sou · H6B328 · 2018-04-03 00:00:00 — Regeringen har i direktiven till utredningen angett att hjälp- organens tekniska system ska vara samordnade samt kompatibla med den tekniska plattformen.99 Det som i direktiven till utred- ningen uttrycks som ”berörda aktörer på alarmeringsområdet” kan vidare syfta på ett flertal aktörer. Det kan vara en fördel om det är en begränsad grupp aktörer som inleder arbetet och att man efterhand kan släppa in fler aktörer. I annat fall är erfarenheten från tidigare informationsdelningsprojekt att det finns det en risk under etableringen av en tjänsteorienterad teknisk lösning att det kan ta och krävas mycket arbete innan konkret informations- delning och informationssamordning kan ske i form av publicerade tjänster. Utredningen anser att hjälporganen och den nationella alar- meringsfunktionen är berörda aktörer som ska anslutas till den tekniska lösningen. Hjälporgan ska inte kunna verka i alarmeringen utan att vara anslutna till den tjänsteorienterade tekniska lösningen som utredningen har föreslagit. I föregående avsnitt har utred- ningen beskrivit att vissa krav ska vara uppfyllda för att ett hjälp- organ ska kunna ansluta sig till den tekniska lösningen. Den aktör som blir ansvarig för att upprätta förvaltningsorganisationen för den tjänsteorienterade tekniska lösningen, bör säkerställa att anslutning sker, liksom att framtagna krav är uppfyllda hos hjälp- organen och den nationella alarmeringsfunktionen. Det är utredningens uppfattning att skyldigheten att ansluta sig bör regleras i lag, företrädesvis i alarmeringslagen. Med hänsyn till att arbetet ännu inte tagit form och att ansvar för olika delar i den tekniska lösningen återstår att peka ut, har utredningen inte i förslaget till alarmeringslag lagt något förslag på reglering. Det får tas fram när arbetet med den tekniska lösningen kommit längre. 99 Dir. 2015:113 s. 10–11. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... 13.12Ytterligare information som är relevant inom alarmeringen behöver kunna delas Bedömning: Ytterligare information som är relevant för snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser behöver kunna delas inom ramen för den tekniska lösningen. Den tjänsteorienterade tekniska lös- ningen bör kunna användas för all informationshantering som den nationella alarmeringsfunktionen ska ansvara för. Skälen för utredningens bedömningar Regeringen har lyft fram att den nationella alarmeringsfunktionen bör ha vissa andra uppgifter, utöver larmbehandling, som också de innebär en hantering av information, se avsnitt 13.1.3. Övrig infor- mation som ska kunna delas eller finnas tillgänglig genom lös- ningen bör också kunna specificeras för att kunna delas inom ramen för den tekniska lösningen. Det rör bland annat den information som funktionen bör hantera inom ramen för de uppgifter som anknyter till larmbehandling (se vidare kapitel 10). Enligt utredningens uppfattning är den informationsdelning och informationssamordning som behöver komma till stånd i samband med larmbehandlingen en förutsättning även för att kunna utföra en stor del av dessa övriga uppgifter: •Uppgifter som är väsentliga för aktörernas förmåga att hantera en olycka eller en kris, •Sammanställning av aktuella lägesbilder av samhällets samlade resurser för hjälpinsatser samt av vilka hjälpinsatser som pågår, och •förmedling av informationen till myndigheter som har behov av uppgifterna för sin verksamhet. Här ingår också de informations- och varningstjänster som ska stödja hanteringen vid särskilda händelser genom den tekniska lös- ningen: •Informations- och varningstjänster i samband med allvarliga olyckor och kriser, t.ex. viktigt meddelande till allmänheten Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... (VMA), webbplatsen och det särskilda infor- mationsnumret 113 13 för större eller extraordinära händelser. Genom att den tekniska lösningen successivt kan hantera även den information som behövs för ovanstående uppgifter, är