sou · H6B317 · 2018-03-12 00:00:00 — Behörighetsgivande utbildning för personer som är nära en lärarexamen De ekonomiska studievillkoren är ett nyckelproblem för studenter som läser kompletterande utbildningar som leder till lärarexamen Som utredningen har visat kan bättre ekonomiska studievillkor bidra till att fler studerar till en lärarexamen. skriver i en utvärdering av kompletterande pedagogiska utbildningar att det är tydligt att studenternas försörjning är ett nyckelproblem.24 Vidare gör de bedömningen att det antagligen kom- mer att behövas generella stöd om yrkesverksamma ska lockas att omskola sig till lärare. Samma formulering används av regeringen i budgetpropositionen för 2018.25 Det är troligt att de personer som skulle vara aktuella för en sådan satsning är äldre än den genomsnittliga universitetsstudenten, och att många dessutom har familj. Därför bör en satsning inrikta sig på att ge de obehöriga verksamma personerna tid för studierna. En satsning bestående av ekonomiska incitament för att öka motivationen för studier, till exempel i form av en utbildningspremie, bedöms därför inte vara effektiv för denna målgrupp. Det är också viktigt att ut- forma satsningen så att de studerande lärarna är kvar i undervisningen som de studerar. På så sätt kan huvudmän som inte får tag i behöriga lärare bemanna undervisningen med obehöriga lärare som utbildar sig, i stället för med obehöriga lärare som helt sak- nar utbildning. En annan möjlighet är en satsning på ett utökat studiemedel. Den- na möjlighet finns för studenter som läser en KPU som leder till ämneslärarexamen inom matematik, naturorienterande äm- nen eller teknik.26 Enligt budgetpropositionen utnyttjades dock denna möjlighet i begränsad utsträckning . av de som avsattes användes. Det tycks alltså som om en studiemedelssatsning inte är effektiv för att fler ska läsa en kompletterande pedagogisk utbildning. Det finns också ett utbildningsbidrag om i måna- den för forskarutbildade som deltar i en ettårig kompletterande ut- bildning till ämneslärare. Bakgrunden till utbildningsbidraget är att personer med forskarutbildning redan har använt de studiemedel de 24Universitetskanslersämbetet (2017a). 2017/18:1. 2017/18:1. Behörighetsgivande utbildning för personer som är nära en lärarexamen är berättigade till. Med satsningen beräknas 200 personer utbildas med hjälp av utbildningsbidraget, särskilt inom ämnena matematik, biologi, kemi, fysik och teknik. Utred- ningen tror att många av dem som redan har tillräckligt mycket ämnesstudier för att komma i fråga för den satsning som utredningen föreslår, likt de forskarutbildade, också har använt de studiemedel som de är berättigade till, och att en satsning som, liksom ett utbild- ningsbidrag, ger personen tid för studierna, vore mer verkningsfull än ett utökat studiemedel. En satsning bör inriktas på personer som är nära en lärar- eller förskollärarexamen Utredningen anser att ett villkor för ett statsbidrag som är till för att personer ska kunna kombinera arbete med studier till lärare eller för- skollärare ska vara att personen har vissa tidigare studier som kan till- godoräknas. Beroende på examens totala omfattning kan omfatt- ningen på de tidigare studierna variera. Det innebär att ett statsbidrag inte kommer att kunna finansiera en hel lärar- eller förskollärarutbild- ning. Utredningen anser att detta är rimligt, då det är viktigt att inte skapa incitament för att studenter ska välja bort de ordinarie lärar- utbildningarna, och för att undvika undanträngningseffekter som drabbar de ordinarie lärarutbildningarna. Utredningen anser också att det är rimligt att den studerande bidrar till finansieringen av en del av sin utbildning. Blivande behöriga lärare en resurs för skolan både nu och senare Med tjänstgöring på deltid kan läraren eller förskolläraren hinna undervisa och ha en tydlig förankring i verksamheten. Det kan också finnas möjligheter att tillgodoräkna sig arbetet i den