sou · H6B345 · 2018-05-31 00:00:00 — En ökad kunskap om arbetsmiljö bidrar även till att uppnå de jämställdhetspolitiska målen, särskilt delmålet om ekonomisk jämställdhet och jämställd hälsa.1 Ohälsotalet är högre för kvinnor och det 1Se vidare prop. 2016/17:1 utg.omr. finns kunskapsluckor om arbetsmiljön på kvinnodominerade arbetsplatser och branscher. Den nya myndigheten kan bidra till att stärka kunskapsläget på detta område. Vidare är arbetsmarknad starkt präglad av att många branscher och sektorer starkt domineras av antingen kvinnor eller män. De positiva effekter ur ett jämställdhetsperspektiv som förutses i det betänkande (SOU 2017:28) som låg till grund för beslutet att inrätta MynAK är åtminstone delvis avhängiga att myndigheten kan utföra relevanta sammanställningar, analyser och utvärderingar av kunskap om olika villkor och förutsättningar inom kvinnodominerande respektive mansdominerade branscher och sektorer. Sådan kunskap kan i sin tur bidra till en bättre arbetsmiljö för både kvinnor och män och till ett mer jämställt arbetsliv. Förslaget i detta betänkande är en viktig förutsättning för att myndigheten ska kunna göra sådana sammanställningar, analyser och utvärderingar. Förslaget bedöms mot denna bakgrund ha positiva effekter ur ett jämställdhetsperspektiv. 7.2.5Konsekvenser för företag i egenskap av arbetsgivare Det bedrivs mycket forskning inom arbetslivsområdet och det finns en stor samlad kunskap om arbetsmiljöfrågor. Kunskapen når dock ofta inte ut till arbetsgivare och andra relevanta aktörer, bl.a. till följd av bristande kommunikationsinsatser och att kunskapen inte sammanställs på ett sätt som är lättillgängligt även för de som saknar särskilda kunskaper inom det aktuella ämnesområdet. Ett kärnuppdrag för MynAK är att sammanställa och sprida kunskap baserad på forskning till bl.a. arbetsplatser, så att kunskapen kommer till nytta i det praktiska arbetsmiljöarbetet. Den föreslagna registerlagen är en viktig förutsättning för detta arbete. Förslaget kan mot denna bakgrund bidra till att underlätta företagens arbetsmiljöarbete. Detta kan vara särskilt positivt för små företag, som i regel kan antas ha mindre resurser och därmed sämre förutsättningar att bedriva ett sådant arbete på ett ändamålsenligt sätt. Förslaget bedöms vara förenligt med internationella åtaganden inom FN, och EU. Vidare bedöms förslagen inte få några särskilda konsekvenser för miljön eller för de frågor i övrigt som enligt kommittéförordningen ska beaktas inom ramen för en utrednings konsekvensbedömningar. 7.3Konsekvenser av att inte genomföra förslaget Om förslaget inte genomförs kommer MynAK att behöva basera den personuppgiftsbehandling som förekommer vid myndigheten enbart på dataskyddsförordningen och dataskyddslagen. Detta riskerar att leda till att MynAK inte kommer att ha möjlighet att behandla känsliga personuppgifter i den utsträckning som är nödvändig för myndighetens uppdrag avseende kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning samt att genomföra utvärderingar och analyser. Utan den föreslagna lagen kan det t.ex. uppstå tvivel angående myndighetens möjlighet att behandla känsliga personuppgifter i den utsträckning som är nödvändig. Det kan leda till att MynAK får svårt att fullt ut utföra sitt uppdrag enligt myndighetens instruktionsförordning. Om förslaget inte genomförs kan det leda till att myndigheten behöver lägga mer resurser på insamling av data. Detta hänger samman med att myndigheten i så fall skulle behöva samla in data inför varje enskilt projekt, vilket bedöms vara mer kostnadskrävande jämfört med om MynAK kan använda data som finns tillgänglig hos myndigheten. Att inte genomföra förslaget skulle därför innebära att det blir svårare att använda myndighetens resurser för datahantering på ett effektivt sätt. Utvärderingar och analyser av statliga reformer och initiativ inom MynAK:s ansvarsområde kan ge regering och riksdag tillgång till bättre kunskapsunderlag för beslut om hur arbetsmiljöpolitiken kan inriktas och förbättras, vilket kan öka politikens träffsäkerhet och göra initiativen mer effektiva. Detta kan i sin tur få positiva effekter, såsom lägre sjuktal och att fler kan jobba längre, vilket är kostnadsbesparande för staten. Denna positiva effekt av myndighetens verksamhet riskerar att utebli eller minska väsentligt om förslaget om en särskild registerlag för myndigheten inte genomförs. Frånvaron av en sådan lag riskerar nämligen att påtagligt försämra förutsättningarna för att genomföra kvalitativa analyser och utvärderingar och även försämra möjligheterna för myndigheten att utföra sitt uppdrag att sprida forskningsbaserad kunskap om arbetsmiljö. Personuppgiftsbehandling, särskild när denna innefattar känsliga personuppgifter, kan innebära risker för den personliga integriteten. Om inte förslaget genomförs kommer MynAK:s möjlighet att behandla känsliga personuppgifter att påtagligt begränsas. Detta kan ses som positivt för den personliga integriteten, även om utredningen anser att de negativa konsekvenserna av att inte genomföra förslaget väger tyngre än fördelarna med en sådan lösning ur ett integritetsperspektiv. 