sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Gruppen bedöms sammantaget svara för majoriteten av de tolkar som arbetar mot offentlig sektor. Det sammanhänger med att sysselsättningsmöjligheterna är goda även för tolkar som saknar formell utbildning eftersom det är möjligt att arbeta som tolk utan vare sig utbildning eller auktorisation.33 Nedanstående tabell visar spännvidden i de definitioner som finns mellan olika myndig- heter. Ofta anknyter ändrade benämningar till förnyade ramavtal, skillnader finns därför både hos viss myndighet och mellan myndigheter. Betydande språkstöd, och i vissa fall tolkning, utförs också av ”ideella tolkar”, som barn, anhöriga, släkt och vänner. Sådan tolkning är inte oberoende av brukaren/klienten/patienten utan känneteck- nas av anknytning och beroenden (jäv). Det innebär ofta bristande tolkkompetens även i andra avseenden.34 Myndigheten för () föreslår den samman- fattande benämningen samhällstolk för tolkar på SeQF-nivå 3, dvs. utan formell utbildning.35 Andra avråder från en avgränsning av begreppet på detta sätt, eftersom alla tolkar inom offentlig sektor i någon mening är samhällstolkar.36 31Kammarkollegiet (2017). Tolkanvändningen i staten, s. 26. 32Under perioden –registrerades t.ex. inte högskoleutbildade tolkar i Kammarkol- legiets register över utbildade tolkar. 33MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. Slutrapport, s. 21. 34Norström, E. m. fl. (2012). Tolken – en kulturell mellanhand. Bakom stängda dörrar. Tolk- projektet, s. 17. 35MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. 36TÖI, underlag till utredningen, . 37Arbetsförmedlingen (2015). Tolk som gått arbetsmark- nadsutbildning till tolk räknas inte som övrig tolk, utan förs till gruppen godkänd tolk. 38Domstolstaxan omfattar även de tolkar som inte finns upptagna i Kammarkollegiets register över auktoriserade eller utbildade tolkar. Med utbildade tolkar avses tolkar som inte är auktorise- rade men som med godkänt resultat genomgått viss utbildning som är föremål för statlig tillsyn eller efter validering bedömts ha motsvarande kunskaper. Tolk som genomgått Arbetsförmed- lingens arbetsmarknadsutbildning till tolk ingår i kategorin övrig tolk. 39Motsvarar tolkar som inte finns i Kammarkollegiets nationella register över auktoriserade eller utbildade tolkar. Se även Kammarkollegiet (2017), Tolkanvändning i staten, s. 24. 40Stockholms Läns Landsting, (2015). Uppdragsbeskrivning för tjänsten språktolkservice, bilaga 2, s. 4. S.k. övrig språktolk som saknar formell utbildning som språktolk, ska hos leverantör av språktolkservice lägst ha av leverantören godkänd genomgången utbildning, samt för uppdraget ha relevanta kunskaper i svenska språket. Häri ingår kunskaper i Vissa myndigheter använder begreppet godkänd tolk, t.ex. i avtal, i samband med taxenivåer och handläggarstöd. Arbetsförmedlingen anger t.ex. kriterier som kan motivera benämning som godkänd tolk och därmed möjliggöra avrop enligt myndighetens ramavtal. Sådan tolk ska ha genomgått sammanhållen grundutbildning inom folk- bildning, arbetsmarknadsutbildning eller likvärdig utbildning. God- känd tolk erhåller lägre timersättning än auktoriserad tolk.41 3.2.2Tolkar som inte omfattas av utredningen Utredningens uppdrag omfattar uttryckligen inte vissa andra typer av tolkar, som teckenspråks-, dövblind- eller skrivtolkar.42 Utred- ningen ska i sina förslag dock ta hänsyn till sådana tolkar, varför en kort genomgång av benämningar för dessa görs nedan. En teckenspråkstolk tolkar mellan döva eller hörselskadade personer och hörande personer.43 En dövblindtolk tolkar för personer med dövblindhet, ofta via taktilt teckenspråk, vilket innebär att den dövblinde avläser teckenspråket i tolkens händer med hjälp av känseln.44 framför allt medicinsk terminologi, realiakunskaper i sociala frågor och socialförsäkring, liksom frågeställningar kring rollen som språktolk, särskilt uppförandekod med inriktning mot hälso- och sjukvård. 