sou · H6B371 · 2018-09-05 00:00:00 — Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Utredningen upplever därför att yrkesutbildningar i lärlingsform direkt riktade mot de yrkesroller som efterfrågas, och med målsättningen att ge en kvalifikation på SeQF-nivå 3 bör tas fram. har tagit fram exempel på yrkespaket där en kombina- tion av kurser leder till en viss kompetens och anställningsbarhet. har för varje yrkespaket angett vilka kunskaper, färdig- heter och förmågor paketen leder till. Sannolikt kommer några av dessa paket att ligga på SeQF-nivå 3 snarare en SeQF-nivå 4. Många av dessa yrkespaket har dock en stor omfattning och det kan vara fråga om att ta fram helt nya yrkespaket specifikt för de yrkesroller som är aktuella för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Eftersom en kvalifikationsnivå innehåller ett visst spann, skulle det också kunna vara möjligt att rymma flera olika utbildningsinrikt- ningar, bl.a. utbildningar mot yrken eller arbetsuppgifter som är mer kvalificerade än de som beskrevs ovan. Här skulle t.ex. kunna inrym- mas arbetsuppgifter inom det området som lite otydligt beskrivs som ”enkla jobb”. Att öppna upp det låsta kvalifikationsområdet SeQF3, skulle också innebära möjligheter till en nivåplacering för dem som ännu inte tagit sin gymnasieexamen, men klarat av större delen av sin utbildning. Utredningen bedömer att det finns goda möjligheter att matcha en efterfrågan på arbetsmarknaden mot i första hand individer med intellektuell funktionsnedsättning, men att en utveckling av yrkes- paket som uttalat siktar mot en kvalifikation på SeQF-nivå 3 skulle ha positiva effekter för fler målgrupper. För att etablera dessa yrkes- paket krävs dock dels att de redan framtagna yrkespaketen analy- seras och att de som passar i den beskrivna funktionen definieras. Efter att ha jämfört den efterfrågan som branscherna redovisat och framtagna yrkespaket bedömer utredningen också att det kan vara nödvändigt att komplettera de befintliga yrkespaketen. Utredningen föreslår därför att ges i uppdrag att defi- niera och utveckla nationella yrkespaket som leder fram till en kvali- fikation på SeQF-nivå 3. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Fortsatta studier vid komvux Utredningens bedömning: Gymnasiesärskolan och särskild utbild- ning inom komvux ska aktivt arbeta med möjligheterna för elever att gå vidare till studier vid reguljär komvux. Utredningen har inte kunnat fastställa omfattningen av övergången från särvux eller gymnasiesärskola till reguljär komvux. Bedömningen är dock att denna övergång är mycket liten. Utredningen anser därför att det behövs ett aktivt arbete från gymnasiesärskolan och särvux för att öka omfattningen av övergången från särvux och gymnasie- särskola till komvux. Som utredningen redogjort ovan är två av de viktigaste faktorerna för framgångsrika studier för individer med intellektuell funktions- nedsättning anpassning och stöd. I fråga om anpassning har komvux redan långtgående skyldigheter att individanpassa utbildningarna, vilket gör att en stor del av anpassningen av utbildningarna får anses falla under denna skyldighet. I fråga om kostnader för särskilt stöd som kan vara nödvändigt, erbjuder utredningens förslag om att även komvuxutbildningar ska kunna erhålla stöd från SPSM till kostnader för särskilt utbildningsstöd en möjlighet för kommunerna att få ersättning för denna merkostnad. Fortsatta studier vid folkhögskola Utredningens bedömning: Folkhögskolor har goda möjligheter att utveckla och erbjuda eftergymnasial utbildning till individer med intellektuell funktionsnedsättning. Även folkhögskolor kan utveckla och erbjuda yrkesutbildningar på gymnasial nivå till indi- vider med intellektuell funktionsnedsättning. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Till skillnad från komvux och andra skolformer har folkhögskolorna en stor frihet att på egen hand utforma sina utbildningar och kurs- utbud. Regeringen styr kursutbudet i liten utsträckning104. Reger- ingen styr i stället huvudsakligen folkbildningen genom de syften som har formulerats för den statsbidragsfinansiering som går till folkbildningen, och följer genom huvudsakligen regelbundet upp om folkbildningens verksamheter uppfyller syftena. Dessa förutsättningar i styrningen av folkbildningen gör att utred- ningen inte anser sig kunna lämna förslag som rör folkhögskolorna, utan väljer i stället att redovisa sina bedömningar. Som redovisats ovan är folkhögskolorna redan den största anord- naren av utbildning efter särskolan för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Folkhögskolan