den tekniska lösningen därmed en del i en långsiktig lösning som kan stödja samhällets hantering av samhällsstörningar i ett bredare perspektiv. Utredningen föreslår i kapitel 14 att en gemensam tjänst för geodata etableras. Det är också utredningens uppfattning att det kan finnas mer geodatainformation som kan vara relevant för hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen att få till- gång till. Inom ramen för det utvecklingsarbete inom geodata- området som utredningen föreslår i kapitel 14, bör de eventuella ytterligare geodata som bör tillgängliggöras specificeras. Arbetet bör ske i samverkan med arbetet att utveckla och etablera en tjänsteorienterad lösning för samhällets alarmeringstjänst. Där- utöver finns det t.ex. information som finns i form av öppna data och som skulle kunna göras tillgängliga genom lösningen, t.ex. vissa väderdata. Utredningen har inte närmare analyserat tillgången och behovet av dessa data. 13.13MSB får i uppdrag att närmare beskriva och analysera den tjänsteorienterade tekniska lösningen Förslag: MSB får i uppdrag av regeringen att närmare beskriva och analysera den tjänsteorienterade tekniska lösningen i sin helhet, liksom hur den praktiska etableringen av en tjänsteorien- terad teknisk lösning för samhällets alarmeringstjänst ska ske. I uppdraget bör också ingå att göra en övergripande säkerhets- och integritetsanalys av lösningen som helhet. Ett förslag på teknisk lösning bör lämnas till regeringen . Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... Skälen för utredningens förslag Även om utredningen har redogjort för ett principiellt förslag på en tjänsteorienterad teknisk lösning för mottagning och behandling av larm, liksom för informationsdelning och informationssamordning inom samhällets alarmeringstjänst, är det utredningens bedömning att närmare beskrivningar av den tjänsteorienterade tekniska lös- ningen behövs, liksom av hur den praktiska etableringen av en tjänsteorienterad teknisk lösning för alarmeringen ska ske. Utred- ningens uppdrag inom detta område har också varit att redovisa förutsättningarna för ett successivt införande av en sådan lösning. Fördjupade analyser krävs kring sådant som krav, risker, kostnader, tidplan och ansvarsfördelning. Utredningen har ovan konstaterat ett behov av att genomföra en systematisk analys av lösningen utifrån ett säkerhets- och integritetsskyddsperspektiv. I arbetet bör även ingå att precisera planen för ett införande inklusive tidplan och omfattning, att specificera och fördela kostnader både under etablerings- och förvaltningsfas, samt ange förslag på finansiering, att beskriva hur etableringen av en förvaltnings- och driftorganisa- tion kan ske liksom att belysa de kompetens- och kapacitetsbehov som uppstår. I MSB:s uppdrag ingår inte att utveckla lösningen. I arbetet skulle också ingå att slutligt föreslå vem som ska vara lämplig drift- och förvaltningsorganisation för lösningen, liksom att bedriva nödvändiga riskanalyser och att utarbeta en plan för hantering av dessa. Det är viktigt att säkerställa rimliga säker- hetsnivåer och redundans, liksom en tillräcklig kontroll av behörig- heter och tillräckligt säkra lokaler. Ett sådant arbete bör kunna utgå ifrån den principiella beskrivning av den information som bör delas inom ramen för samhällets alarmeringstjänst som utredningen gjort ovan, liksom från den beskrivning av en tjänsteorienterad lösning för samhällets alarmeringstjänst som också gjorts. Arbetet bör ske i nära samverkan med en kommande organisationskommitté eller en särskild utredare för inrättandet den nationella alarmeringsfunk- tionen (se kapitel 19) och hjälporganen samt om möjligt samordnas med en kommande realisering av en säker kommunikationslösning för aktörer inom allmän ordning, säkerhet, hälsa och försvar. I regeringens direktiv om inrättande av en myndighet för digi- talisering av den offentliga sektorn anges att myndigheten ska ansvara för att samordna, utveckla, förvalta