sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — Inom varje utbildningsanordnare finns det flera specialiserade ut- bildningar med inriktning på att lotsa studenterna mot en konst- närlig profession. 15Budgetpropositionen (prop. 2016/17:1, utg.omr. 16), s. 151. 16Budgetpropositionen (prop. 2017/18:1, utg.omr. 16), s. 150. Utbildningsanordnarna tar studerandeavgifter för undervisning- en. Hur stora avgifterna är varierar mellan olika utbildningar och beror dels på kostnader inom de olika teknikerna, dels på hur mycket de får i statsbidrag. I allmänhet söker studenterna med praktiska prover som ligger till grund för att bli antagen till utbild- ningen.17 Vid sidan av de utbildningar som samordnas av Myndigheten för finns det också andra utbildningsanordnare, inte minst bland landets många folkhögskolor, som vänder sig till ung- domar som vill utveckla sin konstnärliga förmåga. Ett exempel på ytterligare en typ av utbildningsanordnare är som bedriver utbildning med flera inriktningar som syftar till en framtid inom dans eller musikal. Eleverna ansöker genom en audition och delas in i grupper efter ålder och kunskap.18 Utbildning till konstnärliga professioner finns inom högskolan . i , och konstnärliga högskola bru- kar ofta benämnas konstnärliga högskolor. Det finns dock sam- mantaget 15 lärosäten som har tillstånd att utfärda konstnärliga examina på grundnivå och/eller avancerad nivå.19 Dessa är: –, i kyrkomusik. –: konstnärliga fakulteten vid omfattar Akademin , samt . –: Textilhögskolan. 17Myndigheten för webbplats . 18Webbplatsen för Base23 . 19Med konstnärlig högskoleutbildning avses i betänkandet utbildning på högskolenivå med inriktning mot konstnärlig examen. Med konstnärliga högskolor avses i betänkandet samt- liga universitet och högskolor som har examenstillstånd för konstnärlig examen. –Linnéuniversitetet: fakulteten för konst och humaniora. –: , kommuni- kation och lärande omfattar i och Teater- högskolan i . –: konstnärliga fakulteten omfattar Konsthög- skolan i , i samt Teaterhög- skolan i . –: akademin för utbildning, kultur och kom- munikation. –konstnärliga högskola: är en sammanslagning av , i och dramatiska högskola, vilken i sin tur var en sam- manslagning av i och . –: humanistiska fakulteten och teknisk-natur- vetenskapliga fakulteten vid omfattar institu- tionen för estetiska ämnen, och Designhög- skolan i . Förutom konstnärliga examina på grundnivå och avancerad nivå finns även konstnärliga examina på forskarnivå. och högskolor har tillstånd att utfärda konstnärlig doktorsexamen: , (inom området textil och mode), samt konstnärliga högskola (inom området konstnärliga praktiker). Den konstnärliga färdigheten förfinas under högskoleutbildningarna . Foto: Hero/Folio I styrande dokument för utbildningarna, av såväl formell som in- formell karaktär, kombineras adjektivet ”konstnärlig” med ett eller flera substantiv: högskola, utbildning, forskning, doktorand, examen, doktorsexamen, licentiatexamen, fakultet, område, verk, grund, kom- petens, verksamhet, skicklighet och utvecklingsarbete. I högskole- förordningens examensordning anges ett ramverk för vad som krävs för att en student ska kunna uppnå en konstnärlig examen. Det handlar om att studenten ska visa kunskap, förståelse, färdigheter och förmågor inom sitt huvudområde. Studenten ska även visa förmåga att reflektera över konstnärliga, samhälleliga och etiska aspekter.20 Därutöver har lärosätena utvecklat lokala utbildningsplaner, kurs- planer och styrdokument. När prövar examenstillstånd eller utvärderar kvalitet utarbetas, baserat på ex- amensordningen, kriterier för bedömargrupperna. För antagning till konstnärliga utbildningar krävs både grund- läggande och särskild behörighet. Grundläggande behörighet krävs för all högskoleutbildning och innebär för studier på grundnivå 20 Högskoleförordningen (1993:100), bil. 2, Konstnärliga examina. förenklat en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan med lägst betyget E i svenska och