8.1Förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid Myndigheten för arbetsmiljökunskap 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i sådan verksamhet hos Myndigheten för arbetsmiljökunskap som avser kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning samt utvärdering och analys. Lagen tillämpas endast på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och annan behandling av personuppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Förslaget behandlas i avsnitt 5.2. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Av första stycket framgår att lagen ska tillämpas endast i vissa delar av myndighetens verksamhet. Med kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning avses sådan verksamhet som är nödvändig för att myndigheten ska kunna utföra sitt uppdrag som kunskapsmyndighet på arbetsmiljöområdet. Det kan t.ex. handla om att granska kvaliteten i vetenskapliga artiklar eller att sammanställa resultat av olika studier för att sprida slutsatserna till relevanta aktörer. Av bestämmelsen framgår även att lagen tillämpas inom myndighetens arbete med utvärdering och analys, vilken t.ex. kan innefatta effektutvärderingar av en viss reform på arbetsmiljöområdet eller analyser av utvecklingen inom samma område. Övrig behandling av personuppgifter som faller inom myndighetens verksamhetsområde, såsom intern administration, faller utanför lagens tillämpningsområde. I paragrafens andra stycke begränsas tillämpningsområdet till en viss typ av behandling av personuppgifter. behandling som inte ingår eller kommer att ingå i ett register faller utanför lagens tillämpningsområde. Bestämmelsen i andra stycket är utformad i nära anslutning till artikel 2.1 i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt som den bestämmelsen. Förhållandet till annan reglering 2 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.1. Av paragrafen framgår att lagen utgör ett komplement till dataskyddsförordningen. Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i alla medlemsstater vilket innebär att den automatiskt är en del av den svenska rättsordningen. I vissa avseenden förutsätter eller tillåter dataskyddsförordningen emellertid att inför bestämmelser som kompletterar förordningen, antingen i form av preciseringar eller i form av undantag. Lagens hänvisningar till dataskyddsförordningen är dynamiska, det vill säga avser förordningen i dess gällande lydelse. Denna hänvisningsteknik bedöms som den lämpligaste, eftersom lagen annars kan komma att behöva ändras vid varje eventuell ändring av dataskyddsförordningen. 3 § Vid behandling av personuppgifter enligt denna lag gäller lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.2. Paragrafen upplyser om hur lagen förhåller sig till lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, kallad dataskyddslagen. Bestämmelsens första led klargör att det i dataskyddslagen finns generella nationella bestämmelser om behandling av personuppgifter som kompletterar och preciserar dataskyddsförordningen och som därmed även gäller för Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Andra ledet anger att dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till denna lag. Det innebär att dataskyddslagens bestämmelser endast gäller om inte annat föreskrivs i denna lag eller föreskrifter meddelade i anslutning till lagen. Rätten att göra invändningar 4 § Artikel 21.1 i EU:s dataskyddsförordning om rätten att göra invändningar gäller inte vid sådan behandling som är tillåten enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Första stycket gäller dock inte när uppgifterna samlats in direkt från den enskilde. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4. I paragrafens första stycke görs ett undantag från den rätt att invända mot behandling av personuppgifter som följer av artikel 21.1 i dataskyddsförordningen. Undantaget utgör en sådan begränsning i den nationella rätten som är tillåten enligt artikel 23 i dataskyddsförordningen. Andra stycket innebär att undantagsbestämmelsen i första stycket inte gäller uppgifter som samlats in direkt från den enskilde med dennes samtycke. För sådana uppgifter gäller således rätten att göra invändningar enligt artikel 21.1 i dataskyddsförordningen. Samtycke när uppgifter har samlats in direkt från den enskilde 5 § Om personuppgifterna har samlats in direkt från den enskilde, får uppgifterna behandlas endast om han eller hon har lämnat sitt uttryckliga samtycke till behandlingen. Den registrerade har rätt att när som helst återkalla ett lämnat samtycke. Ytterligare personuppgifter om den registrerade får därefter inte behandlas. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om samtycke och återkallelse av samtycke i vissa fall. I första stycket anges att ett uttryckligt samtycke krävs i vissa fall. Kravet på samtycke är en integritetshöjande åtgärd i förhållande till dataskyddsförordningen. Samtycke ska alltså inte ses som den rättsliga grunden för myndighetens behandling av personuppgifter enligt artikel 6.1 a i dataskyddsförordningen. Detta innebär att det utöver samtycket från den enskilde krävs en rättslig grund, t.ex. att behandlingen är nödvändig för att myndigheten ska kunna utföra en uppgift av allmänt intresse (artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen). I andra stycket behandlas återkallelse av ett lämnat samtycke. En återkallelse kan göras skriftligt eller muntligt till Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Sedan återkallelsen har gjorts och kommit till myndighetens kännedom får ytterligare personuppgifter om den enskilde inte behandlas. Behandlingen av redan insamlade uppgifter får dock fortsätta. 6 § Myndigheten för arbetsmiljökunskap är personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som myndigheten utför enligt denna lag. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6. Paragrafen anger att Myndigheten för arbetsmiljökunskap är personuppgiftsansvarig för behandling av personuppgifter enligt lagen. Utpekandet av myndigheten som personuppgiftsansvarig är i enlighet med artikel 4.7 andra ledet i dataskyddsförordningen. 7 § Myndigheten för arbetsmiljökunskap får behandla personuppgifter om det är nödvändigt inom myndighetens ansvarsområde. En sådan behandling får innefatta 1.granskningar och analyser som syftar till att samla in, sammanställa och sprida kunskap om arbetsmiljö, 2.utvärderingar och analyser av statliga reformer och andra statliga initiativ, samt 3. studier om utvecklingen inom arbetsmiljöområdet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om begränsningar av ändamålen och om begränsningar av vilka personuppgifter som får behandlas för ett visst ändamål. Förslaget behandlas i avsnitt 5.7.1 och 5.7.2. Paragrafen behandlar de så kallade primära ändamålen för behandlingen av personuppgifter vid myndighetens verksamhet inom lagens tillämpningsområde. I paragrafens första stycke anges de primära ändamålen för personuppgiftsbehandling enligt lagen. Beskrivningen av ändamålen får betydelse för vilken insamling och annan behandling av personuppgifter som är tillåten enligt lagen. Ändamålen knyter an till myndighetens kärnuppdrag. Att ändamålen fastställs i lag främjar att personuppgiftsbehandlingen sker i enlighet med principerna om laglighet, korrekthet och öppenhet (artikel 5.1 a i dataskyddsförordningen). Första punkten tar sikte på sådan behandling av personuppgifter som är nödvändig för att bedöma relevans och kvalitet i sådant underlag, t.ex. en vetenskaplig studie eller artikel, i samband med att Myndigheten för arbetsmiljökunskap tar fram t.ex. en kunskapssammanställning. Så- dant arbete förutsätter i vissa fall att det görs s.k. metaanalyser av underlaget, t.ex. genom att studera den data som använts i underlaget. Av andra punkten och tredje punkten framgår att nödvändig behandling av personuppgifter får ske vid utvärderingar och analyser av statliga reformer och andra statliga initiativ och vid studier av utvecklingen inom arbetsmiljöområdet. Bestämmelsen utgör en yttre ram för vilka slags personuppgiftsbehandlingar som är tillåtna enligt lagen och är en sådan specifikationsbestämmelse som är tillåten enligt artikel 6.2 i dataskyddsförordningen. Att det anges ett krav på att behandlingen ska vara nödvändig för de angivna ändamålen innebär ett tydliggörande av kraven på laglig behandling enligt artikel 6.1 i dataskyddsförordningen. Paragrafens andra stycke upplyser om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om begränsningar av ändamålen och om begränsningar av vilka personuppgifter som får behandlas för ett visst ändamål. 