och tillhandahålla en Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... nationell digital infrastruktur för den offentliga sektorn, samt främja användningen av denna. Med nationell digital infrastruktur avser regeringen förvaltningsgemensamma digitala tjänster, men även standarder, format och specifikationer för it-system samt för grunddata, dvs. information i offentliga register som ger grund- läggande upplysningar om bland annat verksamheter och geografi. Myndigheten ska kunna meddela föreskrifter om exempelvis tillämpning av standarder, format och specifikationer för informa- tionsutbyte, it-system och grunddata, i den mån det inte inkräktar på andra myndigheters föreskriftsrätt.100 Mot bakgrund av ovanstående har utredningen bedömt att det inte är helt självklart vilken aktör som är bäst lämpad att över- gripande kravställa och förvalta den tjänsteorienterade tekniska lösningen för samhällets alarmeringstjänst. I sammanhanget kan också nämnas att Försvarsberedningen föreslagit en översyn av rollen för MSB som ett led i en översyn av lednings- och ansvars- förhållandena inom det civila försvaret, såväl centralt, regionalt som lokalt.101 För utredningen har det också varit svårt att slutligt avgöra vilken aktör som skulle vara bäst lämpad för att svara för driften av lösningen, bland annat mot bakgrund av att relaterade förslag på näraliggande områden lagts fram för bedömning och avgörande (detta har utredningen beskrivit sammanfattningsvis i kapitel 3. Se även avsnitt 13.1.3). Det är utredningens uppfattning att de vägval som återstår gällande samhällets alarmeringstjänst måste ske utifrån en samlad bedömning av dessa förslag liksom utifrån en övergri- pande bedömning av utvecklingen inom samhällets alarmerings- tjänst och dess omvärld i stort. Utredningen kan sammantaget konstatera att frågan om en tjänsteorienterad teknisk lösning för mottagning och behandling av larm, liksom för informationsdelning och informationssamordning är centrala för samhällets alarmeringstjänst, men också berörs av många initiativ och pågående överväganden. En samlad bedömning behöver ske som kan beakta utgången i några av de mer centrala vägvalen, i synnerhet valet av ordning för en säker kommunika- tionslösning för aktörer inom allmän ordning, säkerhet och hälsa. 101Ds 2017:66 s. 102. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... MSB har arbetat med frågor om informations- delning och möjligheter att utveckla denna i samband med sam- hällsstörningar. MSB har också varit involverade i arbetet med de båda förslag till säker kommunikationslösning för aktörer inom all- män ordning, säkerhet och hälsa som beskrivits ovan. Myndigheten har också ett instruktionsenligt ansvar att samordna arbetet med samhällets informationssäkerhet, liksom ett övergripande ansvar för frågor om samhällets krisberedskap och civilt försvar.102 Mot bakgrund av MSB:s erfarenheter inom området liksom myndighetens instruktionsenliga uppdrag, har utredningen bedömt att det vore lämpligt om MSB fick i uppdrag av regeringen att när- mare föreslå roll- och ansvarsfördelning i den samlade tjänste- orienterade tekniska lösningen inom samhällets alarmeringstjänst, liksom hur den praktiska etableringen av en tjänsteorienterad teknisk lösning för samhällets alarmeringstjänst ska ske. I samman- hanget är det också viktigt att närmare beräkna kostnaderna för den tjänsteorienterade tekniska lösningen och att föreslå den lös- ning som är mest kostnadseffektiv ur ett samhällsekonomiskt per- spektiv. Ett förslag på lösning bör lämnas till regeringen . 