sou · H6B385 · 2018-12-18 00:00:00 — Slopad straffrabatt för unga myndiga SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2018 Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att överväga och föreslå ändringar beträffande den straffrättsliga särbehandlingen av lagöverträdare i åldersgruppen 18–i syfte att åstadkomma att påföljdsbestämningen för denna åldersgrupp ska motsvara den som gäller för andra myndiga lagöver- trädare. I uppdraget ingick också att överväga olika modeller för straff- mätningen för lagöverträdare i åldersgruppen 15–(dir. 2017:122). Som särskild utredare förordnades dåvarande lag- mannen i , numera riksåklagaren, . Som experter att biträda utredningen förordnades polisinspektören och verksamhetsspecialisten vid Polismyndig- heten , verksjuristen vid , kanslirådet , verksjuristen vid Kriminal- vården Per , advokaten , vice över- åklagaren , kanslirådet , dåvarande hov- rättsrådet, numera kanslichefen vid , , enhetschefen vid , professorn i straffrätt vid och chefsrådman- nen i . Som sekreterare i utredningen anställdes från och med den Utredningen har antagit namnet (Ju 2017:15). Utredningen överlämnar härmed betänkandet Slopad straffrabatt för unga myndiga (SOU 2018:85). Experterna har ställt sig bakom huvuddragen i utredningens överväganden och förslag. Betänkandet har därför formulerats i vi-form. Experterna och har avgett ett särskilt yttrande, som i huvudsak tar sikte på den i direktiven angivna inriktningen för utredningens arbete. Det särskilda yttrandet fogas till betänkandet. Utredningens uppdrag är med detta slutfört. Förslag till lag om ändring i (1962:700) .......... 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Utredningens uppdrag och arbete................................ Straffsystemets olika nivåer .................................... Den fortsatta framställningen................................. Thyréns utkast till strafflag 3.3Brottsbalken och lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare .......................................................... 3.3.2Lagen med särskilda bestämmelser om unga (1979–1986) ................................. Följder av förslagen................................................. (1990–1991) ......................................... (1990–1993) ............................. Följder av förslagen................................................. (1992–1995) ................................... Följder av förslagen................................................. 3.9Justitiedepartementets promemoria om påföljder för unga lagöverträdare (1997) .............................................. Förslagen i promemorian........................................ Följder av förslagen................................................. (1999–2002) .................................... Följder av förslagen................................................. (2002–2004)............................ Följder av förslagen................................................. (2007–2008) ....................................... Följder av förslagen ................................................. (2008–2012) .................................. Följder av förslagen ................................................. (2009–2012).......................................... Följder av förslagen ............................................... Utredningen om nya ungdomspåföljder (2016–2017) ....... Följder av förslagen ............................................... Det nuvarande systemet ........................................... 4.2.2Något om de påföljder som kan tillämpas på både vuxna och unga lagöverträdare................ Straffmätning för unga lagöverträdare ................. Val av påföljd för unga lagöverträdare.................. 4.3 Processuella regler om unga lagöverträdare ........................ Åtalade eller misstänkta i åldern 15–............ Slutsatser av vår genomgång ................................................ Påföljder för unga lagöverträdare ........................................ Särskilt om livstids fängelse.................................. Forskningsläget inom psykologin och neurologin............. 6.3.1Förhållandet mellan straffrätten och de psykologiska och neurologiska vetenskaperna.... 6.4 Ungdomsbrottslighetens utveckling ................................... 6.4.1Antalet unga som misstänks och lagförs för brott har gått ned............................................. 6.4.2Minskat antal lagförda i de flesta kategorier Har ungdomars brottslighet blivit grövre? Andra undersökningar visar samma mönster ...... 