engelska. Särskild behörighet inne- fattar i de flesta fall godkända antagningsprov och eventuella andra specifika krav, t.ex. tidigare examen.21 För studier på avancerad nivå krävs en tidigare kandidatexamen om minst 180 högskolepoäng. Inom dessa utbildningsområden ryms det ett stort antal olika inriktningar som syftar till att utveckla studenternas färdigheter på olika musikinstrument, eget skapande inom olika konstarter, peda- gogik, scenkonstgenrer, etc. Bland de olika utbildningsvägarna finns såväl inriktningar för upphovsmän som för utövande konst- närer. Ansvaret för att vid behov tillföra nya inriktningar inom de olika utbildningsområdena ligger i princip på högskolorna själva. Erfarenheten säger dock att riksdag och regering behöver tillföra resurser via anslagen till utbildning respektive forskning och ut- bildning på forskarnivå för att nya utbildningsplatser ska komma till. Vissa förändringar har skett bland utbildningsområdena . Så har t.ex. cirkuskonstens olika yttringar tillförts utbild- ningen på dansområdet vid konstnärliga högskola.22 Det finns också en författarutbildning på högskolenivå.23 Den sär- skilda utbildningen för fotografi som tidigare fanns på har avvecklats, liksom den utbildning för monumentalkonst som tidigare fanns på Kungl. De tre kungliga konstnärliga akademiernas – , Kungl. för de fria konsterna () och Kungl. Musikaliska (Musikaliska ) – verk- samhet handlar bl.a. om att de ska främja utbildningskvaliteten inom respektive konstområden. Därtill delar de ut bety- dande belopp i olika typer av priser och stipendier, baserade på avkastningen från stiftelser och fonder som akademierna förvaltar. 21Antagningsprov används med stöd i 7 kap. 14 § högskoleförordningen (1993:100). 22Nycirkusutbildning på kandidatnivå inleddes på . 2010 bytte hög- skolan namn till DOCH, och . 23Masterprogrammet i Litterär gestaltning vid Akademins vid är en tvåårig författarutbildning. Inriktningen på verksamheterna följer de konstarter som de är satta att främja. lämnar stipendier och belöningar till bildkonstnärer och arkitekter.24 Musikaliska riktar stipendierna mot konstmusik, jazz- och folkmusikområdet samt till dirigenter, kompositörer och instrumenttekniker.25 i sin tur lämnar sina stipendier i huvudsak till författare, översättare, bibliotekarier, språkforskare och kulturjournalister, men det finns även exempel på stipendier till scenartister, regissörer och dramatiker.26 För den som genomgått utbildning till en konstnärlig profession och söker sig en framtid som professionell konstnär kan det nät av kulturinstitutioner och fria grupper som finns vara framtida arbets- givare inom vissa konstområden. Det system med stipendier, bi- drag och ersättningar riktade till enskilda konstnärer som erbjuds inom det kulturpolitiska fältet är också viktiga. Sådana insatser finns på både statlig, regional och nivå. I detta avsnitt ligger fokus på det statliga systemet och de kriterier som sätts upp. 4.5.1Bidrag, stipendier och kollektiva ersättningar I den årliga budgetpropositionen är de konstnärspolitiska bidragen, stipendierna och ersättningarna sorterade i sex konstområden: bild/form, musik, teater, dans, film och ord.27 I samma proposition används två olika begrepp för vilka som är målet för insatserna, nämligen konstnärer resp. kulturskapare. De konstnärspolitiska bidrag, stipendier och ersättningar som fördelas av och Författarfonden regleras i grunden av en förordning om bidrag till konstnärer.28 I förordningen nämns inte de sex konstområdena, men i det årliga regleringsbrevet gör regeringen en uppdelning av bidragsanslaget 24Webbplatsen för Kungl. 25Webbplatsen för Kungl. 27Se t.ex. Budgetpropositionen 2017 (prop. 2016/17:1, utg.omr. 17), s. 99. 28Förordning (1976:528) om bidrag till konstnärer. 