sou · H6B354 · 2018-06-20 00:00:00 — Räddningsledaren leder räddningsinsatser och har enligt LSO särskilda befogenheter vid en räddningsinsats, som till exempel att begära resurser från statliga myndigheter och göra ingrepp i annans rätt. Det är inte reglerat i LSO men i praktiken finns det dessutom ofta flera andra befattningshavare som utövar ledning i räddningstjänstverksamheten. Vi menar att räddningschefens och räddningsledarens roller kan förtydligas. Det finns också ett behov av att göra nuvarande fördel- ning av befogenheter flexiblare så att de kan fördelas på flera olika befattningshavare. Detta för att tillåta att ledningsorganisationen an- passas till lokala förhållanden samt till omfattningen av, komplexite- ten i och mängden av räddningsinsatser som pågår vid olika tillfällen. Vi föreslår därför förändringar i regleringarna om räddningschefens och räddningsledarens ansvar samt om fördelningen av de särskilda be- fogenheterna enligt LSO. Vi tydliggör räddningschefens och räddnings- ledarens roller. Vi menar att befogenheterna ska kunna fördelas på flera befattningshavare i räddningsledningen. Befogenheterna bör ut- gå från räddningschefen och delegeras av honom eller henne till olika befattningshavare som uppfyller kraven för att vara räddningsledare. Det är förhållandevis vanligt att den kommunala räddningstjäns- ten i administrativt avseende leds av en förvaltningschef som inte är räddningschefen. Det innebär ett dubbelt chefskap som kan ge pro- blem men utredningen menar att det går att hantera. Liknande för- hållanden finns på andra områden, till exempel skolan och hälso- och sjukvården. Vi föreslår därför inga förändringar som rör ledningen i själva förvaltningsorganisationen. Behörighetskrav för räddningschefen och bättre ledningsutbildning Räddningschefen har en mycket viktig ställning som ansvarig för räddningstjänstverksamheten i en räddningstjänstorgani- sation. Vi bedömer att det finns behov av ett formellt behörighets- krav för den befattningen. Ett sådant krav kan medföra svårigheter att rekrytera räddningschefer, särskilt för mindre kommuner. Det kan lösas genom utökad samverkan med andra kommuner. Vi menar att ett behörighetskrav för räddningschefer bör införas och ta sin utgångs- punkt i utbildning. Den utbildning som i befintligt utbildningssystem är lämplig för ett sådant behörighetskrav är en brandingenjörsexamen tillsammans med MSB:s påbyggnadskurs i räddningstjänst för brandingenjörer (). Vi menar dock att det bör finnas fler vägar till behörighet som räddningschef som inte bygger på en brandingenjörsexamen. Det finns också fler frågor om hur utbildning för räddningschef, räddningsledare och annan ledningspersonal kan utvecklas. Mot bak- grund av detta föreslår utredningen att MSB bör få i uppdrag att se över utbildningssystemet för räddningschef, räddningsledare och annan ledningspersonal. Det närmare behörighetskravet för räddningschefen bör bestämmas och införas när MSB:s utredning är klar. Viss utveckling av utbildningsverksamheten i övrigt Utredningen har övervägt om utbildningarna för rädd- ningstjänst skulle kunna övertas av det allmänna utbildningsväsendet istället för MSB. Skälen för att behålla MSB:s ansvar för utbildningarna överväger dock. Någon avgörande kritik mot MSB som utbildnings- anordnare har inte lagts fram, tvärtom synes utbildningarna generellt sett hålla god kvalité. Sammanhållen utbildning i MSB:s regi kan bidra till att ge de gemensamma grunder och den större enhetlighet och likvärdighet som bör eftersträvas. Ett annat skäl för att behålla MSB som utbildare är det svåra rekryteringsläget avseende fram- för allt deltidsbrandmän. Att i detta läge ersätta MSB:s utbildningar med att bygga upp nya utbildningar skulle kunna försämra rekryte- ringsläget ytterligare. Den tvååriga utbildningen för heltidsbrandmän, SMO-utbild- ningen, är en studiemedelsfinansierad bred utbildning med huvud- saklig inriktning på arbetet som brandman. Utbildningen