sou · H6B377 · 2018-11-01 00:00:00 — Health Working Papers No. (2017) Nurses in advanced roles in primary care. Health Working Papers No. (2018) Sex-timmarsdag permanentas på operation i . 06-03-2018. / webbnyheter/2018/mars/sex-timmarsdag-permanentas-pa-op-i- molndal/ 1976/77: 59. Om utbildning och forskning inom högskolan m.m. Prop. 1978/78:197. Vårdutbildning inom högskolan. 1978/79:220. Om samhällets tillsyn över hälso- och sjukvårds- personalen m.fl. 1981/82:89. Om högskoleutbildning m.m. Prop. 1992/93:1. Universitet och högskolor – Frihet för kvalitet. 1992/93:169. Högre utbildning för ökad kompetens. 1993/94:149. Åligganden för personal inom hälso- och sjuk- vården m.m. 1993/94:177. Utbildning och forskning – Kvalitet och konkur- renskraft. 1995/96:176. Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1997/98:109. Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 1998/99:1. 2000/01:71. Nytt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningar. 2001/02:15. Den öppna högskolan. 2004/05:162. Ny värld – ny högskola. 2008/09:94. Verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård. 2008/09:175. Gränslös kunskap – högskolan i globaliseringens tid. 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. 2009/10:139. Fokus på kunskap – kvalitet i den högre utbild- ningen. 2009/10:149. En akademi i tiden – ökad frihet för universitet och högskolor. 2009/10:210. Patientsäkerhet och tillsyn. 2012/13:1. 2013/14:1. 2015/16:1. 2015/16:44. Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifi- kationsdirektivet. 2016/17:43. En ny hälso- och sjukvårdslag. 2016/17:50. Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft. 2016/17:122. Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. 2017/18:1. 2017/18:179. En sammanhållen politik för landsbygder –för ett som håller ihop. 2017/18:204. Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande. Ramböll (2017) En kartläggning av landstingens arbete med kompe- tensförsörjning av sjuksköterskor. (2018) Rapport från dialogdagen för reglerad specialist- utbildning för röntgensjuksköterskor. Regeringen inrättar ett patientråd för hälso- och sjukvården.2018-04-30. Kvalitetssäkring av högre utbildning. 2015/16:76. Svar på om myndig- hetskapital vid universitet och högskolor. 2017/18:191. () Uppdrag om samverkan kring kompetensförsörjningsfrågor i hälso- och sjukvården. (S2016/04992/FS). () Förslag om ändrad examensbeskrivning för specialistsjuksköterskeexamen. (U2011/03579/UH). () Uppdrag om försöksverksamhet med praktiknära forskning. (U2015/03573/UH & U2017/01129/UH). () Regleringsbrev för avseende universitet och högskolor. (U2017/05023/BS (delvis)) & (U2017/05052/UH). () En sexårig utbildning för läkarexamen. (U2018/02704/UH). för ambulanssjuksköterskor och Svensk sjuksköters- keförening (2012) Kompetensbeskrivning legitimerad sjuksköterska med specialistsjuksköterskeexamen med inriktning ambulanssjukvård. (RiR 2012:4) Att styra självständiga lärosäten. (RiR 2017:28) Varför sparar lärosätena? – En gransk- ning av myndighetskapital vid universitet och högskolor. Safriet, B. F. (1998) Still spending dollars, still searching for sense: Advanced practice nursing in an era of regulatory and economic turmoil. Advanced Practice Nursing Quarterly. 4, 24–33. SFS 1977: 263. Lag om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. SFS 1982:763. Hälso- och sjukvårdslag. SFS 1992: 1434. SFS 1993: 100. Lag om tillstånd att utfärda vissa examina. Lag om åligganden för personal inom hälso- och sjukvård. Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslag. Lagen om yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvårdens område. SFS 1998: 1474. Förordning med instruktion för Universitetskanslers- ämbetet. Förordning om försöksverksamhet med övningsskolor och övningsförskolor inom lärar- och förskollärarutbildningar. Förordning med instruktion för . SFS 2016: 145. Lag om erkännande av yrkeskvalifikationer. SFS 2017: 30. Hälso- och sjukvårdslag. SFS 2017: 80. Hälso- och sjukvårdsförordning. SFS 2017: 725. SFS 2017: 1470. Förordning om yrkesförarkompetens. för Röntgensjuksköterskor och . Skrivelse angående statligt erkänd och reglerad specialistutbildning för legitimerade röntgensjuksköterskor inom huvudområdet radio- grafi. (U2016/04828/UH). (2008) Kvalitet och innehåll i patientregistret. Utskriv- ningar från slutenvård –2006 och Besök i öppenvård (exklusive primärvårdsbesök). 