sou · H6B384 · 2018-12-20 00:00:00 — Vid till exempel livsme- dels- och hälsotillsyn finns en möjlighet att informera verksamhetsut- övarna om de nya krav som ställs i producentansvarsförordningen om att endast använda förpackningar när det är nödvändigt. 4.1.2Minska överdriven användning av engångsmaterial •Att regeringen ger samtliga myndigheter i uppdrag att omgå- ende se över sin användning av engångsartiklar, liksom möjlig- heter att bidra till minskad nedskräpning och minskad klimat- påverkan genom att ersätta dessa med flergångsalternativ, bland annat genom att Kranmärka10 verksamheten och anord- nade evenemang. •Att regeringen ger , och i uppdrag att tillsammans genom- föra en kartläggning av inom vilka områden och i vilken mån riktlinjer och regler som kopplar till hygien, smittskydd och livsmedelssäkerhet medför en överdriven användning av en- gångsmaterial särskilt med avseende på plastmaterial samt vid behov ändra dessa. •Att regeringen ger i uppdrag att ta fram in- formation och kommunicera denna i syfte att underlätta för den enskilde individen och verksamheter att se över sin an- vändning av engångsartiklar, vilken funktion de fyller, liksom möjligheter att bidra till minskad nedskräpning och minskad klimatpåverkan genom att tillgodose samma funktion på ett annat sätt. 10Kranmärkt är en nationell hållbarhetsmärkning för verksamheter som väljer kranvatten framför flaskvatten. Hela verksamheten eller enskilda konferenser och event som verksam- heten anordnar kan Kranmärkas. Förslag till offentliga aktörer •Baserat på en genomgång av användningen av engångsmaterial fundera över i vilka sammanhang en övergång från engångs- till flergångsprodukter kan ske. Se även tidigare rekommendationer i avsnitt 4.1.1. •Sverige har bra dricksvatten varför satsningar bör göras på att: – införa dricksvattenkranar eller på andra sätt främja all- mänhetens tillgång till gratis kranvatten i de offentliga rummen såväl inom- som utomhus samt – Kranmärka verksamheten och anordnade evenemang. Förslag till privata aktörer •Se över den egna verksamhetens användning av engångsartiklar samt begränsa denna. •Underlätta för kunden att göra mer hållbara val och minska an- vändningen av engångsartiklar genom att till exempel införa ra- batter på flergångsmuggar, försvåra användning av sugrör etc. •Inför dricksvattenkranar i de offentliga rum som ägs av privata aktörer exempelvis köpcentra eller på andra sätt bidra till att främja allmänhetens tillgång till gratis kranvatten. I till exempel finns projektet som innebär att allmän- heten gratis kan fylla på sin medhavda flaska med kranvatten hos anslutna företag. •Kranmärk verksamheten och anordnande evenemang. Till exempel sjukvården går alltmer mot engångsartiklar även inom områden där det inte behövs, ett exempel är region där man identifierade att cirka 70 000 engångsäggkop- par av plast förbrukades (Bremle, 2018). Övergången till en- gångsäggkoppar är ett tydligt exempel på en ohållbar utveckling och 11https://refill.org.uk/about/. en onödig plastanvändning. Det finns ett behov av att använda en- gångsprodukter såsom skoskydd, handskar och förkläden inom vissa offentliga verksamheter men inom andra offentliga verksamheter skulle plastanvändningen kunna minskas med föränd- rade rutiner, till exempel genom en övergång till flergångsprodukter och en ökad kunskap om när engångsprodukter (inte) behövs. Det sker också en ökad användning av engångsmaterial inom andra om- råden än det offentliga till exempel inom ”food on the go”. Hinder för en ökad användning av flergångsprodukter kan ut- göras av en överdriven rädsla för att sprida smitta eller bryta mot exempelvis hygien- och livsmedelsregler. Det kan också handla om inrotade vanor och beteenden som har skapats av tillgången på en- gångsprodukter och skicklig marknadsföring samt bekvämlighet eller vad som uppfattas som bekvämt för stunden (trots att det även tar tid att handla, bära hem och avfallshantera de engångsprodukter som