäklaren, genom att följa dessa riktlinjer, orsakar köpare eller säljare skada. bör också kunna hållas ansvarigt om en eller flera mäklare i företaget systematiskt åsidosätter sina skyldigheter i något av- seende, under förutsättning att mäklarföretaget känner till eller borde ha känt till detta och underlåter att ingripa mot beteendet. Om en mäklare på eget bevåg handlar i strid mot de riktlinjer som mäklar- företaget har utfärdat, är det emellertid mäklaren som normalt ska ersätta köparens eller säljarens skada. Att ett mäklarföretag under vissa förhållanden har ett skadeståndssanktionerat ansvar för att se till att mäklarna i företaget följer sina skyldigheter, utesluter inte att mäklaren kan hållas ansvarig vid sidan av mäklarföretaget för sin överträdelse. Som nämnts svarar mäklaren och mäklarföretaget då solidariskt för den skada som uppkommit. En förutsättning för att skadestånd ska utgå är att mäklarföre- taget har agerat med uppsåt eller av oaktsamhet. Denna bedömning tar i första hand sikte på om företaget har uppfyllt de krav som bör ställas på företaget för att undvika skadan. Mäklarföretaget svarar för att ta fram riktlinjer och vidta andra relevanta åtgärder för att före- bygga skadan, medan mäklaren svarar för de konkreta åtgärder som utförs till följd av uppdraget.38 Nedsättning av skadeståndet och mäklarföretagets möjlighet att kräva tillbaka skadestånd från säljaren En fastighetsmäklares skadeståndsskyldighet kan sättas ned om det är skäligt (25 § första stycket fastighetsmäklarlagen). Under vissa förutsättningar kan en mäklare också kräva tillbaka ett utbetalat skadestånd från säljaren. Så kan ske om mäklaren har betalat skade- stånd till köparen på grund av skada som köparen har tillfogats genom att fastigheten avviker från vad köparen har haft anledning att räkna med, om säljaren är ansvarig för skadan och det inte är oskäligt att säljaren i sista hand får bära detta ansvar ensam (25 § andra stycket fastighetsmäklarlagen). Mäklarföretaget bör ha samma 38Hellner m.fl. Skadeståndsrätt (2014), s. 135 f. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter rätt som mäklaren att få skadeståndet jämkat och att vända sig mot säljaren, om han eller hon är ansvarig för skadan och det inte är oskäligt att säljaren i sista hand får bära detta ansvar ensam. 9.6Underrättelse om skadeståndskrav och preskription (26 och 27 §§) Förslag: En köpare eller en säljare som vill kräva skadestånd av ett mäklarföretag ska underrätta företaget om detta inom skälig tid efter det att han eller hon insåg eller borde ha insett de om- ständigheter som ligger till grund för kravet. Om köparen eller säljaren inte gör detta, faller rätten till skadestånd bort, såvida inte mäklarföretaget handlat grovt oaktsamt eller i strid mot tro och heder. Preskriptionslagens (1981:130) bestämmelser ska tillämpas. Skäl för förslaget: En köpare eller en säljare som vill kräva skade- stånd av en fastighetsmäklare enligt 25 § fastighetsmäklarlagen ska underrätta mäklaren om detta (26 § fastighetsmäklar- lagen). Gör han eller hon inte det faller rätten till ersättning bort. Detta gäller dock inte om mäklaren har handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder. I fråga om preskription gäller preskrip- tionslagens bestämmelser (27 § fastighetsmäklarlagen). Motsvarande bestämmelser bör gälla även mäklarföretag. Enligt preskriptionslagen preskriberas en fordran efter till- komsten, om inte preskriptionen bryts (2 § preskriptions- lagen). För en fordran som en näringsidkare har på en konsument är preskriptionstiden dock . Preskriptionstiden börjar löpa vid tiden för den skadegörande handlingen. Om det är fråga om ett avtalsförhållande börjar preskriptionsfristen löpa från avtalets in- gående, även om den faktiska skadan skulle inträffa först senare.39 Eftersom ett mäklarföretag inte ingår något avtalsförhållande med köpare eller säljare kommer preskriptionstiden, i enlighet med vad som gäller för utomobligatoriska skadeståndsanspråk, att löpa från tidpunkten för den skadegörande handlingen.40 39Melin, Fastighetsmäklarlagen (, Zeteo), kommentaren till 27 § under rubriken ”När börjar preskriptionstiden löpa?” och , Preskription (2017, Zeteo), s. 442. 