5:2 mellan bl.a. bidrag till bild- och formkonstnärer, bidrag till dra- matiker, författare, översättare och kulturjournalister samt bidrag till konstnärer inom områdena musik, teater, dans och film.29 Vid fördelningen av bidragen, stipendierna och kollektiva ersättningar- na är de sex konstområdena alltså väl etablerade.30 Inom dessa konstområden ryms det flera yrken och profession- er. I förordningen anges att det inom ord-området kan riktas bidrag och stipendier till dramatiker, författare, översättare och kulturjournalister. Inom övriga områden överlämnas det i större grad till myndigheten att avgöra vilka yrken och professioner som kan komma i fråga för bidrag, stipendier och ersättningar.31 tillämpning utgår från att ansökningar till samtliga bidragsformer inom respektive konstform ska bedömas utifrån konstnärlig verksamhet och kvalitet samt ekonomiska be- hov. Myndigheten strävar också så långt möjligt efter mångfald och spridning när det gäller konstnärliga genrer, ålder, kön och verk- samhetsort.32 Enligt Författarfondens bestämmelser kan s.k. sär- skild biblioteksersättning tilldelas en upphovsman som avser att uteslutande eller huvudsakligen vara litterärt verksam som förfat- tare, översättare, tecknare eller fotograf och som på ett överty- gande sätt, med hänsyn till både kvalitet och kvantitet, dokumente- rat sin verksamhet.33 Utöver att konstnären ska vara aktiv för att kunna komma i fråga för bidrag, stipendier och kollektiva ersättningar får denne inte delta i grundläggande konstnärlig utbildning.34 Därutöver byg- ger systemet på kvalitativa bedömningar av ansökningarna och en modell med grupper av sakkunniga konstnärer som i praktiken avgör bidragsfördelningen. I de dialoger utredningen haft med fö- reträdare för berörda intressenter finns det en betydande uppslut- ning kring systemet, som anses ge en legitimitet kring bidragsgiv- ningen och en autonomi för professionen. Det har inte uttryckts 29Regleringsbrev avseende , anslag 5:2. 30Bidragsverksamhetens indelning i fem konstområden framgår av webbplats och av myndighetens årsredovisningar. I förordningen (1982:600) om pekar regeringen ut konstområdet för bild och form. 31I förordning (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet, som också fördelas av , nämns två kategorier av professioner som kan komma i fråga för bidrag på musikområdet: tonsättare och andra upphovsmän resp. fonogramartister. Verksamhetsberättelse för , s. 22. 343 § förordning (1976:528) om bidrag till konstnärer. något behov av ytterligare avgränsningar, genom att det t.ex. skulle införas uttryckligt krav på en genomförd konstnärlig utbildning för att öka kvaliteten på ansökningarna eller genom att vissa yrken och professioner skulle namnges i regelverket för att öka tydligheten i bidragsgivningen. Det rådande systemet med kvalitetsbedömningar anses av ansva- rig myndighet leda till att de som beviljas stöd också har en konst- närlig professionalitet. Genom att inte peka ut yrken eller profes- sioner kan de som ansöker om stöd vara friare att göra det från flera av de bidragsformer som finns för olika konstformer. Enligt nämnden har man också fångat upp nya strömningar i konstnärs- kollektivet.35 har utredningen även tagit del av kritik mot att bidragsgivningen baseras på ett korporativt system, där det gäller att vara en del av de viktiga nätverk som i mångt och mycket präglar respektive profession i konstlivet. Utredningen återkom- mer till frågan i kapitel 8. De individuella ersättningsystem som finns vid sidan av de kollek- tiva ersättningarna i konstnärspolitiken fördelas inte efter bedöm- ning av konstnärlig kvalitet utan faller ut till upphovsmännen enligt en fördelningsnyckel. Biblioteksersättningen lämnas till upphovs- män till litterära verk, illustratörer, bildkonstnärer och fotografer med utgångspunkt i de kommunala bibliotekens utlåning. På bild- konstområdet fördelas individuell visningsersättning till bild- och formkonstnärer med utgångspunkt i de konstverk som finns place- rade i den offentliga miljön. Fonogramersättning lämnas till upp- hovsmän av musikaliska verk och utövande musiker för utlåning av deras fonogram och musikalier på folk- och skolbibliotek. 