41Kammarkollegiet (2017). Tolkanvändningen i staten, s. 23. 2017:104, s. 2, 12. 43www.gymnasieinfo.se/yrke/559, . En skriv- och TSS-tolk (tecken som stöd) tolkar för personer som blivit döva eller hörselskadade i vuxen ålder. De skriver antingen ned vad som sägs på en dator eller använder TSS, då tolken talar svenska för läppavläsning och använder tecken för att förtydliga budskap.45 3.2.3Andra former av språkstöd Behovet av tolk kan i vissa sammanhang ersättas eller kompletteras med annat språkstöd. Några sådana former, som kulturtolk och anhörigtolk, har redan nämnts. Nedan ges ytterligare exempel på språkstöd som berör offentlig verksamhet. Studiehandledare på modersmål inom skolväsendet Skolsystemet erbjuder studiehandledning på modersmål som en åtgärd för att ämnes- och kunskapsmässigt stötta flerspråkiga elever. Studiehandledningen innebär att elever får delar av undervisningen på sitt modersmål. Den kan ges växelvis på svenska och modersmål. Eleverna får begrepp och sammanhang förklarade på ett språk de behärskar, så att det blir möjligt för dem att utveckla kunskaper i alla ämnen och använda sina tidigare kunskaper. Både på grundskolenivå och gymnasial nivå ska en elev få studie- handledning på sitt modersmål om eleven behöver det. Fjärrunder- visning får användas för att ge elever handledning på modersmålet om det inte finns någon lämplig person att tillgå eller elevunderlaget är otillräckligt. Inom grundskola, grundsärskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola får handledning på modersmål också ges på entre- prenad, om huvudman gjort vad som rimligen kan krävas för att anordna utbildning inom den egna organisationen.46 4623 kap. 3 a 8 och 4 8 skollagen (2010:800), 5 kap. 4 8 och 5 a kap. skolförordningen (2011:185), samt 4 a kap. och 9 kap. 9 8 gymnasieförordningen (2010:2039). Innebär att en person, ofta volontär, ger samtalsträning till person som håller på att lära sig ett nytt språk. Det kan handla om att ge elever som läser svenska för invandrare möjlighet att lära sig svenska genom praktik inom t.ex. äldreomsorgen eller vid läxhjälp.47 Internationellt sett förekommer vid sidan av tolk även andra former av språkstöd, som Health Advocacy, hälsorådgivare eller Bilingual Linkworkers i . Så kallade hälsokommunikatörer finns även i , t.ex. i , och Östergötland.48 Hälsorådgivare ger stöd och främjar patienters rättigheter inom vård- området och kan ta initiativ riktade mot tillgänglighet, säker och kvalitativt bra vård. Tjänsterna är ägnade att komma förbi språk- och kulturklyftor, vilket kan innebära att mer påtagligt företräda eller agera i vårdtagarens intresse än en neutral tolk, som möjliggör för två eller flera parter att föra ett samtal trots språkbarriärer genom att kunna återge yttranden på det andra språket och samordna samtalet. Professionaliseringen har kommit , yrkesrollerna tycks dock ännu inte enhetligt utmejslad.49 Jämför det tidigare angivna begreppet kulturtolk. Myndighetskommunikation på andra språk än svenska Myndigheter kan som komplement till tolkning utveckla flerspråkig service för att underlätta informationsgivning och dialog med perso- ner som inte kan tala eller läsa svenska. Sådan service kan ges i muntlig eller skriftlig form, som via webbplatser eller som telefon- tjänster. Uppdrag om sådant utvecklingsarbete, som även kan invol- vera myndigheternas egna medarbetare, aktualiserades 47Se t.ex. /cirkelledare/artiklar--inspiration/pedagogik-och- ledarskap/bli-en-sprakstodjare, . 48SKL, underlag till utredningen, . 