sou · H6B368 · 2018-08-22 00:00:00 — En domstols förordnande om en rättsgenetisk undersökning av ett vävnadsprov från en avliden man innebär att den förvaltnings- myndighet som förfogar över vävnadsprovet har att lämna ut provet. Domstolens beslut överklagas på samma sätt som en domstols beslut om rättsgenetisk undersökning beträffande en man som är i livet, dvs. i samband med dom eller slutligt beslut. 10.8.1Kommunicering och tillfälle att yttra sig Förslag: Domstolen ska innan den meddelar ett beslut om rätts- genetisk undersökning bereda den som beslutet gäller tillfälle att yttra sig. Ett barn har, som framgått i tidigare avsnitt, ett intresse av att få sin familjerättsliga status klarlagd, vilket på motsvarande sätt också mannen har. Den möjliga fadern kan ha intresse av att inte få frågan om faderskap utredd. På samma sätt som finns skäl att bereda den som kan komma att omfattas av ett förordnande om rättsgene- tisk undersökning tillfälle att yttra sig. 25Det finns kammarrättsavgöranden i fråga om en gravöppning för att möjliggöra DNA-under- sökning av en avliden man. Kammarrätten i fann i dom , mål nr 5296-11, att gravöppning inte skulle ske. Kammarrätten i fann i dom , mål nr 3788-05, att en begravningsnämnd inte hade haft rätt att vägra verkställa gravöppning efter tingsrätts förordnande om rättsgenetisk undersökning av prov från en avliden man. Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap Förslag: Lagen ska innehålla en bestämmelse om att när frågan om rättsgenetisk undersökning handläggs enligt lagen om dom- stolsärenden ska det vara möjligt att överklaga beslutet särskilt. När frågan om rättsgenetisk undersökning handlagts enligt lagen om domstolsärenden ska det på samma sätt som gäller enligt blodunder- sökningslagen vara möjligt att överklaga beslutet särskilt. Ett förordnande om rättsgenetisk undersökning på vävnad från en avliden man ska på motsvarande sätt som om förordnandet avsett ett prov lämnat av mannen vara möjligt att överklaga. Frågan om rättsgenetisk undersökning i ett sådant fall avgörs inom ramen för ett mål om fastställande av faderskap. Det innebär att beslutet får överklagas endast i samband med dom eller slutligt beslut i målet. Förslag: Ett ärende om ett förordnande om rättsgenetisk under- sökning får avskrivas när utlåtandet över undersökningen har lämnats eller frågan om undersökningen har förfallit. I de fall som frågan om rättsgenetisk undersökning har handlagts enligt lagen om domstolsärenden bör ärendet på samma sätt som enligt blodundersökningslagen få avslutas när utlåtandet har lämnats till domstolen eller frågan har fallit. En regel om avskrivning ska där- för finnas i den föreslagna lagen. Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap 10.9Tvångsmedel och kostnad för det Förslag: Domstol ska vid äventyr av vite få förelägga den som avses med ett beslut om rättsgenetisk undersökning att visa intyg över att sådant prov som behövs för undersökningen har tagits på honom eller henne. Om ett föreläggande vid vite inte följs får rätten besluta om biträde av för att provtagning ska komma till stånd. I fråga om barn får biträde av Polismyndig- heten beslutas endast om det finns särskilda skäl. Sådant biträde får inte lämnas om det finns risk för att barnet ska ta skada av detta. Om kostnad för sådant biträde av har be- talats av allmänna medel ska den som har varit anledningen till biträdet betala tillbaka kostnaden till staten. I fråga om barn ska vitesföreläggande ges vårdnadshavaren, och återbetalningsskyldighet fullgöras av vårdnadshavaren. Återbetalningsskyldigheten får sättas ner eller efterges, om det finns skäl till det med hänsyn till den enskildes personliga eller ekonomiska förhållanden. 