1979/80:119 s. 89. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter 9.7Fastighetsmäklarföretagets ansvar enligt penningtvättslagen 9.7.1Ansvaret för riskbedömning och för att ha interna rutiner och riktlinjer Förslag: Om en fastighetsmäklare bedriver verksamhet som anställd hos en juridisk person, ska skyldigheterna i 2 kap. 1, 2 och 8 §§ penningtvättslagen endast gälla den juridiska personen. Allmänt om ett mäklarföretags skyldigheter enligt penningtvättslagen Ett mäklarföretag som är arbetsgivare till mäklare med fullständig registrering har skyldigheter enligt penningtvättslagen (se 2 kap. 16 § penningtvättslagen). Ett sådant mäklarföretag ska göra en allmän riskbedömning över hur stor risken är för att verk- samheten kan utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Företaget ska även upprätta interna rutiner och riktlinjer avseende åtgärder för kundkännedom, övervakning och rapportering samt för behandling av personuppgifter. Vidare ska företaget se till att an- ställda och vissa andra som deltar i verksamheten får relevant utbildning och information samt skydda dessa från hot eller fientliga åtgärder till följd av att de fullgör sina skyldigheter enligt penning- tvättslagen. Mäklarföretaget ska också ha rutiner och riktlinjer för intern kontroll samt, om det är motiverat med hänsyn till verksam- hetens storlek och art, vidta vissa åtgärder för att se till att det fullgör sina skyldigheter enligt penningtvättslagen. Vi föreslår att såväl mäklarföretag med fullständig registrering som mäklarföretag med särskild registrering för hyresförmedlare ska omfattas av penningtvättslagen i egenskap av verksamhetsutövare. För dessa mäklarföretag kommer penningtvättslagens bestämmelser att gälla fullt ut. Utöver ovan nämnda skyldigheter ska dessa företag bl.a. även ha rutiner för att säkerställa lämpligheten hos anställda, uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i verksam- heten samt vara skyldiga följa lagens krav på behandling av person- uppgifter. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter Fastighetsmäklarinspektionen har bemyndigats att meddela när- mare föreskrifter om vilka åtgärder som en fastighetsmäklare måste vidta för att uppfylla kraven i penningtvättslagen (18 § förordningen [2009:92] om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism). Myndigheten har också utfärdat riktlinjer (KAMFS 2016:1), men dessa avser penningtvättslag. Fastighetsmäklarinspektionen arbetar med att uppdatera riktlinjerna med anledning av den nya penningtvättslagen som trädde i kraft . Även har tagit fram dokument som är tänkta att tjäna som hjälp och vägledning för anslutna medlemmar vid genom- förandet och dokumentationen av föreskriven riskbedömning och antagandet av rutiner. Skyldigheten att göra en allmän riskbedömning och att ha interna rutiner ska endast gälla för mäklarföretag Av 2 kap. 16 § penningtvättslagen följer att när en verksamhets- utövare driver sin verksamhet som anställd hos en juridisk person, ska vissa av de skyldigheter som följer av lagen, bl.a. skyldigheten att göra en allmän riskbedömning och att ha dokumenterade rutiner och riktlinjer, gälla den juridiska personen. Normalt innebär detta att det är den juridiska personen och inte den fysiska verksamhetsutövaren som ansvarar för att dessa skyldigheter följs. För fastighetsmäklare gäller emellertid en särreglering. Enligt andra stycket i bestämmelsen ska nämligen skyldigheten att göra en allmän riskbedömning och att ha dokumenterade rutiner och riktlinjer inte bara gälla för den juridiska personen som har mäklare anställda, utan även för den enskilda fastighetsmäklaren. Skälet till detta är att mäklarföretagen inte står under tillsyn av Fastighetsmäklarinspektionen. Fastighets- mäklarinspektionen har därför inte någon möjlighet att ingripa mot ett mäklarföretag som inte uppfyller de krav som följer av bestäm- melsen. För att möjliggöra en effektiv tillsyn har regeringen därför ansett att det varit nödvändigt att låta dessa skyldigheter gälla även för den enskilda fastighetsmäklaren.41 Vi föreslår att fastighetsmäklarföretagen ska ställas under tillsyn av Fastighetsmäklarinspektionen. Inspektionen kommer också att få 2014/15:80 s. 48–51. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter rätt att ingripa mot mäklarföretag som inte uppfyller sina skyldig- heter enligt fastighetsmäklarlagen eller penningtvättslagen. Det sak- nas då anledning att hålla fast vid dagens särreglering. När en fastig- hetsmäklare bedriver sin verksamhet som anställd hos en juridisk person bör skyldigheterna att göra en riskbedömning, upprätthålla riskbaserade rutiner och vidta de övriga åtgärder som följer av 2 kap. 16 § andra stycket penningtvättslagen alltså endast gälla den juri- diska personen och inte den enskilda fastighetsmäklaren. Avgörande för om det är mäklaren eller mäklarföretaget som är skyldigt att fullgöra de skyldigheter som följer av 2 kap. 16 § pen- ningtvättslagen är om verksamhetsutövaren är anställd hos en juridisk person. Penningtvättslagen innehåller inte någon definition av vem som är att betrakta som anställd. Någon sådan definition finns inte heller i ändringsdirektivet till det fjärde penningtvätts- direktivet. Det går dock att konstatera att penningtvättslagen i andra avseenden skiljer mellan den som är anställd och den som är upp- dragstagare eller annan som på liknande grund deltar i verksamheten (se t.ex. 2 kap. 13 och 14 § penningtvättslagen). Med uppdragstagare och annan som på liknande grund deltar i verksamheten avses bl.a. personer som är inhyrda från ett bemanningsföretag för att arbeta hos verksamhetsutövaren och praktikanter som deltar i arbetet som en del av sin utbildning.42 Arbetstagarbegreppet i lagen bör därför inte anses inkludera uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i verksamheten. Om mäklaren inte bedriver sin verk- samhet i den juridiska person som han eller hon är anställd hos, något som kan vara fallet om mäklaren är anställd av ett bemannings- företag, kommer varken det företag som mäklaren är anställd hos eller det företag som mäklaren driver sin verksamhet i att omfattas av penningtvättslagens bestämmelser. Det är då den fysiska fastig- hetsmäklaren som ensam ansvarar för att vidta dessa åtgärder. 2016/17:173 s. 219. I avsnitt 6 har vi föreslagit att mäklarföretagen ska stå under tillsyn av Fastighetsmäklarinspektionen. Inspektionen ska utöva tillsyn över mäklarföretagen både enligt den nya fastighetsmäklarlagen och enligt lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansier- ing av terrorism (penningtvättslagen). I vårt uppdrag ingår även att utforma regler för tillsynen. En naturlig utgångspunkt är enligt våra direktiv att Fastighetsmäklar- inspektionen ska utöva tillsyn över mäklarföretagen på motsvarande sätt som över fastighetsmäklarna. Inspektionen bör kunna se till att företagen följer fastighetsmäklarlagen (2011:666) och de föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Vidare anges att tillsynen i penningtvättsfrågor är en central del av Fastighetsmäklarinspektio- nens arbete, och att en stor andel av tillsynsärendena handlar om att fastighetsmäklare har åsidosatt sina skyldigheter enligt penningtvätts- lagen. Även mäklarföretagens efterlevnad av penningtvättsreglerna bör enligt direktiven vara föremål för tillsyn. Dessutom kan reglerna för tillsynen behöva anpassas när mäklarföretagen ställs under tillsyn. I detta avsnitt tar vi ställning till hur tillsynen ska gå till och vilka skyldigheter mäklarföretaget ska ha i samband med tillsynen. Först tar vi ställning till hur tillsynen ska se ut vid tillsyn enligt fastighets- mäklarlagen och därefter vilka tillsynsregler som ska gälla vid tillsyn enligt penningtvättslagen. Avslutningsvis föreslår vi att Fastighets- mäklarinspektionen ska kunna pröva om det finns skäl att ingripa mot en mäklare eller ett mäklarföretag även om det i och för sig finns förutsättningar att avregistrera mäklaren eller mäklar- företaget. 