fungerar i stort sett väl. MSB får göra urvalet på grunderna betyg, arbetslivs- erfarenhet, resultat från högskoleprov och särskilda skäl. Utredningen föreslår dock att dagens urvalsgrunder till SMO-utbildningen bör kompletteras med en ny urvalsgrund: erfarenhet från annan utbildning. Utredningen har särskilt uppmärksammat utbildningen för del- tidsbrandmän. har MSB infört en ny grund- utbildning för dessa. Utbildningen bedrivs på fler orter i landet och MSB ska se över möjligheterna till distansutbildning. De obligatoriska delarna av utbildningen har förkortats. Det framstår som att den nya utbildningen kan ha positiva effekter på rekryteringen av deltidsbrand- män men utbildningen måste utvärderas . Utredningen ser ingen anledning att nu föreslå ändringar i denna nya utbildning. MSB:s utbildningsverksamhet är underfinansierad och tillgodo- ser till följd av detta inte kommunernas behov av utbildning. Staten har åtagit sig att utbilda kommunernas personal på området. Vi kon- staterar att det är viktigt för kompetensen hos räddningstjänstperso- nalen och legitimiteten i utbildningssystemet att tillräcklig utbildning kan ges. Förbättrad personalförsörjning av deltidsbrandmän Personalförsörjningen av deltidsbrandmän har under de senaste de- cennierna utvecklats till ett av svensk räddningstjänsts största pro- blem. Utredningen konstaterar att personalförsörjningen för räddnings- tjänsten är kommunernas ansvar. Det gäller kommunen som helhet och inte bara räddningstjänstorganisationen. Det finns i flera kom- muner goda exempel på framgångsrikt rekryteringsarbete. Det kan vara att på central nivå införa policys om rätt till anställ- ning som deltidsbrandman vid sidan av annan huvud- anställning och att utlysa kombinationsanställningar. Andra exem- pel är rekryteringskampanjer som riktar sig mot grupper som är underrepresenterade i räddningstjänsten och nya anpassade lösningar för beredskap som växt fram. Kommunerna kan arbeta aktivt mot deltidsbrandmännens ordinarie arbetsgivare. Även arbetsmarknadens parter kan ta ett ansvar. Staten lämnar också stöd till kommunerna. Det gör staten genom att MSB utbildar deltidsbrandmän och på många andra sätt lämnar stöd. bedömer utredningen att MSB:s stöd kan utvecklas genom att bli ett långsiktigt arbete. Utredningen föreslår därför att MSB får en särskild uppgift att stödja kommunerna i fråga om personal- försörjning av deltidsbrandmän. Deltidsbrandman är en särpräglad anställning som bedrivs som extra arbete med beredskap vid sidan av en ordinarie anställning. Trygghetssystemens generella regler är inte primärt anpassade till en sådan anställning. Det kan i vissa situationer innebära problem för deltidsbrandmän och utgör ett hinder i personalförsörjningen. Utred- ningen bedömer att det i första hand är reglerna om arbetslöshets- försäkring som har en påtagligt negativ påverkan på personalförsörj- ningen. Utredningen föreslår därför att huvuddelen av arbete som deltidsbrandman ska undantas vid beräkning av arbetslöshetsersättning. Ökad jämställdhet och mångfald Det finns betydande brister i fråga om jämställdhet och mångfald i den kommunala räddningstjänsten. Till exempel är av räddningstjänstpersonal i uttryckningstjänst kvinnor. Andelen personer med utomnordisk bakgrund bedöms vara än lägre. En förändring är viktig eftersom alla har rätt att påverka sina liv och samhället på lika villkor oavsett kön eller ursprung. Det är också viktigt för att förbättra räddningstjänstens förmåga i allmänhet och särskilt för att ge likvärdig service till alla oavsett kön eller ursprung. Det finns tydliga regelverk i dessa frågor och utredningen föreslår inga nya regleringar. Det som i stället behövs för att öka jämställdhet och mångfald är en förändring av attityder och agerande liksom att kunskap sprids. Till exempel påverkar bilden av vem som kan vara brandman och bilden av räddningstjänstens uppdrag vilka som söker sig till yrket och vilka som blir