sou · H6B338 · 2018-06-15 00:00:00 — Den första, i sin renodlade form, hade som bärande princip ekonomisk vinst och utveckling, medan den andras princip var arv och de givna sociala roller som följde av det. Begrepp om vänskap och relationer som kunde balansera marknadsekonomins inåtvända individualism och adelns låsta sociala relationer blev tema för många av 1700-talets filosofer. Visserligen förekom inte termen tillit särskilt frekvent, men det som diskuterades ekar fortfarande i diskussionen om tillit: hur kan stabil social samvaro förklaras där det inte finns regler eller lagar som reglerar samspelet, eller orubb- liga sociala positioner? 1700-talets filosofer förde ofta diskussio- nerna på ett generellt plan (Seligman, 1997). Detta historiska sam- manhang har lagt grunden till att tillit uppfattats som ett socialt kitt i det moderna samhället, som ett alternativ till marknaden och det politiska systemets kontroll och styrning av medborgarna. Här är dock inte platsen att teckna denna fascinerande begreppshistoria. Värt att notera är dock att diskussioner om till exempel vänskap och andra mellanmänskliga relationer ofta utvecklas som en kritik av en viss social ordning där centrala värden för en alternativ social ordning undertrycks. Här finns en koppling mellan 1700-talets ana- lyser och dagens bekymmer om NPM:s framfart i den offentliga sektorn. I båda fallen upplevs det som att centrala värden går för- lorade genom att andra värden undertrycks av ett socialt system vars kontrollmekanismer undergräver en bättre tingens ordning. Det moderna välfärdssamhällets organisation äger en komplexi- tet som 1700-talsfilosoferna inte kunde föreställa sig. I denna kom- plexitet har behovet av tillit vuxit, inte minst i mellanrummen mel- lan olika delar av den statliga förvaltningen. Men den tillit som kan utvecklas i ett förvaltningssammanhang, närmare bestämt mellan företrädare för olika delsystem inom det vittförgrenade politiska systemet, bör analyseras med andra utgångspunkter än de traditio- nella som utvecklats till exempel i studier av tillit mellan människor i det civila samhället. I ett förvaltningssammanhang är interaktio- nen villkorad av lagar och regler och på förhand givna formella hierarkiska positioner, som gör till exempel att välja att inte delta i interaktionen är ett möjligt handlingsalternativ. Detta diskuteras när- mare i följande avsnitt. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av Även om tillit uppenbarligen är och har varit ett centralt begrepp inom samhällsvetenskaperna är begreppet som sådant svårfångat. menar att vi vet förvånansvärt lite om tillit (Grimen 2009, 12). Men vet vi så lite om tillit? Det går att hävda motsatsen: vivet i själva verket en hel del om tillit. Problemet är att denna kunskap är radikalt subjektiv. De flesta vuxna vet vad tillit är när de upplever tillit. Likaledes, de flesta vet vilken emotionell kostnad bru- ten tillit innebär. Eftersom tillit är kopplat till en emotionell eko- nomi, i likhet med begrepp som kärlek och vänskap, är det svårt att tala om tillit inom de ramar den vetenskapliga genren erbjuder. viinte kan tala om, därom måste vi tiga och överlåta temat till för- fattarna och musikerna. Vi kan utgå från att de som säger att de har tillit också vet vad det är för något. Därför kan vi diskutera förutsättningarna för tillit. Tillit är inte något en gång för alla givet (det ligger i tillitens sub- jektiva natur) utan förutsättningarna för den är kontextberoende. Ett problem i tillitsforskningen är att ofta blandas tillitens kon- textberoende ihop med definitionen av begreppet. Det vill säga, att kontextuella faktorer ingår i en generell definition. Som teoretiskt och analytiskt begrepp tenderar det att infärgas av den empiri som är för handen i den specifika undersökningen. Ett exempel på detta är den inom organisationsforskningen den välrenommerade artikeln av , och (1995). Deras definition av tillit lyder: trust /…/ is the willingness of