inhandlats). Flera av dessa faktorer gäller för såväl enskilda konsumenter som för verksamheter (, 2018). Inom Stad bedrivs ett aktivt arbete inom detta område. I samband med framtagandet av det avfallssnåla konceptet inom äldreboende och förskola har sakkunniga inom avfallsförebyggande arbete och hygienansvariga tillsammans gått igenom hygienriktlinjer och vid behov förtydligat och ändrat dem så att risken för övertolkning och därmed överanvändning av engångsmaterial minskar. Utifrån att restauranger varit oroliga för att köp av hämtmat i medhavd matlåda skulle strida mot livsmedelslagen har ett liknande arbete bedrivits tillsammans med den förvaltning som ansvarar för livsmedels- kontrollen (, 2018). Enligt förvaltningen finns det inga regler i livsmedelslagstiftningen som förbjuder livsmedelsverksamheter, varken restauranger eller butiker, att lägga hämtmat i en av kunden medhavd förpackning. Det är kundens ansvar att se till att den med- havda förpackningen är tillräckligt ren. Om företaget vill sälja mat i sina egna förpackningar eller i kundens medhavda förpackning bestämmer de själva.12 Utredningen anser att en motsvarande kartläggning av inom vilka områden och i vilken mån riktlinjer och regelverk behöver förtydli- gas alternativt ändras så att såväl hygienkrav som avfallsminsknings- 12https:///wps/portal/press-och-media/aktuelltarkivet/aktuellt/29760b24-b2d8- 43b1-a8bd-30fdaa2d7db5. krav och klimatkrav kan tillgodoses bör göras på nationell nivå. In- formationen bör spridas via respektive myndighets hemsida och kommuner och landsting (SKL). Relevant information för den enskilde konsumenten kan spridas via upp- lysningstjänst ”Hallå konsument” med syftet att underlätta för den enskilde individen att göra medvetna och underbyggda val. Förutom information om vad som gäller för engångs- och fler- gångsprodukter i relation till hygien, livsmedels- och smittskyddssä- kerhet behövs mer faktabaserad kunskap och lättillgänglig information om vilka alternativ som är mest miljömedvetet att välja och ur vilken miljöaspekt. Utredningen anser därför att bör få i uppdrag, att utifrån relevanta metoder och livscykelanalyser, ta fram och paketera faktabaserad information på ett lättillgängligt sätt i syfte att underlätta för den enskilde individen och verksamheter att göra miljömedvetna och underbyggda val gällande engångsprodukter i plast kontra flergångsprodukter. Även denna information bör spridas via och kommuner och landsting (SKL) samt via upplysningstjänsten ”Hallå konsument”. Vi anser att offentlig sektor ska vara föregångare i arbetet med att ställa om till ett mer hållbart samhälle och föreslår därför att samtliga myndigheter omgående får i uppdrag att se över sin användning av engångsartiklar, liksom möjligheter att bidra till minskad nedskräp- ning och minskad klimatpåverkan genom att ersätta dessa med fler- gångsalternativ, bland annat genom att Kranmärka verksamheten och anordnade evenemang. har bra dricksvatten varför utredningen också vill uppmana offentliga och privata aktörer att Kranmärka sina verksamheter och anordnade evenemang samt införa dricksvattenkranar i de offentliga rummen eller på andra sätt främja allmänhetens tillgång till gratis kranvatten. Till exempel innehåller miljöplan en åt- gärd om att främja att affärer, kaféer och andra företag erbjuder gratis påfyllning av kranvatten. Vidare planerar vatten- industri att etablera ett nationellt nätverk av påfyllningsstationer samt en mobilapplikation som hjälper allmänheten att hitta närmsta station. Även informationsspridning i syfte att informera om den goda kvali- teten på svenskt dricksvatten kan behöva riktas till specifika grupper exempelvis utländska turister. Utredningen ser att privata aktörer relativt enkelt skulle kunna genomföra en förändring inom området ”food on the go”, det vill säga snabbmatskedjor, servicehandel (till exempel 7-eleven och Pressbyrån), bensinmackar och liknande. Förslagsvis skulle snabb- matskedjor kunna