sou · H6B318 · 2018-03-14 00:00:00 — Utöver att ett registrerat trossamfund får rättskapacitet innebär registreringen ett skydd för samfundets namn samt en möjlighet att få statlig avgiftshjälp. Några andra effekter har inte registreringen och andra rättigheter, såsom rätten att förrätta vigsel, förutsätter inte att samfundet är ett registrerat trossamfund (a. prop. s. 20 och 28). Att utgör ett registrerat trossamfund följer direkt av lagen om trossamfund. Övriga trossamfund måste genomgå ett registreringsförfarande hos Kammarkollegiet för att få ställning som registrerat trossamfund. En grundläggande förutsättning för att ett trossamfund ska kunna registreras är att det utgör ett trossamfund i lagens mening. För registrering krävs vidare att trossamfundet har stadgar där det finns bestämmelser om trossamfundets ändamål och om hur det fattas be- slut i trossamfundets angelägenheter, samt en styrelse eller motsvar- ande organ. Trossamfundets namn måste ha en viss särskiljningsför- måga och den s.k. hinderskatalogen i 10 § firmalagen (1974:156) ska tillämpas i fråga om ett trossamfunds namn. I allt väsentligt överens- stämmer kraven för registrering vad som enligt rättspraxis krävs för att en ideell förening ska anses föreligga. Den prövning som ska göras vid en begäran om registrering ska endast avse om ovan angivna förutsättningar är uppfyllda. Pröv- ningen är främst av formell natur och det anses enligt förarbetena innebära en otillbörlig diskriminering att ställa krav som på något sätt anknyter till en religiös åskådning (a. prop. s. 25 f.). Trossamfundens nuvarande rättsliga reglering tänkande som låg till grund för regeringens proposition anfördes även bl.a. följande (SOU 1997:41 s. 125 f.). Att begränsa möjligheterna att använda sig av den nya rättsliga formen för vissa trossamfund med hänvisning till deras religiösa åskådning, skulle med största sannolikhet anses strida mot artikel om religionsfrihet och den rättspraxis som utvecklats med stöd av denna. Det skulle definitivt strida mot konventionens andemening. Eftersom det inte är tillåtet att stifta lagar som strider mot Europa- konventionen (se 2 kap. 23 § regeringsformen, numera 2 kap. 19 § RF, utredningens anmärkning), är det inte heller möjligt att utestänga vissa trossamfund från det rum som den nya rättsliga formen ger. Samman- taget innebär detta att de krav som samfunden måste uppfylla för att kunna begagna sig av den nya rättsliga formen inte får ställas alltför högt. Om Kammarkollegiet avslår en begäran om registrering kan beslu- tet överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. 4.4.3Förutsättningarna för statlig avgiftshjälp Som tidigare nämnts följde av stat-kyrkareformen att Svenska kyr- kan kostnadsfritt skulle erbjudas statlig avgiftshjälp samt att mot- svarande erbjudande skulle riktas även till andra trossamfund. Be- stämmelse om statlig avgiftshjälp finns i 16 § lagen om trossamfund som har följande lydelse. har rätt till hjälp av staten med bestämmande, debitering och redovisning av avgifter från dem som tillhör samt med att ta in avgifterna. Även andra registrerade trossamfund kan beviljas sådan hjälp. Bestämmelser om förfarandet meddelas i särskild lag. Regeringen beslutar att ett annat registrerat trossamfund än skall få sådan hjälp. Regeringen får besluta att ett trossamfund som har beviljats hjälp inte längre skall få det. Hjälpen får lämnas endast till ett trossamfund som 1.bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande vär- deringar som samhället vilar på, och 2.