1997–2006. (2012) Beskrivning av vårdutnyttjande för patienter med psykisk ohälsa. En rapport baserad på patientregistret och dödsorsaksregistret vid . (2013) Nationella planeringsstödet 2013 – tillgång och efterfrågan på vissa personalgrupper inom hälso- och sjukvård samt tandvård. (2014) Uppgifter om psykiatrisk vård i patient- registret. (2015) Väntetider vid sjukhusbundna akutmottagningar. Statistik om sjukdomar behandlade i slutenvård . (2017) Nationella planeringsstödet 2017 Tillgång och efterfrågan på vissa personalgrupper inom hälso- och sjukvård samt tandvård. (2018) Kompetensförsörjning och patientsäkerhet. Hur brister och kompetens påverkar patientsäkerheten. Delegering av arbetsuppgifter inom hälso- och sjuk- vård och tandvård. föreskrifter om kompetenskrav för sjuksköterskor vid förskrivning av läkemedel. föreskrifter och allmänna råd om led- ningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. och allmänna råd om ledningssystem för kvalitetsarbete. föreskrifter och allmänna råd om läkarnas specialiseringstjänstgöring. Enhetligt huvudmannaskap för högskolan förstatligande av de medellånga vårdutbildningarna. Frihet, ansvar, kompetens – grundutbildningens villkor i högskolan. Vårdhögskolor kvalitet, utveckling, huvudmannaskap: slutbetänkande. Ny behörighetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m. Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. Kompetens och ansvar. Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genom- förande. Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. SOU 2015: 70. Utvecklad ledning av universitet och högskolor. SOU 2016:55 & SOU 2017:4. Kommissionen för jämlik hälsa. SOU 2017: 20. Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning. God och nära vård – En gemensam färdplan och målbild. Forska tillsammans – samverkan för lärande och för- bättring. (2014) Åldrande Befolkning. (2017) Arbetskraftsbarometern . Statiska centralbyrån (2017) Sjuksköterskor utanför yrket. Tema- rapport 2017:3. (2017) Trender och Prognoser 2017. Statskontoret (1991) Översyn av statsbidraget till vårdhögskolorna. (2013) Kompetensförsörjningen i vården –utbildning hos vårdgivare en förutsättning för fler sjuksköterskor. Landstingsrevisorerna (nr 10/2013). (1991) utredning om vårdhögskolornas organisation och styrformer. (2013) De syv lægeroller. Suserud, B.-O. (2005) A new profession in the pre-hospital care field – the ambulance nurse. Nursing in Critical Care. 10(6), 269–271. och Intensivvård och (2015) Riktlinjer för svensk intensivvård. Remissvar förslag för införande av strålskyddsdirektivet (2013/59/Euratom) i svensk lagstiftning. 2016/0503. för Röntgensjuksköterskor (2017) Legitimerade röntgensjuksköterskor väljer och formar sin framtid. för Röntgensjuksköterskor (2018) Varför behövs en specialistutbildning för röntgensjuksköterskor. U 2017:08 dnr Komm2018/00054-21. , Farmaceuter, , , . Samlat genomförande av det moderni- serade yrkeskvalifikationsdirektivet. (2017) Utredning om specialistsjuk- sköterskeutbildningen. Kommuner och Landsting (2013) Nivåstrukturerad cancervård-för patienternas bästa. En rapport från uppdraget om nationell samordning av delar av den högspecialiserade cancer- vården. Kommuner och Landsting (2014) Kombinationstjänster/ Förenade anställningar. Kommuner och Landsting (2018) Svensk sjukvård i inter- nationell jämförelse. Kommuner och Landsting, Akademiker , Kom- munal och OFR (2015) Arbetsidentifikation (AID) . (2011) Rekommenda- tioner om kursplaner, utbildningsplaner och betygssystem. Dnr 10/118. (2018) Sjuksköterskor erbjuds mer i årslön. 