49Information till utredningen från forskaren , Linnéuniversitetet, se även en.wikipedia.org/wiki/Health_advocacy, . Uppdraget berörde Arbetsförmedlingen, Försäkrings- kassan, , och Skatteverket.50 Frågan om flerspråkig service anknyter även till minoritetsspråkens ställning och myndigheternas åligganden i och utanför berörda för- valtningsområden. Myndighetsutövning och handläggning av ären- den ska som en allmän princip ske på svenska språket, vilket regleras av bl.a. språklagen (2009:600). Lagen utgör en allmänt hållen ramlag som syftar till att ange svenskans och andra språks ställning och användning i det svenska samhället. Lagen syftar också till att värna svenskan och den språkliga mångfalden i samt den enskildes tillgång till språk. och folkminnen, genom avdel- ningen , följer lagens tillämpning och verkar för att den offentliga förvaltningen använder svenska som huvudspråk.51 Av förarbeten till språklagen följer att det är naturligt att det i vissa fall kan förekomma kommunikation på andra språk än svenska, bl.a. vid muntlig kommunikation mellan företrädare för myndighe- ter och medborgare. De exakta gränserna för det område där svenska är obligatoriskt kan inte anges generellt, saken får bedömas i varje enskilt fall.52 och folkminnen hävdar, i enlighet med språklagens förarbeten, att utrymme för en mer flexibel tolk- ning bör finnas när det finns goda skäl att använda annat språk än svenska. Det framhålls bland annat att nyanlända personer som ännu inte behärskar svenska kan behöva viktig samhällsinformation på sitt eget modersmål.53 Vid simultantolkning sker tolkning som originalbudska- pet framförs. Vanligtvis krävs viss teknisk utrustning, t.ex. tolkkabin och hörlurar.54 Föjande begrepp används: 50Regeringen (2017). Uppdrag om effektivare tolkanvändning och utvecklad flerspråkig ser- vice. , , A2017/01961/I. 512 8 språklagen (2009:600) och 2 8 p. 8 förordningen (2007:1181) med instruktion för Insti- tutet för språk och folkminnen. 2008/09:153, s. 29–30. och folkminnen (2010, 2011). uttolkning av språklagen, samt Språklagen i praktiken – riktlinjer för tillämpning av språklagen, Rapport 4, s. 34. 54www.ne.se/uppslagsverk//l%C3%A5ng/simultantolkning, . –Relätolkning: Tolkning via ett andra språk. –Returtolkning: Tolkning från modersmål till annat språk (normalt sker tolkning från ett eller flera språk till eget modersmål). Simultantolkning kräver hög koncentrationsförmåga och vid längre tolkning behövs flera tolkar som avlöser varandra, normalt minst en eller . Tolkarna bör i förväg få tillgång till förberedande material, t.ex. presentationer av ämnet.55 En annan tolkteknik är konsekutivtolkning, där tolkning sker i pau- ser i framställningen. Lång konsekutiv är en teknik som förekommer i samband med t.ex. föredrag på ett språk som inte alla i publiken förväntas förstå. Tolken tar anteckningar och återger 5–10 minuters tal åt gången på ett annat språk. Kort konsekutivtolkning är den van- ligaste tekniken vid tolkning av dialoger, dvs. vid två- eller flerparts- samtal. Det innebär att tekniken även är den vanligaste tekniken inom offentlig sektor. Tolken återger det som sägs undan för undan –vanligtvis en eller ett par meningar åt gången, vid behov med hjälp av stödanteckningar. Kommunikationen sker åt båda hållen och mötesdeltagare turas om att tala. Den professionella tolken har en samordnande funktion i samtalet. Även denna typ av tolkning kräver hög koncentrationsförmåga och vinner på att tolken har möjligheter att förbereda sig utifrån underlag om det möte som ska tolkas.56 Tolkar i offentlig sektor ska muntligen kunna återge vissa skriftliga handlingar på ett annat språk, så kallad prima-vista tolkning eller avista- tolkning. Tolkningen sker som en kombination av tal och skrift, t.ex. 55TÖI, underlag till utredningen, . muntlig översättning av skriftligt dokument.57 Prima-vista tolkning ingår i Kammarkollegiets rättstolkningsprov sedan 2014.58 En simultantolkningsteknik där normalt ingen tolkteknisk utrust- ning används. Tekniken används då ett möte hålls på ett språk och någon eller några deltagare behöver tolkning för att kunna följa det som sägs och för att själva kunna hålla ett anförande eller delta i en debatt. Tolken sitter bakom mötesdeltagaren och tolkar med låg röst. Viskningstolkning fungerar bäst vid kortare möten och under förutsättning att endast ett fåtal deltagare behöver tolkning. Tek- niken ställer