anställda. Kommunerna som arbetsgivare har det primära ansvaret för att öka jämställdhet och mångfald inom räddningstjänsten. Många kommu- ner tar ansvar genom åtgärder som kan tjäna som goda exempel för andra. MSB har också varit en drivande aktör i arbetet för jämställdhet och mångfald och bedriver fortfarande ett aktivt arbete. Utredningen föreslår att MSB ges en särskild uppgift att verka för jämställdhet och mångfald i för att säkerställa kontinuitet i myndighetens arbete. Utveckling av statens tillsyn och stöd Statens tillsyn av kommunerna utövas inom länet av och av MSB på central nivå. Länsstyrelserna och MSB har också fler uppgifter enligt LSO och andra närliggande författningar. Den statliga tillsynen är inte tillräckligt effektiv. Det är ett kom- plext tillsynsområde och alla dagens 21 länsstyrelser har inte tillräckligt med resurser och kompetens för uppgiften. Utredningen har särskilt övervägt tre alternativ till åtgärder. Fortsatt ansvar hos 21 länsstyrelser men med väsentligt förstärkta resurser och tydligare styrning. 6 läns- styrelser som tar över ansvaret i linje med och Försvarsberedningens lämnade förslag om organisering på närliggande områden. Tillsyn och stöd samlas hos MSB. De tre alter- nativen har alla sina för- och nackdelar. Utredningen föreslår att MSB ska utföra tillsyn av och ge stöd till kommunerna. Hos myndigheten kan resurser och kompetens samlas för en effektiv statlig tillsyn. I andra länder som omfattas av vår internationella utblick har motsvarande lösning valts. Även i har statlig tillsyn koncentrerats till en myndighet inom ett antal verk- samhetsområden. Utredningen föreslår också att MSB ska få möjlighet att förelägga kommunerna att åtgärda brister. Föreläggandena ska kunna utfärdas vid vite om det föreligger särskilda skäl. Det krävs för att ge tillsynsmyndig- heten tillräckliga ingripandemöjligheter och får också ersätta reger- ingens nuvarande möjlighet att ändra kommunernas handlingsprogram. Regleringen av MSB:s centrala tillsynsuppgift är inte tydlig . Utredningen föreslår därför förtydliganden av MSB:s övriga uppgifter enligt LSO. MSB ska på nationell nivå främja att LSO följs och sam- ordna kommunernas verksamheter. Vi analyserar också regleringen som ger länsstyrelserna möj- lighet att vid omfattande räddningsinsatser överta rädd- ningstjänst. Vi föreslår att regleringen ändras i huvudsak på så sätt att MSB får överta berörda kommuners räddningstjänstverksamhet vid särskilt omfattande räddningsinsatser eller om det annars finns synner- liga skäl. Vi noterar förslag om en gemensam regional indelning av vissa myndigheter i sex områden och Försvars- berednings förslag om en högre regional nivå som är under be- redning i . Beroende på utvecklingen kan ett för- delande av uppgiften på ett fåtal länsstyrelser framöver framstå som ett bättre alternativ. MSB tillhandahåller nationella stödresurser. Vi anser att regler- ingen i grunden är ändamålsenlig men ser också behov av förtyd- liganden. Vi föreslår att MSB:s uppdrag att tillhandahålla nationella stödresurser förtydligas. En viktig del i ett lärande av olyckor är att tillvarata lärdomar från de olycksundersökningar kommunerna är skyldiga att göra. De är också ett viktigt underlag för MSB:s statistik. För att säkerställa att olycksundersökningarna kommer till användning föreslår vi att MSB ska få en tydlig uppgift att sammanställa olycksundersökningarna och kommunerna ska vara skyldiga att skicka in dessa till MSB. 1.1Förslag till lag om ändring i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:778) om skydd mot olyckor dels att 1 kap. 5 §, 2 kap. 3 § och 3 kap. 12 § ska upphöra att gälla, dels att 3 kap. 3, 8–10, 15 och 16 §§, 4 kap. 7, 9 och 10 §§, 5 kap. 1, 2, 4 §§, 6 kap. 1, 2 och 7 §§, 7 kap. 4 § och 10 kap. 5 och 6 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas åtta nya paragrafer, 1 kap. 3 a §, 3 kap. 8 a §, 16 a, 16 b och 16 c §§ och 5 kap. 1 a, 1 b och 2 a §§, och närmast före 3 kap. 