sou · H5B3111 · 2018-01-12 00:00:00 — I syfte att motverka vårdskador och att utveckla lärande och in- sikt i den psykiatriska tvångsvården av barn föreslår utredningen att det ska införas en ny paragraf om att en särskild underrättelse ska skickas till den myndighet som regeringen bestämmer om ett barn varit föremål för fasthållning, fastspänning, avskiljning, vård i en- skildhet och/eller inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster vid tre olika tillfällen . Paragraferna är genom hänvisning tillämpliga även vid vård av personer enligt LRV. Barn i den psykiatriska tvångsvården är särskilt utsatta. En möjlighet att kunna överklaga beslut enligt LPT bidrar till en ökad rätts- säkerhet och till att skapa en enhetlig rättstillämpning. Utredningen föreslår därför att den som är förordnad som offentligt biträde för någon som är , utan särskilt förordnande, ska vara den unges ställföreträdare i det mål eller ärende som förordnandet avser. Bestämmelsen om att barn som är får höras inskränks till att enbart gälla i domstol. Barnet får höras i domstol om han eller hon inte kan antas ta skada av det. Utredningen bedömer att rätten att överklaga tvångsåtgärderna till förvaltningsrätten bör utökas och gälla såväl barn som vuxna. Utredningen delar vidare den bedömning som gjordes av Barnrättig- hetsutredningen (SOU 2016:19) att regeringen bör utreda om Barn- ombudsmannen (BO) bör ges möjlighet att föra talan för enskilda i de fall frågan är av särskild betydelse för rättstillämpningen eller på annat sätt är av särskilt intresse för genomförandet av barnkonven- tionen. Utveckling och kontroll av psykiatrisk tvångsvård av barn Utredningen anser att det är av största vikt att de verksamheter där barn vårdas med tvång blir föremål för en regelbunden insyn i syfte att bidra till kvalitetsutveckling i vården, att öka rättssäkerheten för de barn som tvångsvårdas och att minska antalet tvångsåtgärder. Ut- redningen bedömer att det ska inrättas ett särskilt utvecklings- och kontrollorgan – kontroll av psykiatrisk tvångsvård av barn – med Inspektionen för vård och omsorg () som värdmyndighet. Utredningen bedömer vidare att , genom ändrad lagstiftning i enlighet med förslag, eller på annat sätt, bör säkerställa att de register som ska föra enligt patientsäkerhets- lagen är uppdaterade. För att säkerställa att de nya bestämmelserna och barnrättsperspek- tivet ska få genomslag vid beslut enligt lagen krävs satsningar på kunskaps- och kvalitetsutveckling. Utredningen lämnar därför flera förslag som syftar till kvalitetsförbättringar vad gäller den psy- kiatriska heldygnsvården, inklusive den psykiatriska tvångsvården, för barn. Det är utredningens bedömning att regeringen bör ge Social- styrelsen i uppdrag att: •inrätta ett nationellt för utveckling av psykiat- risk heldygnsvård för barn, •utreda om det finns skäl att reglera krav på kompetens hos verk- samhetschefer och chefsöverläkare vid de kliniker som bedriver psykiatrisk heldygnsvård, inklusive tvångsvård, för barn, •tillsammans med lämpligt lärosäte ta fram en vidareutbildning för verksamhetschefer och chefsöverläkare vid de kliniker som bedri- ver psykiatrisk heldygnsvård, inklusive tvångsvård, för barn, •genomföra en särskild översyn av bestämmelserna om medicinskt ledningsansvar i den psykiatriska heldygnsvården, inklusive tvångs- vården, för barn, samt •utreda om det finns skäl att reglera ytterligare krav på den barn- och ungdomspsykiatriska heldygnsvårdens lokaler. lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1128) om psykiat- risk tvångsvård dels att nuvarande 20 a § ska betecknas 20 c §, dels att 6 a, 18, 22 b, 32, 44 och 39 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas tio nya paragrafer 1 a, 2 c, 2 d, 2 e, 2 f, 17 a, 19 a, 20 a, 20 b och 22 c §§ av följande lydelse. avses i 5 kap. 4 § hälso- och sjuk- vårdslagen ska i verksamhet som även omfatta åtgärder som syftar till att minska behovet av tvångs- Bestämmelserna