sou · H6B358 · 2018-06-29 00:00:00 — 1 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över efterlevnaden av 7 kap. och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. 2 § Den tillsynsmyndighet som avses i 1 § får meddela de före- lägganden och förbud som behövs för efterlevnaden av 7 kap. och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. 3 § Huvudmannen ska på begäran av tillsynsmyndigheten ge myn- digheten de handlingar eller upplysningar som behövs för tillsynen. Regeringen bestämmer vilken myndighet som ska ges tillsynsansvar. Ansvaret omfattar det systematiska kvalitetsarbetet som ska bedri- vas i enlighet med 7 kap. När en brist konstaterats vid tillsyn måste tillsynsmyndigheten ha möjlighet till någon form av ingripande som ska vara effektivt och tydligt. bör således ha möjlighet att meddela de förelägganden och förbud som behövs och vid behov förena dem med vite. Det är även av vikt att myndigheten får ta del av de handlingar och upplysningar i övrigt som kan behövas för att genomföra tillsynen. 1 § Trots sekretess får en huvudman eller anordnare lämna ut upp- gifter om enskildas personliga förhållanden till en beställningscen- tral för transporter eller en trafikutövare, om uppgifterna behövs för att anordna eller samordna transporter som avses i denna lag. Uppgifterna får lämnas mellan olika beställningscentraler, om syftet är att öka samordningen. Utredningen har föreslagit kompletterande bestämmelser om sekre- tess som rör särskilda persontransporter i 29 kap. 6 och 7 §§ offent- lighets- och sekretesslagen. Enligt utredningens förslag ska det råda presumtion för sekretess i ärenden som rör färdtjänst, riksfärdtjänst, skolskjuts och sjukresor. Sekretessen hindrar dock inte att uppgifter lämnas till enskilda i enlighet med denna bestämmelse. Exempel på uppgifter som lämnas ut är mellan vilka platser som transporten ska ske, om specialfordon eller annan utrustning krävs, om fordonet måste vara sanerat på visst sätt, om samåkning med andra resenärer är möjlig eller om ledsagare eller ledarhund ska följa med. Det handlar således om begränsad information som ytterst har med själva trans- portens genomförande att göra som får lämnas ut. Om syftet är att öka samordningen får informationen överföras mellan olika beställningscentraler. Det kan t.ex. handla om att kom- munen och , som har varsin beställningscentral, kommer överens om att blanda resenärsgrupper för att optimera slinglägg- ning, och att en förutsättning för att det ska kunna ske på ett opti- malt sätt är att man får del av uppgifter som finns hos den andra beställningscentralen. 2 § Uppgifter om enskildas personliga förhållanden får lämnas till en beställningscentral för transporter eller en trafikutövare om det behövs för att kunna upprätthålla trafiksäkerheten eller säkerställa en ändamålsenlig resa av god kvalitet med tillhörande service för resenären. Paragrafen reglerar att uppgifter som är relevanta utifrån trafik- säkerhetsaspekten får lämnas till trafikutövaren. Det kan handla om att en resenär t.ex. kan bli utåtagerande eller orolig i vissa situationer. Även uppgifter som är av betydelse för resenärens trygghet i sam- band med transporten får lämnas till en trafikutövare. Som exempel kan nämnas uppgift om att resenären har en kraftig synnedsättning och därför behöver bli hämtad utanför porten, hjälpt in i fordonet och slutligen hjälpt till rätt port på resmålet. Det kan också handla om att vissa omständigheter kan behöva råda för att en resenär med särskilda behov ska kunna genomföra transporten, såsom att trans- porten ska ske under tystnad eller att det finns önskemål om att en speciell förare framför fordonet. 3 § Personer som är eller har varit verksamma inom en enskild verksamhet som bedrivs yrkesmässigt och som omfattas av denna lag får inte obehörigen röja vad de i verksamheten fått veta om någons personliga förhållanden. Bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen gäller endast för offentlig verksamhet. Därför behövs det en bestämmelse om tystnads- plikt för personer som är verksamma i enskild verksamhet, såsom i upphandlade beställningscentraler eller hos trafikutövare. 4 § Den som bryter mot bestämmelser om sekretess kan dömas för brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § . Brott mot bestämmelserna om sekretess kan ge böter eller upp till fängelsestraff. 10 kap. Bemyndiganden m.m. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om kvalitetsarbete, planering och samråd enligt 7 kap. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Härigenom bemyndigas regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer att meddela närmare föreskrifter dels om kvalitets- arbete, planering och samråd, dels om avgifter för den tillsyn som bedrivs. 1 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammar- rätten. Beslut som fattas enligt denna lag får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Det innebär att tillståndsbeslut om färdtjänst och riks- färdtjänst samt tillsynsbeslut avseende samtliga former av särskilda persontransporter får överklagas. Beslut avseende skolskjuts och sjuk- resor får överklagas i enlighet med bestämmelser i respektive författ- ning eller praxis. När det gäller lagen om resekostnadsersättning vid sjuk- resor innehåller inte den några bestämmelser om överklagande, se prop. 1990/91:135 s. 18. Utgångspunkten är i stället att 13 kap. kommu- nallagen om laglighetsprövning är tillämplig. I en dom från Kammar- rätten i (mål nr 2309–15) konstaterade domstolen att tjänstemannen som meddelat det beslut om sjukresor som var före- mål för prövningen, inte hade något utrymme för självständiga be- dömningar utan att beslutet var att betrakta som rent verkställande. Beslutet kunde därmed inte överklagas enligt 13 kap. kommunal- lagen (dåvarande 10 kap. kommunallagen). Genom införlivande av den Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter kan över- klagandeförbud i nationell lagstiftning åsidosättas med stöd av kon- ventionen, i den mån ett beslut rör civila rättigheter eller skyl- digheter. Kammarrätten konstaterade att det förelåg en seriös och reell tvist mellan klaganden och sjukvårdshuvudmannen samt att tvisten hade sin grund i lagen om resekostnadsersättning vid sjuk- resor. Den återstående frågan var att bedöma huruvida rättigheten kunde anses som en civil rättighet i den mening som avses i konven- tionen. Kammarrätten fann att så var fallet och hänvisade målet tillbaka till förvaltningsrätten för ny handläggning. Målet har överklagats till . 23.2Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 29 kap. 6 § I paragrafen föreskrivs att sekretess råder inte enbart för färdtjänst och riksfärdtjänst enligt lagen om särskilda persontransporter utan även särskilt anordnad skolskjuts enligt skollagen och sjukresor en- ligt lagen om resekostnadsersättning vid sjukresor. Genom att flera av de förslag som utredningen lägger fram syftar till en utökad sam- ordning, är det rimligt att resenärerna, oavsett vilken typ av resa som företas, åtnjuter samma sekretesskydd. Ett omvänt skaderekvisit gäller, dvs. presumtion för sekretess råder. 29 kap. 7 § Sekretessen enligt 6 § hindrar inte att en tillståndsgivare till en beställ- ningscentral för transporter och trafikutövare lämnar ut sådana upp- gifter som behövs för utförande av transporten i syfte att kunna an- ordna en resa eller möjliggöra en bättre samordning av resor. 23.3Skollagen (2010:800) 23 kap. 11 § Paragrafen möjliggör för kommuner och landsting att överlåta upp- gifter avseende skolskjuts till den regionala kollektivtrafikmyndig- heten. Den regionala kollektivtrafikmyndigheten övertar därmed ansvaret för att besluta om rätt till skolskjuts. 23.4Lagen (2010:1065) om kollektivtrafik I fjärde stycket ändras laghänvisningarna från lagen om färdtjänst och riksfärdtjänst till lagen om särskilda persontransporter. 2 kap. 10 § Sjätte punkten i paragrafen har ändrats på så sätt att laghänvisningarna till lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst har ändrats till lagen om särskilda persontransporter. Vidare har det tillkommit att även arbetet med samordning ska redovisas i ett regionalt trafik- försörjningsprogram. Detta för att möjliggöra tillsyn och uppfölj- ning av hur detta arbete bedrivs. Samordningen omfattar således samtliga fyra transportformer. 2 kap. 11 § I första stycket ändras laghänvisningarna från lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst till lagen om särskilda persontransporter. Vidare har det tillkommit att även arbetet med samordning ska redovisas i kommunens trafikförsörjningsprogram. Samordningen omfattar samt- liga fyra transportformer. Det andra stycket är nytt och stadgar att kom- munerna inom respektive län som inte har överlämnat uppgifter till den regionala kollektivtrafikmyndigheten ska överlämna det senast upprättade trafikförsörjningsprogrammet till myndigheten. De regio- nala kollektivtrafikmyndigheterna inom respektive län ges ett samman- hållande ansvar för att underlätta tillgången till trafikförsörjningspro- gram från de kommuner i länet som inte har överlåtit uppgifter till den regionala kollektivtrafikmyndigheten. Detta innebär att