13.14 Etablering och genomförande När ansvarsfördelningen inom lösningen beslutats, säkerhets- och integritetsskyddsanalyser genomförts och den information som ska delas inom ramen för lösningen har identifierats och angetts, bör arbetet kunna inledas med en etablering i praktiken. En uppskattning som gjorts av är att faktiska resultat skulle kunna nås inom 3–5 år.103 Det är viktigt att lösningen kan testas i en lämplig miljö och i lagom omfattning. Utredningen har erfarit att det finns flera pågående utvecklingsprojekt och verk- samheter som syftar till att utveckla aktörsgemensam hantering av samhällsstörningar som skulle kunna fungera som lämpliga miljöer för den fortsatta utvecklingen, uppbyggnaden och testning av den tekniska lösningen. När lösningen är utarbetad, testad och färdig 102Förordning (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... att realisera, bör ambitionen vara att den involverar samtliga hjälp- organ och den nationella alarmeringsfunktionen. Det är också viktigt att avsätta tillräckliga resurser för informations- och utbild- ningsinsatser mot hjälporganen och den nationella alarmerings- funktionen i etableringsfasen. Arbetet med det praktiska genom- förandet bör ske i samverkan med hjälporganen, den tilltänkta drift- organisationen (se avsnitt 13.7) och den nationella alarmerings- funktionen. I kapitel 18 belyser utredningen närmare konsekvenserna av utredningens förslag gällande en teknisk lösning för informations- delning inom samhällets alarmeringstjänst. 13.14.1Arbete återstår innan en författningsreglering kan tas fram Utredningen har haft i uppdrag att utarbeta fullständiga författ- ningsförslag när det gäller de förslag som medför behov av nya författningar eller författningsändringar. Vad gäller eventuella förslag som inte har bedömts medföra behov av nya författningar eller författningsändringar, har utredningen haft att redovisa även dessa förslag så utförligt och genomarbetat att även de kan ligga till grund för ett genomförande. Det är utredningens uppfattning att författningsförslag kommer att behöva tas fram som ett led i etableringen av den tekniska lös- ningen inom samhällets alarmeringstjänst. Som konstaterats ovan, återstår dock ett arbete med att först specificera den information som ska delas automatiskt, liksom den övriga information som ska dels inom ramen för lösningen, innan närmare författningsförslag kan tas fram på detta område. Arbete återstår också med att föreslå en lämplig ansvars- och uppgiftsfördelning för den tekniska lösningen. Av dessa skäl har utredningen i förslaget till alarme- ringslag inte tagit med något förslag på reglering gällande den tekniska lösningen och den informationsdelning som kommer att ske inom lösningen. Sådana förslag bör i stället tas fram när arbetet med den tekniska lösningen kommit längre. för geografisk data (geodata) Utredningen har haft i uppdrag att analysera och föreslå hur den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen genom ett gemensamt system på ett mer enhetligt sätt ska kunna använda geografiska data (geodata) för att säkerställa snabba och effektiva hjälpinsatser.1 Geodata är ett brett begrepp som av Lantmäteriet definieras som data som beskriver företeelser och deras geografiska läge.2 Här kan t.ex. ingå beskrivning av vägar, byggnader och sjöar men också av sådant som befolkning och vegetation.3 Regeringen har i direktiven till utredningen uttryckt att det är mycket viktigt att hjälporganen och den nationella alarmerings- funktionen har tillgång till kartor och annan grundläggande geo- data av hög kvalitet, liksom att det är av stor betydelse att alla aktörer vid en nödsituation använder samma referenssystem för att beskriva det geografiska läget.4 Regeringen har beskrivit att t.ex. positionering av nödställda försvåras till följd av bristen på tillförlitliga data och av att de berörda aktörerna använder geodata med olika referenssystem. Det är regeringens uppfattning att det är allvarligt att hjälpinsatser med anledning av detta kan komma att fördröjas.5 Utredningens uppdrag har inriktats mot att den natio- 2017:84 s. 1. 2Lantmäteriet (2016) Nationell geodatastrategi s. 32. 