sou · H6B376 · 2018-10-12 00:00:00 — till ökad information som fastighetsägarna kan använda sig av för att genomföra energieffektiviseringsåtgärder. ges i uppdrag att ta fram en plan för hur bete- endeinsikter i ökad omfattning ska kunna tas tillvara och integreras i kommunikationsinsatser för energieffektivisering, inklusive kom- munal energi- och klimatrådgivning, nätverk för småföretag och be- ställargrupper för småhus. Förslaget syftar till att öka verkningsfull- heten och kostnadseffektiviteten hos befintliga informativa styrmedel givet de marknadsmisslyckanden och andra hinder som utredningen pekar på, och på så vis stimulera varaktiga åtgärder för eleffektivisering. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt Den småskaliga elproduktionsteknologi som är mest aktuell för den mindre aktören är solceller. Solceller kan dessutom komma att spela en viktig roll i hur målet om förnybar elproduktion till 2040 kan nås. Men då gäller det att marknadstillväxten är långsiktigt stabil. Mindre aktörer behöver ett överskådligt regelverk och rimliga villkor och behöver branschen utvecklas från omogen till mogen och växa stabilt. Den tekniska/ekonomiska utvecklingen för solcellssystem och den politiskt styrda energiomställningen formar gemensamt marknaden för solceller. Många hinder för en positiv solcellsutveckling har undanröjts eller är föremål för utredning i andra processer i stats- förvaltningen. Förslagen och bedömningarna i denna utredning av- ser att komplettera och mot den bakgrunden lämnar utredningen följande förslag: •Tillsätt ett brett sammansatt råd för att till regeringen föreslå nivå för investeringsstödet till solceller för en successiv utfasning av stödet. Investeringsstödet bör maximalt vara på en sådan nivå att den genomsnittliga återbetalningstiden för en investering i solceller inte understiger med hjälp av stödet. Låt rådet sortera under . •Harmonisera definitionen av mikroproducent i ellagen och inkomstskattelagen så att övre gränsen för de båda är en säkring om . Vidare gör utredningen följande bedömning: •Stärk förtroende och säkerhet för installationsarbeten genom bättre samverkan mellan myndigheter, mindre aktörer, och branschen. Det höga söktrycket kopplat till dagens investeringsstöd indikerar att det är attraktivt för den mindre aktören att investera i solceller under rådande ekonomiska förutsättningar. I syfte att skapa lång- siktiga och förutsägbara investeringskalkyler för den mindre aktören föreslår utredningen att ges i uppdrag att inrätta ett solcellsråd som rapporterar till regeringen. bör vara sammansatt av experter från myndigheter, akademi och sol- cellsbranschen. Rådet ska lämna förslag på nivå för investeringsstödet för en successiv utfasning av stödet. Förslaget kopplat till investeringsstö- dets storlek ska baseras på att nivån på stödet maximalt ska ge en genomsnittlig rak återbetalningstid för investering i solceller som inte understiger med hjälp av stödet. De större mindre aktörerna (typiskt lantbruk eller bostadsrätts- föreningar) har svårigheter att göra väl avvägda investeringsbeslut då det inte finns någon enhetlig definition för när man är mikro- producent och därmed lyder under enklare och mer fördelaktiga regelverk. Enligt ellagen gäller att en elanvändare som har ett säk- ringsabonnemang om högst inte ska betala någon avgift för inmatning. I inkomstskattelagen definieras en mikroproducent som den som har en säkring om högst i anslutnings- punkten. För att förenkla föreslår utredningen att dessa gränser i de två lagarna bör sammanfalla. Förslaget är att harmonisera definitionen av mikroproducent i ellagen och inkomstskattelagen så att övre gränsen för de båda är en säkring om . Energilager – Mindre aktörer och systemnytta I ett energisystem med mycket variabel elproduktion och ett alltmer effektorienterat användningsmönster av el kan överskott och under- skott av el balanseras med