i 7 och 8 kap. patientlagen (2014:821) är till- lämpliga även vid vård enligt Vid alla beslut och åtgärder som rör ett barn ska barnets bästa utredas och särskilt beaktas. Vid bedömningen av barnets bästa ska hänsyn tas till barnets åsikter i enlighet med 2 e §. Med barn avses personer under Vården ska präglas av omtanke och bygga på respekt för barnets människovärde och integritet. Vid alla beslut och åtgärder som rör ett barn ska barnet fort- löpande få relevant information. Informationen ska anpassas till barnets ålder, mognad och andra individuella förutsättningar. Den som lämnar information ska så långt det är möjligt för- säkra sig om att barnet har för- stått informationen. Ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till dess ålder och mognad. Barn får inte vårdas tillsam- mans med vuxna om det inte i det enskilda fallet bedöms vara för- enligt med barnets bästa. Ett barn ska ha möjlighet till daglig vistelse utomhus liksom till dagliga aktiviteter på vårdinrätt- ningen. En patient som vårdas enligt denna lag får hindras att lämna vårdinrättningens område eller den del av inrättningen där han eller hon ska vistas.27 underrättas om beslut enligt första Ett barn som hålls kvar enligt 6 § får i sådana fall som anges i 19 a, 20 a och 20 b §§ tillfälligt hållas fast, kortvarigt spännas fast avskild från de andra patienterna eller vårdas i enskildhet. I sådana fall som anges i 19 § I sådana fall som anges i 19 § eller 20 § får en patient som hålls eller 20 § får en patient som är kvar enligt 6 § kortvarigt spännas som hålls kvar enligt fast med bälte eller liknande an- 6 § kortvarigt spännas fast med ordning eller kortvarigt hållas avskild från de andra patienterna. eller kortvarigt hållas avskild från de andra patienterna. En patient som hålls kvar enligt 6 § får, om det finns en över- hängande fara för patientens liv eller hälsa, ges nödvändig behand- ling. Beslut enligt denna paragraf fattas av legitimerad läkare. Vid sluten psykiatrisk tvångs- vård av barn tillämpas 18– 18 a §§, 19 a §, 20 a–25 §§. En patient får hindras att lämna vårdinrättningens område eller den del av inrättningen där han skall vistas. 1Senaste lydelse 2000:353. 2Senaste lydelse 2000:353. Om andra åtgärder inte är tillräckliga, får det tvång använ- das som är nödvändigt för att hindra patienten att lämna vård- inrättningens område eller den del av inrättningen där denna skall vistas, för att upprätthålla ordningen på vårdinrättningen eller för att tillgodose säkerheten i vården. Om andra åtgärder inte är tillräckliga, får det tvång använ- das som är nödvändigt för att hindra patienten att lämna vård- inrättningens område eller den del av inrättningen där denna ska vistas, för att upprätthålla ord- ningen på vårdinrättningen eller för att tillgodose säkerheten i vården. Om det är uppenbart att andra åtgärder är otillräckliga och det finns en omedelbar fara för att ett barn allvarligt skadar sig själv eller någon annan, får rörelsefriheten inskränkas genom att barnet till- fälligt hålls fast. Ett barn får kortvarigt spännas fast med bälte om det är uppenbart att andra åtgärder är otillräckliga och det finns en omedelbar fara för att barnet lider allvarlig skada. Fastspänning med bälte får pågå högst . Frågan om upp- hörande ska övervägas fortlöpande. Om det finns synnerliga skäl får det beslutas att barnet ska hållas fastspänd längre än som anges i andra stycket. Tiden får, efter ny undersökning och genom nytt beslut, förlängas med högst . Chefsöverläkaren beslutar om fastspänning. Den myndighet som regeringen bestämmer ska utan dröjsmål underrättas om beslut enligt tredje stycket. Hälso- och sjukvårdspersonal ska vara när- varande barnet hålls fastspänt. Om det är uppenbart att andra åtgärder är otillräckliga får ett barn kortvarigt hållas avskild från andra patienter endast om det är nöd- vändigt på grund av att han eller hon genom aggressivt eller våld- samt beteende allvarligt försvårar vården av de