07-07-2018: /nyheter/lokalt/ /sjukskoterskor-erbjuds-30-000-kronor-mer-i-lon. & , B. (2016) Fortsätt utveckla dagkirurgin. , 113, DUXW. , I., Berben, S., Zeegers, F., Poppen, H., Hoogeveen, M., , I. & Vloet, L. (2016). A national research agenda for pre- hospital emergency services in the : a Delphi- study. , Resuscitation and Emergency Medicine, 24, 2. Universitets- och högskoleämbetet (1991) Översyn av Vårdhög- skolornas organisation och innehåll. (2014) Kvalitetsutvärdering av specia- listsjuksköterskeexamen. (2014) Specialistsjuksköterskor och vårdens behov – en intervjustudie. (2015) Dimensionering av högre utbildning. (2016) Beslut uppföljning av specialist- sjuksköterskeexamen. (2017) Förslag till examensbeskrivning för yrkesexamen för kuratorer inom hälso- och sjukvården. (2017) Distansutbildning i svensk högskola. och (2017) Kartlägg- ning av specialistsjuksköterskor och barnmorskor – en statistikpilot. PM om statistikpilot 2017. (2018) Årsrapport . Universitetskanslersämbete och (2018) Samverkan om kompetensförsörjning i hälso- och sjukvården – Årsrapport . (2018) Om kvalitetsutvärderingar: kvalitet.uka.se/om-utvarderingarna/ 24-09-2018. betänkande 2000/01: UBU 17. Utredningen om Styrning för starka och ansvarsfulla lärosäten (U2017:05). Övergripande modellförslag för styrning av universitet och högskolor. Vårdanalys (2016:5) Vården ur befolkningens perspektiv 2016. Vårdanalys (2017:2) Vården ur patienternas perspektiv – . : /engagemang-och- paverkan/sa-gor-vi-yrkena-battre/akademisk-specialisttjanstgoring/ vardforbundets-modell-for-specialistutbildning/ (2016) Verksamhetsförlagd utbildning – 2016. (2018) VFU-Rapport 2018 – Så tycker studentmedlemmar om universitetens och högskolornas verksamhetsförlagda utbildningar. (2012) Akut sjukvård, omvårdnad och behandling vid akut skada. Yngre læger (2015) Overenskomst for underordnede læger. 2015– 2018. (2013) i I: , (red. ), Patientsäkerhet [Teori och praktik], s. 33–44, 1 uppl. statistikdatabas (2018) /statistik/ /contentassets/3cfeb4660d924d279add6d284d19812d/ forandringar-av-halsorakenskaperna-2016.pdf statistikdatabas (2018) /statistik--analys/ : , kvalitet.uka.se/om- utvarderingarna.html : /om-oss/aktuellt/nyheter/ 2016-06-29-uppfoljning-av-utbildningar-till- specialistsjukskoterska.html och vissa andra hälso- och sjukvårdsutbildningar för framtidens hälso- och sjukvård En särskild utredare ska se över specialistsjuksköterskeutbildningen. Syftet med översynen är att den framtida utbildningen ska möta hälso- och sjukvårdens förändrade behov och ge studenterna den kunskap och förmåga som krävs för att självständigt arbeta som specialistsjuksköterska. Utredaren ska också se över frågor som rör vissa andra hälso- och sjukvårdsutbildningar. •analysera vårdens tillgång på och behov av specialistsjuksköter- skor, •föreslå åtgärder för att öka specialistsjuksköterskeyrkets attrak- tivitet, •föreslå en ny examensbeskrivning för specialistsjuksköterske- examen, •se över krav på tillträde till specialistsjuksköterskeutbildningen, •bedöma behoven av en ändrad examensbeskrivning för barn- morskeexamen, •bedöma behoven av en specialiströntgensjuksköterskeexamen, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Det behövs en översyn av specialistsjuksköterskeutbildningen och vissa angränsande frågor Svensk hälso- och sjukvård ska vara i världsklass. En förutsättning för att lyckas med detta uppdrag är en väl fungerande kompetens- försörjning. Det är arbetsgivarna inom hälso- och sjukvården som ansvarar för att säkerställa en fungerande organisation och beman- ning inom vården men staten kan bidra till detta genom att till- handahålla en utbildning av hög kvalitet som svarar mot vårdens behov. Universitet och högskolor har ansvar för utbildningen av flera av vårdens professioner. Det finns utmaningar med kompetensförsörjningen. Statistik från visar att andelen specialistsjuksköterskor per 1 000 invånare har sjunkit . Arbetsgivarna uppger att de har svårt att rekrytera specialistsjuksköterskor i önskad om- fattning som flera av landets universitet och högskolor har svårt att fylla utbildningsplatserna på specialistsjuksköterske- utbildningen. Orsakerna till detta är bl.a. svårigheter för sjuksköter- skor att få tjänstledigt för studier och bristande incitament för sjuksköterskor att vidareutbilda sig. Lärosätena uppger att det också i vissa fall är svårt att utöka antalet utbildningsplatser trots att det finns ett studentunderlag. En orsak till detta är bristen på platser inom ramen för den verk- samhetsförlagda delen av utbildningen. Enligt arbetsgivarna finns det problem med utbildningens inne- håll, struktur och de nuvarande inriktningarna i examensbeskriv- ningen för specialistsjuksköterskeexamen. överläm- nade den nationella samordnaren för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården sina förslag i betänkandet Effektiv vård (SOU 2016:2). I betänkandet konstateras att specialistutbildningen för sjuksköterskor fram till har haft förhållandevis begränsad påverkan på löneutveckling och status. Arbetsgivarna menar att det är problematiskt att lärosätena inte alltid samverkar sinsemellan utan snarare konkurrerar, och att de startar och lägger ned utbildningar utan att ta hänsyn till vårdens behov. Detta innebär t.ex. att även i de fall då det finns ett behov och en efterfrågan på en viss utbildning, anordnar inget lärosäte utbildningen. Dessa problem är skäl för att göra en översyn av utbildningen och vissa frågor som knyter an till den. Även när det gäller barnmorskeexamen framför avnämare att det finns problem med nuvarande utbildning. Det behöver därför göras en analys och bedömning av behovet av en förändrad barnmorske- utbildning. Yrkesföreningar har vidare framfört att det finns behov av specialiserade röntgensjuksköterskor. En bedömning av vårdens behov av specialiströntgensjuksköterskor behöver därför göras. Uttryck som används i dessa direktiv Frågor som berörs i dessa direktiv har betydelse för verksamhet vid statliga universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434) och enskilda utbildningsanordnare med tillstånd att ut- färda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. I direktiven används begreppen universitet och högskolor eller lärosäten för båda dessa kategorier. Med hälso- och sjukvårdhuvudman avses i dessa direktiv det landsting eller den kommun som enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ansvarar för att erbjuda hälso- och sjukvård. Inom en vårdhuvudmans geografiska område kan en eller flera vårdgivare be- driva verksamhet. Med vårdgivare avses statlig myndighet, landsting, kommun, annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso- och sjukvårdsverksamhet. Uppdraget att göra en översyn av specialistsjuksköterskeutbildningen Hur ser tillgången och behovet av specialistsjuksköterskor ut? Hälso- och sjukvården blir allt mer specialiserad och kvalificerad. Framsteg inom medicin och medicinteknik gör att mer avancerade behandlingar blir möjliga. Detta gör att behoven av specialiserad per- sonal ökar. har tillgången på specialistsjuksköterskor mins- kat under och bedömer att om minsk- ningen fortsätter finns det risk för en försämrad patientsäkerhet i vissa delar av vården. Enligt arbetsgivarna inom vården möter specialistsjuk-sköterske- utbildningen inte vårdens behov. Det gäller t.ex. frågor om utbild- ningens innehåll men arbetsgivarna anser även att det finns problem när det gäller lärosätenas dimensionering av utbildningen och dess olika inriktningar. anser lärosäten att vårdens behov inte är tydligt beskrivna. Bristande kommunikation mellan lärosäten och vårdgivare framförs som en del av förklaringen. och har getts ett upp- drag om samverkan kring kompetensförsörjningsfrågor i hälso- och sjukvården (S2016/04992/FS [delvis]). I uppdraget ingår att myn- digheterna så långt det är möjligt ska säkerställa en förbättrad tillgång till statistik och