sou · H6B385 · 2018-12-18 00:00:00 — Tingsrättens dom överklagades till hovrätten, som dömde den tilltalade för grov misshandel i stället för försök till mord och satte ned påföljden till sluten ungdomsvård . Hovrättens dom har vunnit laga kraft. (Ju 2017:15) Förfrågan angående ekonomiska konsekvenser av skärpta påföljdsbestämmelser för lagöverträdare i åldern 15–20 år (Ju 2017:15) tillsattes med uppdrag att senast presentera förslag till hur särbehandlingen av lagöverträdare i åldern 18–kan upphöra vid såväl straffmätningen som valet av påföljd. Ambitionen enligt utredningens direktiv är alltså att lagöverträdare i denna åldersgrupp ska behandlas som andra myndiga lagöverträdare (dvs. på samma sätt som lagöverträdare som är eller äldre behandlas ). Utredningen har också fått i uppdrag att presentera olika modeller för hur påföljdsbestämningen för lagöverträdare i åldern 15–kan utformas mot bakgrund av den i direktiven förutsatta skärpningen för den äldre ålderskategorin. Utredningens direktiv bifogas, se bilaga. De alternativ som utredningen preliminärt avser att presentera Utredningens preliminära överväganden och förslag, som har upprättats med utgångspunkt i direktiven, kan delas in i två huvudsakliga delar. I en första del behandlas lagöverträdare i åldern 18–. Eftersom direktiven är tydliga i fråga om att lagöverträdare i denna åldersgrupp ska behandlas som andra myndiga lagöverträdare går förslagen i denna del huvudsakligen ut på att ta ställning till hur en skärpning av regelsystemet på bästa sätt bör genomföras lagtekniskt. I en andra del behandlas lagöverträdare i åldern 15–. Eftersom utredningen enligt direktiven har att presentera och ta ställning till olika alternativ i den delen presenterar utredningen tre huvudsakliga modeller och en fjärde modell som innebär ett mellanting mellan två av de tre huvudsakliga modellerna. Ambitionen är att för var och en av dessa totalt fyra modeller presentera de författningsändringar som eventuellt behövs och att så noga som möjligt redovisa de uppskattade konsekvenserna – inte minst de ekonomiska konsekvenserna – av vart och ett av förslagen. I det närmast fortsatta redovisas utredningens preliminära förslag respektive olika modeller i kortform. Skälen för och emot de respektive alternativen har utelämnats eftersom syftet här är endast att beskriva modellernas innebörd, som bakgrund till en bedömning av deras respektive konsekvenser. Vi redogör inte heller för förslag till lagteknisk utformning (i förekommande fall) utan beskriver förslagens och de olika modellernas innehåll i huvuddrag. Utredningens förslag i fråga om lagöverträdare i åldern 18–20 år Utredningens förslag i fråga om lagöverträdare i åldern 18–tar tydligt avstamp i direktiven och går sammanfattningsvis ut på att alla former av särreglering beträffande lagöverträdare i denna åldersgrupp ska upphöra. Det innebär att det inte längre ska ges någon s.k. ungdomsreduktion baserad på ålder (enligt 29 kap. 7 § ) för brott som begåtts av den som för brottet var 18–. Vidare innebär det att det inte längre ska finnas något krav på särskilda skäl (i 30 kap. 5 § ) för att en domstol ska få döma den som begått brott i åldern 18–till fängelse. Dessutom ska bestämmelsen om vilka tidigare brott som ska få beaktas för ett utvidgande av straffskalan uppåt (i 26 kap. 3 § ) ändras så att endast brott som begåtts av den som var eller äldre får beaktas (nu anges att endast brott som begåtts av den som var eller äldre får beaktas). Förslagen avseende lagöverträdare i åldern 18–syftar alltså till att lagöverträdare i denna ålderskategori ska behandlas på samma sätt som påföljdssystemet behandlar lagöverträdare som är eller äldre. Olika modeller i fråga om lagöverträdare i åldern 15–17 år Alternativ 1 – ”Dubbla trösklar” Den nuvarande tillämpningen av bestämmelsen om s.k. ungdomsreduktion i 29 kap. 7 § beskrivs av den heldragna svarta linjen i skissen ovan. De exakta procentsatserna för den s.k. ungdomsreduktionen för lagöverträdare