35 Minnesanteckningar från utredningens möten med och sep- tember 2107. 4.5.3Kulturinstitutioner och fria grupper Vid sidan av de insatser som redovisas inom verksamhetsområdet kulturskaparnas villkor i regeringens årliga budgetproposition finns även bidragen till institutioner, fria grupper, konsthallar, arrangö- rer, bokförlag och andra kulturverksamheter som i många fall är en förutsättning för att konstnärerna ska nå en publik och få en för- sörjning. Även dessa delar av kulturpolitiken är därför av största intresse från ett konstnärspolitiskt perspektiv. De statliga kulturinstitutionerna får sina bidrag direkt från reger- ingen medan lokala och regionala institutioner i huvudsak får sina bidrag via , inom ramen för kultursamverkansmodellen. Till de institutioner som får sina statsbidrag direkt från regeringen hör Operan, , , , Unga och Drott- ningholms slottsteater. Inom ramen för det kulturpolitiska fältet finns även de stöd som riktas till det s.k. fria kulturlivet. Det är i första hand som hanterar dessa stöd, men även får lämna projektbidrag till juridiska och fysiska personer som är verksamma inom musikområdet.36 Det handlar alltså här om bidrag som lämnas till kollektiv, i form av institutioner och grupper, som inom sig rymmer många olika yrkesgrupper, varav en större eller mindre del kan betraktas som konstnärer. Även inom de renodlat konstnärliga institu- tionerna finns det vanligtvis yrkesgrupper som inte är att betrakta som konstnärliga, t.ex. inom personal- och ekonomiadministration. Regeringens styrning av dessa bidrag är sådan att den i inte betonar vissa professioner eller yrken. För de båda nationalscenerna och Operan pekar regeringen dock på hantverksskick- ligheten i ateljéer och verkstad som särskilt angelägen vid sidan av den konstnärliga kärnan i verksamheten. De tre scenkonstallianserna – , Dansalliansen och Musikalliansen – inrättades och erbjuder en villkorad grundanställning för frilansande utövare inom respektive konstområde. De anställda skådespelarna, dansarna och musikerna tar tjänstledigt från respektive scenkonstallians när de arbetar och 36 bidragsgivning utgår från förordning (2012:516) om statsbidrag till det fria kulturlivet inom teater-, dans- och musikområdet samt förordning (1998:1368) om stats- bidrag till vissa utställare inom bild- och formområdet. bidragsgivning utgår från förordning (2010:1921) om statsbidrag till musiklivet. återvänder mellan sina olika uppdrag. Kraven för att bli anställd i scenkonstallianserna är högt ställda och bygger på mångårig yrkes- förankring i branschen. Det görs även kopplingar till det offentliga kulturstödet.37 4.6Kulturella och kreativa näringar De kulturella och kreativa näringarna har lyfts upp som ett begrepp i samband med regional och lokal utvecklingspolitik, där vissa forskare har hävdat att satsningar på dessa näringar är särskilt främjande för en positiv utveckling.38 –2012 ge- nomfördes också en särskild satsning på kulturella och kreativa näringar i , inom ramen för en handlingsplan. I den uppföljningsrapport om satsningen åren 2010–2012 som näringsutskott lämnade förs ett resone- mang om lämplig avgränsning av begreppet. Vilka som räknas in kan nämligen ha betydelse för de näringar som hamnar utanför eftersom dessa kanske inte kan räkna med samma status och möjlighet till offentligt stöd som de som inkluderas. Enligt rap- porten kan avgränsningen också variera beroende på syftet. Om statligt stöd ska lämnas kan det handla om en snävare avgränsning. Handlar det däremot om att beskriva sektorns bidrag till ekonomin tenderar avgränsningen att bli vidare.39 En av de myndigheter som ansvarade för handlingsplanen är . I en rapport från verket anges de delbranscher som i brukar anses utgöra dessa näringar: arkitektur, dataspel, design och formgivning, film, foto, konst, kulturarv, litteratur, media och marknadskommunikation, mode, musik, scenkonst, slöjd och hantverk samt upplevelsebaserat lärande.40 Det är näringspolitiska förutsättningar som styr verksamheten vid och därför handlar det i första hand om att främja näringar som långsiktigt kan klara sig på egna ben. 38Den som oftast tillskrivs denna teori är den amerikanske forskaren och hans skrifter om Den kreativa klassens framväxt. 