prognoser över det totala kompetensbehovet i hälso- och sjukvården, oavsett driftsform eller huvudman. Som komple- ment till myndigheternas uppdrag behövs en samlad analys och bedömning av vilka de långsiktiga behoven av specialistsjukskö- terskor är och hur tillgången ser ut . Bedömningen ska omfatta statliga, kommunala (såväl kommuner som landsting) och privata vårdgivares behov. •analysera och bedöma hälso- och sjukvårdens tillgång på och långsiktiga behov av specialistsjuksköterskor. Vilka åtgärder behövs för att öka specialistsjuksköterskeyrkets attraktivitet? Högskolan har ansvar för utbildningen som leder till specialistsjuk- sköterskeexamen och som ska förbereda studenterna för specia- listsjuksköterskeyrket. För att i största möjliga mån säkerställa en god tillgång på specialistsjuksköterskor krävs både en attraktiv utbild- ning och att de som är utbildade väljer att arbeta som specialist- sjuksköterskor. Specialistsjuksköterskeyrket är ett kvinnodominerat yrke. Som framgår av regeringens skrivelse En arbetsmiljöstrategi för det moderna arbetslivet 2016–20 (2015/16:80) upplevs arbetstakten som särskilt svår att styra inom kvinnodominerade yrken där arbets- uppgifterna i hög grad styrs av kontakten med andra människor såsom patienter, kunder och elever. Det finns en bred samsyn hos bl.a. vård-givare och yrkesföreningar om att det behövs fler spe- cialistsjuksköterskor i vården. Ett hinder för att öka antalet kan vara att arbetsgivarna, på grund av personalbrist, har svårt att bevilja sjuksköterskor tjänstledigt för att vidareutbilda sig. För att hälso- och sjukvården ska kunna rekrytera och behålla kunniga specialist- sjuksköterskor har arbetsgivarna ett stort ansvar för att säkerställa att dessa vill stanna i yrket och att sjuksköterskor har intresse av att vidareutbilda sig. Faktorer som ansvar i relation till kompetens, en god arbetsmiljö och löneutveckling samt stimulerande arbetsupp- gifter påverkar detta. Det behöver därför redovisas åtgärder som kan öka specialistsjuksköterskeyrkets attraktivitet och öka tillgången på utbildade specialistsjuksköterskor. Ansvarsförhållandet mellan stat och landsting när det gäller huvud- mannaskapet för sjuksköterskors specialistutbildning har diskuterats vid olika tillfällen. Ett exempel på detta är att i () beslutade att upp- dra åt att i samverkan med Kommuner och Landsting se över förutsättningarna och möjligheterna för att ansvaret för specialistutbildningen av sjuksköterskor ska övergå från staten till landsting och regioner. •lyfta fram goda exempel på åtgärder som hälso- och sjukvårds- huvudmännen kan vidta för att öka specialistsjuksköterskeyrkets attraktivitet och för att öka tillgången på utbildade specialist- sjuksköterskor, •redovisa vilka åtgärder staten kan vidta för att öka specialistsjuk- sköterskeyrkets attraktivitet samt åtgärder för att öka tillgången på utbildade specialistsjuksköterskor, och •analysera och bedöma vilka förutsättningar hälso- och sjukvårds- huvudmännen har för att ta ett större ansvar för sjuksköterskors specialisering. En ny examensbeskrivning för specialistsjuksköterskeexamen Av 6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2014:821) framgår att hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska få sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Det är därför viktigt att specialistsjuksköterskeutbildningen även i fram- tiden ger en grundläggande vetenskaplig kompetens i kombination med att studenterna får utveckla praktiska kunskaper och färdig- heter som kan tillämpas i vården. Utbildningen ska ge studenten den kunskap och förmåga som krävs för att självständigt arbeta som specialistsjuksköterska. Det är också angeläget att utbildningen utvecklas i takt med nya vetenskapliga rön. Globala och nationella samhällsutmaningar som digitalisering har medfört nya arbetssätt i vården. Sedan specialistsjuksköterskeexa- men infördes i examensordningen i bilaga 2 till högskole- förordningen (1993:100) har vården