lika stora krav på tolkens tolk- och språkfärdighet som simultantolkning med tolkteknisk utrustning. Viskningstolkning används bland annat vid domstolsförhandlingar. I verksamheter och avtal används begreppet platstolk eller påplats- tolk. Det är en form av kontakttolkning där tolken är fysiskt på samma ställe som klient och myndighet. Begreppen är väl etablerade och förekommer frekvent. Fördelar med denna typ av tolkning är att tolken även har tillgång till synintryck, t.ex. minspel och gester, vil- ket kan vara avgörande för att kunna återge yttranden korrekt. Dess- utom minskar risken för tekniska avbrott, som kan förekomma vid distanstolkning. Distanstolkning eller fjärrtolkning kan delas in i undergrupperna tele- fontolkning och videotolkning, eller mer generiskt skärmtolkning. Distanstolkning innebär att tolken tolkar via telefon, video eller 57Från det italienska uttrycket a prima vista, som används inom musiken, att spela/sjunga efter noter som man inte tidigare sett. Kan i vissa ramavtal omfattas genom option. 58Kammarkollegiets hållning är att tolkens uppgift endast är att tolka, dvs. inte att samman- fatta texten. Det är också utgångspunkten för de prov som ges. Kammarkollegiet, underlag till utredningen, . Möjligheter att distanstolka kan öka tillgängligheten till sådana tolkar som bedöms lämpliga för den aktuella uppgiften, men inte har möjlighet att ta sig till mötet.59 Distanstolkning kan organiseras i större skala genom ett callcenter med anpassad utrustning och för distanstolkning lämpliga lokaler, t.ex. i tolkförmedlings regi. Denna form av tolkning har även be- nämnts expresstolkning eller direkttolkning. Dessa senare begrepp används ännu inte på enhetligt sätt och riskerar även att missuppfattas, tolkningen är inte snabbare eller mer direkt än sedvanlig påplatstolk- ning eller distanstolkning. Tjänsten är relativt ny men växer snabbt i omfattning. Reglering sker bl.a. i särskilda ramavtal med leverantörer av telefontolktjänster via callcenter.60 Relätolkning innebär tolkning mellan två språk med stöd av ett tredje, vilket kan användas om inte direkt tolkning mellan svenska och annat språk kan ske. Väljs relätolkning som metod kan myndig- heter även söka tolk på distans, t.ex. utomlands, för att översätta från klientens språk till engelska eller annat större språk. Det kan då krävas två tolkar, där den första tolkar från klientens språk till relä- språket (vanligen engelska eller annat världsspråk), och nästa tolk tolkar vidare till svenska. Den formen av tolkning innebär att myndigheter kan få tillgång till tolktjänster över hela världen, förut- satt att teknisk samordning kan ske. Det kan lösa behov då det gäller för ovanliga språk, där tolkkompetens helt saknas i landet. Begreppet började bl.a. användas av i samband med att tolkverksamheten effektiviserades . 59TÖI, underlag till utredningen, . Se även /- Patientadministration/tolktjanster/distanstolk, . Skärmtolkning kan omfatta videoteknik, skype m.fl. tekniker. Teknikutvecklingen innebär att skillnader mellan olika plattformar/programvaror rent funktionellt suddas ut allt mer. 60Migrationsverket (2014). av telefontolktjänster via Call-center, ref.nr. Terminologi och språkliga resurser stöds av det standardiserings- arbete som sker inom SIS Standardisering och dess koppling till europeiskt och internationellt standardiseringsarbete. Det bidrar till att höja kvaliteten på terminologier som skapas och utvecklas inom olika fackområden. Standardisering av språkliga resurser syftar till att tydliggöra struktur och systematik i språket. Verksamheten inom SIS Standardiseringskommittéer styrs och drivs av dess deltagare, där företag, myndigheter, högskolor och universitet, ideella orga- nisationer m.fl. kan delta. Frågor relaterade till tolktjänster berörs bland annat i underkommittén Translation, interpreting and related technology, SC 5. Ett tjugotal standarder är utgivna, bl.a. Tolk- ning – Riktlinjer för tolkning i offentlig sektor (ISO 13611:2014, ). Finansiärer i det svenska kommittéarbetet är AB , och Universitet.61 vid har dock framfört kri- tik mot bakomliggande engelsk standard, då det gällande offentlig sektor bedöms vara föråldrat och sakna stöd i forskningen.62 Utvecklingen inom området digitala språkstöd och artificiell intelli- gens (AI) utvecklas snabbt, även om dagens teknik ännu är i sin linda. Det gäller såväl olika digitala verktyg för översättning och ter- minologi, som mer avancerade hjälpmedel för skriftlig eller talad realtidsöversättning och tolkning. Kvalitet och funktion ligger ännu inte på tillräckligt kvalificerad nivå för att kunna möta kraven på professionella tolktjänster. Utredningens direktiv tar inte uttryckligen upp denna typ av frågor. Viss bakgrund kring pågående teknikutveckling ges ändå i kapitel 11, eftersom detta med säkerhet kommer att påverka fram- tidens behov och utformning av offentligt nyttjade tolktjänster. 61www.sis.se/standardutveckling/tksidor/tk100199/sistk115, . 62TÖI, underlag till utredningen, . 3.3Tidigare utredningar inom området Samhälleligt organiserad utbildning och kvalitetssäkring av tolkar i talade språk har funnits . Folkbildning och högskole- utbildning har bedrivits för att tillgodose behovet inom offentlig och privat sektor . I detta avsnitt ges en kort tillbakablick över denna utveckling och de utredningsinsatser som gällt utbildning, auktorisation, förmedlingsverksamhet och ramavtal samt övrigt organisering av offentlig tolktjänstverksamhet. 3.3.1Utbildning och auktorisation som offentligt åtagande Utbildningen av tolkar för invandrare, så kallade kontakttolkar, påbörjades på initiativ av en arbetsgrupp inom dåvarande . Den skedde inom ramen för en försöks- verksamhet med korta kurser för tolkar i finska vid folk- högskola på Biskops . Verksamheten överfördes kort därefter till det nybildade , kurserna förlängdes och antalet språk utökades. Utvecklingen ska ses mot bakgrund av den så kallade delbetänkande om tolkfrågor 1972. Där före- slogs att kontakttolkutbildning skulle ske i form av folkbildning vid studieförbund och folkhögskolor i nära kontakt med utredningens förslag om en statlig och relativt fristående tolkskola inom hög- skolans ram. Utredningens förslag omfattade även inrättandet av en särskild av tolkar. Den högre tolkutbild- ningens organisering behandlades i en utredning inom dåvarande . En försöksverksam- het med högre tolkutbildning kom därefter att inledas vid 1976, följande år och i samband med hög- skolereformen inrättad som allmän utbildningslinje.63 () hade övertagit ansvaret för kontakttolkutbildning inom folkbildningen från och utredde vidare hur särskilda studieplaner borde 63Se bl.a. SOU 1972:83, 2, 1975:11 samt Ds U 1982:10. Underlaget låg till grund för riksdagsbeslut och för- ordning (1977:461) om statsbidrag till kontakttolkutbildning m.m. angående utformning av folkbildningens kontakttolkutbildning från /78. Ett utbildningstak sattes för utbildning vid vissa av SÖ utsedda studieförbund och folkhögsko- lor. Utbildningarna stod också under myndighetens tillsyn.64 Tolkarnas arbetsmarknadssituation utreddes av närmast berörda statliga myndigheter. Resultaten indikerade att en majoritet av tolkarna inte hade mer än enstaka uppdrag och att flertalet var tvungna att även ha annat förvärvsarbete. De så kallade godkända tolkarna, vilket då utgjorde en skyddad titel, hade fler uppdrag än de som inte godkänts i prov av den då ansvariga myndigheten, Kom- merskollegium. Arbetsmarknaden för tolkar befanns ha sin tyngd- punkt inom sjukvården och det sociala området, därnäst kom rätts- väsendet. Det konstaterades också att det på många håll i landet saknades en fungerande tolkservice och att fasta tolktjänster bara inrättats i några få kommuner.65 genomfördes utred- ningsinsatser kring utbildning och auktorisation av tolkar. Det kon- staterades att arbetsmarknadssituationen var annorlunda än för de flesta andra yrkesgrupper. En väl inarbetad kärna