är stabilt och har egen livskraft. Det är således endast ett registrerat trossamfund som kan beviljas kostnadsfri statlig avgiftshjälp, varför samfundet först måste upp- fylla de tidigare angivna förutsättningarna för registrering (se av- snitt 4.4.2). Övriga förutsättningar i 16 § tredje stycket lagen om trossamfund är identiska med förutsättningarna för det statliga bidra- get till trossamfund, som regleras i 3 § lagen om stöd till trossam- Trossamfundens nuvarande rättsliga reglering Dessa förutsättningar kommer att behandlas kort i följande avsnitt samt fördjupat i kapitel 11 och 12. Vad gäller den statliga avgiftshjälpen bör nämnas att det i lagen om avgift till registrerat trossamfund finns förfarandebestämmel- ser, dvs. bestämmelser om hur hjälpen rent praktiskt administreras. Av lagen framgår bl.a. att avgifter som tas in med statlig hjälp beräk- nas på grundval av den till inkomstskatt beskattningsbara förvärvsinkomsten. Avgiften tas in med en viss procentsats av denna inkomst. Procentsatsen bestäms av det aktuella trossamfundet. Andra registrerade trossamfund än måste införskaffa skrift- ligt samtycke från de personer vilkas avgifter ska tas in med statlig hjälp. Kravet på skriftligt samtycke utgör ett teknikneutralt form- krav. Om trossamfundets stadgar innehåller regler om skyldighet för medlemmarna att betala avgift till trossamfundet anses medlem- marna ha lämnat sådant samtycke (3 och 6 §§ lagen om avgift till registrerat trossamfund, prop. 1998/99:38 s. 216 ff. och Ds 2003:29 s. 92 ff.). Om ett trossamfund får både statlig avgiftshjälp och statsbidrag räknas de årliga kostnaderna för hjälpen av från bidraget (4 § tredje stycket lagen om stöd till trossamfund och 9 § förordningen [1999:974] om statsbidrag till trossamfund). 4.5Statens stöd till andra trossamfund än 4.5.1Lagen om stöd till trossamfund – övergripande bestämmelser om statligt stöd Statens stöd till andra trossamfund än kan såsom framkommit beviljas som statsbidrag och statlig avgiftshjälp. Lagen om stöd till trossamfund är tillämplig på båda stödformerna och avser bl.a. att reglera övergripande stödfrågor. Lagen innehåller dock endast en bestämmelse som avser de båda stödformerna och det är en bestämmelse som rör målet för stödet. Enligt 2 § lagen om stöd till trossamfund ska stödet bidra till att skapa förutsätt- ningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inrik- tad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg. Målet för stödet kommer att tas upp särskilt i kapi- tel 10. I övrigt reglerar lagen endast statens stöd i form av statsbi- Trossamfundens nuvarande rättsliga reglering Visserligen görs en hänvisning till lagen om trossamfund och lagen om avgift till registrerat trossamfund såvitt avser förutsätt- ningarna för den statliga avgiftshjälpen. Före stat-kyrkareformen var statsbidraget endast reglerat i för- ordningsform. Vid denna reform konstaterades att statsbidraget och avgiftshjälpen borde betraktas som en enhet och att den reglering som styr respektive stödform borde vara så likformig som möjligt. Med tanke på att avgiftshjälpen skulle regleras i lag ansågs att även bidraget borde regleras i lag. Detta skulle även öka förutsägbarheten i systemet och innebära att samfunden blir behandlade på ett likfor- migt sätt. Man ansåg även att det låg ett egenvärde i att principerna för det statliga stödet på området, där det råder ett särskilt grund- lagsskydd, var direkt förankrade hos (prop. 1998/99:124 s. 63 f.). Lagen om stöd till trossamfund reglerar således statens bidrag till trossamfund. I likhet med vad som gäller för avgiftshjälpen beslutar regeringen vilka trossamfund som är statsbidragsberättigade. Det ansågs naturligt att ha samma beslutsfattare vad gäller de två stöd- formerna. Hur fördelningen av bidragen från staten ska göras i det enskilda fallet ansågs kunna delegeras till ett särskilt fördelningsor- gan (prop. 1998/99:124 s. 66 f.). Enligt lagen om stöd till trossamfund får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om fördelning av statsbidraget. Regeringen har meddelat förordningen om statsbidrag till trossamfund. I förordningen finns bl.a. en definition av begreppet trossam- fund. avses i förordningen en sammanslutning för religiös verksamhet i vilken det ingår att anordna gudstjänst, eller en grupp av samverkande församlingar eller trossamfund (sam- verkansorgan). Denna definition skiljer sig således