3Lantmäteriet (2017) Lantmäteriets slutredovisning av uppdraget – Effekter och konse- kvenser av öppna data s. 4. Se även Lakomaa (, 2016) Samhällsekonomisk effekt av öppna geodata s. 2. Gemensamt system för geografisk data (geodata) nella alarmeringsfunktionen och hjälporganen ska använda ett gemensamt system för geodata av hög kvalitet för att säkerställa snabba och effektiva hjälpinsatser.6 Utredningen har vidare haft i uppdrag att föreslå de åtgärder och eventuella författningsförslag som kan behövas, och även analysera kostnaderna för och föreslå en ändamålsenlig finansiering av det gemensamma systemet.7 hade inget uppdrag när det gäller frågan om ett gemensamt system för geodata. I denna del har således utredningen inte haft något tidigare utredningsunderlag att utgå ifrån. Utredningen har dock under arbetets gång förstått att en hel del arbete med frågan har bedrivits och bedrivs av aktörer som hjälporganen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och Lantmäteriet. Utredningen har bedömt att detta arbete har en sådan inriktning och sådant innehåll att det funnits skäl att i överväganden och förslag i stor utsträckning utgå från detta. Utredningen har under arbetet med uppdraget kunnat konsta- tera att arbete pågår och har pågått för att underlätta gemensamma geodatalösningar, men att något gemensamt geodatasystem ännu inte finns på plats. Delvis beror detta på att området är komplicerat och komplext och involverar många olika delar av samhället. Om ett gemensamt geodatasystem ska kunna etableras, behövs fortsatt samverkan mellan olika kompetenser och samhällsaktörer. Såsom utredningen beskriver i avsnitt 13.1.3 gäller samma sak för utveck- lingen av det gemensamma systemet för geodata. Det handlar både om att enas om ansvar och roller i systemet, liksom om centrala termer och begrepp vilka om möjligt är ännu mer svåra att greppa än när det gäller den tekniska lösningen som utredningen behandlar i kapitel 13, men också om att säkerställa rimliga säkerhetsnivåer, att hitta acceptabla finansiella lösningar, liksom om att hitta de praktiska och tekniska lösningar som fungerar för hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen. Utredningens fokus har även i arbetet med ett system för geodata strävat efter att redogöra för problem och utmaningar som finns och föreslå lösningar som har en acceptans bland berörda aktörer och som är genomförbara i praktiken. I det fortsatta arbetet kommer ytter- ligare frågor behöva hanteras successivt, se t.ex. avsnitt 14.14.3. Gemensamt system för geografisk data (geodata) I samhället finns många aktörer som har ansvar för geodata av olika slag. , och ansvar exempelvis för vissa geodata gällande transportnät. Men även andra myndigheter och privata aktörer ansvarar för geodata. Lantmäteriet är den myndighet som enligt förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet har ett övergripande förvalt- ningsansvar för bland annat frågor om grundläggande geografisk information och fastighetsinformation (2 §). Myndigheten ska t.ex. verka för en väl fungerande försörjning med grundläggande geo- grafisk information och fastighetsinformation av sådan omfattning, kvalitet och aktualitet att samhällets behov tillgodoses (3 § p. Lantmäteriet samordnar geodata genom bland annat Geo- datasamverkan och Geodataportalen,8 genom vilken det är möjligt att söka och titta på geodata från många olika källor. Lantmäteriet har också ett nationellt samordningsansvar för pro- duktion, samverkan, tillhandahållande (genom Geodataportalen) och utveckling inom geodataområdet (4 §). Myndigheten ansvarar för uppbyggnad, drift, uppdatering och tillhandahållande av grundlägg- ande geografisk information och fastighetsinformation (5 § p. Lantmäteriet ska också bland annat ansvara för lägenhetsregister (5 § p. 4) och de nationella geodetiska referensnäten9 (5 § p. Myn- digheten ska också verka för enhetlighet, samordning och kvalitet inom mätningsområdet och inom det karttekniska området (5 § p. 6), liksom för ett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick, samt besluta om ortsnamn i den utsträckning inte någon annan myndig- het har befogenhet att göra det (5 § p. Myndigheten har också