av tolkar på större orter kunde försörja sig inom yrket, därutöver fanns en stor krets deltids- eller fritidstolkar som kombinerade tolkning med annat för- värvsarbete. Arbetsmarknadssituationen fick även konsekvenser för intresset att genomgå längre utbildning. Den framtida invandringen, och därmed behovet av tolktjänster, kunde då inte överblickas. fanns uppfattningen att det inte skulle vara någon större utomnordisk arbetskraftsinvandring och att flykting- invandringen inte kunde bedömas. Tolkehovet bedömdes i vart fall inte öka. Förhoppningar fanns också om att dåtidens kurser i svensk- undervisning för invandrare skulle minska behovet av tolktjänster.66 Förslag utvecklades om att inrätta ett särskilt Tolk- och över- sättarinstitut dit högskolans tolkresurser skulle samlas. Efter ett antal års utredande inrättades slutligen Tolk- och översättarinsti- tutet (TÖI) 1986. fördelade TÖI även statsbidragen till 65SEMKA och (1979), Arbetsmarknad och utbildningsbehov för tolkar i , Ds H 1982:2 och Ds U 1982:10. 66Ds U 1982:10, s. 42–43. tolkutbildning inom folkbildningen samt utövade därtill knutet till- synsansvar. Högskoleutbildningen kunde tillgodose behovet av kva- lificerade yrkestolkar i de så kallade världsspråken, medan folkbild- ningens mer lättrörliga och geografiskt utspridda resurser vid folkhögskolorna kunde täcka behoven av kontakttolkar inom en rad så kallade invandrarspråk.67 Viss oenighet förelåg i synen på det kvalitetssystem som utvecklats vid . En över- föring av ansvaret för godkännande eller auktorisation till ett nytt högskolebaserat institut ställdes mot att förvalta systemet inom . En diskussion fördes även kring frågan om auktorisation eller legitimation som lämplig metod att säkra kvali- teten på godkända tolkar.68 3.3.2Avreglering av samhällets tolkförmedling accentuerades den avreglering av tolkför- medlingsverksamheten som dittills i huvudsak bedrivits av regionala och lokala förmedlingar i eller landstingskommunal regi. Invandringen till ökade och därmed antalet talade språk. Den dåvarande förvaltningslagens utformning innebar också vissa skyl- digheter att vid behov anlita tolk vid myndighetsutövning och andra myndighetskontakter. Viss turbulens utvecklades på tolkmarkna- den. Nedskärningarna på den kommunala sektorn drabbade i bety- dande grad de s.k. invandrarförvaltningarna och invandrarbyråerna, som bland annat hanterade anlitandet av tolkar. Det nystartade utredde dessa frågor 1999, som följd av reger- ingsuppdrag efter en rad skrivelser och uppvaktningar kring tolk- tjänstverksamheten. Myndigheten uppfattade en rad brister i den offentliga tolkverksamheten och lämnade förslag om att upprätta ett sammanhållet regelverk för tolkservice, där myndigheter bör anlita tolk vid all myndighetsutövning som rör personer som inte behär- skar svenska (ändring av 8 8 förvaltningslagen). Regelverket skulle enligt beskriva kompetenskrav, där översyn borde ske av utbildning och arbetsvillkor för tolkar. En obligatorisk registrering och tillsyn behövdes av landets tolkförmedlingar.69 67Lemhagen, G. och , I. (2013). : En särskild inrättning 1986–2012, , , samt Ds U 1982:10. samt Ds H 1982:2. 69Integrationsverket (1999). Tillgång till tolk – en samhällsservice. Utredningens förslag föranledde inga mer omfattande åtgärder, annat än att utbildningen för tolkar sågs över i en rad senare utred- ningar. Statskontoret lämnade som följd av ett särskilt regeringsupp- drag förslag om att avskaffa den särskilda förord- ningen för , , vid universitet.70 Ansvaret för tolkutbildning föreslogs i stället entydigt läggas på lärosätets styrelse, med ansvar att vara nationellt centrum för vissa tolk- och översättarfrågor. TÖI borde enligt Statskontoret inte hantera fördelningen av statsbidrag till folk- bildningen. Det föreslogs att ansvaret skulle flyttas till en nyinrättad s.k. . Vidare lämnades förslag om slutom- dömen, kostnader m.m.71 Vissa förändringar som följd av utredningen kom att genomföras.