myndigheten ska möjliggöra att enskilda kan hitta kommunernas trafikförsörjnings- program på ett enkelt sätt. och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av om fastställande av gemensamma regler om kom- pensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91. och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70. och rådets förordning (1371/2007/EG) om rättig- heter och skyldigheter för tågresenärer. och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar. och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättigheter vid busstransport. och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behand- ling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsför- ordning). Brottsbalk (1962:700). Regeringsformen (1974:152). Lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. Lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor. Folkbokföringslagen (1991:481). Lagen (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor. Lagen (1993:387) om särskilt stöd till vissa funktionshindrade. Lagen (1997:735) om riksfärdtjänst. Lagen (1997:756) om färdtjänst. Personuppgiftslagen (1998:204). Studiestödslagen (1999:1395). Lagen (2001:99) om den officiella statistiken. Socialtjänstlagen (2001:453). Diskrimineringslagen (2008:567). Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Socialförsäkringsbalken (2010:110). Skollagen (2010:800). Lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. Lagen (2014:20) om redovisningscentraler för taxitrafik. Lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg, fartygs- och busspassagerarförordningar. Lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Kommunallagen (2017:725). Förordningen (1970:340) om skolskjutsning. Förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektivtrafik. Förordningen (1993:1148) om egenavgifter vid resor med riksfärdtjänst. Kommittéförordningen (1998:1474). Förordningen (2001:100) om officiell statistik. Förordning (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genom- förande av funktionshinderspolitiken. Förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning. Förordningen (2009: 607) med instruktion för . Förordningen (2010:2611) om kollektivtrafik. Förordningen (2014:144) om statsbidrag för hjälp med läxor eller annat skolarbete utanför ordinarie undervisningstid. Förordningen (2014:1463) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar. Förordningen (2015:284) med instruktion för . Förordningen (2015:957) om tillsyn över transportörers informations- skyldighet. Förordningen (2016:822) om instruktion för . föreskrifter (SOSFS 2005:12) om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2016:105) om avgifter. föreskrifter (SCB-FS 2017:17) om uppgifter till statistik om kommunernas, landstingens samt kommunalför- bundens årliga bokslut, Räkenskapssammandraget. 1973:90, Kungl. Maj:ts proposition med förslag till ny regerings- form och ny riksdagsordning m.m.; given . 1978/79:99, om en ny trafikpolitik. 1988/89:81, om riksfärdtjänsten. 1988/89:119, om godkännande av den europeiska konventionen om självstyrelse. 1990/91:135, om ändrat huvudmannaskap för sjukreseadmini- strationen m. m. 1996/97:105, samverkan. 1996/97:115, Mer tillgänglig kollektivtrafik. 2005/06:160, Moderna transporter. 2008/09:93, Mål för framtidens resor och transporter. 2009/10:165, Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. 2009/10:200, Ny kollektivtrafiklag. 2013/14:118, Privata utförare av verksamhet. 2013/14:198, Bristande tillgänglighet som en form av diskri- minering. 2015/16:13, Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer. 2016/17:188, Nationellt mål och inriktning för funktionshinders- politiken. 2016/17:220, Utvidgat skydd mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet. 2017/18:151, En generell rätt till avtalssamverkan. 2017/18:239, En ny kategori av taxitrafik. Regeringsbeslut , Fi III 4, Uppdrag till statliga myndigheter att bidra med underlag för genomförande av Agenda 2030 Regeringsbeslut , S II:2, Regleringsbrev för avseende Myndigheten för delaktighet. Regeringsbeslut , N II 4, Regleringsbrev för avseende Trafikanalys inom utgiftsområde 22 Kommunikationer. 