i olika åldrar finns inte reglerad i lagtext. Riktlinjer har utarbetats främst inom den straffrättsvetenskapliga doktrinen, mot bakgrund av uttalanden av . Även Riksåklagarens riktlinjer har påverkat rättsutvecklingen. Eftersom det inte finns i lagtext kodifierade tabeller för den s.k. reduktionen måste alla förslag till sådana tabeller tolkas med försiktighet. Den heldragna svarta linjen beskriver dock ett bland domstolarna vedertaget sätt att tillämpa bestämmelsen i 29 kap. 7 § om den s.k. ungdomsreduktionen. Vi avser att utgå från detta synsätt i utredningens betänkande. I fråga om böter gäller något annorlunda grader av s.k. ungdomsreduktion än när straffmätningsvärdet ligger på fängelsenivå. När de ekonomiska konsekvenserna av våra förslag ska uppskattas i fråga om bötespåföljder utgår vi från de riktlinjer för s.k. reduktion av bötesstraff som tillämpas i domstolarna. Som framgår av den med långa gröna streck markerade linjen innebär repressionshöjningen avseende lagöverträdare i åldern 18–att det uppstår en tydlig tröskeleffekt , om det inte genomförs någon repressionshöjning även avseende lagöverträdare i åldern 15–. Att inte genomföra någon repressionshöjning avseende de allra yngsta lagöverträdarna är det första alternativ som utredningen presenterar i fråga om lagöverträdare i åldern 15–. Den med långa gröna streck markerade linjen utgör alltså utredningens alternativ 1 (”dubbla trösklar”). Den innebär dels att nuvarande praxis ska fortsätta att gälla i fråga om s.k. reduktion vid straffmätningen för lagöverträdare i åldern 15–, dels att samma påföljder som kan komma i fråga för lagöverträdare i åldern 15–vid olika s.k. straffmätningsvärden. Alternativ 2 – ”Brantare lutning” Den med korta gula streck markerade linjen beskriver alternativ 2 (”brantare lutning”). Alternativ 2 syftar främst till att utjämna den tröskeleffekt som uppstår med alternativ 1. I fråga om straffmätning innebär alternativ 2 att den s.k. reduktionen för lagöverträdare som hade fyllt för brottet även fortsättningsvis ska vara av straffvärdet (dvs. att straffmätningsvärdet är av straffvärdet) men att den s.k. reduktionen ska avta i snabbare takt än nu per åldersenhet så att den går mot noll (ett straffmätningsvärde motsvarande av straffvärdet) för lagöverträdare som hade fullt för brottet. Detta kan beskrivas på så sätt att reduktionskurvans lutning blir brantare än . När det gäller påföljdsval innebär alternativ 2 – om vi utgår från dagens praxis avseende sambandet mellan straffmätningsvärde och påföljdsval – att vägen till strängare påföljdsslag blir kortare för lagöverträdare som var äldre än (fyllda) för brottet. Exempelvis kommer inte ett lågt antal dagsböter att ”räcka” som påföljd vid lika höga straffvärden som om den s.k. reduktionen minskar och straffmätningsvärdet därmed ökar. Vidare kommer inte ungdomsvård utan tillägg i form av böter eller ungdomstjänst att ”räcka” upp till lika höga straffvärden som . I linje med den beskrivna utvecklingen ligger också att ”vuxenpåföljderna” villkorlig dom och skyddstillsyn, och dessa påföljder i kombination med föreskrifter om exempelvis samhällstjänst, kontraktsvård eller s.k. 28:3- fängelse, sannolikt kommer att tillämpas i större utsträckning än . Dessutom – och inte minst – leder en sådan utveckling som den beskrivna till att de frihetsberövande påföljderna sluten ungdomsvård och fängelse kommer att tillämpas vid lägre straffvärden än samt till att de straffvärden som motiverar frihetsberövande påföljder för 15– 17-åriga lagöverträdare kommer att motivera längre frihetsberövande påföljder än . Alternativ 3 – ”Förhöjd startpunkt” Den med röda punkter markerade linjen beskriver alternativ 3 (”förhöjd startpunkt”). Liksom alternativ 2 syftar alternativ 3 huvudsakligen till att avhjälpa den tröskeleffekt som uppstår med alternativ 1. I fråga om straffmätning innebär alternativ 3 att den s.k. reduktionen för lagöverträdare som fyllt för brottet minskas till den nivå – – som enligt dagens