ett tillsynsansvar över de kommunala lantmäterimyndigheterna (5 § p. 9Den geodetiska infrastrukturen består av de nationella och över tiden hållbara referens- systemen i plan, höjd och tyngdkraft samt det nationella nätet av permanenta referens- stationer för positionering som kallas Swepos. Se t.ex. prop. 2016/17:1 utg. omr. 18 s. 33. Gemensamt system för geografisk data (geodata) Till myndighetens stöd finns också , en grupp som förutom representant från Lantmäteriet (som innehar ordförande- skapet i rådet) består av representanter från andra statliga och kom- munala myndigheter och organisationer som på olika sätt berörs av geodatafrågor.10 roll är att ge råd i frågor som rör Lant- mäteriets samordnande roll inom geodataområdet (19 och 20 §§). har Lantmäteriet också ett samordningsansvar för den svenska infrastrukturen för tillgång till och utbyte av geo- grafisk miljöinformation.11 Regleringen om geografisk miljöinfor- mation innebär krav på en sammanhängande infrastruktur för tillgång till och utbyte av geografisk information inom och EU som har elektronisk form och som är användbar för verksam- heter och åtgärder som kan påverka människors hälsa eller miljön.12 fick Lantmäteriet i uppdrag av regeringen att vara ut- vecklingsmyndighet för den digitala samhällsbyggnadsprocessen. Uppdraget är ett av regeringens prioriterade områden i arbetet med att stärka styrningen och samordningen av digitaliseringen av det offentliga Sverige.13 Kommunerna är enligt lagen (2006:378) om lägenhetsregister an- svariga för att fastställa belägenhetsadresser för bostadslägenheter. För andra adresser än till bostadslägenheter finns det inte någon sådan författningsreglerad skyldighet. Uppgifter om belägenhets- adresser är för övrigt en frivillig uppgift i fastighetsregistret och det är respektive kommun som hos Lantmäteriet får begära att adres- serna förs in i registret. 10De myndigheter som ingår i är: Havs- och vattenmyndigheten, Lantmäte- riet, , , MSB, , , , , geologiska undersökning, Kom- muner och Landsting, , Meteorologiska och Hydro- logiska Institut, . 11Ansvaret är en följd av EU:s Inspire-direktiv, där Inspire står för Infrastructure for Spatial Information in Europe. Direktivet började gälla 2007 och genomförs i flera steg, med full- ständig uppbyggnad . Lagen (2010:1767) och förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation reglerar det svenska genomförandet av Inspire. 121 § lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation och 2 kap. 1 § förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation. 13N2016/01419/EF, se även Fi2016/04700/EF (delvis). Gemensamt system för geografisk data (geodata) hade samtliga kommuner avtal med Lant- mäteriet om att belägenhetsadresser ska föras i registret.14 Kom- munernas leveranser av adresser, byggnader och topografi regleras genom samverkansavtal mellan Lantmäteriet och kommunerna.15 I finns 39 kommunala lantmäterimyndigheter, som bland annat parallellt med den statliga myndigheten handlägger lantmäteri- förrättningar inom den egna kommunen. I övriga kommuner är fastighetsbildningen statlig och bedrivs av Lantmäteriet. Omkring 75 kommuner medverkar i Lantmäteriets förrättningar med tekniska åtgärder som mätning och framställning av förrättningskarta.16 14.3Tekniska system som används inom samhällets alarmeringstjänst för att beskriva ett geografiskt läge 14.3.1Nuvarande stöd för att hitta en nödställd eller en händelse I samband med att ett larm om en nödsituation inkommer, är det viktigt att snabbt få kännedom om var händelsen inträffat (lokali- sering), men även annan geodatainformation är central, såsom vilken som är den bästa vägen till platsen (navigering), vilka till- gängliga resurser som finns i närområdet (ibland används begreppet positionering när det handlar om resurser) och olika övriga omstän- digheter kring platsen där en händelse inträffat (det kan t.ex. röra sig om höjdförhållanden, väder, bebyggelse och andra händelser i området).