6.5Slutsatser utifrån vår genomgång av statistik Utgångspunkter för en reform ................................... Allmänna utgångspunkter i fråga om straffsystemet.......... Påföljdssystemets ideologiska grunder ................ Rationalitet och straffrätt...................................... Repressionshöjningar medför problem................ 7.2.4Det behövs samlade åtgärder mot och straffvärdebegreppets avgränsning i tiden.................... 7.3.1Principerna om proportionalitet och Det tidsmässigt avgränsade skuldbegreppet ........ Skälen för att särbehandla unga lagöverträdare................... Tröskeleffekter är orättvisa men kan vara nödvändiga ....... Tröskeleffekten i det nuvarande systemet ........... 7.6Det bör finnas fortsatta möjligheter att beakta begränsad utveckling och erfarenhet ................................... Ändrade bestämmelser om straffmätning för unga....... Straffmätningen för lagöverträdare i åldern 18–......... De bestämmelser som berörs................................ 8.2.2Tillämpningsområdet för bestämmelsen om s.k. ungdomsreduktion vid straffmätningen 8.2.3Bestämmelsen om skärpt straffskala vid återfall i brott ändras ............................................. 8.3 Straffmätningen för lagöverträdare i åldern 15–........ 8.3.1Olika modeller för s.k. ungdomsreduktion för lagöverträdare i åldern 15–...................... 8.3.2Ingen repressionshöjning för lagöverträdare som är 15–...................................................... 8.3.3Den fortsatta s.k. ungdomsreduktionen för 15–17-åriga lagöverträdare ska framgå 8.4En fortsatt möjlighet att beakta begränsad utveckling, erfarenhet och omdömesförmåga........................................ Valet av påföljd........................................................ Påföljdsval för lagöverträdare i åldern 18–.................. De bestämmelser som berörs ............................... 9.2.2Kravet på särskilda skäl för fängelse för lagöverträdare i åldern 18–tas bort.............. Tillämpningsområdet för de särskilda 9.2.4Vad innebär förslagen i fråga om påföljdsval för lagöverträdare i åldern 18–?.................... Påföljdsval för lagöverträdare i åldern 15–.................. Resonemang utifrån olika modeller ..................... En alternativ lösning med utvidgade tillämpningsområden för ungdomspåföljder....... 10.2.1 Särreglering i LUL som berör lagöverträdare i åldern 18–..................................................... 10.2.2 Vi föreslår ändrade bestämmelser i ............. Häktning, anhållande och andra processuella Konsekvenser av utredningens förslag........................ Problembeskrivning, målsättning och alternativa Innebörden av våra förslag ................................................... 11.3.1 Lagöverträdare i åldern 18–........................... 11.3.2 Lagöverträdare i åldern 15–........................... De som berörs av våra förslag .............................................. 11.5.1 Våra frågeställningar.............................................. 11.5.2 Slopandet av den s.k. ungdomsreduktionen för lagöverträdare i åldern 18–20 år leder till ökade kostnader för staten ..................... 11.5.3 De ekonomiska konsekvenserna avseende lagöverträdare i åldern 15–beror på vilken av de presenterade modellerna som väljs... 11.5.4 Finansiering av våra förslag................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................ Förslaget till lag om ändring i (1962:700) ..... 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ........ Unga som begått brott med livstids fängelse Förfrågan angående ekonomiska konsekvenser av skärpta påföljdsbestämmelser för lagöverträdare i åldern 15–............................................................ Vi har haft i uppdrag att överväga och föreslå ändringar beträffande den straffrättsliga särbehandlingen av lagöverträdare i åldersgruppen 18–i syfte att åstadkomma att påföljdsbestämningen för denna åldersgrupp ska motsvara den som gäller för andra myndiga lagöver- trädare. I fråga om straffmätning har uppdraget varit att •överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid straffmätningen, •analysera konsekvenserna av en sådan ordning för lagöverträdare i åldersgruppen 15–och mot den bakgrunden överväga olika modeller för hur straffmätningen för lagöverträdare i ålders-grup- pen 15–skulle kunna ske samt bedöma behovet av följdänd- ringar, och •lämna de författningsförslag som behövs. I fråga om påföljdsval har vårt uppdrag varit att •överväga och föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att lagöverträdare i åldersgruppen 18–behandlas som andra myndiga lagöverträdare vid påföljdsvalet och i processuellt hän- seende, och •lämna de författningsförslag som behövs. Vi