2009/10:79, En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. Statens offentliga utrednings- och kommittébetänkanden SOU 2001:79, Välfärdsbokslut för 1990-talet. SOU 2003:87, Färdtjänsten och riksfärdtjänsten. SOU 2003:123, delbetänkande – Utvecklingskraft för hållbar välfärd. SOU 2004:100, . SOU 2007:072, kompetens i utveckling. SOU 2011:58, Skolans dokument – insyn och sekretess. SOU 2017:43, På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen. , 2013/14:RFr5, Hela resan ! – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för perso- ner med funktionsnedsättning. , Faktapromemoria, 2017/18: .FPM14, Förslag till och rådets förordning om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (omarbetning). betänkande, 2017/18:SoU5, Nytt mål för funktions- hinderspolitiken. , Rapport (2013/14:RFR5), Hela resan ! – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funk- tionsnedsättning. AB Dalatrafik, Utredning av framtidens beställningscentral och kund- service inför vägval , 2016. AB Östgötatrafiken, Årsredovisning, Årsredovisning för räkenskaps- året –, 2017. Governo, Rapport, Hur är särskilda persontransporter organiserade? En sammanställning av intervjuer i , och , 2014. , Rapport, Rapport om efterlevnaden av förordning 181/2011 om passagerares rättigheter vid busstransport, 2017. i län, Trafikförsörjningsprogram för län 2017 – 2025, 2017. Länstrafiken , Delrapport, Gemensam beställningscentral för samhällsfinansierade resor i , delrapport 2, 2018. Myndigheten för delaktighet, (2015:5) Riktlinjer för tillgänglighet – Riv hindren, 2015. Myndigheten för delaktighet, Rapport (2016:13) En funktionshinders- politik för ett jämlikt och hållbart samhälle – MFD:s förslag på struktur för genomförande, uppföljning och inriktning inom funk- tionshinderområdet, 2016. Myndigheten för delaktighet, Rapport (2016:17) Bidrag för genom- förande av Agenda 2030 – Funktionshinderspolitik för en långsiktigt hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling, 2016. Region , Regionalt trafikförsörjningsprogram för –2019, 2014. Region , Kollektivtrafik på landsbygd – framtidens modell, 2014. Region , Beslutsunderlag, Regionalt trafikförsörjnings- program för –>2030, 2016. , Rapport, Ledsagning enligt LSS och SoL. Kart- läggning av kommunernas insatser 2010, 2011. Statens väg och transportforskningsinstitut, Rapport (950) Lös- ningar för kollektivtrafik på landsbygd – det pågående arbetet i , 2017. Statskontoret, Rapport (2011:17) Kommunalt självstyre och pro- portionalitet, 2011. Statskontoret, Studie, Tänk till om tillsynen – om utformningen av statlig tillsyn, 2012. Statskontoret, Rapport (2014:2) Det kommunala utjämningssystemet –en beskrivning av systemet , 2014. Statskontoret, Rapport (2016:23) avtalssamverkan – Behövs ökade möjligheter?, 2016. Statskontoret, Rapport (2016:24), Statens styrning av kommunerna, 2016. , Plattform för färdtjänst och riksfärdtjänst, 2016. , Rapport, Bland bilar, bullar och buller – Om kollektivtrafik, trafikmiljö och färdtjänståkande bland personer med synnedsättning, 2017. Svensk Kollektivtrafik, Rapport, ANBARO årsrapport , Barometer för anropsstyrd trafik, 2017. Svensk Kollektivtrafik, PM, Sjukresestatistik 2016, 2018. Svensk Kollektivtrafik, PM, Resultat från enkät angående verk- samhetsdata till , 2017. , , : , 2012. , i riksfärdtjänst, : SKL Kommentus, 2015. , Rapport, hemligaste kollektivtrafik – En kartläggning av den anropsstyrda kollektivtrafiken i , 2017. kommuner och landsting, Rapport, Allmän och särskild kollektivtrafik – analys av för- och nackdelar med en samlad lag- stiftning, 2014. kommuner och landsting, Slutrapport, Programbered- ningen: Hur olika får det bli?, 2014. kommuner och landsting, Rapport, , – Om kommunernas och landstingens ekonomi, 2018. Trivector, Rapport (2014:35), Intervjuer med brukare och internatio- nell studie – avseende regelverk kring färdtjänst och andra särskilda persontransporter, 2014. Trafikanalys, PM (2013:5) Modell för kontinuerlig uppföljning av kollektivtrafikens användbarhet för personer med funktionsned- sättning, 2013. Trafikanalys, Rapport (2014:7) Förstudie om lagstiftningen för särskilda persontransporter, 2014. Trafikanalys, PM (2015:06), Kartläggning av anropsstyrd kollektiv- trafik 2013, 2015. Trafikanalys, Rapport (2015:15) Kollektivtrafikens utveckling – en analys av den nationella statistiken, 2015. Trafikanalys, Rapport (2016:18), Uppföljning av integrerad kollek- tivtrafik i och län, 2016. Trafikanalys Rapport (2017:1) Ny målstyrning för transportpolitiken, 2017. Trafikanalys, Statistik (2017:13), RVU – den nationella res- vaneundersökningen 2015–2016, 2017. Trafikanalys, Statistik (2017:20) Regional linjetrafik, 2017. Trafikanalys, Statistik (2017:263) Färdtjänst och riksfärdtjänst 2016, 2017. Trafikanalys, Rapport (2018:8) Uppföljning av de transportpolitiska målen, 2018. , , Rapport (TN 2014-0463 ) Framtida inriktning för färdtjänst, 2016. , underlag för genomförande av Agenda 2030, bilaga 1 redovisning av