verksamhetsför- lagda utbildningsdelen på det sätt som sker i Teach for pro- jekt (se avsnitt 11.2). På den resterande tiden kan läraren läsa en behörighetsgivande utbildning, till exempel eller KPU, och den blivande förskolläraren en förskollärarutbildning. Utredningen anser att en statlig satsning kan uppmuntra huvud- män att tillsammans med universitet och högskolor ta initiativ till nya modeller för fler vägar till läraryrket. Behörighetsgivande utbildning för personer som är nära en lärarexamen projekt finns det exempel på huvudmän som tillsammans med hög- skolor och universitet tar initiativ till att underlätta arbete som obehörig lärare med studier som ska resultera i en lärarexamen. Hög- skolan har tillsammans med länets kommuner tagit just ett sådant initiativ. Enligt en artikel på högskolans webbsida har man startat en helt ny grundlärarutbildning 4–6 där studenten arbetar som lärare på en skola som hen utbildar sig till lärare och får en avtalsenlig månadslön.27 Studenterna kan tillgodoräkna sig arbetet på skolorna som verksamhetsförlagd utbildning. Under denna har de handledning. Enligt artikeln har satsningen två målgrupper, dels de som söker sig till yrket utan praktisk erfarenhet och de som redan jobbar som lärare utan behörighet. Också syftena är två; att locka fler till läro- sätets lärarutbildningar och att höja kvaliteten vid dessa utbildningar. Kvalitetshöjningen ska bland annat ske genom att lärarjobbet kopplas tätare till utbildningen. På så sätt ska studenterna bli bättre rustade för lärarjobbets utmaningar när de är nyexaminerade. 27 (2017). 12Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Det råder en omfattande brist på lärare i ämnet modersmål och bristen bedöms komma att öka. Det är därför nödvändigt att fler per- soner utbildar sig till modersmålslärare så att fler elever får möjlighet att utveckla de kunskaper och värden som undervisningen i ämnet syftar till. är de utbildningsvägar som erbjuds för att bli lärare i ämnet begränsade. Då allt fler elever i skola och vuxenutbild- ning har en annan språkbakgrund än enbart svensk finns också ett stort behov av lärare i svenska som andraspråk. Även för detta ämne är de befintliga utbildningsvägarna begränsade. I utredningens direktiv gör regeringen bedömningen att det kan behövas generella justeringar av till exempel grundlärarexamen för att ytterligare stärka lärares kunskaper och kompetens när det gäller barns och elevers språkinlärning och språkutveckling, såväl när det gäller barn och elever med svenska som modersmål som de med ett annat modersmål än svenska. I utredningens uppdrag ingår därför att föreslå hur fler behörighetsgivande examina kan omfatta ämnena modersmål eller svenska som andraspråk och föreslå hur andra vägar till behörighet i fler av de av skolväsendet efterfrågade modersmålen ska kunna skapas. Utredningen ska också föreslå hur lärares och för- skollärares kompetens inom språkinlärning och språkutveckling ytter- ligare kan stärkas. I utredningens delbetänkande, Utbildning, undervisning och led- ning – reformvård till stöd för en bättre skola (SOU 2017:51), föreslog utredningen att ämnet modersmål och möjligheten till studiehand- ledning på modersmålet ska utredas i särskild ordning. På motsva- rande sätt föreslog Utredningen om elever som kommer till under senare årskurser (U 2016:05) att en särskild utre- Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling dare ska tillsättas för att göra en bred översyn av ämnena svenska och svenska som andraspråk i syfte att säkerställa att alla elevgruppers behov av svenskundervisning tillgodoses liksom att utredaren i sam- band med detta skulle göra en analys av lärarförsörjningen i ämnena.1 Båda betänkandena har remitterats. Utredningen om förbättrade möjligheter för elever att utveckla sitt nationella minoritetsspråk (U 2016:17) har föreslagit att minoritetsspråk ska utgöra ett eget ämne i skolväsendet och därmed skiljas från ämnet modersmål.2 För- slagen som presenteras här utgår från den reglering som finns . Att denna utredning väljer att inte avvakta eventuella kommande förändringar görs mot bakgrund av att behovet av lärare med behö- righet i ämnena svenska som andraspråk och modersmål är så omfat- tande att det bedöms nödvändigt att flera processer pågår parallellt snarare än sekventiellt. Om ämnena modersmål eller svenska som andraspråk förändras, eller förutsättningarna för ämnena i övrigt jus- teras, kan därför också utbildningsvägarna behöva ses över med an- ledning av detta. 