fatta beslut om att inte erbjuda leksaker (som ofta är i plast) alternativt erbjuda mer hållbara alternativ. Detsamma gäller engångsartiklar såsom sugrör, plastlock och bestick alternativt kan användningen försvåras genom att kunden måste efterfråga dem och/eller får betala för dem. har lagt ett förslag som syftar till att minska användningen av engångsartiklar i plast (se kapitel 3 Vad händer i omvärlden). Företag kan dock välja att gå före samt att inkludera ytterligare produktkategorier med syftet att verka för en mer hållbar plastanvändning. Ett annat område där det skapas ett behov eller konsumenten ”får” mer än vad som efterfrågas är i samband med köp av tidningar. Framför allt tidningar som vänder sig till barn innehåller ofta billiga plastleksaker eller andra former av give aways som är väl inplastade. Även en stor del av vecko- och månadsmagasinen är inplastade oavsett kundgrupp och om någon ”sak” medföljer tidningen eller ej. Olika initiativ och exempel för att minska och effektivisera plast- användningen redogörs för i avsnitt 4.3 samt i kapitel 3 Vad händer i omvärlden. 4.1.3Krav i offentlig upphandling •Att regeringen ger i uppdrag att i samverkan med kommuner och landsting (SKL) samt kommunala, regionala, nationella upphandlare och miljöstra- teger se över hur kriteriearbetet för produkter som innehåller plast kan intensifieras i syfte att minska plastens negativa klimat- och miljöpåverkan genom att: –utveckla kriterier för fler produkter, –öka takten i kriteriearbetet, –säkerställa att framtagna kriterier är lätta att använda samt –genom att tillgängliggöra kvalitetsgranskade exempel på sin hemsida. Detta bör ske i komplement till förslagen om att inrätta kriterier för återvunnen plast, se kapitel 5 Ökad och säker materialåter- . •Att regeringen ger i uppdrag att se över möjligheter att förenkla och effektivisera offentliga beställares arbete för en hållbar plastanvändning, som även privata bestäl- lare kan få nytta av. Rekommendationer till offentliga aktörer •Inför en policy som anger att upphandling för att förebygga avfall är ett prioriterat område som får ta tid och resurser i anspråk. Detta kan också kopplas till att organisationen sätter mål inom området. •Innan upphandling av en ny produkt sker överväg vilket behov som finns och möjliga alternativa lösningar för att uppfylla beho- vet utan att upphandla nya produkter. •Överväg i varje enskild upphandling vad behovet består i och vad som är möjligt utifrån en marknadsanalys samt hur upphand- lingen kan bidra till att driva marknaden framåt. –Involvera beställare och personal i verksamheterna för att tyd- liggöra vilka funktioner/aspekter som är nödvändiga. –Vid behov, undersök och nyttja möjligheten att använda alter- nativ till tekniska specifikationer till exempel tilldelnings- kriterier13 eller särskilda kontraktsvillkor. •Undersök möjligheten till samverkan med andra, därmed kan större upphandlingar göras och incitamentet för leverantörerna att svara upp mot kraven ökar. 13Kallas även utvärderingskriterier. Offentlig upphandling i omfattar (, 2017). Upphandlingsmyndig- heten har en viktig roll för att stödja och driva på utvecklingen. I deras uppdrag ligger att verka för en miljömässigt hållbar offentlig upphandling och för att uppnå detta utvecklar myndigheten metoder och verktyg samt tar fram kriterier för miljömässigt hållbara upp- handlingar. Ett sådant verktyg är den databas (kriteriebibliotek) som finns på myndighetens webbplats där det även är möjligt att söka kriterier för miljömässigt hållbar utveckling kopplat till miljökvali- tetsmålen. Databasen innehåller över 600 unika hållbarhetskriterier inom ett tiotal olika produktgrupper.14 Det kriteriearbete som bedriver är ett viktigt stöd för upphandlarna, men flera aktörer som utredningen varit i kontakt med framhåller att kriteriearbetet behöver intensi- fieras, dels i form av att hållbarhetskriterier tas fram för nya om- råden, dels i form av att uppdateringstakten för befintliga