andra patienterna. Ett beslut om avskiljande gäller högst . Frågan om upp- hörande ska övervägas fortlöpande. Om det finns synnerliga skäl, får beslutas att barnet ska hållas avskild längre än som anges i första stycket. Tiden får efter ny under- sökning och genom nytt beslut förlängas med högst . Chefsöverläkaren beslutar om avskiljande. Den myndighet som regeringen bestämmer ska utan dröjsmål underrättas om beslut en- ligt andra stycket. En patient ska han eller hon hålls avskild stå under fortlöpande upp- sikt av hälso- och sjukvårdsper- sonal. Om det är nödvändigt med hänsyn till vården eller rehabili- teringen får beslutas att ett barn ska vårdas i enskildhet. beslut gäller högst . Frågan om upphörande ska övervägas minst en gång . Om det finns synnerliga skäl får beslutas att barnet ska vårdas i enskildhet längre än som anges i första stycket. Tiden får efter ny undersökning och genom nytt be- slut förlängas med högst . Chefsöverläkaren beslutar om vård i enskildhet. Om en patient vårdats i enskildhet mer än i följd, ska den myndighet som regeringen bestämmer utan dröjsmål underrättas om detta. Ett beslut enligt 20 a Ett beslut enligt 20 c 22 a § gäller . 22 a § gäller . När det inte längre finns förut- I fråga om barn gäller ett beslut enligt 20 c § i högst . det inte längre finns förut- att inskränkningen eller över- vakningen ska upphöra. att inskränkningen eller över- vakningen ska upphöra. Tiden för inskränkningen eller övervakningen får genom nytt beslut förlängas med högst . I fråga om barn får tiden för inskränkningen genom nytt beslut förlängas med högst . Frågan om upp- hörande ska övervägas minst en gång . 3 Senaste lydelse 2014:522. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål under- rättas om beslut enligt 20 a, 22 a §§ eller enligt andra stycket. Den myndighet som reger- ingen bestämmer ska utan dröjs- mål underrättas om beslut enligt 20 c, 22 a §§ eller enligt andra eller tredje stycket. Har sådana beslut som avses i 19 a, 20 a, 20 b och 20 c §§ fattats vid tre olika tillfällen , ska den myndighet som regeringen bestämmer under- rättas om detta. Patienten får hos förvaltningsrätten överklaga chefsöverläkarens beslut om intagning för tvångsvård enligt 6 b, 11 eller 14 §. Ett sådant överklagande ska anses innefatta även en begäran om att tvångsvården ska upphöra. Patienten får även överklaga chefsöverläkarens beslut enligt 26 a §. Ett sådant överklagande ska anses innefatta en begäran om att den slutna psykiatriska tvångsvården ska upphöra. Innan förvaltningsrätten prövar ett överklagande enligt första eller andra stycket, ska rätten utan dröjsmål förelägga chefs- överläkaren att yttra sig i de hänseenden som anges i 7 § tredje Patienten får hos förvaltnings- Patienten får hos förvaltnings- rätten överklaga ett beslut om rätten överklaga ett beslut om inskränkning enligt 20 a § eller inskränkning enligt 20 c § eller om övervakning enligt 22 a §. om övervakning enligt 22 a §. 4 Senaste lydelse 2009:809. Chefsöverläkaren får uppdra åt en erfaren läkare vid sjukvårds- inrättningen med specialistkompetens inom någon av de psykiatriska specialiteterna att fullgöra uppgifter som chefsöverläkaren har enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får chefsöverläkaren lämna sådant uppdrag åt en annan läkare vid sjukvårdsinrättningen, dock inte när det gäller 1.beslut enligt 6 b om intagning, 2.beslut enligt 11 § om övergång från frivillig vård till tvångsvård, 3.ansökan enligt 7, 9, 12 eller 14 § om medgivande till att tvångsvården fortsätter, 4.beslut enligt 17 § första stycket sista meningen om behand- lingen, 5.beslut enligt 19 § andra stycket om fastspänning, 6.beslut enligt 20 § andra stycket om avskiljande, 7.beslut enligt 20 a § om in- skränkning i rätten att använda elektroniska kommunikations- tjänster, 5.beslut enligt 19 § andra stycket och 19 a § tredje stycket om fastspänning, 6.beslut enligt 20 § andra stycket och 20 a § andra stycket om avskiljande