sou · H6B334 · 2018-05-28 00:00:00 — Processer som påverkar stadsomvandling har dock ofta långa planeringscykler vilket naturligt gör att områden med nyexploatering på kort sikt kommer att vara de platser där bedömningen i kommunens redogörelse får störst genom- slag. Det är också där det går att få ner åtgärdskostnaderna genom att planera för åtgärderna i ett mycket tidigt skede. I områden som ny- exploateras kommer det bland annat att vara intressant att ta hänsyn till lokala förhållanden vad gäller höjdplanering av bebyggelse och infrastruktur för att optimera infiltration och avrinning, att planera för översvämningsytor samt att satsa på lokalt omhändertagande av dagvatten med infiltrerande zoner med markvegetation. Åtgärderna kommer i första hand att bekostas av markägare och det kommer sannolikt även fortsättningsvis att kompletteras med olika samarbets- avtal mellan privata och offentliga aktörer för att åstadkomma större nytta i ett geografiskt område. Konsekvenser av hantering av ökade regnmängder i befintlig bebyggelse För att öka avledning och infiltration av dagvatten via markvegeta- tion i befintlig bebyggelse kommer det att bli viktigt att tillvarata kreativa lösningar för att utveckla ytor och skapa mångfunktionella ytor som kan utnyttjas till ett flertal olika funktioner. Det kan ex- empelvis vara så kallade sekundära avrinningsvägar, det vill säga vattenvägar som kan nyttjas tillfälligt vid höga flöden. tenvägar kan tjänstgöra som nedsänkta gröna stråk i stadsmiljön. Det skulle också kunna vara så kallade översvämnings- ytor på allmän platsmark exempelvis terrasserade grönytor för re- kreation, vegetation längs delar av stadsgator med diken eller an- lagda parkdammar som tillfälligt kan användas som fördröjnings- magasin. Denna typ av åtgärder på allmän platsmark kommer i första hand att bekostas av kommunen över kommunalskatten. Åtgärder som stärker ekosystemtjänster behöver en kontinuer- lig skötselplan för att kunna leverera önskade samhällsnyttor i en urban miljö där slitaget kan vara intensivt. Åtgärder i befintlig stadsmiljö kommer sannolikt även fortsättningsvis att kompletteras med olika samarbetsavtal mellan privata och offent- liga markägare för att åstadkomma större nytta i ett geografiskt område. Förslaget innebär att kommunens tillsynsarbete kan effektiviseras eftersom de inkomna avloppsdeklarationerna kan utgöra underlag för tillsynsarbetet. Utredningens förslag innebär att den kommu- nala inventeringsverksamheten standardiseras varför kommunens tillsynsverksamhet kan bli mer effektiv och av mer strategisk karak- tär. Även kommunens myndighetsutövning underlättas då fastig- hetsägare besitter relevant information om sin anläggning. Hur detta påverkar kommunens kostnader är svårt att uppskatta. I stället beskrivs kostnaderna för de nya arbetsmoment som dekla- rationerna kommer innebära inledningsvis för kommunerna. Dessa bedöms ge en arbetstopp för att redan till nästa deklaration förväntas minska betydligt. Förslaget om avloppsdeklaration kommer att innebära uppskatt- ningsvis 90–130 arbetstillfällen med att utföra besiktningar av små avloppsanläggningar, samt ytterligare ett antal administrativa tjänster (kundtjänst, redovisning etcetera). Arbetsuppgifterna med besikt- ningar är nya och det kan förväntas att fokus ligger på praktisk er- farenhet och kompetens. De företag som väljer att ackreditera sig för uppgiften kan vara intresserade av kommunalt anställdas kompetens. Utredningen bedömer dock att företagen kommer precis som kommer att kombinera olika arbetsuppgifter för de som utför be- siktningar, där avloppsdeklarationen är en av flera kompetenser. Därför är det sannolikt att endast ett fåtal av dagens kommunan- ställda tillsynspersonal kan förväntas byta arbetsgivare. Tillgängliggörande av tillstånd och ärendehanteringssystem Förslaget innebär inte att det blir en uppgift för kommunerna att identifiera vilka fastigheter som ska göra avloppsdeklarationerna, utan kravet riktar sig direkt till