energilager. Energilager kan på så vis utgöra en balans- och reglerresurs som varken har behövts eller varit kommersiellt tillgänglig. För att både skapa nytta för den mindre aktören och det överliggande elsystemet i ett energilandskap i förändring föreslår utredningen att: •Förordning (2016:899) om bidrag till lagring av egenproducerad elenergi justeras så att dels fler än privatpersoner kan vara stöd- berättigade, dels att ändamålet för energilagret inte behöver vara kopplat till egenproducerad elenergi. Dessutom förlängs stödet och maximalt möjligt belopp att söka höjs. Vidare gör utredningen bedömningarna att: •Energilager för lager av elektrisk energi (ellager) bör definieras och införlivas i ellagen. •Fler tester i pilot- och demonstrationsskala av lagerteknik och marknadslösningar behövs. Utvidgning av befintligt investeringsstöd Utredningen föreslår en utvidgning av befintligt investeringsstöd för batterilager till att dels omfatta fler mindre aktörer än dagens privat- personer (även företag) och inte endast i kombination med egen elproduktion, som . Den totala stödomfattningen föreslås vara oförändrad, medan maxbeloppet för ett enskilt stöd föreslås höjas. Dessutom föreslås att stödet förlängs. Sedan bidraget för batterilager infördes har diskussionen om energilagers roll ökat och vidgats. Energilager pekas alltmer ut som en tänkbar nyckelkomponent i det framväxande energilandskapet. Den nytta som batterilager kan spela i energisystemet täcks inte in av dagens stöd, därför föreslås en utvidgning av såväl syfte som stödberättigande. Smart laddinfrastruktur ger bidrag till minskad effektbelastning och till att klimatmålen nås Det sker nu en ökad elektrifiering av transportsektorn, inte minst på personbilssidan. Laddinfrastrukturen och laddningen av laddbara bilar är centrala för utvecklingen och kan med rätt förutsättningar utvecklas så att den blir stödjande för målet om förnybar elpro- duktion. De laddbara bilarnas batterier kan i en sådan systemlösning potentiellt också bidra till effektbalansen i nätet. Det förutsätter dock att laddningen kan ske nära hem och arbetsplatser och styras så att laddningen sker då nätet är som minst belastat. Utbyggnaden av laddinfrastrukturen ökar dock inte tillräckligt snabbt, det gäller särskilt i förhållande till klimatmålen. Utredningen föreslår följande: •Genomför de nya EU-reglerna om laddinfrastruktur i nationell lagstiftning på ett sätt som stödjer behovet av en snabb utveckling av laddpunkter i anslutning till bostadshus och arbetsplatser i hela bebyggelsen. •Utforma reglerna så att även parkeringsplatser i anslutning till bostadshus omfattas av krav på ett minsta antal laddpunkter, på samma sätt som ska gälla för lokaler. •Alla parkeringsplatser med mer än 10 platser i nära anslutning till bostadshus bör omfattas av samma lagkrav om laddinfrastruktur oberoende av bostädernas ägandeform och om de är småhus eller flerbostadshus. Vidare gör utredningen bedömningarna att: •Laddinfrastruktur på parkeringar och i garage är på väg att utvecklas till väsentliga inslag i vårt samhälles infrastruktur. Laddinfrastruk- tur bör därför betraktas som ”en verksamhet av väsentlig art” även för samfälligheter och därmed kunna ingå i en samfällighets anläggningsbeslut. •Laddutrustning har digital avläsningsteknik vilket gör det möjligt att fördela kostnaderna för investeringar och användning av ut- rustningen mellan de boende på önskat sätt, exempelvis i en sam- fällighetsförening. Utredningen gör därför bedömningen att det så kallade ”båtnadsvillkoret” enligt anläggningslagen enklare kan uppfyllas. Höj ambitionerna i genomförandet av de nya EU-reglerna om laddinfrastruktur Organisatoriska hinder och delade incitament i hyreshus, bostads- rättsföreningar och samfälligheter riskerar att bromsa utvecklingen. Samfälligheter stöter dessutom på särskilda hinder när de vill utöka sina gemensamma anläggningar med