och enligt 20 b § andra stycket om vård i enskild- het, 7.beslut enligt 20 c § om in- skränkning i rätten att använda elektroniska kommunikations- tjänster, 8.beslut enligt 22 a § om övervakning av försändelser, 9.beslut om upphörande av sådan inskränkning eller övervak- ning som anges i 7 och 8, eller 10.beslut eller ansökan om sluten psykiatrisk tvångsvård enligt 26 a §. Om patienten har fyllt , Om patienten har fyllt , har han rätt att själv föra sin talan har han eller hon rätt att själv föra i mål och ärenden enligt denna sin talan i mål och ärenden enligt En patient som är yngre bör Den som är yngre får höras i 5 Senaste lydelse 2008:415. höras, om det kan vara till nytta för utredningen och det kan antas att patienten inte tar skada av att höras. domstol, om han eller hon inte kan antas ta skada av det. Den som är förordnad som offentligt biträde enligt 38 a § för någon som är är utan särskilt förordnande barnets ställ- företrädare i det mål eller ärende som förordnandet avser. Denna lag träder i kraft . Lagen gäller den som1. efter beslut av domstol ska ges rättspsykiatrisk vård, intagen på en enhet för rätts-3. är intagen i eller ska för- passas till kriminalvårdsanstalt eller lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård Härigenom föreskrivs att 1, 6, 8 och 18 §§ lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård ska ha följande lydelse. Föreskrifterna i hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:30) och patient- lagen (2014:821) gäller all psykiat- risk vård. Det kvalitetssäkringsarbete som avses i 5 kap. 4 § hälso- och sjuk- vårdslagen ska i verksamhet som bedriver psykiatrisk tvångsvård även omfatta åtgärder som syftar till att minska behovet av tvångs- åtgärder. Bestämmelserna i 7 och 8 kap. patientlagen (2014:821) är till- lämpliga även vid vård enligt denna lag. Föreskrifter om psykiatrisk vård som är förenad med frihets- berövande och annat tvång i andra fall än som avses i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (rättspsykiatrisk vård) ges i denna lag. Lagen gäller den som 1. efter beslut av domstol skall ges rättspsykiatrisk vård, 2. är anhållen, häktad eller psykiatrisk undersökning, 3. är intagen i eller skall för- passas till kriminalvårdsanstalt eller 6 Senaste lydelse 2006:897. 4. är intagen i eller skall för- passas till ett särskilt ungdoms- hem till följd av en dom på sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § . 4. är intagen i eller ska för- passas till ett särskilt ungdoms- hem till följd av en dom på sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § . Rättspsykiatrisk vård ges på en sjukvårdsinrättning som drivs av ett landsting. Den som ges öppen rättspsykiatrisk vård får vistas utanför en sådan sjukvårdsinrättning. Vid rättspsykiatrisk vård gäller Vid rättspsykiatrisk vård gäller i tillämpliga delar 15 a–17 §§ lagen 2 c–2 f §§ och i tillämpliga delar 15 a–17 §§ lagen (1991:1128) om Ett barn får vårdas på en sjuk- vårdsinrättning där det ges rätts- psykiatrisk vård endast om han el- ler hon omfattas av lagen enligt 1 §. På en enhet för rättspsykiatrisk undersökning får rättspsykiat- risk vård ges åt den som genomgår undersökning. vård enligt denna lag gäller, om vård enligt denna lag gäller, om inte annat anges i 8 a §, i till- i 8 a §, i till- 18–24 §§ (1991:1128) om 17 a–24 §§ lagen (1991:1128) om I fråga om den som är anhållen, häktad eller intagen i eller ska förpassas till kriminalvårdsanstalt får Kriminalvården i särskilda fall, om det behövs från ordnings- eller säkerhetssynpunkt, besluta om särskilda inskränkningar i rätten att ta emot eller skicka försändelser, att ta emot besök eller att stå i förbindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation. I fråga om den som är intagen i eller ska förpassas till ett särskilt ungdomshem till följd av en dom på sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § får Statens institutions- 7Senaste lydelse 2008:416. 