39Näringsutskottet (2017). Uppföljning av handlingsplanen för kulturella och kreativa näring- ar 2010–2012, s. 28–29. Förutsättningar för kulturella och kreativa företag. Företagens villkor och verklighet 2014. Enligt utgörs de kulturella och kreativa näring- arna oftast av professionellt verksamma konstnärer. Företagandet är ett verktyg för konstnärerna att kunna skapa och/eller utföra annat arbete med kulturell bas. Kulturella och kreativa näringar har både likheter och olikheter jämfört med andra typer av företag. En likhet är att alla vill tjäna pengar, men för konstnärer är det sällan den enda drivkraften. Till exempel kan konstnärlig integritet eller utrymme för den kreativa processen påverka. De kulturella och kreativa företagen strävar också, i likhet med andra företag, efter innovation men då vanligen i meningen konstnärlig förnyelse.41 Inom ramen för regeringens exportstrategi har fått uppdraget att i samverkan med Kulturanalys, , och ta fram definitioner för och sammanställa relevant statistik som möjliggör en ekonomisk analys av utvecklingen av kulturella och kreativa näringar i . Uppdraget redovisades hösten 2017.42 4.7Arbetsförmedling för konstnärliga arbeten Arbetsförmedlingen (Af) Kultur Media är en specialarbetsförmedling dit den som har yrkesutbildning, lång erfarenhet och som söker jobb inom kultur- och medieområdet kan vända sig. Verksamheten är rikstäckande, med kontor i , och . För att bli inskriven vid , och därmed få tillgång till arbetsförmedlingens matchningsservice, måste den arbets- sökande ha ett yrke inom ansvarsområde och kunna visa på en utbildnings- eller yrkesmässig förankring i yrket. Verksamheten är organiserad i fyra branscher, med var sitt natio- nellt branschråd: 1) film, 2) ord och media, 3) bild och form samt 4) scen och ton. I varje branschråd sitter företrädare för arbets- givar-, bransch- och intresseorganisationer och inom resp. område finns det angivet på förmedlingens webbplats vilka yrken som är aktuella för inskrivning. Inom scen och ton är det 81 yrken som listas, inom bild och form är det 21 och inom film, ord och media är 86 yrken listade. 41Minnesanteckningar från utredningens möte med . 42Tillväxtverket (2017). En guide till svensk statistik för kulturella och kreativa näringar. Till stöd för verksamheten finns det övergripande Rådet för kulturarbetsmarknaden med sakkunniga ledamöter från samtliga kultur- och medieområden, med företrädare för arbetsgivare, fack- liga organisationer, kommuner, landsting, statliga myndigheter och utbildningsväsendet. Rådet är ett av myndighetens nationella sam- verkansorgan, med uppgift att vara ett forum för diskussion om hur den statliga arbetsmarknadspolitiken bättre kan anpassas till kulturarbetsmarknaden. Det förs en återkommande diskussion i råden om hur avgräns- ningen av verksamheten ska göras och om nya yrken ska inklude- ras. Ett färskt exempel är när yrkesgruppen ”grafiska formgivare” fördes upp som en kategori inom Bild och Form. Diskus- sionen fördes i Rådet för kulturarbetsmarknaden och när alla var överens om att integrera den nya kategorin fattades det formella beslutet av myndigheten. Allmänt gäller att nya kategorier till- kommer när det finns en bransch som efterfrågar dem, t.ex. inom spelindustrin. Utgångspunkten är de yrkesbeteckningar som finns listade av i s.k. SSYK-koder.43 Det räcker dock inte för den arbetssökande att ange ett relevant yrke för att bli inskriven på . I första hand ska den sökande ha fullgjort en för yrket godkänd högre konstnärlig ut- bildning eller motsvarande utbildning. Saknas en utbildning eller om det gått utbildningen avslutades ska den sökande kunna visa att hon eller han har arbetat inom yrket genom återkommande professionella engagemang. För