12.1Fler behöriga lärare i ämnena modersmål och svenska som andraspråk I detta avsnitt behandlas frågorna om hur fler behörighetsgivande examina kan omfatta ämnena modersmål eller svenska som andra- språk och hur andra vägar till behörighet i ämnet modersmål ska kunna skapas. I 12.2 redogörs för frågan om hur lärares och förskol- lärares kompetens inom språkinlärning och språkutveckling ytterli- gare kan stärkas. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling 12.1.1Stort behov av lärare i ämnena modersmål och svenska som andraspråk Elever i , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasie- särskolan med ett annat modersmål än svenska har, om vissa förut- sättningar är uppfyllda, rätt till modersmålsundervisning.3 Undervis- ningen i ämnet modersmål syftar till att eleverna ska utveckla kun- skaper i och om sitt modersmål men också till att eleven ges möjlig- het att utveckla sin kulturella identitet och sina kunskaper om kul- turer och samhällen där modersmålet talas.4 Modersmålsundervisning ska erbjudas om elevens vårdnadshavare har ett annat modersmål än svenska och om språket är elevens um- gängesspråk i hemmet. Exempel på andra förutsättningar som behö- ver vara uppfyllda för att undervisning ska erbjudas är att minst fem elever i huvudmannens organisation önskar modersmålsundervisning i ett visst språk och att en lämplig lärare finns att tillgå.5 En elev som tillhör någon av de nationella minoriteterna ska i och motsvarande skolformer erbjudas undervisning i elevens nationella minoritetsspråk, finska, jiddisch, meänkieli, chib eller samiska, om det finns tillgång till en lämplig lärare. Elever i vuxen- utbildning har inte samma rätt till undervisning i modersmål men ele- verna kan läsa ämnet. Verksamheten i förskolan och förskoleklassen ska medverka till att barn med ett annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål.6 Ämnet modersmål finns inte med i den nationellt fastställda tim- planen för eller gymnasieskolans poängplaner. Moders- målsundervisningen kan därför anordnas på olika sätt, till exempel som språkval, som elevens val eller utanför den garanterade undervis- ningstiden. Huvudmannens skyldighet att erbjuda modersmålsunder- visning är begränsad till sju läsår under elevens skoltid om inte under- visningen rör ett minoritetsspråk eller ett nordiskt språk.7 Svårigheten att förutse flyktingströmmar i kombination med regleringen av 3Regleringen av modersmålsundervisningen i de olika skolformerna finns i flera av skollagens kapitel liksom till exempel i skolförordningen och gymnasieförordningen. Noterna i stycket hänvisar därför endast till regleringen för respektive gymnasieskolan. 4Kursplan för ämnet modersmål i . 55 kap. 10 § skolförordningen (2011:185). 68 kap. 10 § samt 9 kap. 10 § skollagen (2010:800). 75 kap. skolförordningen respektive 4 kap. gymnasieförordningen (2010:2039). Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling modersmålsundervisningen och organiseringen av den, gör utma- ningen att beräkna behovet av lärare extra stor. /2017 rapporterades av eleverna i vara berättigade till modersmålsundervisning, vilket motsvarar cirka 275 000 elever. Av de som var berättigade till moders- målsundervisning deltog , motsvarande 157 000 elever, i undervisningen. En av förklaringarna till varför inte fler deltog är bristen på lämpliga lärare för att bedriva undervisningen.8 Antalet språk som de elever som är berättigade till modersmåls- undervisning i talar är cirka 150 stycken, i vissa språk finns också flera olika varieteter. De tio största språken (arabiska, somaliska, engelska, bosniska/kroatiska/serbiska, persiska, spanska, kurdiska, finska, albanska och polska) står för cirka två tredjedelar av elevantalet.9 Bland de efterfrågade språken skiljer sig minoritets- språken från de andra, inte bara för att huvudmannens skyldighet att erbjuda undervisning är skarpare formulerad utan också för att inte alla elever har språket som sitt förstaspråk utan att språket i stället kan utgöra ett så kallat arvspråk.10 De internationella åtaganden som har gjort inom språkområdet medför också ett åtagande att minoritetsspråken ska revitaliseras och bestå som levande språk i Sverige.11 Andelen modersmålslärare med en pedagogisk högskoleexamen har sjunkit kraftigt . Av de cirka 7 200 tjänstgörande modersmålslärarna /2017 var det bara drygt var fjärde som hade en pedagogisk högskoleexamen. statistik över andelen legitimerade och behöriga lärare i respektive ämne, årskurs och skolform omfattar inte lärarkategorier undantagna från legitima- tionskravet varför dessa uppgifter inte finns tillgängliga.12 8Skolverket (2008). Med ett annat modersmål – elever i och skolans verksamhet. 9Källa: 170302. 10Jämför det engelska uttrycket ”heritage language”. Ett språk som barnet skulle ha haft som förstaspråk under andra omständigheter i samhället. 11Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk, SÖ 2000:3. Ramkonventionen till skydd för nationella minoriteter, SÖ 2000:2. 12I utredningens delbetänkande Utbildning, undervisning och ledning - reformvård till stöd för en bättre skola (SOU 2017:51) finns mer information om bland annat behörighetsläget bland dagens modersmålslärare, satsningar som gjorts för att höja modersmålslärarnas kompetens samt huvudmannens möjligheter att erbjuda undervisning i modersmål som fjärrundervis- ning och lägga ut undervisningen på entreprenad. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Lärare i ämnet modersmål behövs i stora delar av skolväsendet och i ett mycket stort antal olika språk. I utredningens delbetänkande går det att ta del av ytterligare bakgrundsbeskrivningar vad gäller ämnet modersmål samt om dagens modersmålslärare. Ämnet svenska som andraspråk Ämnet svenska som andraspråk introducerades i gymnasiesko- lan och den kommunala vuxenutbildningen och blev 1995 ett eget ämne även i den obligatoriska skolan. I den kommunala vuxenutbild- ningen finns utöver möjligheten att läsa svenska som andraspråk också möjlighet att läsa utbildning i svenska för invandrare, sfi, som syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i det svenska språket. I förskolan och förskoleklassen finns inga undervis- ningsämnen reglerade men skolformerna ska, som tidigare nämnts, medverka till att barn med ett annat modersmål än svenska får möj- lighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål. Lärare behöriga att undervisa i svenska som andraspråk behövs därmed i stora delar av skolväsendet. I de obligatoriska skolformerna ska undervisning i ämnet svenska som andraspråk, om det behövs, anordnas för elever som har ett annat språk än svenska som modersmål, för elever som har svenska som modersmål och som har tagits in från skolor i utlandet, och för invandrarelever som har svenska som huvudsakligt umgängesspråk med en vårdnadshavare.13 I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan gäller att en elev som har ett annat språk än svenska som modersmål får läsa svenska som andraspråk i stället för svenska.14 Ämnet ingår också i gymnasieskolans introduktionsprogram språkintroduktion som är till för nyanlända elever som behöver en utbildning med tyngdpunkt i det svenska språket. Av och gymnasieskolans tim- och poängplaner fram- går att undervisningstiden ska ha samma omfattning i såväl svenska som i svenska som andraspråk.15 Godkänt betyg i svenska som andra- språk ska likställas med godkänt betyg i svenska vid tillämpningen av behörighetsreglerna till de nationella programmen i gymnasieskolan 135 kap. 14 § skolförordningen. 