praxis gäller för lagöverträdare som fyllt och att den s.k. reduktionen minskar för varje åldersenhet i åldersspannet 15–och går mot noll (dvs. ett straffmätningsvärde motsvarande av straffvärdet) för lagöverträdare som fyllt för brottet. När det gäller påföljdsval kan till att börja med konstateras att alternativ 3 innebär att straffmätningsvärdena för lagöverträdare i åldern 15–för respektive straffvärdenivå kommer att motsvara de straffmätningsvärden som gäller för lagöverträdare i åldern 18–för samma straffvärdenivåer. Om samma förhållande som ska råda mellan straffmätningsvärde och val av påföljd, innebär alternativ 3 att inte bara straffmätningsvärdena för lagöverträdare i åldern 15–ökar till de nivåer som gäller för lagöverträdare i åldern 18–utan också att de aktuella påföljdsalternativen – vid valet att påföljd – blir de som är aktuella för lagöverträdare i åldern 18–, dvs. ”vuxenpåföljder”, om än med viss s.k. reduktion vid straffmätningen. Alternativ 4 – ”Ett fjärde alternativ” Även andra alternativ är tänkbara. Exempelvis är det fullt möjligt att diskutera samtliga tänkbara straffmätningskurvor som ligger mellan de i skissen ovan beskrivna ytterligheterna. Ett sådant exempel – som här kan kallas alternativ 4 (”ett fjärde alternativ”) och som utredningen har valt att föra fortsatta diskussioner angående vid sidan av de tre mer renodlade alternativen – skulle kunna vara att låta den s.k. reduktionen för lagöverträdare som fyllt för brottet vara att straffmätningsvärdet efter tillämpning av 29 kap. 7 § liksom skulle vara av straffvärdet – och att straffmätningsvärdet sedan skulle öka i takt med åldern för att vid 15,5, 16, 16,5, 17 och 17,5 års ålder vara , , , Straffmätningsvärdet för en lagöverträdare som strax skulle fylla (dvs. var omkring 11 månader) för brottet skulle kunna vara av straffvärdet. Alternativ 4 innebär alltså ett slags mellanting mellan alternativ 1 och alternativ 2. Det innebär en repressionshöjning avseende lagöverträdare i åldern 15–som dock är av lägre grad än den som följer av alternativ 2. kvarstår en tröskeleffekt som dock är lägre än den som följer av alternativ 1. Innebörden sett till straffmätning respektive påföljdsval kan alltså sägas vara ett mellanting mellan de följder som beskrivits för alternativ 1 och alternativ 2. Utredningen önskar biträde av Kriminalvården (inklusive Frivården), (särskilt beträffande böter), (särskilt beträffande sluten ungdomsvård) och Kommuner och Landsting (särskilt beträffande ungdomspåföljder som verkställs i regi) när det gäller att uppskatta de ekonomiska konsekvenserna av förslagen, utifrån tillgängliga fakta vid respektive myndighet/organisation. I det följande presenteras de delfrågor som utredningen har identifierat och de antaganden som utredningen preliminärt bedömer bör göras. Om de antaganden – eller förslag till sätt att räkna – som anges i det följande anses mindre lämpliga, kan andra antaganden – eller förslag till sätt att räkna –läggas till grund för beräkningarna, om detta tydliggörs och motiveras i svaret. I vissa fall kan de angivna antagandena behöva kompletteras med ytterligare antaganden för att beräkningar ska kunna utföras. Vi önskar att eventuella sådana ytterligare antaganden redovisas och motiveras i svaret. Ekonomiska konsekvenser i den del som avser lagöverträdare i åldern 18–20 år I fråga om lagöverträdare i åldern 18–finns endast ett huvudsakligt alternativ. Det som sägs i denna del gäller oberoende av vilket av de olika alternativen för behandling av lagöverträdare i åldern 15–som väljs. 1.Lagöverträdare som var och som döms till 30–100 dagsböter kan – om den s.k. reduktionen avskaffas – i genomsnitt antas dömas till av det antal dagsböter som gäller . (Exempelvis motsvarar straffmätningsvärdet 40 dagsböter för en 18-årig lagöverträdare ett straffvärde om 60 dagsböter. 