har alltså inte haft i uppdrag att överväga om den straffrättsliga och straffprocessuella särbehandlingen av lagöverträdare i åldern 18– ska upphöra, utan att överväga och föreslå hur ett avskaffande av särbehandlingen kan genomföras beträffande denna åldersgrupp. I fråga om lagöverträdare i åldern 15–har uppdraget formulerats mer öppet. Avseende den åldersgruppen har uppgiften varit att pre- sentera och överväga olika modeller. (Våra direktiv återfinns i bilaga 1.) Som en bakgrund till våra överväganden har vi tagit del av vad som gäller i fråga om särbehandling av unga lagöverträdare i , , , och . I alla dessa länder finns det ut- tryckliga bestämmelser om särbehandling av de allra yngsta lagöver- trädarna, även om sättet för särbehandling varierar mellan länderna. Även i fråga om lagöverträdare som har fyllt varierar regel- verkens utformning. I finsk rätt särbehandlas lagöverträdare i åldern 18–såväl vid påföljdsvalet som i fråga om villkorlig frigivning. Motsvarande gäller enligt isländsk rätt. Även tysk rätt ger utrymme för särbehandling av lagöverträdare i denna åldersgrupp. I dansk rätt finns däremot inte någon bestämmelse om särbehandling av lagöver- trädare i åldern 18–vid påföljdsbestämningen. kan ålder under vara skäl för villkorlig frigivning, enligt den danska rätten, vilket i praktiken innebär en nedsättning av det faktiska straf- fet med en tredjedel eller hälften av det utdömda straffet. Även i norsk rätt saknas uttryckliga bestämmelser om lagöverträdare i åldern 18– men där anses låg ålder vara en generell faktor som beaktas vid påföljdsbestämningen. Slutsatsen i denna del är att lagöverträdare i såväl åldersgruppen 15–som åldersgruppen 18–särbehandlas i mildrande rikt- ning vid påföljdsbestämningen och/eller i fråga om villkorlig frigiv- ning i de länder som har varit föremål för denna genomgång, med reservation för att det inte går att slå fast exakt vid vilken ålder som beaktandet av låg ålder upphör enligt det norska synsättet. Ungdomspåföljder, hjärnforskning och ungdomsbrottslighet Som en bakgrund till våra överväganden har vi också undersökt hur olika påföljder har tillämpats i fråga om unga lagöverträdare , hur det psykologiska och neurologiska forsknings- läget av relevans för frågor om påföljder för unga ser ut och hur ung- domsbrottsligheten har utvecklats . Till att börja med konstaterar vi att det finns en viss, om än be- gränsad, korsvis tillämpning av de särskilda ungdomspåföljderna och påföljder som är avsedda för vuxna. Det förekommer att lagöver- trädare i åldern 15–döms till exempelvis fängelse, villkorlig dom och skyddstillsyn som det förekommer att lagöverträdare som är eller äldre döms till exempelvis ungdomsvård. I denna del konstaterar vi vidare att domstolarna i några domar har diskuterat straffvärden motsvarande livstids fängelse för tilltalade som begått brott i åldern 18–i mål där påföljden har bestämts till fängelse . Slopad s.k. ungdomsreduktion för lagöver- trädare i åldern 18–kan därför förväntas leda till ytterligare någon livstidsdom eller några livstidsdomar . Av den psykologiska forskning som finns på området framgår att människor uppnår social och emotionell mognad först i 19–21-års- åldern och att förmågan till självkontroll är fullt utvecklad först . Den neurologiska forskningen – som ger stöd åt de psykologiska forskningsresultaten – talar för att hjärnan är fullt utvecklad först . När det kommer till ungdomsbrottslighetens utveckling talar tillgäng- lig statistik för att ungdomsbrottsligheten minskar och att den tren- den – i huvudsak – gäller även när enskilda allvarliga brottstyper eller klasser av brottstyper studeras. Mot denna bakgrund drar vi slutsatsen att det inte finns något empiriskt, eller erfarenhetsbaserat, stöd för skärpta påföljder för unga lagöverträdare. Utgångspunkter för en reform Våra överväganden och förslag bygger på följande allmänna utgångs- punkter: •Påföljdens stränghet ska stå i proportion till brottets allvar. •Den allmänna repressionsnivån ska inte vara högre än nödvändigt. Detta följer av principerna om framåtblickande proportionalitet och humanitet. Även en mindre generell straffskärpning kräver rationell argumentation och vägande sakskäl. •Rationellt beslutsfattande i fråga om påföljder kräver att den s.k. konformitetsprincipen och den s.k. skuldprincipen beaktas. Endast den som vid gärningstillfället kunde rätta sig efter strafflagen – och begick gärningen med uppsåt eller av oaktsamhet – får dömas till ansvar. Dessa principer är relevanta även i fråga om vilken på- följd som bör utdömas för ett brott. Graden av skuld påverkar graden av klandervärdhet, vilken ska återspeglas i