hållbar- hetskriterier ökas. Även hållbarhetskriterier som exkluderar engångs- produkter till förmån för flergångsprodukter i relevanta avtal efter- frågas. Vidare ser aktörerna behov av att hållbarhetskriterierna skrivs så att de är lätta att följa upp, gärna med en vägledning som stöd. Aktörerna efterlyser vidare mer kunskapsstöd, till exempel i form av en tydlig och uppdaterad redogörelse för kunskapsläget gällande olika plaster. I relation till det kan nämnas att RE:Source kommer ta fram ett stöd som kan användas vid offentliga upphandlingar (se av- snitt 3.2.3). Därutöver efterfrågas konkreta exempel på hur man som kommun kan tänka och agera i olika fall. Vidare lyfts behovet av mer nationell samordning så att inte flera kommuner lägger tid och pro- jektpengar på sådant som redan gjorts eller görs av andra. Nationell samordning kan ske på flera sätt, till exempel bedriver flera kommu- ner ett proaktivt arbete som det skulle vara värdefullt för andra kom- muner att ta del av. sprider lärorika exempel på sin hemsida inom exempelvis livsmedelsområdet.15 De aktörer som utredningen varit i kontakt med framhåller att de gärna ser att bistår och stödjer kommunernas 14www.upphandlingsmyndigheten.se/hallbarhet/stall-hallbarhetskrav/. 15www.upphandlingsmyndigheten.se/omraden/livsmedel/hallbara-inkop-av-livsmedel-och- maltidstjanster/larorika-exempel-ur-ett-hallbarhetsperspektiv/. arbete genom att etablera en inspirationsbank med kvalitets- granskade exempel. För att en sådan inspirationsbank ska tjäna sitt syfte behöver de exempel som lyfts fram uppfylla Lagen (2016:1145) om offentlig upphandling () och vara väl beskrivna. Till ex- empel behöver bakgrundsdokument tillgängliggöras med syftet att andra ska kunna återanvända det som redan tänkts. Fler samarbeten kommuner emellan skulle gynnas om det fanns avsatta medel för att driva fler nätverk i likhet med Nätverk för Miljö och hälsa i upp- handling (se avsnitt 4.3). Det skulle innebära en ökad möjlighet att samla ihop erfarenheter från miljökrav och upphandlingar från flera olika kommuner och landsting/regioner, dra slutsatser av dem och ge råd i kommande upphandlingar samt bistå med att samla in goda exempel till exempelvis . Det finns många uppgifter som är likartade för kommuner respektive landsting/regioner där beställargrupper kan vara en metod som kan användas för att få till en effektivare upphandling utifrån verksamhetens behov. En beställargrupp innebär att ett nätverk etableras för att göra behovsanalyser, utarbeta gemensamma normer och metoder, utvärdera olika lösningar och medverka till att ta fram nya lösningar. har i uppdrag att med- verka till att sprida kunskap om beställargrupper och enligt myndig- heten kan de bidra med vägledning och information kring upp- byggnad av nya beställargrupper.16 har, som en åtgärd i relation till dess avrapporterade regeringsuppdrag om mikro- plaster, initierat en beställargrupp för att minska miljöpåverkan från konstgräsplaner.17 Det innebär att finansierar be- ställargruppens organisering samt medel för olika typer av förstudier, utredningar och tester, i syfte att öka kunskapen om konstgräs- planernas miljöpåverkan och hur den kan minimeras. Inom offentlig sektor finns troligen ett antal plastströmmar som skulle lämpa sig för ett liknande förhållningssätt. Det är främst i relation till pro- dukter där teknisk utveckling, regelverk eller normer ännu inte har etablerats som det är svårt för att utveckla hållbarhetskriterier eftersom dessa riskerar att ”låsa fast” marknaden och det är framför allt här som ser att 16www.upphandlingsmyndigheten.se/aktuellt/okat-intresse-for-bestallargrupper/. 