100 dagsböter motsvarar för en 18-årig lagöverträdare ett straffvärde om 150 dagsböter. Om den s.k. reduktionen avskaffas kommer bötesstraff i enlighet med straffvärdet att dömas ut.) Vilken intäktsökning för staten innebär detta (med beaktande även av dagsbotens genomsnittliga storlek för lagöverträdare i denna ålder)? 2.Lagöverträdare som var och som döms till 30–120 dagsböter kan – om den s.k. reduktionen avskaffas – i genomsnitt antas dömas till av det antal dagsböter som gäller . (Exempelvis motsvarar straffmätningsvärdet 60 dagsböter för en 19-årig lagöverträdare ett straffvärde om 80 dagsböter. 90 dagsböter motsvarar för en 19-årig lagöverträdare ett straffvärde om 120 dagsböter. Om den s.k. reduktionen avskaffas kommer bötesstraff i enlighet med straffvärdet att dömas ut.) Vilken intäktsökning för staten innebär detta (med beaktande även av dagsbotens genomsnittliga storlek för lagöverträdare i denna ålder)? 3.Lagöverträdare som var och som döms till 30–140 dagsböter kan – om den s.k. reduktionen avskaffas – i genomsnitt antas dömas till 10 dagsböter mer än vad som gäller . (Exempelvis motsvarar straffmätningsvärdet 30 dagsböter för en 20-årig lagöverträdare ett straffvärde om 40 dagsböter. Straffmätningsvärdet 50 dagsböter motsvarar för en 20-årig lagöverträdare ett straffvärde om 60 dagsböter, o.s.v. Om den s.k. reduktionen avskaffas kommer bötesstraff i enlighet med straffvärdet att dömas ut.) Vilken intäktsökning för staten innebär detta (med beaktande även av dagsbotens genomsnittliga storlek för lagöverträdare i denna ålder)? 4.För lagöverträdare som var 18, 19 och för brottet och som döms till mer än 100, 120 respektive 140 dagsböter kan påföljden – om den s.k. reduktionen avskaffas – i många fall förväntas bestämmas till en strängare påföljd än böter. a.Vilken intäktsminskning för staten innebär bortfallet av bötesstraff i denna del (med beaktande även av dagsbotens genomsnittliga storlek för lagöverträdare i dessa åldrar)? b.Vilken kostnadsökning innebär det ökade bruket av villkorlig dom och skyddstillsyn samt fängelse i denna del (med beaktande av att villkorlig dom och skyddstillsyn i en andel av fallen kombineras med föreskrifter om exempelvis samhällstjänst och s.k. kontraktsvård)? 5.För 18-, 19- och 20-åriga lagöverträdare där straffmätningsvärdet ligger på fängelsenivå kommer straffmätningsvärdena – om den s.k. reduktionen upphör – att öka från nuvarande straffmätningsvärden till att vara lika med straffvärdet. smv = straffmätningsvärde smv = sv * (1-r) r19 = 0,33… r20 = 0,25 smv18 = sv * (1-0,5) = 0,5sv smv19 = sv * (1-0,33…) = 0,66…sv smv20 = sv * (1-0,25) = 0,75sv Utifrån dagens smv för respektive ålder kan sv (dvs. det nya smv om den s.k. reduktionen slopas) räknas ut enligt följande. sv18 = smv18/0,5 sv19 = smv19/0,66 sv20 = smv20/0,75 a.Antag att genomsnittligt smv för de 18–20-åriga lagöverträdare som döms till villkorlig dom eller skyddstillsyn är 3 månader. Om den s.k. reduktionen slopas, ökar genomsnittligt smv för åldersgruppen /0,5 = 6 månader, för åldersgruppen /0,66… = och för åldersgruppen /0,75 = 4 månader. I vissa av dessa fall (dock inte alla) kommer de ökade straffmätningsvärdena leda till att villkorlig dom och skyddstillsyn kombineras med exempelvis fler antal timmar samhällstjänst eller längre tids kontraktsvård. I vissa andra fall kommer ökade straffmätningsvärden leda till att ”ren” villkorlig dom och skyddstillsyn (eller villkorlig dom med böter) måste kombineras med exempelvis samhällstjänst eller kontraktsvård för att påföljden ska anses vara tillräckligt ingripande. I ytterligare andra fall kommer de ökade straffmätningsvärdena – i förekommande fall med beaktande även av att den tilltalade återfallit i brottslighet eller med hänsyn till brottets art – att leda till att påföljden bestäms till fängelse i stället för villkorlig dom eller skyddstillsyn. Vilka kostnadsökningar innebär detta? b.För de 18-, 19- och 20-åriga lagöverträdare som döms till ett fängelsestraff innebär ett slopande av den s.k. reduktionen att den totala straffmassan kommer att öka enligt de ovan Straffmassan för de lagöverträdare som var för brottet kan alltså förväntas öka till nuvarande straffmassa för denna åldersgrupp /0,5, straffmassan för de lagöverträdare som var för brottet kan förväntas öka till nuvarande straffmassa för denna åldersgrupp /0,66… och straffmassan för de lagöverträdare som var för brottet kan förväntas öka till nuvarande straffmassa för denna åldersgrupp /0,75. En följd av detta är att livstidsstraff kan förväntas ersätta de längsta tidsbestämda straffen. Vilka kostnadsökningar kan dessa generella skärpningar av fängelsestraffens längd för 18-, 19- och 20-åriga lagöverträdare förväntas innebära? 