laddinfrastruktur. Det är värdefullt att det nu beslutats om gemensamma regler inom EU när det gäller laddpunkter. Men dessa regler kommer bara i begränsad omfattning ha en effekt i den befintliga bebyggelsen. Takten för förberedelse för utbyggnad av laddinfrastruktur i sam- band med nybyggnation och renovering enligt det ändrade direktivet är enligt utredningens bedömning inte tillräckligt hög. I relation till direktivet finner utredningen det därför motiverat att föreslå att även parkeringsplatser i anslutning till bostadshus (och inte bara lokaler) omfattas av krav på ett minsta antal laddpunkter vid nybyggnation och vid större renovering, som komplement till kraven på utbyggnad av ledningsinfrastruktur. Utredningen föreslår dessutom att alla parkeringar med mer än tio platser i anslutning till bostäder bör omfattas av samma lagkrav oberoende av ägandeform. Det betyder att kraven ska gälla även om bostäderna i anslutning till parkeringsplatsen utgörs av småhus och parkeringsplatsen ägs gemensamt av en samfällighet eller bostads- rättsförening. Problemet på området energieffektivisering, som utredningens förslag ska bidra till att lösa, är att mindre aktörer stöter på hinder som gör att de inte genomför energiåtgärder i tillräcklig omfattning i förhål- lande till vad som vore kostnadseffektivt mot uppsatta energi- och klimatpolitiska mål. Problemet gäller även större aktörer med låg andel energikostnader i förhållande till sina totala utgifter. Utredningens förslag om kvotplikt eller auktionering tillsammans med ett särskilt energirotavdrag har främst analyserats utifrån deras direkta ekonomiska effekter. Förslagen bedöms inledningsvis leda till något högre elpriser för alla elanvändare, utom elintensiv industri. På väntas el- priserna i stället bli lägre för alla elanvändare. Bedömningen har sin grund i en beräkning som utgår från att kvotplikten, med den nivå som föreslås, har en viss höjande effekt på elpriserna i inledningen på ett liknande sätt som i andra europeiska länder som infört styrmedlet. Beräkningen indikerar att elpriserna inledningsvis skulle kunna stiga med /kWh. kan kvotplikten ha en prishöjande effekt på 0,5–1,/kWh. Kvotplikt och auktionering väntas leda till lägre kost- nader för elanvändningen (varaktigt över året) hos de företag och hus- håll där åtgärder genomförs för att den föreslagna målnivån ska nås. De makroekonomiska effekterna bedöms lämna såväl BNP-nivån som hushållens totala inkomst relativt opåverkade eftersom den beräknade elprisökningen i inledningen är relativt låg. På väntas ett införande av de föreslagna styrmedlen främst leda till lägre elkostnader för de aktörer som vidtar åtgärder, men i princip även för de aktörer som inte vidtar åtgärder eftersom effektiviseringsåtgärderna har en dämpande effekt på elpriserna. Utredningens förslag till styrmedel för ökad eleffektivisering med- för även andra nyttor kopplade till elsystemets utveckling, främst i form av minskad effektbelastning, framför allt och med topplast. I förlängningen leder åtgärderna även till nyttor i andra delar av energisystemet eftersom åtgärderna också möjliggör en ökad elektri- fiering av industri- och transportsektorn som energi- användningen effektiviseras. Det är dessa effekter sammantaget som är av störst betydelse i för- hållande till målet om förnybar elproduktion och som också ger viktiga bidrag till att energiintensitetsmålet och klimatmålen kan nås. Effekter som förstärker kostnadseffektiviteten och de sam- hällsekonomiska motiven för att genomföra förslagen. Utredningens förslag inom områdena förnybar småskalig elpro- duktion, energilager och laddinfrastruktur syftar, förutom att undan- röja hinder för de mindre aktörerna, även till att åstadkomma en mer kostnadseffektiv styrning mot målet om förnybar el- produktion och i det senare fallet även klimatmålen. Kostnader och fördelningseffekter bedöms bli små till följd av förslagen och de statsfinansiella effekterna neutrala eller positiva. 