10.2.1Mäklarföretagets skyldighet att låta Fastighetsmäklarinspektionen granska handlingar Förslag: Ett registrerat mäklarföretag ska vara skyldigt att låta Fastighetsmäklarinspektionen granska akter, bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten samt lämna de uppgifter som begärs för granskningen. Skäl för förslaget: En förutsättning för att Fastighetsmäklarinspek- tionen ska kunna bedriva en effektiv tillsyn är att den får tillgång till det material som behövs vid granskningen. Om Fastighetsmäklar- inspektionen inte skulle ha rätt att ta del av mäklarföretagets hand- lingar eller kunna begära att företaget lämnar de uppgifter som be- hövs för tillsynen, skulle myndigheten inte kunna bedriva någon reell tillsyn över mäklarföretagen. Ett mäklarföretag bör därför vara skyl- digt att tillhandahålla sådana handlingar och lämna de uppgifter som begärs för tillsynen. vägra att ge Fastighets- mäklarinspektionen tillgång till information ska det kunna leda till att företaget meddelas varning eller erinran och ytterst till att före- tagets registrering återkallas vilket i sin tur innebär att företaget måste upphöra med sin verksamhet. Mäklarföretaget ingår ofta i en franchise och det är då normalt franchisegivaren som tillhandahåller styrande dokument och avtals- mallar. Fastighetsmäklarinspektionen har efterlyst en möjlighet att kunna granska styrande dokument, kvalitetssystem, it-stöd och rutiner på koncern- och företagsnivå. Om Fastighetsmäklarinspektionen fick en sådan rätt skulle det, enligt myndigheten, innebära att företagen kan granskas på den nivå som ger bäst förutsättningar att komma till rätta med eventuella problem. Genom vårt förslag kommer skyldigheten att tillhandahålla hand- lingar och att lämna uppgifter att ligga på det mäklarföretag som är föremål för granskning. Vid granskningen kan Fastighetsmäklar- inspektionen alltså inte vända sig till ett annat företag i samma koncern eller till en franchisegivare för att få ut handlingar eller information. Eftersom det normalt inte bedrivs någon förmedlingsverksamhet hos franchisegivaren har inspektionen i allmänhet inte heller någon möj- lighet att ingripa direkt mot franchisegivaren för att få tillgång till information. Som utvecklats närmare i avsnitt 6.2 är det ett medvetet val att låta fastighetsmäklarlagen gälla endast för de företag i vilka mäklare be- driver förmedlingsverksamhet. Detta får till följd att en franchise- givare normalt inte står under tillsyn av Fastighetsmäklarinspek- tionen. Vi har gjort bedömningen att en reglering som omfattar även franchisegivarna skulle innebära påtagliga gränsdragningsproblem både när det gäller att bedöma vilka företag som omfattas av defini- tionen av mäklarföretag och när det gäller ansvarsfördelningen mellan de olika juridiska personerna och den fysiska fastighetsmäklaren. Vi har trots detta övervägt att utvidga skyldigheten att tillhanda- hålla handlingar och information till att omfatta även mäklarföre- tagets franchisegivare och andra företag med nära anknytning till mäklarföretaget där det inte bedrivs någon förmedlingsverksamhet. Detta skulle kunna åstadkommas genom att ge Fastighetsmäklar- inspektionen rätt att förelägga ett sådant företag att vid äventyr av vite lämna de uppgifter som begärs för granskningen. Att kunna begära handlingar från andra än det mäklarföretag som granskas skulle i och för sig kunna ge Fastighetsmäklarinspektionen en bättre helhetsbild. Men eftersom varje mäklarföretag har ett självständigt ansvar för att vidta de åtgärder som följer av fastighets- mäklarlagen är det knappast motiverat för att uppfylla syftet med tillsynen. Det framstår då som alltför långtgående att Fastighets- mäklarinspektionen ska kunna kräva att ett företag som inte står under tillsyn av inspektionen ska vara skyldigt att lämna ut hand- lingar och information. Vi gör därför bedömningen att Fastighets- mäklarinspektionen inte bör få rätt att begära handlingar och in- formation från andra aktörer än registrerade mäklarföretag. 