10.9.1Bestämmelser om vite och biträde av Den ordning som finns bör gälla även för en ny lag om rätts- genetisk undersökning. Domstol kan med stöd av blodundersök- ningslagen förelägga modern, barnet och den utpekade mannen att lämna prov för att genomgå en rättsgenetisk undersökning för ut- redning av faderskap. Om ett prov inte lämnas frivilligt kan dom- stolen använda sig av hot om vite, döma ut sådant vite och använda beslut om hämtning av polis för att lämna prov för undersökning.26 Det har tidigare ansetts finnas behov av bestämmelser om mer effektiva tvångsmedel än vitesföreläggande för att säkerställa att en rättsgenetisk undersökning som domstol har beslutat om blir av (se prop. 1982/83:8 s. 9 f). En ny lag om rättsgenetisk undersökning bör utgå från den intresseavvägning som blodundersökningslagen ger uttryck för. Det talar för att, utöver möjligheten till vite, domstol 26Polis kan hämta och transportera till mottagning där prov kan lämnas, jfr prop. 1982/83:8 s. 10 om att bestämmelsen också avser handräckning med själva provtagningen. Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap ska få besluta om biträde av för att en provtagning ska bli av. medger tvångsmedel mot parter i tvistemål i form av vite och hämtning till rättegång (9 kap. RB). Det finns inte där tvångsmedel som kan användas för att genomföra själva provtag- ningen inför undersökningen. Eftersom en rättsgenetisk undersökning förutsätter att ett prov tas behöver intresset av undersökningen särskilt avvägas mot skyddet för den kroppsliga integriteten. Grundläggande bestämmelser om en persons rättigheter finns i regeringsformen (RF) och i Europakonven- tionen. I 2 kap. RF finns bestämmelser om grundläggande fri- och rättigheter. Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp (2 kap. 6 § RF). Rättigheten får be- gränsas genom lag. Av 2 kap. 21 § RF framgår att begränsningar får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demo- kratiskt samhälle samt att begränsningarna aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem. Ett salivprov enligt 28 kap. 12 a och 12 b §§ RB anses som ett sådant kroppsligt ingrepp. Ett sådant är i allt väsentligt likadant som ett sådant munskrapsprov som lämnas för att genomföra en rätts- genetisk undersökning för utredning av faderskap. Det är troligen högst ovanligt att den som har hämtats till en under- sökning framhärdar i att vägra medverka till själva provtagningen. I förarbeten till den nuvarande regeln om biträde av Polismyndig- heten anfördes att om en sådan undantagssituation likväl uppkommer bör dock intresset av att faderskapet till ett barn utreds tillmätas större vikt än den kroppsliga integriteten för den berörde. Liksom när det gäller blodprovstagning på någon som är misstänkt för exempelvis rattfylleri bör det på motsvarande sätt vara möjligt att få biträde av för att få själva blodprovstagningen utförd, dvs. att ett prov kan tas från exempelvis en utpekad man (prop. 1982/83:8 s. 10). Det prov som är aktuellt vid utredning av faderskap är ett munskrapsprov. Provet kan tas av den enskilde själv under överinseende av t.ex. en handläggare vid socialnämnden. Ett sådant prov kan därmed anses som mindre ingripande än ett blodprov. Ut- redningen anser mot denna bakgrund att det även fortsättningsvis ska finnas möjlighet för domstol att besluta om biträde av Polis- myndigheten. Det bör även särskilt framgå av lagen att det krävs sär- skilda skäl för att besluta om biträde av i fråga om Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap Utredningen anser att biträde av inte får lämnas om det finns risk för att barnet tar skada av hämtningen. Utredningens bedömning innebär att en rättsgenetisk undersök- ning även fortsättningsvis ska kunna genomföras tvångsvis. 