något från defi- nitionen i lagen om trossamfund som gäller för den statliga avgifts- hjälpen, dels genom att man använder ordet sammanslutning i stället för gemenskap, dels genom att även samverkansorgan kan anses ut- göra ett trossamfund. Därigenom, samt även med hänsyn till att Trossamfundens nuvarande rättsliga reglering avgiftshjälpen förutsätter att samfundet är registrerat, är kretsen för vilka som kan beviljas statsbidrag vidare än kretsen för avgiftshjälp. I förordningen anger regeringen 22 statsbidragsberättigade tros- samfund som bedömts uppfylla förutsättningarna för statsbidrag och till vilka bidrag får lämnas eller till samfundens församlingar. Vidare anges att bidrag får lämnas till teologiska utbildningar som anordnas vid fyra angivna utbildningsplatser. Av förordningen fram- går även i vilka former bidraget kan beviljas, vilket senare kommer att redogöras för i kapitel 10. I förordningen anges att Rådet för beslut om statsbidrag till tros- samfund vid Myndigheten för stöd till trossamfund (SST) prövar frå- gor om statsbidrag och att ansökan om bidrag ska göras hos SST. SST bemyndigas även att meddela närmare föreskrifter om förutsätt- ningarna för bidrag, vilket SST har gjort genom SST:s Tillämpnings- föreskrifter för statsbidrag till trossamfund (antagna ). Förutsättningarna för statligt stöd i form av statlig avgiftshjälp och statsbidrag är som nämnts i princip de samma, dock med det undantaget att samfundet inte måste vara ett registrerat trossamfund för att kunna beviljas statsbidrag. Förutsättningarna för bidraget finns i 3 § lagen om stöd till trossamfund som har följande lydelse. Statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som 1.bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, och 2.är stabilt och har egen livskraft. De krav som ställs är främst av formell natur, men det ska även ske en prövning av hur samfundet förhåller sig till samhällets grundläg- gande värderingar. I samband med införandet av kraven anfördes att det förhållandet att ett trossamfund inte bedöms uppfylla förut- sättningarna för statsbidrag inte i sig kan anses innebära en in- skränkning av den grundlagsskyddade religionsfriheten. Denna fri- het bör, enligt förarbetena, inte ensamt motivera någon rätt till statsbidrag, utan de föreslagna förutsättningarna måste vara för han- den för att statsbidraget ska kunna beviljas (a. prop. s. 65). Det första kravet 3 § 1 lagen om stöd till trossamfund brukar benämnas demokratikriteriet. En fördjupad behandling av kraven på stabilitet och egen livskraft samt demokratikriteriet sker i kapitel 11 och 12. 5.1Stat och religion i olika europeiska länder I de flesta europeiska länder har det historiskt sett funnits nära band mellan stat och kyrka. Efter reformationen underställdes kyr- kan staten i flera europeiska länder, vilket gjorde det möjligt för staten att använda religionen i sin maktutövning och i nations- bygget. Kyrkan har också haft betydelse som bevarare av den natio- nella identiteten för folkgrupper som varit en del av imperier, vilket t.ex. varit fallet i och . I skedde en kon- fliktartad brytning med kyrkan i samband med revolutionen . Detta lade grunden för den franska traditionen av laïcité, dvs. statens sekulära hållning, som är inskriven i den franska konstitutionens första artikel. Sammantaget är det förhållande som råder mellan stat, kyrka och andra trossamfund i stor utsträckning bero- ende av specifika historiska omständigheter i respektive land. Det finns därför inte en gemensam modell i när det gäller sta- tens relation till trossamfunden även om vissa gemensamma drag kan urskiljas. Den liberala demokratins önskan om att stödja religionsfriheten tar sig olika uttryck beroende på de olika nationalstaternas historia och kyrkans/religionens roll vid uppbyggnaden av den statliga aukto- riteten. I några länder, såsom och , bygger rela- tionen mellan trossamfund och stat på principen om att staten ska vara sekulär och att det ska finnas en