10.2.2Fastighetsmäklarinspektionen ska få genomföra platsundersökning mot både mäklare och mäklarföretag Förslag: Fastighetsmäklarinspektionen ska få genomföra en plats- undersökning hos en registrerad mäklare vid tillsyn enligt fastighets- mäklarlagen på samma sätt som vid tillsyn enligt penningtvättslagen. Platsundersökning ska även få genomföras hos ett registrerat mäklarföretag. Skäl för förslaget: Vid Fastighetsmäklarinspektionens tillsyn enligt penningtvättslagen har inspektionen rätt att utföra en undersökning på plats hos en registrerad mäklare (28 § tredje stycket fastighetsmäklar- lagen). Möjligheten till platsundersökning infördes i samband med att det fjärde penningtvättsdirektivet genomfördes i svensk rätt. Någon motsvarande möjlighet finns inte vid tillsyn enligt fastighetsmäklarlagen. Fastighetsmäklarinspektionen har efterlyst en möjlighet att göra platsundersökning även vid tillsyn enligt fastighetsmäklarlagen. En sådan möjlighet har flera fördelar. Redan det personliga mötet bör underlätta för myndigheten att förstå hur rutiner och system är uppbyggda. Det gäller inte minst förståelsen av it-systemets upp- byggnad och användning som ofta kräver handledning på plats. Genom att göra en undersökning på plats får Fastighetsmäklar- inspektionen bättre överblick av materialet än om mäklaren skickar detta till myndigheten. Detta bör underlätta vid urvalet av vilka handlingar som är relevanta för granskningen. Det gäller inte minst i fråga om bokföringsunderlag, som ofta är av sådan omfattning att det är lättare att göra urvalet på plats. Till detta kommer att möjligheten till platsundersökning ger Fastighetsmäklarinspektionen tillträde till mäklarens lokaler och en rätt att granska och ta del av material utan att myndigheten behöver förlita sig på att mäklaren ska följa ett föreläggande eller tillställa inspektionen det efterfrågade materialet. Dessutom blir det svårare för mäklaren att dölja hand- lingar eller att i efterhand komplettera dokumentation som redan borde finnas tillgänglig. Vi gör mot denna bakgrund bedömningen att Fastighetsmäklarinspektionen ska ha rätt att genomföra plats- undersökning även enligt fastighetsmäklarlagen. Samma argument gör sig i princip gällande i förhållande till mäklar- företagen. Rätten att genomföra platsundersökning bör därför gälla även vid Fastighetsmäklarinspektionens tillsyn över mäklarföretag. Något särskilt påpekande om att Fastighetsmäklarinspektionen ska ha rätt till tillgång till en mäklares arbetsgivares lokaler vid tillsyn mot mäklaren bedöms inte nödvändigt. Det ligger i sakens natur att platsundersökningen normalt kommer att utföras hos det mäklar- företag som mäklaren är eller har varit verksam i. Skulle mäklarföre- taget neka Fastighetsmäklarinspektionen tillträde bör det utgöra grund för ett disciplinärt ingripande mot företaget. Bedömning: Den tillsyn som Fastighetsmäklarinspektionen ut- övar över fastighetsmäklare med fullständigt registrering uppfyller de krav som följer av ändringsdirektivet till fjärde penningtvätts- direktivet. Detsamma gäller för den tillsyn som Fastighetsmäklar- inspektionen ska utöva över fastighetsmäklare med särskild regi- strering för hyresförmedlare. Skäl för bedömningen: Det svenska penningtvättsregelverket bygger väsentligen på internationella åtaganden. Den nuvarande penningtvätts- lagen trädde i kraft och genomför det fjärde penning- tvättsdirektivet. En redogörelse för bakgrunden till det fjärde penning- tvättsdirektivet och hur det har genomförts i svensk rätt finns i avsnitt 3.2. antogs ett direktiv om ändring av det fjärde penningtvättsdirektivet. Detta direktiv ska, med vissa undantag vara genomfört . Direktivets bestämmelser innebär att tillsynsmyndigheterna ska ställa de verksamhetsutövare som ska följa penningtvättsregelverket under tillsyn. För att myndigheterna ska kunna bedriva en effektiv tillsyn krävs det att de har möjlighet att kräva information från ut- övarna. Tillsynsmyndigheterna måste också ges påtryckningsmedel för att kunna få tillgång till sådan information och kunna bedriva en effektiv tillsyn. Vidare innebär reglerna i direktivet att myndigheterna i viss utsträckning ska kunna pröva en verksamhetsutövarens lämp- Prövningen ska, om verksamhetsutövaren är en juridisk per- son, omfatta även den som i viss omfattning utövar inflytande i den juridiska personen. Penningtvättslagen gäller för mäklare med fullständig regi- strering (1 kap. 2 § första stycket 13 penningtvättslagen). I avsnitt 7 föreslår vi att det ska införas en ny registreringskategori för fastig- hetsmäklare som ägnar sig åt yrkesmässig förmedling av hyresrätter till objekt med en månadshyra som motsvarar eller överstiger (särskild registrering för hyresförmedlare).