144 kap. 11 § gymnasieförordningen. 15Se skollagens bilaga 1,3 och 5. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling och i bedömningen av om kraven för behörighet för tillträde till hög- skoleutbildning uppfylls.16 Till syfte och centralt innehåll är de båda svenskämnena i till stora delar lika, men i gymnasie- skolan är skillnaderna mellan ämnena större. Förutom att ämnespla- nerna i svenska som andraspråk har en större betoning av språkets form och uppbyggnad, har de också en större betoning på att unde- rvisningen ska ge eleverna redskap att relatera till sitt modersmål när de utvecklar det svenska språket. Undervisningen i svenska som andraspråk kan organiseras på olika sätt. Antingen sker undervisningen i de två ämnena separat, det vill säga att eleverna som läser svenska som andraspråk skiljs från dem som läser svenska. Undervisningen i ämnena kan också ske integrerat. Antalet elever som har undervisning i svenska som andraspråk har ökat kraftigt och uppgick /2017 till 108 000, vilket motsvarar av det totala antalet ele- ver i grundskolan.17 I gymnasieskolan behövs lärare i svenska som andraspråk särskilt för undervisning på introduktionsprogrammet språkintroduktion vilket syftar till att förbereda nyanlända elever för vidare studier, men också på de nationella programmen. Antalet elever på språkintroduktion ökade kraftigt , och uppgick till cirka 36 000 elever. Många av dessa elever behöver läsa gymnasiekurser i svenska som andraspråk när de senare övergår till ett nationellt program. I vuxenutbild- ning är svenska som andraspråk den kurs på grundläggande nivå som har flest kursdeltagare.18 var det 46 000 kursdeltagare som studerade ämnet, vilket motsvarar av samtliga kurs- deltagare på grundläggande nivå. På gymnasial nivå är svenska som andraspråk 1 den tredje vanligaste kursen med cirka 19 000 deltagare. Antalet elever i sfi har ökat jämfört med , och uppgick till drygt 150 000. 1616 kap. 33 § skollagen och 7 kap. 5 § högskoleförordningen (1993:100). 17Skolverket (2017b). 18Skolverket (2017c). Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Av totalt cirka 8 670 tjänstgörande lärare i svenska som andra- språk i och cirka 1 440 tjänstgörande lärare i svenska som andraspråk i gymnasieskolan är legiti- merade och behöriga för undervisningen.19 Svenska som andraspråk är därmed ett av de ämnen som generellt sett har den allra lägsta genomsnittliga andelen lärare med behörighet att bedriva undervis- ningen. I utredningens delbetänkande går det att ta del av ytterligare bakgrundsbeskrivningar vad gäller sfi och lärare verksamma där. 12.1.2Möjligheterna att läsa lärar- och förskollärarutbildningar som inkluderar ämnena modersmål eller svenska som andraspråk är begränsade Ämnena modersmål och svenska som andraspråk erbjuds i stora delar av skolväsendet. Däremot är utbildningsvägarna begränsade, att läsa något av ämnena är endast möjligt inom en av de fyra lärar- och för- skollärarexamina som finns. Fyra tydligt styrda lärar- och förskollärarexamina finns det fyra olika lärar- och förskollärarexamina; för- skollärarexamen, grundlärarexamen, ämneslärarexamen och yrkes- lärarexamen, se tabell 12.1, som ska svara mot behovet av lärare och förskollärare i skolväsendets olika delar. För att bli lärare i vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna finns ingen sär- skild utbildningsväg eller examen. Behörig att undervisa i vuxenutbildning är i stället den som är behörig att undervisa på mot- svarade nivå och i motsvarande ämne i eller gymnasie- skolan.20 För att vara behörig att undervisa i vissa skolformer, till ex- empel grundsärskola och gymnasiesärskola, krävs också en special- lärarexamen. 