fullständig separation mellan stat och religion. Staten ska inte styra trossamfunden och trossam- funden får inte blanda sig i statens angelägenheter. I är dock flera äldre katolska kyrkobyggnader statligt ägda, helgdagarna följer den katolska kalendern och staten tillåter vissa religiösa sko- lor. Även i och är statens sekulära hållning fast- slagen i grundlagen, men i dessa länder ger staten ett stöd till vissa trossamfund. Några stater har behållit en stats- eller folkkyrka, vilket t.ex. är fallet i , , , och . I bl.a. och behandlas den ortodoxa kyrkan som en del av statsförvaltningen och präster och andra religiösa funktio- närer är statsanställda. Även i , som formellt sett är en seku- lär stat, finansierar och administrerar den turkiska statens religiösa förvaltning, Diyanet, de flesta turkiska moskéer samt imamer i och utanför landet. I lyder Church of formellt sett under drottningen, men staten fördelar inte något finansiellt stöd till folkkyrkan eller några andra trossamfund (Fox 2008; 2015; US State Department 2014). inom (Europeiska kommis- sionen för demokrati genom lag) antog 2014 riktlinjer avseende bl.a. statligt stöd till trossamfund och livsåskådningssällskap (, CDL-AD [2014]023). Av dessa framgår bl.a. att en stat kan välja om den vill bevilja trossamfund eller livsåskådningssällskap vissa privile- gier. Det kan t.ex. röra sig om finansiellt stöd eller möjligheter till olika former av skattelättnader. När staten ger sådana förmåner kan särskilda krav ställas på organisationen så länge dessa är propor- tionerliga och icke-diskriminerande. Det är också möjligt för en stat att ge ett trossamfund en särskild status med hänsyn till dess roll i landets historia och samhället så länge det inte innebär en inskränk- ning av andras mänskliga rättigheter och möjligheter att åtnjuta sin religionsfrihet (jfr även dom İzzettin Doǧan m.fl. mot , ). De flesta länder i har någon slags procedur för att er- känna religiösa gemenskaper som trossamfund och ge dem en sär- skild juridisk status. I vissa länder får trossamfund som möter sär- skilda kriterier uppnå en status som motsvarar den som respektive lands statskyrka åtnjuter, vilken ofta gör dem berättigade till privi- legier eller stöd. Motivet till att ge ett finansiellt stöd kan handla om en kompensation för egendom som konfiskerats av staten, en strävan att ge alla medborgare likvärdiga förutsättningar för sin reli- gionsutövning eller ett erkännande av samhällsnyttan i den verksam- het som trossamfunden bedriver. Generellt kan fyra olika modeller för stöd urskiljas: –Trossamfunden finansieras direkt av staten och religiösa funk- tionärer är avlönade eller anställda av staten. –Trossamfunden tar del av ekonomiskt stöd från staten som finansierar delar av verksamheten. –Trossamfunden kan finansiera sin verksamhet genom en särskild skatt avsedd för trossamfunden, eller genom att staten tar in medlemsavgifter via taxeringsmyndighet. –Trossamfunden åtnjuter särskilda privilegier t.ex. olika former av skattelättnader. Nedan ges en beskrivning av hur stöd till trossamfund är utformat i några olika länder. Utredningen har lagt särskilt fokus på de nor- diska grannländerna som har haft protestantiska statskyrkosystem. Stödet i de nordiska länderna beskrivs först och därefter ges en något mer allmän beskrivning av stödet i några länder inom EU. 5.1.1Statligt stöd i andra nordiska länder Danska kyrkan är en folkkyrka som regleras i grundlagen. Av grund- lagen framgår även att kyrkan ska understödjas av staten. Danska kyrkan tar emot stöd från staten för bl.a. prästlöner och pensioner, men finansieras huvudsakligen genom att medlemmarna betalar medlemsavgift genom skattsedeln. Andra trossamfund än Danska kyrkan får inte något särskilt stöd, men kan ta emot bidrag i egen- skap av civilsamhällsorganisationer. Däremot är registrerade tros- samfund undantagna från vissa skatter, såsom egendomsskatt och bolagsskatt, och gåvor till trossamfunden är avdragsgilla. Det