8 § Personuppgifter som behandlas för de ändamål som anges i 7 § får också behandlas för att fullgöra uppgiftslämnande som sker i överensstämmelse med lag eller förordning. Förslaget behandlas i avsnitt 5.7.3. I paragrafen klargörs att Myndigheten för arbetsmiljökunskap får behandla personuppgifter även för uppgiftslämnande. Ett sådant uppgiftslämnande kan exempelvis vara aktuellt om myndigheten behöver lämna ut uppgifter för att uppfylla krav i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 9 § Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med de ändamål för vilka uppgifterna samlades in. Förslaget behandlas i avsnitt 5.7.4. Paragrafen tydliggör att den så kallade finalitetsprincipen gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen. Bestämmelsens utformning ligger nära artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Det innebär bl.a. att behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 i förordningen inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Det innebär också att de omständigheter som anges i artikel 6.4 a–e i förordningen ska beaktas vid bedömningen om behandlingen är förenlig med finalitetsprincipen. Behandling av känsliga personuppgifter 10 § Inga andra personuppgifter som avses i artikel 9.1 EU:s dataskyddsförordning (känsliga personuppgifter) än sådana som avslöjar etniskt ursprung, medlemskap i fackförening eller som rör hälsa får behandlas för de ändamål som anges i 7 §. Av lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor följer att forskning som innefattar behandling av känsliga personuppgifter, samt personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden måste etikprövas. Förslaget behandlas i avsnitt 5.8. I paragrafen regleras i vilken utsträckning Myndigheten för arbetsmiljökunskap får behandla sådana särskilda kategorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter) som avses i artikel 9.1 i dataskyddsförordningen. Paragrafen innebär att lagen endast ger stöd för behandling av sådana känsliga personuppgifter som avslöjar etniskt ursprung, medlemskap i fackförening eller som rör hälsa. Bestämmelsen har företräde framför bestämmelsen i 3 kap. 3 § i dataskyddslagen om myndigheters behandling av känsliga personuppgifter, eftersom dataskyddslagen är subsidiär till andra författningar. Detta hindrar dock inte att den nämnda bestämmelsen i dataskyddslagen kan tillämpas av Myndigheten för arbetsmiljökunskap i fall av personuppgiftsbehandling som faller utanför lagens tillämpningsområde. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att forskning som innefattar behandling av känsliga personuppgifter och personuppgifter om vissa lagöverträdelser måste etikprövas. 11 § Om det är nödvändigt för de ändamål som anges i 7 §, får det hos Myndigheten för arbetsmiljökunskap finnas samlingar av personuppgifter som behandlas automatiserat, under förutsättning att uppgifterna inte direkt kan hänföras till en person. Uppgifterna får dock vara försedda med en beteckning som den myndighet uppgifterna kommer från kan hänföra till ett personnummer eller motsvarande identitetsbeteckning. Förslaget behandlas i avsnitt 4.2 och 5.9. Paragrafen reglerar Myndigheten för arbetsmiljökunskaps möjligheter att inneha samlingar av personuppgifter eller motsvarande som inte nödvändigtvis är knutna till en särskild avgränsad studie. Möjligheterna att inneha sådana samlingar begränsas till samlingar av avidentifierade personuppgifter. Som en ytterligare förutsättning för behandlingen gäller att behandlingen ska vara nödvändig för de ändamål som anges i 7 §. Av 13 § följer att avidentifierade uppgifter inte får behandlas i syfte att röja en persons identitet, se vidare författningskommentaren till den bestämmelsen. 12 § Om det behövs för de ändamål som anges i 7 §, får det hos Myndigheten för arbetsmiljökunskap även finnas samlingar av personuppgifter som behandlas automatiserat som inte är sådana personuppgifter som avses i 11 §, om uppgifterna är nödvändiga för myndighetens arbete som avser kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning eller utvärdering och analys. Förslaget behandlas i avsnitt 5.10. Paragrafen reglerar Myndigheten för arbetsmiljökunskaps möjligheter att inneha samlingar av personuppgifter som inte är avidentifierade på det sätt som avses i 11 §. Av paragrafen följer att sådana personuppgifter endast får behandlas om det behövs för ett särskilt projekt. Även i detta fall gäller att behandlingen måste vara nödvändig för de ändamål som anges i 7 §. I 13 § finns regler om begränsningar av möjligheterna att sambearbeta denna typ av uppgifter, se vidare författningskommentaren till den bestämmelsen. Observera att paragrafen är tillämplig