10.9.2Ett återbetalningsansvar för merkostnader Det bör finnas en bestämmelse om återbetalningsansvar för den som orsakat det allmänna merkostnader. Har ett biträde av Polismyndig- heten använts ska den som orsakat kostnaderna i dessa delar kunna bli skyldig att återbetala sådan kostnad. En sådan reglering gäller enligt blodundersökningslagen och utredningen gör bedömningen att det är lämpligt att skyldigheten att återbetala till staten behålls. Sådan skyldighet ska i likhet med vad som gäller för återbetalnings- skyldighet i till exempel brottmål gälla också om den mor eller man som orsakat kostnaden är . Om barnet inte har fyllt ska dock betalningsskyldigheten i stället fullgöras av barnets vårdnads- havare. Utredningen menar att skyldigheten att återbetala kost- naden för hämtning ska kunna jämkas på samma sätt som gäller för annan återbetalningsskyldighet till staten. Det innebär att domstolen, på samma sätt som gäller exempelvis återbetalningsskyldighet i brott- mål enligt 31 kap. 1 § fjärde stycket RB, ska ta hänsyn till personliga och ekonomiska förhållanden när den prövar en fråga om ansvar för återbetalning. 10.10 Kostnad för rättsgenetisk undersökning Förslag: Kostnaden för provtagning och rättsgenetisk undersök- ning ska betalas av allmänna medel. gäller att kostnader för rättsgenetisk undersök- ning utgår av allmänna medel. Utredningen delar uppfattningen att det är en lämplig ordning även enligt den nya lagen. Beroende på om det är socialnämnd eller domstol som har tagit initiativ till eller beslutat om den aktuella undersökningen har kost- Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap naden för det allmänna fördelats på kommunen respektive över stats- budgeten. , och har en ordning som innebär att den slutliga kostnaden för rättsgenetiska undersökningar som ge- nomförs inom ramen för en myndighets eller domstols faderskaps- ärenden finansieras av statsbudgeten. Som redogjorts för tidigare är det ett statligt åtagande att se till att faderskapsfrågor blir utredda. Totalt sett är kostnaden för rättsgenetiska undersökningar inte sär- skilt hög. Det är lämpligt att staten står kostnaden, oavsett om det är socialnämnden som tagit initiativ till undersökningen eller dom- stol som har beslutat om den. Utredningen föreslår att staten ska stå hela kostnaden, totalt cirka 12miljoner kronor enligt uppgift från RMV. Se närmare avsnitt 11.9.2 om utredningens överväganden hur de allmänna medlen ska fördelas. 10.11 Ytterligare bestämmelser behövs i förordning Förslag: I en ny förordning om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap anges att domstol och socialnämnd ska underrätta den som ska utföra undersökningen om att sådan har beslutats eller initierats, var den som har utfört undersökningen ska skicka resultatet och vad som gäller om ett prov inte kan an- vändas. RMV ges, på samma sätt som , rätt att meddela ytterligare föreskrifter om verkställigheten av lagen om rättsgenetisk under- sökning vid utredning av faderskap. Enligt utredningen är det lämpligt att, på samma sätt som , ange regler om olika underrättelser i förordning. Det bör därför i en ny förordning om rättsgenetisk undersökning vid utredning av fader- skap anges att domstol ska underrätta den som ska utföra under- sökningen om att förordnande om rättsgenetisk undersökning har meddelats. I förordningen bör motsvarande anges när socialnämnd tagit initiativ till undersökningen. Av förordningen bör också, så som gäller , framgå var utlåtandet över undersökningen ska skickas och vad som gäller om ett insänt prov inte kan användas för genom- förande av en rättsgenetisk undersökning. Utredningen redovisar i avsnitt 11.8.5 överväganden och förslag om vem som ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning Ny lag om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap av faderskap på uppdrag av domstol och socialnämnd. Utredningen tar i det efterföljande avsnittet ställning till om det finns behov av regler i den frågan och i så fall hur sådana bör utformas (se avsnitt 11.9). Om prover för faderskapsanalys ska tas av blod eller annan sub- stans i vilken DNA kan påvisas, är inte en fråga som bör regleras i den nya lagen eller i den nya förordningen. DNA-analys kan numera genomföras inte bara på blod utan även av bl.a. munskrap, vilket redogjorts för ovan. Provtagningen