är som ansvarar för registreringen av trossamfund och beslut fattas efter ett utlåtande från ett expertråd, Rådgivende Udvalg vedrörande Trossamfund. Rådet består av sakkunniga inom olika religionsvetenskapliga inriktningar. Mot bakgrund av att antalet trossamfund vid sidan av Danska kyrkan stigit samt behovet av en gemensam lagstiftning på området tillsatte den danska staten 2014 en utredning för att se över regler- ingen av trossamfunden. Utredningen lämnade sitt betänkande En samlet lovregulering om andre trossamfund end 2017 och en ny lag om trossamfund började att gälla . Av lagen framgår bl.a. att det för registrering krävs att trossamfun- det har minst 50 medlemmar samt inte uppmanar till eller gör något som strider mot lag. Utredningen hade även föreslagit att trossam- funden skulle organiseras i enlighet med principer om medlems- demokrati och likabehandling, däribland jämställdhet mellan könen, men regeringen valde att inte gå vidare med det förslaget (Betænkning 1564 s. 80 ff. och Forslag til Lov om trossamfund uden for folke- kirken). Däremot infördes en ny definition av begreppet trossam- fund, vilken närmare beskrivs i avsnitt 11.3.6. I finns två folkkyrkor: Evangelisk-lutherska kyrkan i och ortodoxa kyrka. Kyrkorna var finansierade genom en kyrko- och samfundsskatt som togs in genom den statliga och kommunala inkomstskatten. slopades kyrko- och samfundsskatten och folkkyrkorna har numera en lagstadgad statlig finansiering inom statsbudgeten. I har folkkyrkorna vissa förvaltningsuppgifter avseende begravningsfrågor, folkbokför- ing och skötsel av kulturhistoriskt värdefulla byggnader. vid sidan av folkkyrkorna kan ta emot ett finansiellt stöd som beviljas av Undervisnings- och kultur- ministeriet i enlighet med statsunderstödslagen. Målet med stödet är att främja religionsfriheten genom att förbättra möjligheterna till trosbekännelse och religionsutövning. Stödet beviljas till alla regi- strerade trossamfund som har minst 25 medlemmar, är formellt organiserade och bedriver en aktiv verksamhet. Stödet får inte vara samfundets huvudsakliga finansieringskälla. För att registreras som ett s.k. religionssamfund ska samfundet vidare enligt lagen om religionsfrihet ha till syfte att bedriva en verk- samhet ”som hör till bekännandet och utövandet av religion och som baserar sig på trosbekännelse, skrifter som betraktas som heliga eller på andra sådana särskilt angivna inarbetade grunder för verk- samheten som betraktas som heliga”. Samfundet ska förverkliga sitt syfte med respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna och de mänskliga rättigheterna. uppgick stödet till , vilket innebar ett stöd på (9,) per medlem. Trossamfund vid sidan av de finska folkkyrkorna kan inte ta in medlemsavgifter genom skatteförvaltningen. I finns sammanlagt 110 registrerade reli- gionssamfund med sammanlagt runt 87 000 registrerade medlem- mar. kan inte registrera sig som trossam- fund och är därmed inte berättigade till stöd. Den isländska folkkyrkan är en evangelisk-luthersk kyrka som var del av ärkestift. Kyrkan finan- sierades genom att alla vuxna med- lemmar betalade en kyrkoavgift till sin sockenkyrka. Avgiften tas numera in av staten vid inkomsttaxeringen och fördelas till den isländska folkkyrkan enligt lagen om sockenavgift. Vid sidan av stödet till den isländska folkkyrkan fördelar staten ett stöd till regi- strerade trossamfund och livsåskådningssällskap. Registreringen sker enligt lagen om registrerade trossamfund som omfattar be- stämmelser om registrering av både trossamfund och livsåskådnings- sällskap. Kraven för registrering är att samfundet/sällskapet har minst 25 medlemmar, är formellt organiserat och har regelbundna aktivi- teter, däribland begravningar, vigslar, dop och namngivningscere- monier. Det är som beslutar om registrering efter att ha rådfrågat en expertkommitté. Trossamfundet/sällskapet ska också vara demokratiskt uppbyggt, ha en ansvarig ledare och det får inte handla