8 a § en ny rubrik av följande lydelse. Förebyggande verksamhet som staten och kommunerna ansvarar för enligt denna lag ska planeras och organiseras så att den effektivt bidrar till att förhindra eller be- gränsa skador till följd av bränder och andra olyckor. Särskild vikt ska läggas vid att förhindra män- niskors död och andra allvarliga skador. En kommun skall ha ett hand- En kommun ska ha ett hand- anges målet för kommunens verk- samhet samt de risker för olyckor 1. målen för verksamheten, som finns i kommunen och som 2. de risker för olyckor som finns i kommunen och som kan leda till räddningsinsatser, samt 3. hur verksamheten är ordnad verksamhet är ordnad och hur och hur den planeras. Innan kommunen beslutar om antas av kommunfullmäktige för betydande förändringar i hand- lingsprogrammet ska samråd ske programmet antas skall samråd ha med de myndigheter som särskilt skett med de myndigheter som kan berörs av förändringarna. ha ett väsentligt intresse i saken. åt nämnd att under perioden anta närmare riktlinjer. I ett kommunalförbund skall hand- lingsprogrammet antas av den be- Regeringen får, om det finns Regeringen eller den myndig- synnerliga skäl, på het som regeringen bestämmer av den myndighet som regeringen meddelar närmare föreskrifter om bestämmer besluta om ändring av vad handlingsprogrammet ska in- ett handlingsprogram för förebyg- nehålla och hur det ska struktu- En kommun skall ha ett hand- En kommun ska ha ett hand- lingsprogram för räddningstjänst. I programmet skall anges I programmet ska kommunen ange målet för kommunens verksamhet 1. målen för verksamheten, samt de risker för olyckor som 2. de risker för olyckor som finns i kommunen och som kan finns i kommunen och som kan leda till räddningsinsatser. leda till räddningsinsatser, samt grammet skall också anges vilken 3. förmågan att förmåga kommunen har och avser a) genomföra räddningsinsatser att skaffa sig för att göra sådana in- för varje typ av sådan olycka, Som en del av förmågan b) genomföra flera samtidiga skall anges vilka resurser kommu- nen har och avser att skaffa sig. c) genomföra omfattande rädd- med avseende på förhållandena i d) utöva ledning i räddnings- fred som under höjd beredskap. Kommunen ska i programmet antas av kommunfullmäktige för ange vilka resurser som finns för varje ny mandatperiod. att upprätthålla förmågan. programmet antas skall samråd ha mågan ska redovisas både för för- skett med de myndigheter som kan hållandena i fred och under höjd ha ett väsentligt intresse i saken. åt nämnd att under pe- rioden anta närmare riktlinjer. programmet antas av den beslu- Regeringen får, om det finns Innan kommunen beslutar om betydande förändringarna i hand- av den myndighet som regeringen lingsprogrammet ska samråd ske bestämmer besluta om ändring av med de myndigheter som särskilt ett handlingsprogram för rädd- berörs av förändringen. Regeringen eller den myndig- meddelar närmare föreskrifter om vad handlingsprogrammet ska in- nehålla och hur det ska struktu- om en räddningsinsats ska inledas. En räddningsinsats är avslutad när den som leder insatsen sluta om att avsluta en rädd- (räddningsledaren) fattar beslut visas i skriftlig form. i skriftlig form. fattat beslutet ska, om det är möj- ningsinsats är avslutad skall rädd- ligt, underrätta ägaren eller nytt- ningsledaren, om det är möjligt, janderättshavaren till den egen- underrätta ägaren eller nyttjan- dom som räddningsinsatsen har derättshavaren till den egendom avsett om behovet av bevakning, som räddningsinsatsen har avsett restvärdeskydd, sanering och åter- om behovet av bevakning, rest- värdeskydd, sanering och åter- Behövs bevakning med hän- syn till risken för nya olyckor med hänsyn till risken för nya men kommer bevakningen inte olyckor men sker inte bevakning, till stånd, får räddningsledaren får räddningsledningen utföra be- utföra bevakningen på ägarens vakningen på ägarens eller nytt- den hjälp som behövs. den hjälp som behövs. När