straffvärdet. •Ett ökat bruk av fängelsestraff kan vara kontraproduktivt genom att det motverkar de dömdas återanpassning i samhället. Fängelse- straff kan leda till att lagöverträdare fostras in i en kriminell livs- stil och därmed en ökad återfallsrisk. Vidare finns det en risk för att repressionshöjningar leder till en s.k. repressionsspiral med åter- kommande krav på skärpningar. En utgångspunkt är därför att en mer långtgående repressionshöjning än den som uppdraget krä- ver bör genomföras endast om det finns starka skäl för en sådan. •För att motverka brottsligheten krävs brottsförebyggande åtgärder i vidsträckt mening, exempelvis åtgärder inom bl.a. utbildnings- väsendet, arbetslivet samt social- och hälsovården eller konkreta åtgärder i form av t.ex. stöldskydd av egendom. Vidare är det vik- tigt att de brottsutredande myndigheternas verksamhet är effektiv så att en så stor del av brotten som möjligt upptäcks, utreds och kan leda till fällande dom. Våra förslag måste ses i ljuset av behovet av åtgärder på områden utanför straffrätten. •Vad gärningspersonen har gjort efter gärningen påverkar inte straff- värdet och detsamma gäller, något förenklat, omständigheter före gärningen. Påföljdssystemets fokus på tidpunkten – eller tiden – för gärningen brukar beskrivas på så sätt att skuldbegreppet är talar förekomsten av bestämmelser om brotts- externa faktorer för att det finns ett behov av att kunna beakta faktorer som ligger utanför själva gärningen. Det är en begreppslig fråga vilka faktorer som ska ingå i bedömningen av straffvärdet. Ett s.k. billighetsskäl, t.ex. att den tilltalade har försökt att av- hjälpa brottets skadliga effekter, eller gärningspersonens ungdom skulle kunna sägas innebära lägre grad av skuld och lägre grad av klandervärdhet. Innebörden av bestämmelser om beaktande av gärningspersonens ungdom vid påföljdsbestämningen måste alltså inte med nödvändighet beskrivas på så sätt att han eller hon får en ”rabatt” eller ”reduktion”. Bestämmelserna kan i stället sägas syfta till att korrigera straffvärdet, så att gärningspersonen inte får en mer ingripande påföljd än vad han eller hon förtjänar. •Särbehandling av unga lagöverträdare kan på ett övergripande plan förklaras med att unga personer typiskt sett har en outvecklad an- svarsförmåga, att unga typiskt sett är mer psykologiskt känsliga för bestraffning än vuxna och att samhället bör visa tolerans för den unges mognadsprocess. Vidare måste beaktas att beträffande personer uppställer krav på ett beaktande av barnets bästa och på att det ska finnas lagar särskilt anpassade för barn. •Det finns ett intresse av att undvika tröskeleffekter i påföljdssyste- met. skulle alla tänkbara former av utjämning av en trös- keleffekt innebära att enskilda barn i åldern 15– skulle få strängare straff utan att det skulle kunna förväntas leda till vare sig minskad brottslighet på ett allmänt plan eller bätt- re möjligheter till återanpassning i samhället för de enskilda bar- nen. En repressionshöjning för barn i ett visst åldersspann utan nå- gra förväntade positiva konkreta konsekvenser är inte önskvärd. Intresset av att minimera tröskeleffekter kan inte ensamt moti- vera långtgående repressionshöjningar. •Barn och unga vuxna har ofta lägre grad, än äldre vuxna personer, av sådana förmågor som typiskt sett är kopplade till möjligheten att ta ansvar för sina handlingar ända upp i 23–25-årsåldern. Gra- den av sådana förmågor kan variera från individ till individ. Efter- som lägre grad av utveckling, erfarenhet eller omdömesförmåga innebär att den tilltalade har mindre grad av skuld i en gärning är det viktigt att sådana faktorer även fortsättningsvis kan beaktas på individnivå. Ändrade bestämmelser om straffmätning för unga När det gäller lagöverträdare i åldern 18–föreslår vi att den s.k. ungdomsreduktionen, som regleras i 29 kap. 7 § och som gäller för lagöverträdare under , framöver ska gälla för den som har begått brott innan han eller hon har fyllt . Som en följd av detta föreslås att bestämmelsen i 26 kap. 3 § andra stycket brotts- balken – som handlar om att straffskalan i vissa fall kan utvidgas uppåt på grund av återfall i förhållande till brott som den tilltalade begått från och med – ska ändras så att återfall i för- hållande till brott som begåtts från och med kan beaktas. Ytterligare en följdändring föreslås i 35 kap. 2 § andra stycket brotts- balken, så att bortfallande av påföljd (preskription) för mord och de övriga allvarliga brottstyper som räknas upp i samma paragraf ska ske endast om lagöverträdaren var för brottet. I fråga om lagöverträdare i åldern 15–diskuterar vi fyra olika modeller: 1.Alternativ 1 innebär att nuvarande reglering ska fortsätta att gälla och fortsätta att tillämpas på samma sätt som beträffande lagöverträdare i åldern 15–. Det innebär i sin tur att det till- kommer en tröskeleffekt i och med att den s.k. ung- domsreduktionen för 18-åriga lagöverträdare ska upphöra. 