17www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-Sverige/ Regeringsuppdrag/Redovisade-2017/Mikroplaster--kallor-och-forslag-pa-atgarder- /Bestallargrupp-for-konstgrasplaner/. beställargrupper kan fylla en viktig funktion. Upphandling där av- fallsförebyggande krav och önskemål om mer cirkulära produkter ställs är ett område som också är svårt att tillgodose genom vanlig kriterieutveckling och här skulle troligen beställargrupper kunna fylla en viktig roll (, 2018). En beställargrupp kräver dock betydande insatser från de organisationer som ingår och därför kan ibland andra insatsformer vara effektivare för att möta organisationernas behov. Sådana insatser kan till exempel utgöras av framtagande och tillgängliggörande av verktyg såsom guider och hjälpmedel för att beräkna klimatnytta för olika handlingsalternativ, etablera nätverk och genomföra utbildningar (, 2018). Mot bakgrund av detta anser vi att bör få i uppdrag att se över möjligheter att förenkla och effektivisera offentliga beställares arbete för en hållbar plastanvändning. Ett sådant arbete kan även privata beställare dra nytta av. har tagit fram en övergripande för- valtningsplan som innebär att alla hållbarhetskriterier ska gås igenom minst . Vid genomgången kontrolleras att innehållet är uppdaterat och korrekt samt görs en bedömning om kriterierna är drivande. Utifrån det beslutas om kriterierna behöver revideras alternativt tas bort.18 Kopplat till kriterierna finns ett versionsdatum som anger när kriteriet skapades, om kriterierna vid en granskning fortfarande anses relevanta ändras inte versionsdatum, men ett nytt datum för senast granskat19 läggs till. har, som ovan beskrivits, en nyckelroll i arbetet med att intensifiera kriterieutvecklingen och bedriver ett kontinuerligt arbete med att hålla kriterierna uppdaterade utifrån de förändringar som sker i sam- hället. Trots det betonar flera aktörer som utredningen varit i kontakt med att detta arbetet behöver intensifieras. Vi anser därför att en ökad dialog mellan upphandlare, miljöstrateger och Upp- handlingsmyndigheten i syfte att tydliggöra användarnas behov och utreda vad som behövs för att offentlig upphandling ska bli det kraft- fulla verktyg det kan vara skulle kunna bidra till att komma framåt i arbetet. Mer samordnade krav från upphandlande kommuner, lands- ting/regioner och myndigheter är en viktig faktor för att driva marknaden framåt, det ger även leverantörerna tydligare spelregler. 18www.upphandlingsmyndigheten.se/aktuellt/sa-arbetar-upphandlingsmyndigheten-med- hallbarhetskriterier/. 19Funktionen ”senast granskat datum” finns i databasen och datum läggs in efterhand som kriterierna gås igenom. Många kommunala avfallsplaner innehåller mål om att förebygga uppkomsten av avfall genom offentlig upphandling, men i praktiken har det visat sig svårt. I huvudsak kan de hinder som föreligger för att avfallsförebyggande krav ska ställas i offentlig upphandling samman- fattas till fyra områden: kunskap, tid, marknad och organisation (Av- fall , 2018a). Kunskapsbristen handlar dels om för lite kunskap för att kunna ställa avfallsförebyggande krav som är utvärderingsbara på ett konkurrensneutralt sätt (vilket försvåras av komplexa produk- tionskedjor i olika delar av världen), dels om kunskapsbrist om hur produkterna används och vilka behov som ska fyllas. För att rätt krav ska kunna ställas och anbud utvärderas behövs en viss kompetens inom den beställande organisationen. Tidsaspekten är en annan viktig faktor. Vid tidsbrist, men även vid uppskjutna upphandlingar finns risk för att de avfallsförebyggande kraven glöms bort. Nya arbets- och tankesätt samt behovet av att lära känna branschens mognadsgrad för att kunna hitta rätt nivå på kraven är tidskrävande. Flera aktörer som utredningen varit i kontakt med lyfter behovet av en uttalad policy i kommunen som anger att upphandling för att förebygga avfall är ett prioriterat område som måste få ta tid och resurser i anspråk (, 2018; Bremle, 2018; 2018; 2018; Avfall , 2018a). Ett tredje hinder är marknadens förmåga att uppfylla de krav som ställs (se till exempel upphandling av engångsför- kläden i avsnitt 4.3). Inom flera organisationer, både upphandlande och levererande, är avfallsförebyggande eller andra specifika miljökrav något relativt nytt. Miljökrav