1.1Förslag till lag om kvotplikt för minskad effektbelastning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om en skyldighet för el- leverantörer att medverka till en minskad effektbelastning genom eleffektiviseringsåtgärder hos elanvändare. 2 § I denna lag betyder 1.elleverantör: den som yrkesmässigt levererar el i en elanvän- dares uttagspunkt, 2.elanvändare: fysisk eller juridisk person som tar ut el i en uttagspunkt, 3.slutlig elanvändning: all el som levereras till industrin, trans- porter, hushåll, tjänster och jordbruk, dock inte el som använts för omvandling eller produktion av el, 4.elintensiv industri: företag eller del av ett företag som utgör en egen verksamhet eller verksamhetsgren, där det a) bedrivs och har bedrivits industriell tillverkning i en process där det använts i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, b) bedrivs ny verksamhet med industriell tillverkning i en process där det används eller beräknas användas i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, eller c) bedrivs verksamhet för vilken avdrag eller återbetalning får göras för skatt på elektrisk kraft enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi. 5.beräkningsår: det kalenderår som föregår det år som deklara- tion ska lämnas enligt 10 §. 6.kWhack: kilowattimme ackumulerat, är ett mått på eleffektivi- sering där årlig elbesparing summerats över den eleffektiviserande åtgärdens livslängd. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndig- heten) prövar frågor enligt denna lag och utövar tillsyn över att lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. 4 § Kvotpliktig är elleverantör. 5 § Kvotplikten inträder när en elleverantör börjar leverera el till el- användare och upphör när en elleverantör inte längre levererar el till elanvändare. 6 § Den som har kvotplikt enligt 4 § ska skriftligen anmäla detta till tillsynsmyndigheten senast efter det att kvotplikten bör- jade. ska registrera den kvotpliktige. Om tillsynsmyndigheten har en välgrundad anledning att anta att någon är kvotpliktig enligt 4 § utan att ha gjort en anmälan om det, ska myndigheten registrera denne. Innan en sådan registrering görs, ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Ett beslut om registrering gäller . 7 § Den som inte längre har kvotplikt ska skriftligen göra en an- mälan om detta till tillsynsmyndigheten. Anmälan ska göras senast efter det att kvotplikten upphörde. ska avregistrera den som anmälan avser. Om tillsynsmyndigheten har anledning att anta att någons kvotplikt har upphört utan att den registrerade har gjort en anmälan som avses i första stycket, ska myndigheten avregistrera denne. Innan avregist- rering görs, ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Ett beslut om avregistrering gäller . 8 § Kvotplikten gäller slutlig elanvändning. Den som har kvotplikt ska medverka till att av tillsynsmyndig- heten godkända eleffektiviseringsåtgärder utförs hos elanvändare för att uppfylla en kvot för ackumulerad elbesparing (kWhack). Vid be- räkning av hur kvotplikten har uppfyllts ska eleffektiviseringsåtgär- dens resultat i årlig elbesparing adderas över åtgärdens livslängd. Eleffektiviseringsåtgärder får tillgodoräknas inom alla sektorer som använder el utom elintensiv industri som avses i 2 § 4. 9 § Eleffektiviseringsåtgärder som har fått offentligt bidrag får inte tillgodoräknas vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts. Skyldighet att deklarera uppgifter om el 10 § Den som har varit kvotpliktig under beräkningsåret ska året därefter, med början , skriftligen i en dekla- ration till tillsynsmyndigheten lämna uppgifter om den el som ska ligga till grund för beräkning av kvotplikten enligt 11–12 §§ och den el som inte ska beaktas enligt 13 §. 