en räddningsinsats är av- slutad ska kommunen se till att olyckan undersöks för att i skälig omfattning klarlägga orsakerna till olyckan, olycksförloppet och hur insatsen har genomförts.Den som utför en undersök- ning enligt första stycket har rätt att få tillträde till olycksplatsen. ska lämna den hjälp som behövs.Kommunen ska sända en redo- görelse för undersökningen till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad redo- görelsen ska innehålla samt hur den ska sändas till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. När en räddningsinsats är av- slutad skall kommunen se till att olyckan undersöks för att i skälig omfattning klarlägga orsakerna till olyckan, olycksförloppet och hur insatsen har genomförts. Den som utför en undersök- ning enligt första stycket har rätt att få tillträde till olycksplatsen. skall lämna den hjälp som behövs. Den personal som ingår i en Den personal som ingår i en kommuns organisation för rädd- kommuns organisation för rädd- ningstjänst skall vara anställd i ningstjänst ska vara anställd i egen eller annan kommun eller i egen eller annan kommun eller i nen får överlåta åt någon annan nen får överlåta åt någon annan att göra räddningsinsatser som att göra räddningsinsatser som kräver särskild kompetens. kräver särskild kompetens. I organisationen för räddningstjänst kan också ett räddningsvärn in- gå. Ett räddningsvärn består av personal som uttagits med tjänsteplikt. vid en anläggning i vid en anläggning i särskild enhet för insatser vid an- särskild enhet för insatser vid an- läggningen, får kommunen träffa läggningen, får kommunen träffa avtal med ägaren eller nyttjande- avtal med ägaren eller nyttjande- Räddnings- chefen ansvarar för räddningsled- ning i kommunen och ska se till att räddningstjänsten är ända- målsenligt ordnad.En räddningsinsats ska ledas av en räddningsledare som utses av räddningschefen.En räddningsledare ska vara anställd i en kommun eller i ett kommunalförbund.Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken ut- bildning som ska krävas för att vara räddningschef och räddnings- ledare. rättshavaren till anläggningen om att enheten skall ingå i kommu- om att enheten ska ingå i kom- nens organisation för räddnings- munens organisation för rädd- En sådan enhets räddnings- En sådan enhets rädd- insatser är att anse som kommu- ningsinsatser är att anse som nal räddningstjänst enligt denna lag också när insatserna görs inom denna lag också när insatserna den egna anläggningen. görs inom den egna anläggningen. Kommunen får även träffa av- tal med annan om att denne ska utföra inledande åtgärder vid en I en kommun skall det finnas en räddningschef. Räddnings- chefen ansvarar för att räddnings- tjänsten är ändamålsenligt ordnad. Räddningschefen är räddnings- ledare men får utse någon annan som uppfyller de behörighetskrav som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer att vara räddningsledare. Berör en räddningsinsats mer än en kommuns område, skall eller länsstyrelserna bestämma vem som skall leda in- satsen, om inte räddningsledarna från de berörda kommunerna själva har bestämt det. Om ledning av omfattande räddningsinsatser finns bestäm- melser i 4 kap. 10 §. Räddningschefen ska fatta de beslut som ankommer på rädd- ningsledningen. Räddningschefen får uppdra åt någon som är behörig att vara rädd- ningsledare att fatta beslut som enligt denna lag ska fattas av räddnings- ledningen eller räddningschefen. Den som fått ett sådant upp- drag får, om annat inte anges i uppdraget, i sin tur uppdra åt nå- gon annan som är behörig att vara räddningsledare att fatta beslut. Beslut om att lämna uppdrag ska dokumenteras skriftligen. Om en räddningsinsats berör mer än en kommuns område ska räddningsledningarna i dessa kom- muner skyndsamt besluta vilken kommun som ska ansvara för led- ning av räddningsinsatsen. Om räddningsledningarna inte skyndsamt kan besluta om detta får beslutet fattas av den myndighet som regeringen bestämmer. Kommunen ska ha ett led- ningssystem för räddningstjänsten. I ledningssystemet ska det stän- digt upprätthållas en övergripande ledning av räddningstjänsten. Om flera kommuner samverkar för att åstadkomma detta ska ledningen utövas gemensamt för kommu- nerna. Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om lednings- systemet samt om märkning av personalens arbetskläder, fordon och annan utrustning. En räddningsinsats är avslutad när den som leder insatsen (rädd- sluta om att avsluta en räddnings- Beslutet ska redovisas i Beslutet skall redovisas i Den som fattat be- slutet ska, om det är möjligt, un- insats är avslutad skall räddnings- derrätta ägaren eller nyttjande- ledaren, om det är möjligt, un- derrätta ägaren eller nyttjande- som berörts av räddningsinsats- en om behovet av bevakning, som berörts av räddningsinsats- restvärdeskydd, sanering och åter- en om behovet av bevakning, restvärdeskydd, sanering och åter- Behövs bevakning med hän- syn till risken för nya olyckor med hänsyn till risken för nya olyckor men sker inte bevakning, till stånd, får räddningsledaren får räddningsledningen utföra be- utföra bevakningen på ägarens vakningen på ägarens eller nytt- den hjälp som behövs. den hjälp som behövs. En räddningsinsats ska ledas av en räddningsledare som utses av den myndighet som ansvarar för räddningstjänsten. Räddnings- ledaren ska fatta de beslut som an- kommer på räddningsledningen. Räddningsledaren utses av den myndighet som ansvarar för rädd- ningstjänsten. I fråga om omfattande rädd- Den statliga myndighet som ningsinsatser får regeringen före- regeringen bestämmer får ta över skriva eller i ett särskilt fall besluta ansvaret för räddningstjänsten i en att en länsstyrelse eller annan statlig eller flera kommuner som berörs myndighet får ta över ansvaret för av en räddningsinsats, om denna räddningstjänsten i en eller flera är särskilt omfattande eller det an- Om en sådan myn- nars finns synnerliga skäl. dighet har tagit över ansvaret utses räddningsledaren av denna myn- I fråga om sanering efter ut- Myndigheten ska vid ett sådant släpp av radioaktiva ämnen från övertagande utse en räddnings- en kärnteknisk anläggning får Det som anges i denna regeringen föreskriva eller i sär- lag om räddningschefen ska då i skilda fall besluta att en läns- stället gälla den räddningsansvariga. styrelse skall ta över ansvaret för saneringen inom flera län eller att någon annan statlig myndighet skall ta över ansvaret inom ett eller flera län. I fråga om sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärn- teknisk anläggning får regeringen föreskriva eller i särskilda fall be- sluta att en länsstyrelse ska ta över ansvaret för saneringen inom flera län eller att någon annan statlig myndighet ska ta över ansvaret in- om ett eller flera län. Tillsyn över efterlevnaden av Kommunen ska ha tillsyn över denna lag och föreskrifter som har att enskilda följer denna lag och meddelats med stöd av lagen ut- övas av en kommun inom kommu- med stöd av lagen. nens område och av hällsskydd och beredskap eller, i fråga om statlig räddningstjänst, den myndighet som regeringen bestäm- mer, utövar den centrala tillsynen. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur till- synen ska planeras och utföras. och beredskap ska på nationell nivå främja att denna lag följs. Myndigheten ska samordna kom- munernas verksamheter och stödja kommunerna med råd och information. över att kommunerna följer denna lag och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Den myndighet som regeringen bestämmer ska ha den centrala till- synen över statlig räddningstjänst. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska i andra fall ut- öva tillsyn över att statliga myn- digheter följer denna lag och före- skrifter som meddelats i anslut- ning till lagen. För tillsynen har tillsyns- Kommunen har rätt att få till- myndigheten rätt att få tillträde träde till byggnader, lokaler och