a party to be vulnerable to the actions of another party based on the expectations that the other will perform a particular action important to the trustor, irrespective of the ability to monitor or control that other party (et al. 1995, 712). Även om termen inte återfinns i citatet, utan är underförstått i ordet ”vulnerable” utgår definitionen från en vanlig uppfattning, nämligen att tillit är kopplat till risk. Genom att visa tillit till en annan person tar den som visar tillit en risk. Risken består i att den som visar tillit inte med säkerhet vet hur den andre kommer att agera. För de syften denna text har, är ett centralt ord i citatet ”willing- ness”, vilket et al. också betonar som centralt i sin definition (et al. 1995, 712). Definitionen utgår från att den som visar tillit gör ett aktivt val att sätta tillit till den andre, det vill säga han Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av eller hon kan välja att låta bli. Detta kommer en intuitiv uppfatt- ning om tillit i möte, eftersom den är igenkännbar från vardagliga relationer. Genom att involvera sig emotionellt med en annan män- niska, tar jag en risk som består i att de känslor jag investerar i rela- tionen kan missbrukas eller missförstås med mer eller mindre smärt- samma följder om så skulle ske. Men en definition av tillit som är beroende av aspekter som risk- tagande, frivillighet och därmed möjligheten till att avstå från inter- aktion, så blir tillit svåranalyserat i ett förvaltningssammanhang. Om tillitsbegreppet ska ha ett analytiskt värde i studier av myndighets- utövning och förvaltningspraktiker, måste det frigöras från de teo- retiska sänken som begreppen personlig risk och frivillighet innebär. Utgångspunkten i traditionella tillitsrelationer (individers rela- tioner till varandra vid sidan om lag- och regelefterlevnad och indi- vidualism) skiljer sig från tillit inom det politiska systemet, eller snarare mellan systemets olika delar som har andra förutsättningar än de som vanligen är för handen i sociala situationer där frivillig- het och risk är viktiga förutsättningar. En förutsättning inom det politiska systemet är den uppenbara; parterna ingår i ett hierarkiskt system, där den ena parten formellt är överordnad den andra. SI och IIG är överordnade den granskade skolans ledning och perso- nal. Det handlar således inte om privatpersoners tillit till varandra, eller tillit mellan medborgare och politiskt system, utan om tillitre- lationer inom ramen av ett politiskt system där lagar och regler är grundläggande förutsättningar för de förväntningar som parterna har på varandra. Inom dessa ramar har begrepp som ”frivillighet” och ”risk” mindre betydelse. Om en skolledare vill eller inte vill att SI ska komma på besök är irrelevant. Skolledaren kan inte vägra SI tillträde, om vederbörande vill behålla jobbet. Tillitsrelationerna i denna studie karakteriseras av att den som visar en annan part tillit inte har möjligheten att avstå från interaktion. Ett sätt att komma runt dessa definitionsproblem är att helt en- kelt, som tidigare nämnts, inte tala om tillit. Enligt det förda resone- manget kan vi utgå från att de flesta vet vad tillit är för något. Däremot kan vi diskutera förutsättningarna för tillit och detta är viktigt eftersom komplexiteten i den statliga förvaltningen är stor med många möten mellan företrädare för olika delsystem inom för- valtningen. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av 13.5Definition av tillitens förutsättningar Definitionen utgår från definition av hur tillit ska- pas. Tillit är ett relationellt fenomen: det är alltid två personer som är involverade för att vi ska kunna tala om tillit. I en av sina ver- sioner lyder definition: jag har tillit till att du har kompe- tens att utföra det jag har tillit till att du ska göra och att dina skäl för att göra det inte bara utgår från ditt omedelbara självintresse, utan också involverar din omsorg om våra gemensamma intressen (2006, , , 2005, 6 f.). Denna definition bryter mot några intuitiva föreställningar om tillit, bland annat den att tillit har sitt ursprung i en enskild individs uppfattning och upplevelse. Tillit är i version en treparts- relation: A har tillit till att B kan utföra, leva upp till, göra X i en specifik kontext (K) (2006, 19). Vidare, A och B har ett gemensamt intresse i X. Här är det på sin plats att påminna om mitt resonemang i det föregående: diskussion involverar ”intresse” och att detta delas av båda parterna i tillitsrelationen. ”Intresse” är centralt i definitionen, men de tillitsrelationer som jag har under- sökt blir svårförståeliga om ett gemensamt ”intresse” – i betydelsen av ett personligt intresse – är utgångspunkten i analysen. Jag menar dock att modell fungerar även om detta för definitionen så centrala begrepp utesluts. I relationen mellan skolledare och grans- kande myndighet eller huvudman finns det inte ett gemensamt ”intresse” med en underförstådd frivillighet som delmängd, utan ett gemensamt pålagt uppdrag att leva upp till de krav stat och regering har pålagt skolan. Med stöd hos Luhmann, är argumentet att driv- kraften för interaktionen inte är egenintresse, utan vilja till kom- munikation. Det kommunikativa sammanhanget bygger på redan etablerade meningssammanhang som parterna kan förhålla sig till (Luhmann 1995, 121). Mer konkret: A är en rektor eller skolledning och B en extern granskare, till exempel SI eller IIG. (A):s och (B):s gemensamma uppdrag är att skapa en bättre skola. Vad är X? En extern gransk- ning, oavsett om det är fråga om en myndighet eller en huvudman, kommer till en skola och värderar verksamheten. Efter besöket talar de om vad de menar är styrkor i verksamheten och var det finns utvecklingsområden. Deras centrala uppgift är att fälla om- dömen om skolan. (X) i formeln är därmed den externa granska- Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av Den granskades värdering av den externa granskarens omdömesförmåga ligger till grund för om relationen kan utvecklas till tillit. Den externa granskarens omdömesförmåga innefattar två aspek- ter: kunskap om verksamhet och förmåga att värdera verksamhetens tillkortakommanden och positiva aspekter. Kunskapen handlar inte bara om kunskap som finns uttryckt i lokala dokument och rela- tionen till statliga styrdokument, eller kunskap för att kunna be- döma vad som händer till exempel i ett klassrum, utan också en kunskap om vilka förutsättningar och möjligheter verksamheten har att leva upp till styrdokumentens krav, givet de specifika förutsätt- ningar skolan har. Det vill säga kontextkunskap om skolan. Denna breda kunskapsförmåga måste kunna kopplas till en utvecklad för- måga att värdera och vikta olika aspekter mot varandra som framkom- mer i granskningen och att kunna kommunicera dessa värderingar. Relationen är från början är asymmetrisk och för att överbrygga asymmetrin är tilliten (mer precist; i relationens början handlar det om förutsättningarna för att bygga tillit) nödvändig. Det är därför viktigt att påminna om att denna omdömesförmåga inte är tillit i sig själv, den är en förutsättning för att tillit ska kunna eta- bleras. Det innebär att första gången IIG eller SI kommer på besök så finns det inte någon tillitsrelation, den är en produkt av hur den granskade skolan upplever och bedömer den statliga myndighetens eller huvudmannens agerande i sin granskningspraktik. Tillit är en konsekvens av interaktion och möte, som skiljer sig från förtro- ende som är en föreställning om den andra partens trovärdighet (Luhmann 1995, 112). (2016, 55) har dokumenterat denna skillnad: skolans representanter hade stort förtroende för SI:s kom- petens innan besöket, men genom sitt agerande lyckades SI rasera förutsättningarna för tillit mellan SI och den berörda skolan. Om vi sätter in Skolinspektionen och IIG i stället för B och skolledning i stället för A i formeln ovan och byter ut X mot om- dömesförmåga och formulerar om påståendet till en fråga, får vi följande: Har skolpersonalen mer tillit till SI:s eller IIG:s omdö- mesförmåga att bedöma skolans verksamhet med hänsynstagande till de förutsättningar som skolan har? I det följande kommer det att visa sig att K är central för att förstå de omdömen som IIG re- spektive SI kommer fram till. (K) kan vara många saker i förhål- lande till de omdömen som fälls i den asymmetriska relationen. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av texten (K) handlar om att båda parter, A (skolledning) och B (SI alternativt IIG), har en samsyn om vilket slags kontext (K) som är väsentlig med avseende på om omdömena är relevanta eller inte. Om det finns en oenighet på den här punkten blir förutsättningen för att bygga tillit dålig. De som blir bedömda accepterar ett nega- tivt utfall om de har en samsyn med avseende på K. Om samsyn saknas med avseende på K riskerar omdömet att uppfattas som ett övergrepp från den granskades sida, det vill säga det som är kvar efter granskningen är en erfarenhet av omdömeslös maktutövning. Även om en skolledning menar att den granskande myndigheten eller kommunen missar poängen, måste skolledningen reagera på omdömet, eftersom maktövertaget kräver underordning oavsett kva- liteten på omdömet. Därför är tillit med avseende på den grans- kande partens omdömesförmåga avgörande. I nästa avsnitt beskrivs IIG:s målsättningar och arbetssätt, följt av analysen av de intervjuer som ligger till grund för att lyfta fram omdömesförmågans relevans för att skapa tillitsrelationer. Utgångspunkten för IIG är de mål och riktlinjer som uttrycks i skol- lagen och Lgr 11. Följande teman är alltid med i samband med ett observationsbesök: Normer och värden, Elevinflytande, Förutsätt- ningar för god undervisning, Kunskap, lärande och undervisning och Styrning och kvalitetsarbete. Insynsbesökets metod innefattar i huvudsak tre delar: självskattning, intervjuer och observationer. Självskattningen innebär att ett arbetslag, ett helt stadium eller hela skolan som väljs ut av rektor, skattar i vilken mån verksam- heten stämmer överens med ett antal påståenden i anslutning till de fem teman som räknats upp ovan. Skattningsverktyget bygger på BRUK som utvecklade och som var färdigt . Det reviderades i samband med läroplansreformen 2011 och åren därefter. BRUK är ett utvecklingsinstrument, inte ett mätinstrument. De tänkta användarna av BRUK är ett arbetslag, skolledningar och huvudmän (1). Var och en i arbets- laget skattar på en fyrgradig skala (mellan ”Kriteriet stämmer inte alls” till ”Kriteriet stämmer helt”) till exempel följande kriterium: ”I vår skola organiserar och genomför vi undervisning så att eleverna får Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av överblick och sammanhang och upplever att kunskap är meningsfull”. Arbetslagets personal stämmer sedan av inbördes. Arbetslagets skatt- ning jämförs sedan med observatörernas skattning av samma kriterier. besöket intervjuas skolledningen av företrä- dare för huvudmannen. Intervjun ingår i det underlag som observa- törerna studerar innan besöket. Besöket tar i anspråk. genomförs klassrumsbesöken och dag två sker åter- koppling. Vid denna poängteras såväl styrkor som svagheter (kallas utvecklingsområden). På frågan om inte tiden mellan observation och återkoppling () är snävt tilltagen svarade ob- servatörerna att den inte var ett problem. Snarare tvärtom; genom att processen är intensiv och innebär att observatörerna är på plats , så krävs att alla sinnen är med för att skapa en hel- hetsbild av det som observerades. Om tidsavståndet mellan obser- vation och omdöme blir för stort riskerar många bitar att falla ur helhetsbilden. Detta kan eventuellt tyckas vagt. Men mot bakgrund av vad som sagts om att förutsättningen för att omdömes- förmågan hos observatörerna ska accepteras av de den berör, krävs förmåga att förstå det sammanhang inom vilket observationen görs. En av observatörerna formulerade denna kontextinkänning som