11 § Kvotplikten ska beräknas genom att den mängd el som sålts under beräkningsåret multipliceras med den kvot som anges inom parentes för varje kalenderår enligt följande: –2021 (2,) –2022 (3,) –2023 (5,). 12 § Vid beräkning av kvotplikten ska såld el anses motsvara den mängd el som elleverantören har fakturerat elanvändare under be- räkningsåret. 13 § Vid beräkning av kvotplikten beaktas inte el som 1.matats in på det elektriska nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion (förlustel), 2.en elleverantör har levererat till en elanvändare utan ersättning ienlighet med ett avtal om intrångsersättning, om leveransen sker vid en lägre effekt än (frikraft), 3.har använts i den industriella tillverkningsprocessen i en regi- strerad sådan elintensiv industri som avses i 2 § 4 a eller b, 4.får dras av eller återbetalas enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi, om elen har använts i en registrerad sådan elintensiv industri som avses i 2 § 4 c, eller 5.har använts i produktionen av el (hjälpkraft). Med registrerad elintensiv industri avses registrering enligt 4 kap. 7 § lagen (2011:1200) om elcertifikat. 14 § beslutar om en kvot för elleverantör enligt 8 § andra stycket och 11 §§. Kvoten ska beslutas innan den ska träda i kraft. 15 § Den som har kvotplikt får träffa överenskommelse med aktör att den aktören ska uppfylla den årliga kvot som den kvotpliktige är skyldig att uppfylla. Båda parter ska meddela tillsynsmyndigheten om överenskom- melsen. 16 § Den som har kvotplikt ska , med början , redovisa till tillsynsmyndigheten i vilken utsträck- ning och hur kvotplikten har uppfyllts under det föregående kalenderåret. Överlåtelse och förvärv av en kvotplikt ska framgå av redovisningen. 17 § ska ta ut en förseningsavgift av den som har kvotplikt och inte redovisar enligt 16 § i rätt tid. Avgiften får vara högst . får besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut avgiften, om det finns synnerliga skäl. 18 § ska ta ut en kvotpliktsavgift av den som har kvotplikt och inte har uppfyllt plikten för ett kalenderår. För kalenderåren 2021 och 2022 får avgiften per icke-uppfylld kWhack vara högst hälften av årsmedelvärdet av spotpriset på el multiplicerat med 14. För får avgiften per icke-uppfylld kWhack vara högst årsmedelvärdet av spotpriset på el multiplicerat med 14. får besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut avgiften, om det finns synnerliga skäl. 19 § Om en förseningsavgift eller en kvotpliktsavgift inte har betalats efter betalningsuppmaning ska avgiften lämnas för indriv- ning. Indrivningen får verkställas enligt utsökningsbalken. Skyldighet att spara uppgifter 20 § Den som har eller har haft kvotplikt ska spara uppgifter som har betydelse för kvotplikten från utgången av det kalenderår som uppgifterna avser. 21 § Den som har eller har haft kvotplikt ska på tillsynsmyndig- hetens begäran lämna de upplysningar och de handlingar som myn- digheten behöver för tillsynen. 22 § får besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att se till att den som har kvotplikt fullgör sina skyldigheter enligt denna lag och enligt föreskrifter som har med- delats i anslutning till lagen. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. 23 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.godkända eleffektiviseringsåtgärder enligt 8 § andra stycket, 2.redovisning av kvotplikt enligt 16 §, 3.metoder för beräkning hur kvotplikten har uppfyllts och 24 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om försenings- avgiften och kvotpliktsavgiften. 25 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska löpande följa upp och utvärdera kvotpliktsystemet räknat från den dag lagen träder i kraft. 