6.I vilken utsträckning kan kostnaderna för frihetsberövanden i form av anhållande och häktning uppskattas öka om den s.k. reduktionen för lagöverträdare i åldern 18–slopas (det får antas innebära bl.a. att fler lagöverträdare i denna åldersgrupp kommer att dömas till fängelse, vilket i sin tur innebär att skäl för häktning kommer att anses finnas i fler fall)? Ekonomiska konsekvenser i den del som avser lagöverträdare i åldern 15–17 år Alternativ 1 – ”Dubbla trösklar” Alternativ 1 innebär inte någon ändring i fråga om lagöverträdare i åldern 15–och får därför anses vara kostnadsneutralt såvitt avser denna åldersgrupp. Alternativ 2 – ”Brantare lutning” Alternativ 2 innebär samma s.k. reduktion som (av straffvärdet, så att straffmätningsvärdet blir av straffvärdet) för lagöverträdare som fyllt för brottet. Alternativ 2 kan därmed presumeras vara kostnadsneutralt såvitt avser lagöverträdare som fyllt för brottet. De övergripande beräkningarna – utifrån uppskattningar på den detaljnivå som kan komma i fråga här – bör i första hand inriktas på ekonomiska skillnader med avseende på kostnader för påföljder för lagöverträdare som var 16 respektive för brottet. 7.I fråga om straffvärden på bötesnivå kan alternativ 2 förväntas medföra en viss höjning i rättspraxis av straffmätningsvärdena mätt i antalet dagsböter. 16-åriga lagöverträdare kan förväntas ådömas det antal dagsböter (för ett visst straffvärde) som en 18-årig lagöverträdare skulle ha ådömts att betala . I genomsnitt kan antalet dagsböter antas bli 20 stycken fler för en 16-årig lagöverträdare än . 17-åriga lagöverträdare kan förväntas ådömas det antal dagsböter (för ett visst straffvärde) som en 19-årig lagöverträdare skulle ha ådömts . I genomsnitt kan antalet dagsböter antas bli 20 stycken fler för en 17-årig lagöverträdare än (dvs. antalsmässigt samma ökning som för 16- åriga lagöverträdare). a.Vilken intäktsökning för staten innebär det höjda antalet dagsböter (med hänsyn till dagsbotens genomsnittliga storlek inom denna åldersgrupp)? b.Hur stor (eller mer exakt: hur mycket mindre) blir intäktsökningen om det också beaktas att de 16- och 17-åriga lagöverträdare som döms till 50 respektive 40–50 dagsböter sannolikt kommer att, i rättspraxis, anses ha begått brott med ett något högre straffmätningsvärde än så (cirka 60 respektive 60– 70 dagsböter) och att det i sin tur sannolikt innebär att påföljden, i rättspraxis, kommer att bestämmas till ungdomstjänst i stället för böter? 8.Alternativ 2 innebär, utifrån de grader av s.k. ungdomsreduktion som gäller för straffmätning på fängelsenivå, en minskning av den s.k. reduktionen för 16-åriga lagöverträdare från till . Det innebär att straffmätningsvärdena ökar för lagöverträdare i denna ålder (dvs. en dubblering, från smv = 0,25sv till smv=0,5sv). Om straffvärdet, exempelvis, är 4 månader är straffmätningsvärdet för en 16-årig lagöverträdare 1 månad medan det enligt alternativ 2 kommer att vara 2 månader. För 17-åriga lagöverträdare innebär alternativ 2 en minskning av den s.k. reduktionen från till (en ändring från smv = 0,33…sv till smv=0,75sv). a.I fråga om ungdomstjänst kan – som ett exempel baserat på dagens tillämpning av ungdomspåföljder för lagöverträdare i olika åldrar – antas att den 16-åriga lagöverträdare som skulle ha ådömts ungdomstjänst efter en ändring enligt alternativ 2 skulle ådömas ungdomstjänst 60–. Bedöms de högre