att: från den sekund man kliver ur bilen /…/, så börjar man ju obser- vera. Genom att lyssna och se i bred mening skapas ett samman- hang i vilket klassrumsobservationen kan placeras in i. Det är där- för viktigt att poängtera att resultaten av observationsbesöket inte syftar till att jämföra skolor med varandra. I detta skiljer sig SI från IIG. SI:s tillsynsverksamhet och resultaten av den är i princip jäm- förbara. Tillsynen arbetar utifrån en måttstock som gäller för alla landets skolor, medan IIG:s resultat är den enskilda skolans ägodel. IIG är ett renodlat skolutvecklingsprojekt, som inte ska ses som ett alternativ till SI, utan vinner legitimitet på egna meriter. Effekterna av tillsynsbesöket följs upp , då ett upp- följningsbesök genomförs för att se vad som hänt, både med avse- ende på styrkor och på utvecklingsområden. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av Undersökningen bygger på intervjuer av tio rektorer och biträd- ande rektorer, fyra företrädare för huvudmannen och sex observatörer (fem i fokusgruppintervju och en enskild intervju). I allt således 15 enskilda intervjuer och fem i fokusgrupp. Ett urvalskriterium var att de intervjuade skulle ha haft erfarenhet av både IIG och Skol- inspektionen. Intervjuerna baserades på ett antal teman utifrån vilka ett antal frågor diskuterades, för att infria syftet att undersöka förutsättning- arna för externa granskares att utveckla tillitsrelationer med skol- ledningar. Ett tema var upplevd skillnad mellan SI och IIG. Ett annat var vilka fördelar och nackdelar IIG respektive SI har. Ett tredje var vilka krav som skall ställas på de externa inspektörernas respektive observatörernas professionella bakgrund. Ett fjärde var vilken påverkan SI respektive IIG har haft på den enskilda skolan. Som synes förekommer SI som en jämförelsepunkt. Detta föll sig naturligt eftersom IIG initierades av SI:s tillsynsverksamhet och att urvalet av respondenter grundades i den dubbla erfarenheten. Resultaten av undersökningen kopplas till de teoretiska utgångs- punkterna: för att tillit ska kunna utvecklas måste de granskade kunna lita på den granskande partens omdömesförmåga. Som kom- mer att visas i det följande är det väsentligt om den granskade par- ten (skolan) och den granskande parten (IIG eller SI) är överens om det sammanhang, den kontext inom vilken granskningen genom- förs. En överenstämmelse mellan parterna i detta avseende är av- görande för om tillit kan utvecklas från skolans sida med avseende på SI:s eller IIG:s omdömesförmåga. 13.8.1Extern granskning är nödvändig för skolutveckling Inga rektorer är principiellt emot extern granskning. Skolans verk- lighet är komplex och inom organisationen utvecklas blinda fläckar som bara är synliga utifrån. ”snöar man ju in lite” och ”Sko- lor har ju en tendens att börja leva sina egna liv”, är två rektorskom- Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av mentarer som illustrerar mångas hållning i frågan (Jfr 2014, 92 f.). Men finns det en tvetydighet i rektorernas uppfatt- ningar, som också har noterats i tidigare forskning (2015). Åena sidan har rektorerna inga principiella invändningar mot SI:s verksamhet och framför allt på grund likvärdighetsaspekten. SI menar de, kan upprätthålla grundvillkoren för en likvärdig skola i landet. Å andra sidan är rektorerna kritiska mot just att SI inte klarar av att leva upp till detta uppdrag. De uppfattar att SI:s bedömningar inte är så neutrala och likvärdiga som de för- väntas vara. 13.8.2Tillit och skillnader mellan IIG och SI Ett återkommande tema i intervjuerna var att rektorerna och obser- vatörerna ombads berätta och jämföra erfarenheterna med SI re- spektive IIG. SI hamnar mer ofta i situationer där det råder oenig- het mellan rektor och inspektör om sammanhanget. SI uppfattas ibland å ena sidan att inte kunna hantera avståndet mellan vad som står i styrdokumenten och den verklighet skolan har att hantera. ”Alldeles oavsett hur skollagarna ser ut, så