2.Alternativ 2 innebär att den nuvarande s.k. ungdomsreduktionen för 15-åriga lagöverträdare ska fortsätta att gälla men att den s.k. reduktionen ska avta i snabbare takt än – och alltså vara min- dre än för lagöverträdare som är men – för att gå mot noll . En tröskeleffekt – såvitt avser straffmätning – skulle på det sättet kunna undvikas. Samti- digt kräver modellen strängare påföljder för 15–17-åriga lagöver- trädare utan att det finns några andra skäl för det än att tröskel- effekten motverkas. 3.Alternativ 3 innebär att 15–17-åriga lagöverträdare skulle ta över den plats i systemet som 18–20-åriga lagöverträdare har . Även alternativ 3 skulle alltså kunna eliminera tröskeleffekten . skulle tröskeln (den s.k. straffmyn- dighetsåldern) bli större än och liksom alternativ 2 kräver alternativ 3 strängare påföljder för 15–17-åriga lagöverträdare utan att det finns andra skäl för det än att tröskeleffekten motverkas. 4.Alternativ 4 innebär att en viss tröskeleffekt tillåts . Det medför att den s.k. reduktionen i åldersspannet 15–inte behöver avta lika hastigt som med alternativ 2. Alternativ 4 fram- står alltså som ett slags kompromiss. kan konstateras att även denna modell kräver skärpta påföljder för 15–17-åriga lagöverträdare utan att det finns andra skäl för det än att tröskel- effekten motverkas. Vi anser att intresset av att undvika en tröskeleffekt inte är så starkt att repressionshöjningar för åldersgruppen 15–bör genomföras med mindre än att det också finns andra skäl för det än att tröskeleffekten motverkas. Eftersom sådana skäl saknas före- språkar vi alternativ 1. Till detta kommer att alternativ 2–4, med sina höjda s.k. straffmätningsvärden för 15–17-åriga lagöverträdare, kan antas leda till att strängare typer av påföljder kommer att tillämpas vid mindre allvarliga brott jämfört med . Domstolarnas praxis i fråga om de särskilda ungdomspåföljderna kan därmed behöva frångås, vilket kan leda till praktiska problem i rättstillämpningen. Vi föreslår att 29 kap. 7 § kompletteras med en bestäm- melse som – genom att dra upp den yttre ramen för den s.k. reduk- tionen – indikerar att paragrafen i fråga om 15–17-åriga lagöverträdare ska fortsätta att tillämpas på samma sätt som , dvs. att lagöver- trädare i åldern 15–som utgångspunkt inte ska kunna dömas till strängare påföljd än vad som motsvarar hälften av straffvärdet. Om någon av de andra modellerna ska väljas, förespråkar vi i andra hand alternativ 4. Den grundläggande bestämmelsen om påföljdsval för unga lagöver- trädare finns i 30 kap. 5 § . I paragrafens första och andra stycke anges att det krävs synnerliga skäl respektive särskilda skäl för att döma 15–17-åriga respektive 18–20-åriga lagöverträdare till fäng- else. Vi föreslår att 30 kap. 5 § ska ändras på så sätt att dess andra stycke – om att det krävs särskilda skäl för att döma lagöver- trädare i åldern 18–till fängelse – tas bort. Följdändringar till den föreslagna ändringen i 30 kap. 5 § föreslås i bestäm- melserna i 32 kap. om tillämpningsområdena för påfölj- derna ungdomsvård och ungdomstjänst. I linje med våra överväganden i fråga om straffmätning för lag- överträdare i åldern 15–bedömer vi att bestämmelsen i 30 kap. 5 § första stycket , om val av påföljd för lagöverträdare i åldern 15–, inte bör ändras. Vi konstaterar att vägen till fängelse och andra påföljder avsedda för vuxna lagöverträdare skulle bli kor- tare om något av alternativen 2–4 skulle väljas. Vi gör även i denna del bedömningen att påföljderna för denna åldersgrupp inte bör skärpas om det, utöver intresset av att motverka en tröskeleffekt , inte kan motiveras av vare sig rättvise- eller konsekvensskäl. Om alternativ 2–4 skulle väljas, skulle ett sätt för att motverka en alltför kort väg till fängelse och andra vuxenpåföljder kunna vara att utvidga tillämpningsområdena för de särskilda ungdoms- påföljderna, exempelvis genom att höja det maximala antalet timmar ungdomstjänst. Ungdomspåföljder skulle i så fall kunna tillämpas vid högre s.k. straffmätningsvärden än . konstaterar vi att det finns praktiska problem med sådana lösningar. Fortsatta över- väganden om att ändra de särskilda ungdomspåföljdernas tillämp- ningsområden skulle kräva biträde av bl.a. medicinsk och psykolo- gisk expertis. En del av vårt uppdrag är att avskaffa all straffprocessuell särbehand- ling av lagöverträdare i åldern 18–.