bör därför inte begrän- sas till viss angiven substans. Det bör överlämnas åt den eller de aktö- rer som ska ansvara för utförandet av rättsgenetiska undersökningar att utforma detaljerna kring provhanteringen (jfr prop. 2005/06:72 s. 77 Genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåter- förening). Rättsgenetiska undersökningar i faderskapsutredningar ut- förs enligt gällande bestämmelser vid RMV. Närmare verkställighets- föreskrifter om genomförandet av DNA-analyser och om hanter- ingen av vävnadsprover bör fortsättningsvis meddelas i förordning. RMV har, med stöd av 6 § blodundersökningsförordningen, tidigare meddelat föreskrifter för verkställigheten av provtagning m.m. Det bör överlämnas åt RMV att även fortsättningsvis utfärda detaljföre- skrifter. Särskilt bemyndigande i lagen för detta krävs inte. Däremot föreslås, på samma sätt som tidigare, ett bemyndigande i den nya för- ordningen. rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap Utredningen ska undersöka om det är lämpligt och ändamålsenligt att även andra aktörer än () utför rätts- genetiska undersökningar i faderskapsärenden. Om även andra aktörer ska genomföra rättsgenetiska undersök- ningar på uppdrag av det allmänna ingår det i utredningens uppdrag att överväga vilka krav som ska ställas på dessa aktörer för att säker- ställa rättssäkerheten i verksamheten. Utredningens uppdrag omfattar i dessa fall, dvs. om flera aktörer ska kunna utföra undersökningar i faderskapsärenden, att uppmärksamma att det skapas förutsättningar för konkurrensneutralitet mellan de aktörer som ska bedriva verk- samhet och att analysera hur verksamheten påverkas av att regler i fråga om offentlig upphandling blir tillämpliga. I den följande texten använder utredningen begreppet rättsgenetisk undersökning. Med en sådan undersökning avses en undersökning om huruvida ärftliga anlag finns hos barnet, dvs. att ett vävnadsprov från barnet jämförs med ett prov från en man som eventuellt kan vara far, för att kunna avgöra frågan om faderskap. Det förekommer på ett par ställen i texten att utredningen i stäl- let använder begreppet genetisk undersökning. Det är i den situatio- nen när en undersökning omfattar en analys av de genetiska anlagen Vem ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap hos olika personer, men undersökningen inte nödvändigtvis är genom- förd på initiativ av socialnämnd eller efter förordnande av domstol för att användas i en utredning av faderskap. Genetiska undersök- ningar på uppdrag av det allmänna förekommer utöver i faderskaps- ärenden inom exempelvis migrationsärenden. Utredningen har vidare valt att i de följande övervägandena an- vända begreppet aktör när bedömning görs om även andra än RMV ska kunna utföra rättsgenetiska undersökningar i faderskapsärenden. 11.3Det finns behov av en översyn Av lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap (blodundersökningslagen) framgår inte vem som får ut- föra en rättsgenetisk undersökning. En bestämmelse om en utförare finns däremot i 1 § förordningen (1969:624) om blodundersökning m.m.vid utredning av faderskap (blodundersökningsförordningen). Förordningen anger uttryckligen att ett blodprov som avses i blod- undersökningslagen ska undersökas genom RMV:s försorg. RMV är alltså ensam utpekad utförare att undersöka sådana prov som avses i blodundersökningslagen. använder socialnämnder ibland en annan aktör för DNA-analys i ärenden där faderskap fastställs genom bekräftelse eller dom. Blodundersökningsförordningen anger också att ”annan under- sökning rörande ärftliga egenskaper än blodundersökning” ska ut- föras av sakkunnig som godkänts av RMV. Detta uttryck har sin för- i att när blodundersökningslagen kom till var den senaste tekniken för att utesluta faderskap baserad på att jämföra blodgrup- per. Om det inte var möjligt kunde ”annan undersökning om ärftliga egenskaper” användas. Det avsåg då till exempel utseendemässiga