fastighetsägarna. Kommunerna kommer dock att behöva följa upp att alla berörda fastighetsägare lämnat in en deklaration. Kommunerna behöver framför allt tillgängliggöra till- stånden för kommunens alla små avlopp eftersom fastighetsägare kan komma att behöva få tillgång till sitt tillstånd vid upprättandet av avloppsdeklarationen i de fall fastighetsägaren tappat bort detta. Vidare behöver avloppsdeklarationerna kunna hanteras i kom- munen på ett effektivt sätt. Framför allt är detta viktigt för att kommunen ska kunna kontrollera vilka fastigheter som lämnat in en avloppsdeklaration för att vid behov kunna besluta om miljö- sanktionsavgift. Kommunerna har kommit olika långt i arbetet med att upprätta ett fungerande ärendehanteringssystem som kan han- tera dessa uppgifter. Det finns dock krav på register över alla miljö- farliga verksamheter i 1 kap. 7 § miljötillsynsförordningen och in- rättandet av ett sådant bör därför inte anses vara en direkt konse- kvens av utredningens förslag. Dessa tillkommande administrativa kostnader inkluderas trots det i denna konsekvensutredning. Utredningen uppskattar en löpande kostnad om i medeltal per kommun för utskick eller annat tillgängliggörande av avloppstillstånd samt annan administration som är nödvändig uti- från momenten som beskrivs ovan. Den totala kostnaden beräknas till . Utredningen föreslår att en miljösanktionsavgift på ska påföras fastighetsägare som inte lämnar in en avloppsdeklaration . Det är förenat med stor osäkerhet att bedöma hur många fastig- hetsägare som kommer att få ett beslut om miljösanktionsavgift. Det beror på om kommunerna väljer att använda det verktyg som miljösanktionsavgifterna utgör för att förmå fastighetsägarna att lämna in en avloppsdeklaration. Under den andra deklarationscykeln har alla avloppsanläggningar deklarerats en gång. Kommunen har då mer information om anläggningarna och fastighetsägarna är i större utsträckning medvetna om kravet som ställs. Det blir då sannolikt enklare för kommunen att besluta om miljösanktionsavgift. Utred- ningen bedömer att kommunerna då i högre utsträckning kommer välja att besluta om miljösanktionsavgifter. Förutsatt att berörda fastigheter digitalt kan kopplas till av- loppsdeklarationerna och under förutsättning att effektiva rutiner har utvecklats för hanteringen beräknas administrationen av en miljösanktionsavgift ta per fastighet. Som en exempel- beräkning kan antas att kommunerna, när tiden för den första de- klarationsperioden gått ut, beslutar om miljösanktionsavgift för en procent av de som är skyldiga att lämna avloppsdeklaration. Totalt innebär detta i kommunsektorn som helhet vilket med en vanligt använd taxa på , uppgår till en kostnad om , motsvarande per kommun. Kommunens administration av miljösanktionsavgifterna belastar kommunbudgeten. Miljösanktionsavgifterna tillfaller dock inte kommunen utan går in i statsbudgeten. Kommunen kan emellertid debitera för handläggningstid i samband med miljösanktionsavgif- ter vilket innebär att kostnaden skjuts över på fastighetsägarna.20 Tillsyn kommer att krävas för fastigheter vars avlopp fått någon anmärkning i deklarationen och om fastighetsägaren inte självmant tar initiativ till åtgärd. Ett tillsynsbesök av denna karaktär debiteras 20 Se till exempel taxa för miljö- och hälsoskydds- nämnds verksamhet enligt . mycket olika i kommunerna. I flera kommuner ligger taxan för av- loppsinventering på , vilket motsvarar två timmars handläggningsarbete. Behovet av tillsyn som uppstår som en följd av avloppsdeklarationerna kommer också variera stort mellan kom- muner. Det mindre antal kommuner som har bedrivit tillsyn under en lång rad år och arbetat ifatt det tillsynunderskott som funnits kommer inte att få kunskap om så många fler dåliga små avlopp och inte behöva utöva särskilt mycket tillsyn under den första deklara- tionsperioden. Det stora antal kommuner som har många okända eller dåligt fungerande små avlopp kommer som en följd av avlopps- deklarationerna få ett stort