19Skolverkets officiella statistik, Tabell 7. Viktigt att komma ihåg är att samtliga lärare behö- riga att undervisa i svenska i någon av årskurser 1–6 också fick behörighet att undervisa i svenska som andraspråk även om lärarens utbildning ej omfattat ämnet. Detta förklarar något högre behörighetssiffra. 202 kap 31 § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare (behörighetsförordningen). Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling *Fr.o.m. kommer det också att vara möjligt att examen omfattar 240 högskolepoäng. **Beroende på vilka undervisningsämnen som ingår. De fyra lärar- och förskollärarexamina består, förenklat, av tre bygg- stenar: 1.Utbildningsvetenskaplig kärna (60 högskolepoäng) vilken innefat- tar för lärare och förskollärare centrala och generella kunskaper, till exempel läroplansteori och didaktik, specialpedagogik, kon- flikthantering och ledarskap. 2.Verksamhetsförlagd utbildning (30 högskolepoäng) där studenten ges möjlighet att i skola, förskola eller vuxenutbildning praktiskt omsätta sina teoretiska kunskaper och få en grund för fortsatta teoretiska studier. 3.Ämnes- och ämnesdidaktiska studier vilka omfattar studier i ett varierande antal undervisningsämnen och med olika ämnesdjup beroende på examen och inriktning. Generellt kan sägas att ju yngre barn utbildningen riktar sig mot desto fler undervisnings- ämnen ingår i examen. I förskolan finns inga fastställda undervis- ningsämnen varför ämnesstudierna utgörs av 120 högskolepoäng inom det förskolepedagogiska området. Yrkeslärarexamen särskiljer sig från övriga examina då det för en så- dan examen krävs att studenten redan vid antagning till utbildningen har kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper, det vill säga att stu- denten redan har de kunskaper i undervisningsämnet som krävs, var- för inga ämneskurser ingår i högskoleutbildningen. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling omfattar dock ämnesdidaktik och metodik med relevans för ämnet. För yrkeslärarexamen ställs heller inget krav om ett genomfört själv- ständigt arbete (examensarbete). Via respektive utbildnings examensbeskrivning styrs utbildning- arnas poängomfattning och innehåll.21 Lärosätena är fria att själva planera utbildningen utifrån de fastställda examensmålen och har också en möjlighet att precisera examensordningens fastställda krav. Generellt kan dock sägas att de nuvarande lärar- och förskollärarexa- mina är, jämfört med övriga examina i högskolan men också jämfört med tidigare lärarexamina, påfallande tydligt reglerade vad gäller inne- håll och mål. Kompletterande pedagogisk utbildning, KPU För den som har tillräckliga kunskaper i ett undervisningsämne, till exempel svenska som andraspråk eller något annat språk, och vill bli ämneslärare finns möjligheten att gå en kompletterande pedagogisk utbildning, KPU.22 Utbildningen omfattar 90 högskolepoäng förde- lade över utbildningsvetenskaplig kärna och verksamhetsförlagd ut- bildning. Regeringen menade i samband med att de nya lärar- och förskol- lärarutbildningarna liksom möjligheten att läsa KPU infördes, att för personer med goda kunskaper i ett språk bör gällande regler för validering och tillgodoräknande kunna användas för att ersätta äm- nesstudierna eller delar av ämnesstudierna.23 Den lärare som har till- räckliga ämneskunskaper i något av ämnena modersmål eller svenska som andraspråk kan därmed läsa en KPU i stället för en hel ämnes- lärarutbildning. 21Högskoleförordningens bilaga 2, examensordningen. 22Förordning (2011:686) om kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämnes- lärarexamen. 2009/10:89. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Utbildningsvägarna begränsade för blivande lärare i ämnet modersmål För den som vill läsa ett sammanhållet utbildningsprogram för att bli lärare i ämnet modersmål är ämneslärarutbildningen det enda alternativet. Övriga lärar- och förskollärarexamina omfattar inte någon möjlighet att läsa ämnet utan kräver kompletterande studier i det aktuella språket för att kunna leda till behörighet. Detta trots att ämnet modersmål finns i hela .