egenskaper, såsom färg och form på ögon eller öronens form. Under- sökningar av det slaget förekommer inte och det finns inte heller någon sådan godkänd sakkunnig enligt RMV. Vem ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap 11.3.2Andra aktörer erbjuder genetisk undersökning utförs genetiska undersökningar med DNA-analys. Den moderna tekniken har gjort det möjligt för fler aktörer att erbjuda undersökningar i syfte att ta reda på om två per- soner bär på samma arvsanlag eller om det kan uteslutas att de är nära släkt med varandra. Det finns en aktör, , med ackrediterat laboratorium i som genomför faderskapsundersökningar med DNA-teknik.1 Det finns också laboratorier, både i och utomlands, som erbjuder gene- tiska undersökningar eller så kallade faderskapstest. Flera socialnämnder har uppdragit åt att utföra undersökning, dvs. anlitat annan än RMV för att utföra en undersökning i ett ärende om faderskap. Några kommuner har genomfört upphandlingar för socialnämndens behov av tjänsten. Det rör sig både om socialnämnder i storstäderna, men också mellanstora kommuner, sett till invånarantal, som upp- handlat tjänsten.2 En tydlig anledning för socialnämnder att anlita en annan utförare än RMV är ekonomiska skäl. Även sådant som an- vändarvänlighet med exempelvis pedagogiska instruktioner, möjlig- het till inloggning på webbplats och snabbt tillgängliga svar har be- tydelse.3 är alltså RMV inte ensam utförare när det gäller undersökningar på uppdrag av socialnämnd. 11.3.3Det finns behov av en tydlig reglering Hur anlitandet av andra aktörer än RMV förhåller sig till blodunder- sökningsförordningen har diskuterats bl.a. i kommunerna och även betraktats som oklart.4 När förordningen kom till fanns inte någon annan aktör än RMV som utförde blodundersökningar för att bedöma faderskap och det var inte aktuellt att annan än myn- digheten, eller av myndigheten utsedda sakkunniga, skulle utföra undersökningar i faderskapsärenden. Det fanns inte då möjlighet att förutse den utveckling som skett och att fler aktörer kan tillhanda- 1Utredningen har särskild information om bolagets verksamhet efter ett studiebesök på labo- ratoriet och genom material som tillhandahållits från bolaget till utredningen. 2Som till exempel , , och nämnder i , och även , och . 3Uppgift till utredningen vid besök på i . 4Se t.ex. betänkandet myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri (SOU 2006:63), s. 116 Vem ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap hålla sådana undersökningar. Bakgrunden till att socialnämnder an- litar annan aktör än RMV är att det har ansetts att ett munskrapsprov inte omfattas av förordningens reglering eftersom den tydligt anger att RMV ska undersöka ett blodprov som avses i blodundersök- ningslagen. När socialnämnder anlitar annan aktör för rättsgenetisk undersökning som genomförs efter munskrapsprov har bedöm- ningen gjorts att det inte är fråga om ett blodprov i lagens mening. RMV och har i skrivelser till framfört att rättsläget behöver klargöras när det gäller möjligheterna för kommuner och domstolar att vända sig till privata laboratorier för genetiska undersökningar (Ju2005/02972/L2 och Ju2015/05398/L2). Enligt är lagen och förordningen om blodundersök- ning m.m. vid utredning av faderskap även tillämpliga vid analyser på annan vävnad än blod, t.ex. på munskrap. Detta eftersom namnet på såväl lagen som förordningen talar om blodundersökning m.m. (jfr SOSFS 2004:16). Myndigheten menar att RMV är utpekad utförare också i dessa fall. Även RMV har bedömt att reglerna innebär att under- sökningar på uppdrag av det allmänna ska utföras av myndigheten. Det råder alltså en osäkerhet om vad dagens regler innebär i fråga om vem som får utföra rättsgenetiska undersökningar när sådana in- hämtas på initiativ av av faderskap. Frågan påverkar de kommuner som behöver en rättsgenetisk undersökning utförd i sin utredning av faderskap. Det har också betydelse för en- skilda intressen som investerar i en verksamhet. tillämpas blod- undersökningslagen för beslut om rättsgenetiska undersökningar på annat material än blod. Det finns behov av en tydlig reglering av vilka möjligheterna är för socialnämnder och domstolar att vända sig till andra aktörer än RMV för sådana undersökningar. 