26 § Beslut av tillsynsmyndigheten i följande frågor får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol: 1.registrering enligt 6 § andra stycket, 2.avregistrering enligt 7 § andra stycket, 3.kvot för elleverantör enligt 14 §, 4.förseningsavgift enligt 17 §, 5.kvotpliktsavgift enligt 18 § och 6.föreläggande enligt 22 §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till förordning om kvotplikt för minskad effektbelastning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som ansluter till lagen (20xx:x) om kvotplikt för minskad effektbelastning. Förordningen är meddelad med stöd av –23 § lagen om kvotplikt för minskad effektbelastning i fråga om 4 och 5 §§, –24 § lagen om kvotplikt för minskad effektbelastning i fråga om –8 kap. 11 § regeringsformen i fråga om 7 §, och –8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser. 2 § Ord och uttryck i denna förordning har samma betydelse som i lagen (20xx:x) om kvotplikt för minskad effektbelastning. 3 § är tillsynsmyndighet enligt 3 § lagen (20xx:x) om kvotplikt för minskad effektbelastning. 4 § ska ta fram en förteckning över el- effektiviseringsåtgärder som har förutsättningar att effektivisera mäng- den använd el vid topplast. Förteckningen ska uppdateras . får efter verifiering godkänna andra åt- gärder än som framgår av den förteckning som avses i första stycket. Metoder för beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts 5 § Vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts ska eleffektivi- seringsåtgärdens resultat i årlig elbesparing adderas över åtgärdens livslängd. 6 § Den förseningsavgift som avses i 17 § lagen (20xx:x) om kvot- plikt för minskad effektbelastning är . 7 § får meddela ytterligare föreskrifter om 1.godkända eleffektiviseringsåtgärder enligt 4 §, 2.redovisning av kvotplikt, 3.metoder för beräkning hur kvotplikten har uppfyllts, 5.verkställigheten av denna förordning. Denna förordning träder i kraft . 1.3Förslag till förordning om auktioner för stöd till eleffektiviseringsåtgärder Härigenom föreskrivs följande. 1 § Statligt stöd enligt denna förordning får, i mån av tillgång till medel, lämnas för eleffektiviseringsåtgärder som utförs hos företag, företags kunder och inom offentlig verksamhet i syfte att uppnå en minskad effektbelastning. Stöd lämnas vid särskilda auktionstillfällen. Förordningen är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen. 2 § I denna förordning betyder 1.elintensiv industri: företag eller del av ett företag som utgör en egen verksamhet eller verksamhetsgren, där det a) bedrivs och har bedrivits industriell tillverkning i en process där det använts i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, b) bedrivs ny verksamhet med industriell tillverkning i en process där det används eller beräknas användas i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, eller c) bedrivs verksamhet för vilken avdrag eller återbetalning får göras för skatt på elektrisk kraft enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi. 2.kWhack: kilowattimme ackumulerat, är ett mått på eleffektivi- sering där årlig elbesparing summerats över den eleffektiviserande åtgärdens livslängd. 3 § Stöd till företag får endast ges i enlighet med de villkor och till sådana åtgärder som anges i kapitel 1 och i artikel 38 i kommis- sionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget. 4 § Stöd till andra än företag får ges med högst av stöd- berättigande kostnader. 5 § Stöd får ges till en av godkänd el- effektiviseringsåtgärd som utförs hos företag, företags kunder och inom offentlig verksamhet –2023 och bidrar till att uppnå en ackumulerad elbesparing (kWhack). Eleffektiviserings- åtgärdens resultat i årlig elbesparing ska adderas över åtgärdens livs- längd. 6 § Stöd ska i första hand ges till den eller de åtgärder som vid varje auktionstillfälle bedöms ge den största ackumulerade elbesparingen till lägsta kostnad. Åtgärderna får delas in i olika kategorier. 7 § ska ta fram en förteckning över el- effektiviseringsåtgärder som har förutsättningar att minska effekt- belastningen . Förteckningen ska uppdateras . får efter verifiering godkänna andra åt- gärder än som framgår av den förteckning som avses i första stycket.