är också redan anordnare av eftergymnasial utbildning, där de formella behörighetskraven är satta för att säkerställa studiestödet för de studerande. Sammantaget gör det att utredningen bedömer att folkhögskolorna har stora möjligheter att spela en viktig roll även i det fortsatta lärande för individer med intellektuell funktionsnedsättning som utredningen beskriver. Folkhögskolorna har som tidigare beskrivits både allmänna och särskilda kurser för individer med intellektuell funktionsnedsätt- ning. Folkhögskolorna har också möjlighet att utveckla och erbjuda utbildningar med ett innehåll som motsvarar de kurspaket som beskrivits ovan. Det innebar att folkhögskolorna har en unik möjlig- het att erbjuda en smidig övergång från t.ex. en allmän kurs till en yrkesutbildning för de individer som bedöms ha förutsättningarna för detta. Folkhögskolan har också möjligheten att på ett tidigt stadium fånga upp individer med förutsättningar till fortsatta studier och bygga in en sådan övergång i individernas studier inom de allmänna kurserna. Utredningen bedömer därför att även folkhögskolorna kan erbjuda yrkesutbildningar på gymnasial nivå till individer med intellek- tuell funktionsnedsättning enligt förslagen ovan. Folkhögskolan har också möjligheter att anordna eftergymnasial utbildning utan formella behörighetskrav, så länge utbildningarna inte berättigar till studiestöd för eftergymnasiala studier. Det gör att folkhögskolan kan erbjuda eftergymnasial utbildning till 104Det huvudsakliga undantaget gäller i fråga om allmänna kurser på folkhögskolorna. I 9 § Förordning (2015:218) om statsbidrag till folkbildningen, finns krav på att av verksamheten ska utgöras av allmänna kurser, samt att kraven på resultat av lärande på allmän kurs ska motsvara de krav som ställs på motsvarande utbildning inom skolväsendet. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... individer med intellektuell funktionsnedsättning. Även här har folk- högskolorna en unik möjlighet att erbjuda en sammanhållen progres- sion för deltagare i de allmänna kurserna, så länge individerna har förutsättningar att följa undervisning på eftergymnasial nivå. Utred- ningen bedömer därför att folkhögskolorna har goda möjligheter att erbjuda eftergymnasial utbildning till individer med intellektuell funktionsnedsättning, och att detta borde utvecklas. Fortsatt utbildning vid högskolan Utredningens bedömning: Det saknas samlad kunskap om de redan befintliga möjligheterna till fortsatta studier på högskole- nivå för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Utredningens förslag: Specialpedagogiska skolmyndigheten och Universitets och ges i uppdrag att ta fram infor- mationsmaterial och genomföra en informationskampanj om möj- ligheterna till högskolestudier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Det största hindret för deltagande i högskolestudier för individer med intellektuell funktionsnedsättning är att individerna saknar de formella förkunskaperna för att uppfylla de gällande behörighets- reglerna. Eftersom varken gymnasiesärskola eller särvux ger grund- läggande behörighet för högskolestudier kan inte individer med denna utbildningsbakgrund antas med stöd av huvudreglerna. Utred- ningen kan dock konstatera att det redan inom gällande regelverk finns möjlighet för individer med intellektuell funktionsnedsättning att studera på högskolenivå. Problemet verkar snarare vara att det saknas en samlad kunskap om vilka dessa möjligheter är. Utredningen väljer därför att inte lämna förslag som berör antagningsreglerna till högskolan, utan väljer i stället att lyfta fram de möjligheter som redan finns. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Som redovisats ovan i exemplen från och finns det mycket goda erfarenheter från det som kallas ”monitoring”. I är det närmaste begreppet auskultation, och utredningen väljer att använda det begreppet. Auskultation innebär att en individ följer föreläsningar, under- visning och seminarier utan avsikt att ta betyg. I stället är det själva lärandet som är huvudsyftet för auskultationen. I exemplen från och sker auskultationen med stöd av en , och stu- denten når så långt i sin kunskapsutveckling som möjligt. Efter avslutad auskultation får individen ett intyg. I dessa exempel är auskultanten även ”registrerad” som auskultant och deltar i den sociala miljön vid det lärosäte hen studerar. I är det varje institution som bestämmer huruvida en kurs är lämpad för auskultation, och institu- tionerna kan också sätta upp egna ramar för auskultationen. är det fritt för lärosäten att själv bestämma om