i strid med lag, ordning och allmän moral. Stödet motiveras utifrån statens önskan om att behandla alla trossamfund och troende på ett likvärdigt sätt. Det är cirka 40 trossamfund och livsåskådningssällskap som tar emot stöd. Stödet är indexrela- terat och uppgick till per medlem. I förändrades relationen mellan Norska kyrkan och staten 2012. Det framgår inte längre av grundlagen att Norska kyrkan är en statskyrka, men kyrkan regleras på samma sätt som i genom en särskild lag. Kyrkan är självständig från sta- ten på så sätt att regeringen inte längre utnämner biskopar och är kyrkan ett eget rättssubjekt. Däremot finansieras kyrkan alltjämt av staten. Den ger även stöd till andra trossamfund och bidraget motsvarar den summa som Norska kyrkan tar emot per medlem. Stödet till andra trossamfund än Norska kyrkan tillkom 1969 mot bakgrund av förslag från den s.k. Dissenterlovkomitéen 1962. fick även sekulära s.k. livs- synssamfund (livsåskådningssällskap) och icke-registrerade trossam- fund rätt att ta emot stöd. Inrättandet av stödet och utvidgningen till livssynsamfund motiverades utifrån ett likabehandlingsperspektiv (2016). Varken Norska kyrkan eller övriga trossam- fund kan ta in medlemsavgifter genom skattsedeln såsom i , utan finansieringen sker genom ett statsstöd, som administreras av fylkesmannen (), och ett kommunalt stöd som admi- nistreras av kommunerna. Det statliga stödet beräknades 2017 till per medlem och det kommunala till , vilket innebar att varje samfund tog emot i offentligt stöd per medlem (). Stödet ges till cirka 800 samfund med sammanlagt cirka 600 000 medlemmar. Trossam- fund ska ha minst två medlemmar och ett livssynssamfund ska ha minst 500 medlemmar och de får inte kränka rätt och moral. Trossamfund och livssynssamfund kan därutöver få stöd för bygg- nation av lokaler, barn- och ungdomsverksamhet och studieför- bundsverksamhet. och livssynsamfund kan också i egenskap av frivilligorganisationer få kompensation avseende mer- värdesskatt och enskilda personer har avdragsrätt vid gåvor till sam- funden. stödjer också for tro- och livssynssamfunn, kristne råd och Islamsk råd för att bedriva dialog och samarbete mellan trossamfunden och livssynsam- funden. tillsatte en utredning om livsåskådnings- politiken i som lämnade sina förslag 2013 i betänkandet Det livssynsåpne samfunn – En helhetlig tros- og livssynspolitikk (NOU 2013:1). Utredningen föreslog bl.a. en förtydligad definition av begreppen trossamfund och livssynssamfund liksom nya villkor för stödet. lämnade den norska regeringen ett förslag på en ny tros- och livssynssamfundslag. Enligt förslaget kan bl.a. ett tros- och livssynssamfund som begår allvarliga lagbrott eller all- varligt kränker andras rättigheter och friheter nekas stöd (Hørings- notat 25. , Forslag til ny lov om tros- og livssyns- samfunn, s. 225; se även avsnitt 12.8.4). Enligt regeringens förslag ska ett tros- och livssynssamfund definieras som en sammanslutning för gemensam utövning av religiös tro eller sekulär livssyn. 5.1.2Statligt stöd i jämförbara länder inom EU Öst- och sydosteuropeiska länder I ett flertal öst- och sydosteuropeiska länder tar trossamfunden del av ett finansiellt stöd från staten. I t.ex. finansieras den direkt av staten, men även det judiska samfundet och det muslimska samfundet i , som har status som officiella religioner, kan ta del av ett begränsat stöd. I flera östeuropeiska länder ger staten ett stöd till statligt erkända tros- samfund, vilket t.ex. är fallet i , , och . I betalade staten 2015 ut ett finansiellt stöd till 18 erkända trossamfund. Trossamfundet måste ha varit verksamt och ha ett medlemsantal som motsvarar av be- folkningen. Stödet beräknas efter antal medlemmar och omfattar ersättning för egendomsunderhåll och lön till religiösa funktio- närer. och har liknande krav på att trossam- fundet ska ha varit verksamt i ett visst antal år och att antalet med- lemmar ska uppgå till ett visst procentantal av befolkningen (0,).