den som är fri konstnär och alltså inte har anställning på sitt område kan det i stället handla om att visa upp bevis på mottagna konstnärsstipen- dier, genomförda gestaltningsuppdrag eller deltagande i utställning på konstmuseum, konsthall eller erkänt galleri. Konstnärliga och () är ett organisatoriskt paraply för rikstäckande organi- sationer vars enskilda medlemmar utgörs av konstnärliga och litterära yrkesutövare och vars huvudsakliga ändamål är att tillvarata 43 Minnesanteckningar från utredningens möte med . medlemmarnas kulturpolitiska och fackliga intressen. företrä- der KLYS 14 medlemsorganisationer inom områdena ord, ton, scen/film och bild/form.44 Bland de olika medlemsorganisationerna i KLYS finns t.ex. , och . Dessa tre organisationer får här ge exempel på vilka villkor som gäller för medlemskap i konstnärliga yrkesförbund. De representerar konstnärer som genomgått vissa utpekade konstnärliga utbildningar och/eller som är yrkesverksamma. Inom varje organisa- tion ryms det ett stort antal yrken. Grunden för medlemskap i är att man ”offentligen dokumenterat sig som litterär yrkesutövare. Den som offentliggjort två verk av konstnärligt eller vetenskapligt värde ska anses vara berättigad till medlemskap.” Ansökan bedöms av för- bundets invalsnämnd. För att bli invald krävs i princip svenskt medborgarskap, men utländsk medborgare som stadigvarande bor i kan också bli medlem. Det är dock inte ett krav att förfat- tandet ska vara på svenska.45 För att bli medlem i och film krävs att man är konstnärligt verksam som sångare, dansare, skådespelare, artist, regissör, scenograf, kostymtecknare och koreograf. Ett sätt att belägga detta är att visa på genomförd utbildning, men det går också att peka på avtalsenliga anställningar med viss längd inom förbundets område.46 Medlem i () kan varje svensk, eller i verksam utländsk medborgare, bli som är yrkes- verksam konstnär, dvs. bildkonstnär, konsthantverkare, formgivare och likvärdiga yrkesgrupper. Även här är genomförd konstnärlig utbildning ett viktigt kriterium. Men det går också att meritera sig med t.ex. medlemskap i likvärdig utländsk konstnärsorganisation.47 44Webbplatsen för KLYS . 46Webbplatsen för och film . 47Webbplatsen för KRO . Som framgår av genomgången av de olika sektorerna är det vanligt med en uppräkning av konstformer och konstnärliga färdigheter, i form av yrken och professioner, för att ringa in och avgränsa mellan insatser som riktas till konstnärer eller kulturskapare. För att avgöra vem som kan kvala in till dessa insatser används också olika tillvägagångssätt. De begrepp och avgränsningar som används inom olika sektorer sammanfattas i tabell 4.1. Dessa bygger på offentliga riktlinjer som utfärdats av regeringen, myndigheter och organisationer. Som framgår av tabellen finns det både likheter och olikheter mellan de olika sektorerna när det gäller val av samlingsbegrepp som används, vilka konstformer och färdigheter som omfattas samt vilka trösklar som formulerats. I den mån ett samlingsbegrepp används för att ringa in och beskriva de olika insatserna är det vanligast med en variant av konst, konst- när eller konstnärlig. Som alternativ används också begreppen kultur, kulturella och kulturskapare. Begreppen definieras dock inte närmare. Under utredningens insamlingsfas har frågan om lämpligt begrepp också diskuterats. Slutsatsen är att konstnärer är den gängse benämningen och kulturskapare ett tänkbart alternativ. Det finns för- och nackdelar med de båda begreppen. Konstnär är etablerat för att omfatta utövare och upphovsmän inom alla konstformer och det finns ett viktigt värde i detta. Det är dock förhållandevis vanligt att människor utanför den närmaste kretsen av berörda uppfattar att begreppet enbart syftar på bild- konstnärer och man alltså inte tänker att t.ex. skådespelare eller författare omfattas. Inom andra konstformer än bildkonsten an- vänds inte heller begreppet konstnär på ett lika självklart sätt för att beskriva de egna utövarna.