lyckas vi ju inte göra exakt vad som står där”, är en sammanfattande kommentar från rektorerna. Observatörerna i IIG, å andra sidan, som kommer direkt från en lärargärning i någon annan av skolans kommuner, är väl medvetna om spänningen mellan vad som förväntas och vad som kan låta sig göras. IIG har hög legitimiteten i detta avseende. I (2016) utvärdering av IIG påtalades att till en början var observatörernas omdömen alltför okritiska till vad de såg som pro- blem. Denna observation bekräftas av mina intervjuer. Det har också varit en viktig aspekt för att utveckla, vilket efter vad jag kan bedöma också har gjorts. Med avseende på den teoretiska utgångspunkten att tillit är något som utvecklas , ter det sig som att skolorna i visar IIG tillit. IIG har blivit en naturlig del i kommunens skolutvecklings- processer. Det är också tydligt att organisationen bakom IIG har arbetat systematisk för att utveckla organisationen. En viktig skill- nad mellan hur resultaten av IIG:s insyn och SI:s tillsyn är att resultatet av IIG:s verksamhet ägs av skolan, medan SI:s resultat ses som något som måste åtgärdas på ledningsnivå. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av påverka kärnverksamheten mer än SI:s som tenderar att vara en angelägenhet för skolledningen. I detta kan ett slags gränsproblematik skönjas. Den tillsyn som SI står för har en tydlig position i styrkedjan: de lagar och regler som stat och regering har bestämt är vägledande för SI. Rektorerna anser utan undantag att myndighetens tillsyn är viktig, inte minst för likvärdighetens skull. IIG är som redan nämnts i det föregående, ett projekt som har lärarprofessionens kärnvärden i centrum. SI:s tillsynsverksamhet har lite med den att göra. Där- emot, vilket många också har gett uttryck för, är det av vikt att när SI finner vanskötta skolor som inte lever upp till centrala grund- värden i styrdokumenten är det också svårt att arbeta med profes- sionell utveckling. En rektor som inte lyckas etablera en samsyn i ledningen och mellan sig själv och arbetslag, som lever upp till vad SI i sin tillsynsverksamhet granskar, är förmodligen lite betjänt av IIG:s observatörer 13.8.3Kunskap om skolornas interna arbetsorganisation och förutsättningarna för tillit Den rådande arbetsorganisationen vid skolan kan spela en roll för attityden gentemot IIG. En arbetsorganisation som bygger på kol- lektiva strukturer där lärarna är vana att diskutera varandras arbete, besöker varandras lektioner och arbetar tillsammans med gemen- samma teman, verkar generellt ha en högre acceptans för extern granskning. Vad detta kan bero, om sambandet är kausalt, är inte alldeles solklart. Skälet kan vara att en arbetsorganisation där sam- arbete mellan kollegor uppfattas som viktigt gör vanan att granskas av andra att externa granskare inte uppfattas som lika främmande i situationen. Detta gäller dock endast attityden gentemot extern granskning, det säger inte något om sambandet mellan arbetsform och elevernas resultat och trivsel. Men, allteftersom IIG har ut- vecklats har också projektets särskilda karakteristika blivit tydligare för avnämarna. En av dessa är just att IIG inte har samma funktion eller målsättning som SI har i sin regelbundna tillsynsverksamhet. Utifrån intervjuerna denna rapport bygger på, finns anledning att konkludera att IIG lyckats skapa tillitsrelationer med skolorna i . Dock kan inte konkluderas något om hur djupt i den enskilda skolan dessa tillitsrelationer går. Kollegial kvalitetsutveckling i – en fallstudie av mor hörs inte i materialet. Men rektorn är nyckeln till om IIG ska lyckas: ”Alltså, rektorn måste göra det här till sitt för att ska få någon effekt ute”, menade en rektor. Forskningen (exempelvis Timperley 2014, & 2016, 2017, et.al 2017) visar i linje med resultaten i denna studie att det är ledningens beslutsamhet att utveckla kollegiala struk- turer med avseende på både beslutsnivå och genomförande, som bäddar för framgångsrik skolutveckling.