även på sådana personuppgifter som visserligen har avidentifierats, men där avidentifieringen har gjorts av Myndigheten för arbetsmiljökunskap. I sådana fall har nämligen myndigheten tillgång till ett grundmaterial som innehåller personuppgifter som är direkt hänförliga till en person eller en nyckel som gör det möjligt för myndigheten att återknyta uppgifterna till enskilda individer. Begränsningar i behandlingen av personuppgifter 13 § Personuppgifter som inte direkt kan hänföras till en person och som ingår i samlingar av personuppgifter som behandlas automatiserat får inte behandlas i syfte att röja en persons identitet. Förslaget behandlas i avsnitt 5.12.1. Paragrafen innebär ett förbud mot behandling av avidentifierade personuppgifter i syfte att avslöja en persons identitet. Bestämmelsen klargör att det inte är tillåtet att sammanföra olika uppgifter för att få kännedom om identiteten på den person vars uppgifter behandlas. Syftet med bestämmelsen är att förstärka skyddet för den personliga integriteten vid behandling av sådana personuppgifter som inte är direkt hänförliga till en person. 14 § Personuppgifter som behandlas enligt 12 § och som har samlats in för att behandlas inom olika avgränsade projekt som avser kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning eller utvärdering och analys får inte sambearbetas med varandra. Denna begränsning gäller inte för en sådan sambearbetning av personuppgifter som är nödvändig för att kunna upprepa eller följa upp ett tidigare genomfört projekt av sådant slag som avses i första stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 5.12.2. Bestämmelsen i första stycket innebär ett förbud mot sambearbetning av personuppgifter som behandlas med stöd av 12 §. Personuppgifter som inte är avidentifierade i enlighet med 11 § och som har samlats in för att behandlas i olika projekt får således inte sambearbetas med varandra. Begränsningen gäller däremot inte för sådana personuppgifter som behandlas med stöd av 11 §. Begränsningen gäller inte heller för sambearbetning av sådana personuppgifter som behandlas med stöd av 12 § med sådana personuppgifter som behandlas med stöd av 11 §. I andra stycket görs ett undantag från sambearbetningsförbudet i första stycket för sambearbetning av personuppgifter som är nödvändig för att upprepa eller följa upp ett tidigare genomfört projekt för de ändamål som omfattas av lagen. 15 § Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Förslaget behandlas i avsnitt 5.13. Av paragrafen följer att Myndigheten för arbetsmiljökunskap är skyldig att se till att tillgången till personuppgifter begränsas. Genom begränsningen förstärks skyddet för den personliga integriteten genom att uppgifterna sprids till en så liten krets som möjligt. Paragrafen ska tillämpas på både tillsvidareanställd personal och tidsbegränsat anställda som arbetar vid myndigheten inom ramen för ett visst avgränsat projekt. Bestämmelsen är en skydds- och säkerhetsbestämmelse som det är tillåtet att införa enligt artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen. Inrättande av Myndigheten för arbetsmiljökunskap En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en ny myndighet: Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Myndigheten ska sammanställa och sprida kunskap om arbetsmiljö och utvärdera utformningen, genomförandet och effekterna av arbetsmiljöpolitiken. Myndigheten ska vara en enrådighetsmyndighet och ha ett insynsråd. Myndigheten ska vara lokaliserad i . Utredaren ska bl.a. bemanna myndigheten och lämna förslag till instruktion och regleringsbrev. Utredaren ska föreslå och vidta de åtgärder som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet i enlighet med myndighetens uppgiftsbeskrivning nedan. Uppdraget ges med förbehåll för beslut i nödvändiga delar. Uppdraget ska slutredovisas . Behov av en samlande organisation på arbetsmiljöområdet har en begränsad uppgift som nationell funktion för kunskapsområdet arbetsmiljö och arbetsliv. Men det saknas en särskild myndighet med nationellt ansvar för att sammanställa och sprida kunskap om arbetsmiljö. Det finns inte heller någon aktör som utvärderar utformningen, genomförandet och effekterna av arbetsmiljöpolitiken. Arbetsmiljöområdet är omfattande och spänner över ett stort antal områden och aktörer. För att stärka regeringens nationella och internationella arbete med arbetsmiljöfrågor, samt ge verksamma aktörer på området stöd i arbetsmiljöarbetet, behövs en samordnande organisation som sammanställer och förmedlar kunskap om arbetsmiljö. Det arbetsmiljöarbete som bedrivs behöver bygga på kunskap.