8Senaste lydelse 2014:523. styrelse fatta motsvarande beslut. Försändelser som avses i 3 kap. 6 § häkteslagen (2010:611) från den som är häktad eller anhållen, för- sändelser som avses i 7 kap. 6 § fängelselagen (2010:610) från den som är intagen liksom brev som avses i 19 § andra stycket lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga ska dock alltid vidarebefordras utan föregående granskning. I fråga om den som ges rättspsykiatrisk vård efter beslut av domstol eller som är intagen i kriminalvårdsanstalt får regeringen i särskilda fall, om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller till risken för att denne under vistelsen på sjukvårdsinrättningen med- verkar till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, besluta om särskilda inskränkningar i rätten att ta emot eller skicka försändelser, ta emot besök eller stå i förbindelse med utomstående genom elektronisk kommunikation. Patienten får hos förvaltningsrätten överklaga ett beslut av chefs- överläkaren enligt denna lag som innebär 1.intagning enligt 3 c eller 3 d § för sluten rättspsykiatrisk vård, 2.intagning enligt 5 § för rättspsykiatrisk vård, varvid överkla- gandet ska anses innefatta en begäran om att vården ska upphöra, 3.avslag på en begäran om att den rättspsykiatriska vården ska upphöra i fall som avses i 13 eller 15 §, 4.avslag på en begäran om tillstånd att vistas utanför vårdinrätt- ningens område, i fall som avses i 9 § eller 10 § fjärde stycket första meningen eller meddelande av villkor i samband med en sådan vis- telse, 5.återkallelse enligt 9 § eller 10 § fjärde stycket tredje meningen av tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område, 6.förordnande om förstöring eller försäljning av egendom enligt 8 § denna lag jämförd med 24 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 7. inskränkning i 7. inskränkning i nikationstjänster enligt 8 § den- nikationstjänster enligt 8 § den- na lag jämförd med 20 a § lagen na lag jämförd med 20 c § lagen om psykiatrisk tvångsvård, om psykiatrisk tvångsvård, 9 Senaste lydelse 2009:810. 8.övervakning av försändelser enligt 8 § denna lag jämförd med 22 a § lagen om psykiatrisk tvångsvård, eller 9.meddelande av villkor i samband med öppen rättspsykiatrisk vård enligt 12 a § tredje stycket eller 16 a § fjärde stycket. I övrigt får beslut av chefsöverläkaren enligt denna lag inte över- klagas. Chefsöverläkaren får inte överklaga rättens beslut enligt denna lag. När ett beslut av chefsöverläkaren överklagas, ska överklagandet ges in till förvaltningsrätten. Förvaltningsrätten prövar om överkla- gandet har kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in , ska förvaltningsrätten avvisa det, om förseningen inte beror på att chefsöverläkaren har lämnat patienten en felaktig under- rättelse om hur man överklagar. Överklagandet ska inte avvisas, om det har kommit in till chefsöverläkaren innan tiden för överkla- gande har gått ut. I ett sådant fall ska chefsöverläkaren vidarebefordra överklagandet till förvaltningsrätten. Denna lag träder i kraft . patientsäkerhetslag (2010:659) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 15 § patientsäkerhetslagen (2010:659) ska ha följande lydelse. Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana uppgifter som 1.gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol, en åklagarmyn- dighet, , Säkerhetspolisen, Kronofogdemyndighe- ten eller , 2.behövs i verksamhet för personskydd för leda- möter, statschefen och övriga medlemmar av kungahuset, statsråd, statssekreterare och kabinettssekreterare, om uppgifterna i ett enskilt fall begärs av Säkerhetspolisen, 3.behövs för en rättsmedicinsk undersökning, 4.Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga, sociala och medicinska frågor behöver för sin verksamhet, kontroll av psykiatrisk tvångsvård behöver för sin verksamhet, 5. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en stu- derande från högskoleutbildning eller polisprogrammet, eller 6. behövs för prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegiti- mation enligt taxitrafiklagen (2012:211). 6. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en stu- derande från högskoleutbildning eller polisprogrammet, eller 7. behövs för prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegiti- mation enligt taxitrafiklagen (2012:211). 10 Senaste lydelse 2014:768. Denna lag träder i kraft . 2Om utredningens uppdrag och genomförande beslutade regeringen att en särskild utredare – en nationell samordnare – ska stödja det arbete som utförs av myndig- heter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa samt verka för att arbetet samordnas på nationell nivå (dir. 2015:138). Målet är att främja psykisk hälsa, motverka psykisk ohälsa, förbättra tidiga insatser till personer som drabbas av psykisk ohälsa samt förbättra vården och omsorgen för personer med omfat- tande behov av insatser. Arbetet ska avslutas . beslutade regeringen att komplettera utre- darens uppdrag till att även omfatta en översyn av tvångsåtgärder mot barn enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, för- kortad LPT (dir. 2016:106). Syftet med uppdraget är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för de barn och unga som tvångsvårdas samt bidra till kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården, med särskilt fokus på tvångsvården. Utgångs- punkten för förslagen ska vara att minska eller om möjligt avskaffa användningen av tvångsåtgärder utan att försämra förutsättningarna att bereda barn nödvändig vård. Arbetet ska avslutas . Regeringen konstaterar i direktiven att användningen av tvångs- åtgärder mot barn i den svenska psykiatriska vården har uppmärk- sammats av ett flertal instanser, däribland för bar- Om utredningens uppdrag och genomförande nets rättigheter (barnrättskommittén), och att ett stärkt rättig- hetsperspektiv för barn som befinner sig i samhällets skydd är nöd- vändigt för att tillförsäkra barn de rättigheter som bl.a. följer av . Förutom en allmän översyn av hur bestämmelserna i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT, tyd- ligare kan utgå från ett barnrättsperspektiv och bidra till ökad rätts- säkerhet för de barn som tvångsvårdas anges vissa frågor specifikt i direktiven med fokus på förändringar eller förtydliganden i den del som berör tvångsåtgärder mot barn. Inom ramen för uppdraget ska utredaren: •göra en översyn av bestämmelserna om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT, •se över vilka förutsättningar som ska gälla för barn som vårdas enligt LPT, •utreda de eventuella åtgärder som behöver vidtas på nationell nivå om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT ska kunna minska eller avskaffas på ett rättssäkert sätt, •analysera de eventuella åtgärder som behöver vidtas hos landsting och regioner om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT ska kunna minska eller avskaffas på ett rättssäkert sätt, samt •analysera orsaker till att tvångsåtgärder enligt LPT tillämpas i högre utsträckning vid vård av flickor än vid vård av pojkar. Utredaren ska också föreslå nödvändiga författningsändringar och redovisa ekonomiska och andra konsekvenser av förslagen, i enlig- het med kommittéförordningen (1998:1474). Utredningen påbörjade sitt arbete med en översyn av lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT, med fokus på förändringar eller förtydliganden i den del som berör tvångs- åtgärder mot barn. Inledningsvis inhämtades information av relevans för uppdraget från en mängd olika aktörer, bl.a. utredningens referensgrupp bestående av unga med egen erfarenhet av barn- och ungdomspsykiatrisk heldygnsvård och/eller tvångsåtgärder, profes- Om utredningens uppdrag och genomförande sionsföreträdare och verksamma inom barn- och ungdomspsykiatrins heldygnsvård, Kommuner och Landsting (SKL), myndig- heter, professionsföreningar, brukar-, patient-, och anhörigorganisa- tioner samt det civila samhället.