straffmätningsvärdena för 16- och 17-åriga lagöverträdare påverka kostnaderna för de särskilda ungdomspåföljder som verkställs i regi (ungdomsvård och ungdomstjänst), exempelvis genom ökade kostnader för mer ingripande former av ungdomsvård eller ett högre antal timmar ungdomstjänst? b.”” ungdomstjänst anses kunna tillämpas vid straffmätningsvärden upp till fängelse 6 månader. Ungdomsvård i kombination med ungdomstjänst eller dagsböter anses kunna tillämpas vid högre straffmätningsvärden, i vissa fall även straffmätningsvärden som överstiger fängelse . innebär alternativ 2 att 16-åriga och 17-åriga lagöverträdare som döms för brott som anses ha straffmätningsvärden på fängelse 6 månader eller mer i många fall kommer att anses ha begått brott med ett så högt straffmätningsvärde (närmare eller överstigande fängelse ) att detta – i förekommande fall i kombination med att den tilltalade tidigare gjort sig skyldig till brott eller med hänsyn till brottets art – anses innebära att påföljden inte kan stanna vid en ungdomspåföljd utan ska bestämmas till exempelvis skyddstillsyn i kombination med s.k. 28:3-fängelse eller en ren frihetsberövande påföljd (sluten ungdomsvård eller fängelse). Vilken kostnadsminskning för kommunerna följer av att vissa av de 16- och 17-åriga lagöverträdarna efter minskad s.k. reduktion enligt alternativ 2 kommer att dömas till skyddstillsyn med s.k. 28:3-fängelse, sluten ungdomsvård eller fängelse i stället för en särskild ungdomspåföljd? c.Vilken kostnadsökning för staten följer av att vissa av de 16- och 17-åriga lagöverträdarna efter minskad s.k. reduktion enligt alternativ 2 kommer att dömas till skyddstillsyn med s.k. 28:3- fängelse, sluten ungdomsvård eller fängelse i stället för en ungdomspåföljd? 9.För de 16- och 17-åriga lagöverträdare som döms till frihetsberövande påföljder, kan frihetsberövandenas längd (straffmassan) antas fördubblas för 16-åringarnas del (/= 2; ökningen är alltså 2-1 = 1 = ) respektive öka med för 17-åringarnas del (17-åriga lagöverträdare får en påföljd motsvarande 33,33… procent av straffvärdet och enligt alternativ 2 en påföljd motsvarande av straffvärdet; ökningen blir därmed (75/33,33…)-1 = 2,25-1 = 1,25 = ). Vilka kostnadsökningar innebär dessa ökningar av straffmassa med avseende på 16- och 17-åriga lagöverträdare som avtjänar sluten ungdomsvård respektive fängelse (baserat på den senaste tillgängliga statistiken avseende hur många som döms till sådana påföljder)? Alternativ 3 – ”Förhöjd startpunkt” Alternativ 3 innebär – i dess renaste form – att lagöverträdare i åldern 15– ska behandlas på samma sätt som lagöverträdare i åldern 18–behandlas , när det gäller såväl straffmätning som påföljdsval. Alternativ 3 innebär alltså en drastisk förändring i förhållande dagens påföljdssystem för unga lagöverträdare. Eftersom lagöverträdare i åldern 15–i många fall döms till påföljder som inte mäts ut i termer av tid (frihetsberövande eller tid för oavlönat arbete) eller pengar (som böter), framför allt ungdomsvård, går det inte att på något tillförlitligt sätt att uppskatta vilka straffmätningsvärden som skulle vara aktuella vid en total övergång till att behandla lagöverträdare i åldern 15–på samma sätt som systemet behandlar lagöverträdare i åldern 18–. En mycket grov uppskattning av de ekonomiska konsekvenserna av att genomföra alternativ 3 skulle dock kunna göras genom att utgå från antalet 15–17-åriga lagöverträdare som döms för brott och studera den ekonomiska skillnaden om dessa lagöverträdare – i stället för att dömas till de påföljder som de döms till – skulle dömas till ”vuxenpåföljder” motsvarande olika nivåer av straffmätningsvärden. 10.Vilken intäktsökning för staten skulle uppstå om antalet dagsböter som ådöms 15–17-åriga lagöverträdare exempelvis skulle fördubblas? ytterligare intäktsökning för staten (sett till böter) skulle det innebära att de 15–17-åriga lagöverträdare som döms till 20–35 timmars ungdomstjänst i stället skulle dömas till 60–150 dagsböter?