verksamheten med avseende på Agenda 2030, 2016. Transportstyrelsen, Rapport (TSG 2015–1753) Funktionshinders- politiken 2011–2016, Rapportering 2016 samt slutlig resultatredo- visning, 2016. Transportstyrelsen, Presentation (TSG 2016–1150), Kartläggning av Transportstyrelsens inverkan på målen i FN:s Agenda 2030, 2016. Transportstyrelsen, Rapport (TSV 2016–3814) Två generationers regio- nala trafikförsörjningsprogram, 2017. , Helår 2017, 2018. Utredningen har haft möten och presentationer enligt följande. Regionala kollektivtrafikmyndigheter och länstrafikbolag SLL Färdtjänstverksamheten () SLL Sjukresor () Regionala kollektivtrafikmyndigheten () Regionala kollektivtrafikmyndigheten () Regionala kollektivtrafikmyndigheten () Östgötatrafiken () Möte för förvaltningschefer och verkställande direktörer för regionala kollektivtrafikmyndigheter och länstrafikbolag () (och ) Myndigheten för delaktighet () Utredningen om självkörande fordon på väg (Dir. 2015:114 och Dir. 2017:110) Forum som hanterats av SKL Beredningen för tillväxt och regional utveckling (och ) Partnersamverkan för en förbättrad kollektivtrafik () Svensk Kollektivtrafik () Hela ska leva () (, , och ) sjukresor, deltagande regioner och landsting , , , , och () , deltagande kommuner () , Mötesplats för Erfarenhetsutbyte inom Integrerad Trafik (–) , Myndighetsgrupp () RTAF, nationella råd för tillgänglighet och användbar- het för personer med funktionsnedsättning () , elevråd () SPF Seniorerna () SKPF Pensionärerna () Samråd funktionsrättsorganisationer () med SKL med deltagare från hela landet () Trafiklandstingsrådet i () Gemensamt möte med representanter från länstrafik, Östgötatrafiken och Länstrafik () Samordning av särskilda persontransporter En särskild utredare får i uppdrag att: •analysera reglerna för särskilda persontransporter i syfte att identi- fiera hinder för kommunala och regionala myndigheter att åstad- komma en effektiv samordning av organiserandet och utförandet av sådana transporter, och •föreslå ändrade eller nya regler för att undanröja sådana hinder. Syftet med uppdraget är att möjliggöra en effektiv samordning av sär- skilda persontransporter och därigenom bidra till att kommuner och landsting kan skapa en långsiktig hållbarhet när det gäller såväl kost- nader som kvalitet för särskilda persontransporter. Ändrade eller nya regler får inte leda till en försämrad kvalitet för resenärer och inte heller utöka det offentliga åtagandet. Bättre möjligheter till samord- ning kan i stället leda till en långsiktig förbättring av kvaliteten, både för resenärer och för de aktörer som organiserar resorna. Eventuella förslag ska inte motverka utveckling av modeller för tjänsteförmed- ling eller teknisk utveckling och innovationsförmåga i branschen. Ut- redaren ska analysera och lämna eventuella förslag till regeländringar avseende sekretess för uppgifter om enskilda resenärers förhållanden. Vidare finns det en brist på statistisk uppföljning av kostnader för och utbud av särskilda persontransporter. Utredaren ska därför se över behovet av att en statlig myndighet regelbundet samlar in sådana Utredaren ska också beakta de olika lokala förutsättningar för särskilda persontransporter som kan råda i olika delar av landet. Utredaren ska beakta resultatet av utredningen till nya förutsättningar för taxi och samåkning (dir. 2015:81). Utredaren ska även beakta det fortsatta arbetet med betänkandet Mer tid för kunskap – förskoleklass, förlängd skolplikt och lovskola (SOU 2015:81). Slutligen ska utredaren beakta resultaten av utredningen in- delning av län och landsting (dir. 2015:77). Uppdraget ska redovisas . I dessa direktiv avses med särskilda persontransporter sådana trans- porter och ersättningar för transporter som ges till resenärsgrupper med särskilda behov eller som genomförs under särskilda förutsätt- ningar. Transporterna tillhandahålls av samhället efter prövning av särskilt tillstånd och skiljer sig i det avseendet från kollektivtrafiken, men det finns skäl för samordning mellan de båda typerna av trans- port i praktiken. De särskilda persontransporterna utgörs av färdtjänst, riksfärd- tjänst, sjukresor samt skolskjutsar och styrs av flera olika regelverk. I betänkandet En ny kollektivtrafiklag (SOU 2009:39) presente- rades förslag om samordning av särskilda persontransporter. För- slagen utgick från att ansvaret skulle samlas under den regionala kollektivtrafikmyndigheten. En viktig slutsats i utredningen var att lagstiftningen inte hindrar en utvecklad samordning av särskilda persontransporter, men inte heller underlättar en sådan.