antal tillkommande tillsynsärenden. Det sammantagna behovet i landet av tillsyn av små avloppsan- läggningar bedöms omfatta åtminstone 324 000 små avlopp vilket är ungefär en tredjedel av alla de små avloppen som finns. Bland de övriga två tredjedelarna finns anläggningar vilka inom inte alltför kommer behöva kompletterande åtgärder. Dessa behöver kommunernas miljökontor ha planeringsberedskap för. Det bety- der att det behöver finnas tillräckliga resurser för tillsyn med krav på avloppsdeklaration eftersom kommu- nerna kommer få kunskap om ett större antal dåligt fungerande avlopp . Ett av syftena med avloppsdeklarationen är att kommunen ska få kunskap om och underlag för att prioritera bland de avloppsanläggningar som är i behov av tillsyn. Kommunen kan ta betalt för den tillsyn som utförs med hjälp av sin tillsynstaxa. har kommunernas miljökontor utformat sina taxor för tillsyn och tillstånd på en rad olika sätt. Om fastighetsägaren inte vidtar åtgärd efter tillsynsbesöket och om tillsynen bedömt åtgärd som nödvändig, blir det aktuellt med ett föreläggande. Ett sådant före- läggande bedöms kunna handläggas vilket be- döms medföra en avgift på för fastighetsägaren. Tar handläggningen av ärendet ökar kostnaden. En över- slagsberäkning ger att som en direkt följd av avloppsdeklaration- erna första period (fördelat ) kan det antas att , det vill säga 32 000 fastighetsägare, föreläggs att vidta åtgärder till en kostnad motsvarande . Övriga fastighetsägare antas i detta fall inte behöva ett föreläggande. Denna kostnad ska, förutsatt att inte tillsynen är subventionerad med skattemedel, täckas av de tillsynsavgifter fastighetsägaren ska betala. Det är viktigt att understryka att kostnaderna för tillsyn och fö- relägganden ovan också skulle uppstå i det referensscenario som redogjorts för tidigare. Kostnaden för förelägganden kan endast undvikas om fastighetsägare med dåliga avlopp frivilligt ansöker om tillstånd innan myndigheten beslutat om föreläggande eller om myndigheten underlåter att ställa krav på fastighetsägaren. Det senare är i strid med och inte med som ett scenario i denna konsekvensanalys. En avloppsdeklaration kan jämföras med en kontrollrapport eller motsvarande uppgifter som verksamhetsutövare har lämnat till tillsynsmyndigheten. I de fall som anläggningar saknar längre gå- ende rening än slamavskiljare eller saknar komponenter som till- ståndet kräver, kan tillsynsmyndigheten eventuellt förelägga utan att genomföra ett debiterat tillsynsbesök på plats. Cirka 193 000, det vill säga av fastighetsägarna med dåligt funge- rande små avlopp bedöms med avlopps- deklaration (fördelat ) kunna få föreläggande utan ett före- gående tillsynsbesök. De skulle då inte behöva betala den ovan an- tagna tillsynsavgiften på . En överslagsberäkning av kostnaden för föreläggandet ger att fastighetsägarna skulle betala sammanlagt . Detta baserat på att 30 minuters handläggningstid debiteras motsvarande . Den kortare handläggningstiden för dessa förelägganden beror på att dessa ärenden i stor utsträckning kommer att vara identiska vilket ger repetitiva moment och effektiviseringsvinster. Vid det andra deklarationstillfället som uppkommer efter 8–beräknar utredningen att av fastigheterna kommer att kräva ett tillsynsbesök eller föreläggande av kommunens miljökontor. Exempelberäkningarna och de bedömda kostnaderna ovan upp- kommer enbart som en följd av att fastighetsägare inte ansöker om tillstånd eller gör en anmälan för en ny eller förbättrad avloppsan- läggning innan myndigheten utövar tillsyn eller beslutar om före- läggande. Om alla fastighetsägare följde de krav som ställer skulle kostnaderna inte uppstå. Det bör också påpekas att dessa kostnader är relativt små i relation till de kostnader som själva åtgärdandet av dåligt fungerande avlopp innebär. Dessa investe- ringskostnader kan uppgå till 50 000–per fastighet beroende på planeringssituation och teknikval. 