11.4.1En generell reglering där RMV ingår En av direktiven given utgångspunkt för utredningens ställnings- taganden ligger i frågan om det är lämpligt och ändamålsenligt att även andra aktörer än RMV ska kunna utföra genetiska undersökningar i faderskapsärenden. Det följer av uppdraget att RMV ska fortsätta att tillhandahålla rättsgenetiska undersökningar på uppdrag av social- nämnd och domstol. Myndighetens rättsgenetiska verksamhet ska Vem ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap alltså finnas kvar, oavsett om andra aktörer ska kunna utföra under- sökningar. En central utgångspunkt för utredningen är därför att RMV:s myndighetsuppdrag kvarstår. Det måste finnas i vart fall en aktör som staten har gett i uppdrag att genomföra undersökningar, efter- som staten måste garantera medborgarna att rättsgenetiska under- sökningar kan genomföras i syfte att utreda frågan om faderskap. I praktiken handlar därför frågeställningen närmast om RMV bör ha en ensamrätt att utföra rättsgenetiska undersökningar eller om även andra aktörer, t.ex. ett laboratorium ägt av ett aktiebolag eller som bedrivs av ett landsting, ska få utföra rättsgenetiska undersökningar för att utreda faderskap. En avgränsning som redan inledningsvis bör uppmärksammas är att frågan gäller vem det allmänna ska kunna anlita för att genomföra undersökningar där resultatet kan användas som utredning i fråga om faderskap. Det ska lyftas fram att även andra aktörer kan bidra med utredning i en fråga om faderskap, eftersom fri bevisprövning gäller i . Det innebär att domstolar har att pröva den bevis- ning som läggs fram i ett mål om exempelvis fastställande av fader- skap. Att en genetisk undersökning har genomförts av en annan aktör än RMV innebär inte att resultatet inte får åberopas i rätte- gången eller att utredningen som bevis skulle sakna värde. I stället är det upp till domstolen att värdera varje bevis som åberopas och göra en bedömning om den utredning som åberopas är tillräcklig för att avgöra frågan om faderskap. Utredningens uppdrag är begränsat till när det allmänna på grund av sina myndighetsuppgifter anlitar en aktör för att få fram tillräck- ligt underlag i en fråga om faderskap. Det betyder att en domstol eller socialnämnd har bedömt att en rättsgenetisk undersökning är nödvändig för att kunna utreda frågan om faderskap. Det handlar om att offentliga medel används för att inhämta utredningen. Utred- ningens ställningstaganden påverkar inte olika aktörers, inklusive RMV:s, möjligheter att utföra undersökningar på uppdrag av andra än domstol eller socialnämnd, utan handlar endast om när underlag ska hämtas in för att socialnämnd och domstol ska fullgöra myndig- hetsutövning. Utredningen har att ta ställning till en generell reglering. Det gäl- ler inte för utredningen att ta ställning till om det ska vara RMV eller Vem ska utföra rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap RMV och som utför rättsgenetiska undersök- ningar. Överväganden som är aktuella är om det endast bör vara en statlig aktör som genomför rättsgenetiska undersökningar på upp- drag av socialnämnd och domstol eller om även andra offentliga eller privata aktörer ska kunna anlitas för att genomföra sådana under- sökningar. Det innebär naturligen att det kan komma att handla om andra aktörer än de som är verksamma. Det skulle exempel- vis kunna vara en utförare vid ett svenskt universitetssjukhus eller en utförare som kontrakterat ett amerikanskt laboratorium som under- leverantör. Utredningen måste ta hänsyn till en sådan möjlighet. 11.4.2Staten har ett ansvar för att utreda faderskap