utvecklats snabbt. Detta har lett till förändringar i arbetsuppgifter och arbetsfördelning mellan vår- dens olika yrkesgrupper. Det har även inneburit att specialistsjuk- sköterskans yrkesroll och arbetsuppgifter genomgått förändringar. Specialistsjuksköterskeexamen infördes i examensordningen med elva inriktningar. Examen omfattar 60 högskolepoäng med undantag för inriktningen mot distriktssköterska, där examen uppnås efter att studenten fullgjort kursfordringar om 75 högskolepoäng. infördes genom en ändring i examensbeskrivningen möjligheten att utfärda specialistsjuksköterskeexamen med viss annan inriktning utöver de elva fasta inriktningarna. Universitet och högskolor har därmed fått större möjlighet att utforma examens- inriktningar som kan möta vårdens behov av specialistsjuksköter- skor. Trots den ökade flexibiliteten framför vårdgivarna fortfarande kritik mot att inriktningarna inte motsvarar vårdens behov. elva inriktningarna möter kritik från yrkesföreningar och arbets- givare genom att vissa av inriktningarna anses vara för snäva utifrån vårdens verksamheter och organisering. beslutade om kvalitetsutvär- dering av specialistsjuksköterskeexamen. Utvärderingen visade på brister i måluppfyllelse. Den nationella bedömargruppen som ansva- rade för utvärderingen belyste i sitt yttrande till beslutet att examens- beskrivningen för utbildningen kan behöva ses över och moder- niseras. Sammantaget innebär kritiken att en fullständig översyn av specia- listsjuksköterskeutbildningen bör göras och att en ny examens- beskrivning för specialistsjuksköterskeexamen bör tas fram. En utgångspunkt ska vara att omfattningen på examen i allt väsentligt ska vara den samma som , dvs. Endast om det finns synnerliga skäl ska en annan omfattning föreslås. •kartlägga hur specialistsjuksköterskans yrkesroll och arbetsupp- gifter i vården har utvecklats sedan specialistsjuksköterskeexa- men infördes i högskolan 2001, •analysera specialistsjuksköterskans framtida yrkesroll och arbets- uppgifter, •bedöma i vilken utsträckning specialistsjuksköterskeexamen med viss annan inriktning har försett vården med nya inriktningar i enlighet med vårdens behov, •analysera och bedöma, utifrån vårdens och individens behov, om det fortfarande finns behov av att ha fasta inriktningar för spe- cialistsjuksköterskeexamen i examensbeskrivningen och i så fall föreslå vilka dessa ska vara, •se över och föreslå en examensbeskrivning för specialistsjuk- sköterskeexamen på avancerad nivå, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Vilka krav ska ställas för antagning till specialistsjuksköterskeutbildningen? Enligt bestämmelserna om tillträde till högskoleutbildning på avan- cerad nivå i 7 kap. högskoleförordningen kan lärosätena ställa upp krav på särskild behörighet för tillträde till en utbildning. Sådana krav ska vara helt nödvändiga för att studenten ska kunna tillgodo- göra sig utbildningen. Ett krav som har ställts upp har varit krav på yrkeserfarenhet mel- lan sjuksköterskeutbildning och specialistsjuksköterskeutbildning, dvs. att studenten inte direkt efter sjuksköterskeexamen kan påbörja specialistsjuksköterskeutbildningen. Ett skäl för ett sådant krav kan vara att yrkeserfarenhet ger studenterna erfarenheter från arbetet i vården genom kliniska och praktiska färdigheter som sedan kan kompletteras med specialistkunskaper inom önskad specialistinrikt- ning. Ett problem med kravet på yrkeserfarenhet kan vara att det försvårar för personer som är etablerade på arbetsmarknaden att återgå till studier i högskolan. •analysera och bedöma om lärosätenas krav på särskild behörighet i form av arbetslivserfarenhet för tillträde till specialistsjuk- sköterskeutbildningen utgör ett hinder för försörjningen av spe- cialistsjuksköterskor, och •i det fall utredaren anser att kravet är ett hinder, bedöma vilka konsekvenser en ändring av denna ordning skulle innebära för nyutexaminerade specialistsjuksköterskors praktiska och kliniska färdigheter, och