5.9.7Konsekvenser av övriga förslag Konsekvenser av central tillsynsvägledning om 6 § vattentjänstlagen Som framgår av kapitel 3 varierar tillsyn av 6 § vattentjänstlagen mellan olika länsstyrelser. Kommunerna kommer påverkas av för- slaget på ett positivt sätt eftersom det kan innebära en mer likvärdig tillsyn. Detta kommer minska osäkerheterna för kommu- nernas va-planering och myndighetsbeslut vilket bidrar med tyd- lighet för kommunerna. I övrigt förutses inte några andra egentliga konsekvenser av detta förslag för kommunerna. Konsekvenser av förslag om effektivare tillsyn Förslagen underlättar för kommunernas miljökontor och arbetet med tillsyn och prövning av små avlopp då det innebär en resursförstärk- ning och start på nationellt utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte i för kommunerna mycket viktiga frågor. Utveckling av mer effektiva sätt att bedriva tillsyn kan ha mycket stora effekter för kostnaderna och arbetssättet vad gäller tillsyn och prövning av små avlopp. Även förslaget att Havs- och vattenmyndigheten ska ta fram ett aktuellt kunskapsunderlag om små avloppsanläggningars prestanda som ska finnas tillgängligt för bland annat va-branschen är positivt för kommunernas miljökontor vilka lägger mycket tid på att hålla sig ajour med teknisk utveckling och prestanda för olika produkter och systemlösningar på marknaden för små avlopp. Konsekvenser av förslag på ökad åtgärdstakt och etappmål Förslaget får för de flesta kommunala miljömyndigheter konse- kvensen att de behöver hantera fler ärenden om små avlopp . Detta kan innebära ökad arbetsbelastning och behov av mer resurser och personal . möjliggör en ökad åtgärdstakt att kommunen kan nå en hållbar åtgärdstakt och måluppfyllnad vad gäller att de små avloppen i kommunen uppfyl- ler krav. Dessutom bidrar det till att kommunen kan genomföra de åtgärder som bland annat vattenmyndigheternas åtgärdsprogram innehåller. Ett etappmål för ökad åtgärdstakt leder till att kommunerna får en tydlig inriktning för vad deras arbete med små avlopp ska styra mot och motivera till satsningar på att åtgärda små avlopp vilka kanske inte annars kommit till stånd. Digitalt system för registrering av uppgifter om små avlopp Ett nationellt system kan till en början innebära att kommunerna behöver vidta vissa åtgärder för att öka kompatibiliteten med ett eventuellt nytt nationellt digitalt system. Det huvudsakliga utveck- lingsarbetet med detta kommer att ligga på Havs- och vattenmyn- digheten samt leverantörer av ärendehanteringssystem. För kom- munerna kan det till en början innebära ett visst merarbete men i förlängningen kan kommunerna till exempel inte behöva det rela- tivt omfattande arbete med att besvara nationella enkäter om små avlopp och annan rapportering till vattenmyndigheter som de gör . Slutligen kan ett sådant nationellt system innebära en tydlig- het i hur kommunerna på ett enhetligt sätt bör registrera uppgifter om små avlopp vilket kommer förenkla jämförelser mellan kom- muner. Även kommunövergripande samarbete i gemensamma av- rinningsområden kommer kunna utgå från likvärdiga dataunderlag. Konsekvenser av förslaget om avloppsrådgivning Förslaget innebär att det ökande antal kommuner som aktivt arbetar med eller planerar för rådgivningsinsatser och kommunika- tion kring enskilt va kommer få ett tydligt stöd, färdigt informa- tionsmaterial samt en central plats på webben dit man kan hänvisa både fastighetsägare och branschaktörer som söker information om små avlopp. Detta kommer att underlätta för kommunerna i arbetet med rådgivning då varje kommun inte behöver ta fram eget informationsmaterial. Dessutom kan miljökontoren hänvisa till käl- lor utanför myndigheten för svar på konkreta teknik- och ekono- mifrågor kopplade till små avlopp. För kommuner vilka inte aktivt arbetar med rådgivning kring små avlopp är förslagen neutrala. Den särskilda vägledning till kommunerna om gemensamma avloppsan- läggningar som ska tas fram kommer att skapa nytta i den kom- munala va-planeringen, strategiarbetet och kommunikationen med fastighetsägare. Kommunerna