på en produkt kan ställas som tekniska specifikationer, som tilldelningskriterier eller avtalsvillkor (särskilda kontraktsvillkor) och omfatta produktens prestanda och funktion samt produktens miljöpåverkan i tillverkningsprocessen. En teknisk specifikation kan också omfatta hur en tjänst ska utföras. Tekniska specifikationer upprättas i regel som obligatoriska krav. Det är även möjligt att ställa krav på en miljömärkning av en vara eller tjänst. Vid ett särskilt kontraktsvillkor får vinnande leverantör på sig in i avtalsperioden för att uppfylla ställt krav på varan eller tjänsten. Eftersom kontraktsvillkor inte behöver vara uppfyllda vid avtals- starten är det viktigt att kraven följs upp samt att det leder till sank- tioner om de inte uppfylls. I praktiken beror möjligheten att ställa krav på miljömärkning även på vad man upphandlar, upphandlingens storlek och hur tillgången ser ut på den aktuella marknaden. det kan variera mycket mellan produktområden och olika upphand- lingstillfällen är det viktigt att en bedömning görs i varje enskild upp- handling.20 Vidare har verksamhetens organisation och avsatta resurser en av- görande roll för i vilken mån arbetet lyckas. Vanligtvis behöver flera kompetenser engageras, är det viktigt att det finns en ut- pekad ansvarig som kan bistå i det kontinuerliga och långsiktiga hållbarhetsarbetet. En nära kontakt med de beställande verksamhe- terna är avgörande för att upphandlade produkter ska bli väl anpassade till behoven. Många kommuner, landsting/regioner och myndigheter har inte resurser avsatta för att följa upp att ställda krav efterföljs i praktiken. Höga krav utan uppföljning kan till och med få motsatt effekt, då seriösa leverantörer förlorar upphandlingen mot mindre noggranna leverantörer som utger sig för att klara kraven utan att göra det i praktiken. Förutom att det behöver avsättas resurser till uppfölj- ningen, behövs resurser för att informera och stödja beställare och personal så att upphandlingen får genomslag ända ut i verksam- heterna. Det avfallsförebyggande arbetet handlar inte bara om upphand- lingskrav utan i första hand om de avvägningar som görs innan be- slutet om att köpa en ny produkt fattas. Utredningen bedömer därför att förslaget om ett tidsbegränsat statligt stöd till kommuner (presenterat i avsnitt 4.1.1) i kombination med ett intensifierat kri- teriearbete och att ser över möjligheterna att för- enkla och effektivisera offentliga och privata beställares arbete för en hållbar plastanvändning (till exempel genom att bistå med en grund- finansiering för att etablera beställargrupper, ta fram verktyg, etablera nätverk och genomföra utbildningar med mera) starkt kommer bidra till att växla upp det avfallsförebyggande arbetet. 20www.upphandlingsmyndigheten.se/hallbarhet/stall-hallbarhetskrav/stall-miljo--och- sociala-krav-pa-ratt-satt/krav-pa-produkten/. 4.1.4Ökad och säker återanvändning •Att regeringen verkar för att EU:s mervärdesskattedirektiv ändras och utformas för att stödja EU:s ambitioner om resurs- effektivitet och cirkulär ekonomi. •Att regeringen ger och Kemikalieinspek- tionen, i linje med vad som föreslås i SOU 2017:22, i uppdrag att tillsammans ta fram och tillgängliggöra en sammanhållen information till konsumenter och organisationer om när det ur miljö- och säkerhetssynpunkt kan vara olämpligt att åter- använda vissa plastprodukter. Det bör tydliggöras att sådan in- formation regelbundet behöver uppdateras då produkter och dess egenskaper förändras . Rekommendationer till offentliga och privata aktörer •Stärk begagnathandeln genom att arbeta för att plastprodukter med oönskade ämnen inte recirkuleras, att produktkategorier som lämpar sig för återanvändning har en kvalitet som medger det (till exempel i form av lång livslängd) samt genom att skapa incitament för konsumenter och andra aktörer att välja begagnat. Svenska konsumenter är i regel positiva till att både sälja och köpa begagnade produkter (SOU 2017:22; , 2017).