kan via va-rådgivare eller på annat lämpligt sätt ge stöd och tydliga råd till grupper av fastighetsägare som står i begrepp att etablera gemensamma va-lösningar. Vad gäller konsekvenserna för kommuner så är de olika mellan olika delar av den kommunala förvaltningen. För miljökontoren innebär förslagen på kretsloppsåtgärder dels att arbetet med att etablera system för återföring på nivå tydliggörs. Miljö- kontoren behöver inte, så som skett i ett flertal kommuner, i lika hög grad engagera sig i utveckling och etablering av system för återföring av avloppsfraktioner från små avlopp. I stället kan de fokusera på sin roll som myndighet. I kommuner vilka inte priori- terar kretsloppsanpassning i sitt arbete är förslagen neutrala eller försiktigt positiva då de kommer få tydligare vägledning från Na- turvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten i hur de bör för- hålla sig till kretsloppsanpassning av små avlopp. För avfallsansvariga i kommunerna innebär förslagen med na- etappmål inom miljömålssystemet att de får en tydlig driv- kraft och inriktning för sitt arbete. Avfallsansvariga i många kommuner behöver ta sig an en uppgift vilken de inte priori- terat, men som de är ansvariga för. Förslaget på vägledning från i detta arbete kommer ge kommunerna ett bättre stöd. Vidare kommer ett eventuellt bidrag till investeringar och utveckling av system för kretslopp från små avlopp att möjliggöra att kommunerna inte behöver stå för hela kostnaden vid utveckling och implementering av dessa nya system. De statliga myndigheter som huvudsakligen berörs av förslagen är Havs- och vattenmyndigheten, , , och . Även och miljödomstolarna, Kam- markollegiet, Swedac samt de regionala vattenmyndigheterna på- verkas men i begränsad utsträckning. En viktig bakgrund till konsekvenserna för de statliga myndigheterna är de krav som ställs på myndigheterna i vattenmyndigheternas åtgärdsprogram. Flera av de förslag som utredningen lägger kan sägas vara konkretiseringar och konsekvenser av kraven i åtgärdsprogrammen. *fördelat på fem år **fördelat på två år ***fördelat på tre år Havs- och vattenmyndigheten påverkas på flera sätt av förslagen i utredningen. De mest betydande förändringarna är att myndig- heten föreslås bli central tillsynsvägledande myndighet för 6 § lagen om allmänna vattentjänster, få föreskriftsrätt för små avlopp, ta fram och ansvara för utveckling av och vägleda vad gäller avlopps- deklarationer för små avlopp. Totalt ökar Havs- och vattenmyn- dighetens årliga kostnader med 3,6–5,. Va- rådgivningen utgör den största årliga kostnadsökningen med ett resursbehov på mellan två till fyra heltidstjänster . Ytterligare resurser kommer krävas hos länsstyrelserna för till- synsvägledning kring små avlopp, åtminstone en årsarbetskraft per länsstyrelse (). Det kan också ses som en konse- kvens av de krav kring vägledning till kommunerna som ställs på länsstyrelserna i vattenmyndigheternas åtgärdsprogram. får i uppdrag att ansvara för etableringen av en nationell plattform för hållbara vattentjänster vilken bedöms kosta och att utöka sin vägledning och sitt stöd till kommunerna avseende återföring av näring från små avlopp vilket beräknas kosta . Dessutom får Naturvårds- verket i uppdrag att utreda bidrag till kretsloppssystem för små avlopp vilket bedöms kosta . Utöver detta berörs flera andra nationella myndigheter och ak- törer av utredningens förslag. Detta beskrivs närmare nedan. 5.10.2Konsekvenser av en nationell plattform Utredningen föreslår att en nationell plattform för samverkan kring hållbara vattentjänster mellan fyra myndigheter (Havs- och vattenmyndigheten, , och Bo- verket) bildas. En initial kostnad för planering och etablering be- döms uppstå för motsvarande en fjärdedels års- arbetskraft , totalt . Det löpande arbetet förväntas ingå i dagens verksamhet för de fyra myndigheterna och medför inga tillkommande konsekvenser. Havs- och vattenmyndigheten föreslås bli tillsynsvägledande myn- dighet för 6 § lagen om allmänna vattentjänster. Det kommer att medföra vissa ökade kostnader för att utarbeta ytterligare vägledning, inte minst för den behovsbedömning som utredningen föreslår samt för en kontinuerlig dialog med berörda nationella myndigheter men också kommunikation med länsstyrelser och i viss mån kommuner. Utredningen beräknar att arbetet omfattar ungefär en årsarbetskraft till en årlig kostnad motsvarande . 5.10.4Krav på plan för allmänna vattentjänster Detta förslag bedöms få mycket små konsekvenser för de statliga nationella myndigheterna utöver den vägledning som den centrala tillsynsvägledande myndigheten och det löpande arbete som respektive myndigheter i första hand , och redan gör. utövar tillsyn över att kommunen fullgör skyldigheten enligt 6 § vattentjänstlagen att tillgodose behovet av vattentjänster. får förelägga kommunen att fullgöra skyldigheten. För länsstyrelserna kommer förslaget innebära nya förutsättningar för de ärenden och det arbete som de redan ansva- rar för och utför. Utredningen föreslår att kommunen vid arbetet med en plan för allmänna vattentjänster ska samråda med de myndigheter som kan ha ett väsentligt intresse av planen. kommer att vara en sådan myndighet som kommunerna ska samråda med. kommer behöva delta i granskning och samråd av de kommunala va- planerna, ett arbete som många länsstyrelser redan utför i dialog med de kommuner som tagit fram va-planer. Genom att delta i samrådet får möjlighet att ge synpunkter på kommunens förslag till plan för allmänna vattentjänster. Detta kommer att underlätta för vid tillsynsarbetet. Sannolikt kommer förslaget att kom- munerna ska ha en utarbetad och förankrad plan för va innebära att de ärenden som prövas av länsstyrelserna blir färre i antal och att de i mindre utsträckning behöver förelägga kommunerna utifrån 51 § vattentjänstlagen. Konsekvenser för mark- och miljödomstolarna Utredningen bedömer att kravet på en plan kommer att leda till färre förelägganden från länsstyrelserna. Detta kommer i sin tur att leda till färre överklaganden till mark- och miljödom- stolarna och därmed en minskad belastning på dessa. 5.10.5Belastning på allmänna va-anläggningar vid skyfall Utredningen föreslår att ska ge stöd åt kommunerna i arbetet med göra en bedömning av hur en ökad belastning på de allmänna va-anläggningarna ska hanteras vid skyfall. Uppgiften innebär en ny stöduppgift för . Vatten- tjänstlagen är en lag som inte har haft uppdrag i. Det är svårt att förutse hur mycket stöd som kommunerna kommer att behöva. Initialt när de kommuner som ännu inte har påbörjat ett sådant arbete ska komma igång med detta, kommer troligen behovet av stöd från att vara större. När väl kommunerna har gjort en sådan bedömning en gång, kommer deras behov av stöd troligen att minska. Det finns andra aktörer som kan ta hjälp av i sitt upp- drag som stödjande myndighet, till exempel länsstyrelsernas kli- matanpassningssamordnare som har till uppgift att utgöra ett stöd för länets kommuner samt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som har kunskap om skyfallskarteringar. Utredningen beräknar att arbetet för omfattar ungefär en halv årsarbetskraft till en kostnad motsvarande . Det tydliggörs genom förslaget att vattentjänsten dagvatten ingår i tillsynsansvar enligt 51 § vattentjänstlagen varför dialog och eventuell prövning kring detta möjligen kan bli vanlig- are. är dagvattenärenden kopplade till 6 § vattentjänstlagen mycket sällsynta på länsstyrelsenivå. Detta bedöms kunna hanteras inom ramen för länsstyrelsernas löpande arbete. Länsstyrelserna berörs indirekt också av förslaget genom att klimatanpassningssamordnarna kan komma att medverka i Bo- verkets stödjande arbete. 5.10.6Behovsbedömning i 6 § vattentjänstlagen Förslaget med förändrade krav i lagen om allmänna vattentjänster bedöms innebära en förändrad och initialt ökad vägledning och kommer det att krävas ökade resurser hos merparten av landets länsstyrelser, uppskattningsvis ett halvt årsarbete motsvarande per länsstyrelse .