man vill erbjuda möjligheten till auskultation. Eftersom målet för studierna inte är att ta akademiska betyg finns inga formella förkunskapskrav, utan alla kan ”antas”. Det är också möjligt för ett lärosäte att lämna ut ett intyg på deltagande till en auskultant. En förutsättning för en fungerande auskultation är tillgången till en eller stödperson för auskultanten. Av den anledningen lämnar utredningen förslag enligt ovan om att statsbidrag för särskilt utbildningsstöd även ska kunna lämnas för stöd riktat till individer med intellektuell funktionsnedsättning. Antagning på bedömning av reell kompetens Enligt 7 kap. 5 § högskoleförordningen kan en högskola bedöma en individs s.k. reella kompetens. Om personen bedöms kunna tillgodo- göra sig en högskoleutbildning uppfyller han eller hon kraven på grund- läggande behörighet. Detta innebär att en individ kan antas till en utbildning på högskolan, även om han eller hon inte har en gymnasie- examen. Till skillnad från exemplet med auskultation innebär detta att individen antas med målsättningen att uppnå akademiska betyg. I detta fall är det avgörande att bedömningen av individens för- utsättningar att tillgodogöra sig utbildningen är av hög kvalitet. En slutsats man kan dra från de redovisade svenska projekten är att ett Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... nära samarbete mellan högskolan och individens utbildningsanord- nare vid rekryteringstillfället är en avgörande framgångsfaktor. Rekry- tering till högre utbildning medan eleven fortfarande finns i särvux eller gymnasiesärskolan skapar en möjlighet både att förbereda den aktuella eleven mer direkt inför högskolestudierna, och en möjlighet att göra bedömningen av individens förutsätt- ningar att följa undervisningen vid högskolan. Det möjliggör också att den aktuella utbildningsanordnare kan ta in faktorer i bedöm- ningen som bygger på elevens prestationer under hela utbildningen vid särvux eller gymnasiesärskolan. Såväl svenska som internationella projekt visar att individer med intellektuell funktionsnedsättning under rätt omständigheter har förutsättningar att klara studier som ger högskolepoäng. Rätt omstän- digheter har i de studerade projekten inkluderat både anpassade studier och särskilt stöd. Som angetts ovan föreslår utredningen att även särskilt stöd till studenter med intellektuell funktionsnedsättning ska kunna erhålla statsbidrag. Möjligheten att anta individer med intellektuell funktionsned- sättning genom bedömning av reell kompetens skapar en öppning för lärosäten som så önskar skapa särskilda utbildningar för en mål- grupp som ansetts vara utestängd från högre studier. Enligt förordningen (2002:760) för uppdragsutbildning vid univer- sitet och högskolor kan både företag och offentliga organisationer upphandla högskolekurser i form av uppdragsutbildning. För företag gäller framför allt att det är personalutbildning eller utbildning av arbetsmarknadsskäl. För offentlig uppdragsgivare ska det vara per- sonalutbildning eller utbildning som behövs av arbetsmarknadsskäl. Vid uppdragsutbildning finns inga krav på behörigheter hos de stu- derande, utan det är uppdragsgivaren som ansvarar för att individerna har förutsättningar att följa undervisningen. Möjligheten för företag att upphandla uppdragsutbildning öppnar dörrarna för initiativ som kan koppla till andra insatser riktade till individer med intellektuell funktionsnedsättning. Många företag till- lämpar inkludering som ett led i sitt arbete med Corporate Social Responsibility (CSR), och möjligheten att erbjuda anställda med Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... intellektuell funktionsnedsättning en utbildning vid en högskola kan vara attraktivt. Offentliga uppdragsgivare skulle kunna vara både kommuner och Arbetsförmedlingen som en del i arbetsmarknadsåtgärderna för indi- vider med intellektuell funktionsnedsättning. Sammantaget visar detta på att det inte i första hand är regelverket som stänger individer med intellektuell funktionsnedsättning ute från studier vid högskola och universitet, utan bristande kunskap om vilka möjligheter som faktiskt finns. Av den anledningen anser utred- ningen att det mest lämpliga förslaget är att öka kunskapen om och marknadsföra dessa möjligheter. Utredningen föreslår därför att Specialpedagogiska skolmyndigheten tillsammans med Universitets och ges i uppdrag att ta fram informationsmaterial och genomföra en informationskampanj om möjligheterna till högskole- studier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Fortsatta studier vid yrkeshögskola Utredningens bedömning: Det saknas samlad kunskap om de redan befintliga möjligheterna till fortsatta studier på yrkeshög- skolenivå för individer med intellektuell funktionsnedsättning. Utredningens förslag: Specialpedagogiska skolmyndigheten och Myndigheten för ges i uppdrag att ta fram infor- mationsmaterial och genomföra en informationskampanj om möj- ligheterna till yrkeshögskolestudier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. I princip gäller samma regler för som för högskolor och universitet. Det finns alltså möjligheter för att öka möjligheterna för individer med intellektuell funktionsnedsättning att delta i under- visning inom genom auskultation, bedömning av reell kompetens105 eller genom uppdragsutbildning106. Myndigheten för presenterade 2011 en rapport med förslag på hur yrkeshögskoleutbildningar kan göras tillgängliga 1053 kap. 1 och 3 §§ Förordningen (2009:130) om . 106Förordningen (2009:131) om utbildning inom som uppdragsutbildning. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... för individer med funktionsnedsättning107. I den rapporten anger av tillfrågade utbildningsanordnare att de har utbildning som skulle kunna passa individer med intellektuell funktionsned- sättning. Utredningens bedömning är att det på samma sätt som inom högskolan finns goda förutsättningar att utan förändringar i gällande regelverk öka möjligheterna för individer med intellektuell funkt- ionsnedsättning att delta i undervisning inom . På samma sätt som på högskoleområdet är det snarare bristen på kunskap om de möjligheter som faktiskt finns, som är det stora hindret för målgruppen att delta i undervisningen inom . Utredningen föreslår därför att Specialpedagogiska skolmyndig- heten tillsammans med Myndigheten för ges i uppdrag att ta fram informationsmaterial och genomföra en informations- kampanj om möjligheterna till yrkeshögskolestudier för individer med intellektuell funktionsnedsättning. 107Myndigheten för 2011. Återrapportering av regeringsuppdrag . Förslag på hur yrkeshögskoleutbildningar kan göras tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Enligt direktiven ska utredningen kartlägga kompetensbehov hos lärare vid komvux och särvux, och vid behov lämna förslag på insatser utan- för lärarutbildningen för att tillgodose de behov av kompetens som lärare kan ha för att kunna undervisa i komvux och särvux. Utredningen konstaterar att det finns ett uttalat behov av kom- petensutveckling bland lärare inom komvux och särvux. Behovet av kompetensutveckling finns såväl inom ämnesdidaktiska kunskaper som mer specifika kunskaper med koppling till vuxna elevers lärande. Ett särskilt kompetensbehov är didaktiska konsekvenser av nya krav på vuxenutbildningen, främst ökad flexibilitet och individanpassning. Utredningens slutsats är att det ouppfyllda kompetensbehovet inte har en solitär anledning, utan att det är en kedja av orsaker som skapat bristen på kompetensutveckling. Kedjan innehåller såväl brist- ande kunskapsunderlag för kompetensutveckling som otillräckligt antal erbjudanden om mer specifik kompetensutveckling för lärare inom komvux och särvux. I 1 kap. 5 § skollagen1 anges att utbildningen inom skolväsendet ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. En följd av detta är att utbildning och fortbildning av lärare inom vuxenutbild- ningen bör basera sig på forskning samt sammanställningar av beprö- vad erfarenhet rörande vuxnas lärande. anger att veten- skaplig grund innebär att kritiskt granska, pröva och sätta enskilda faktakunskaper i ett sammanhang samt söka efter förklaringar och orsakssamband i tillgänglig relevant forskning2. Innehåll i kompetens- utveckling som vilar på vetenskaplig grund kan alltså vara baserad på egna observationer som analyserats med en vetenskaplig metod, och/ eller kunskaper som kommit fram inom forskning vid lärosätena. Beprövad erfarenhet tolkar man som kunskap som är genererad vid 1Skollagen (2010:800). upprepade tillfällen , som är dokumenterad och kvalitets- säkrad. Inom båda dessa områden anser utredningen att kunskapsbild- ningen kring vuxenutbildningen är otillräcklig . Forsk- ningen kring generell vuxendidaktik är försvinnande liten. Perspek- tivet vuxnas lärande kopplat till ämnesdidaktik är mycket liten, och återfinns främst inom andraspråksområdet. Till viss del finns även forskning rörande vuxnas lärande inom yrkesämnen. Forskning kring didaktiken inom särvux är något som utredningen inte lyckats hitta överhuvudtaget. I fråga om beprövad erfarenhet finns det lokala erfarenheter som ligger till grund för det kollegiala lärandet inom en viss komvuxen- het. Däremot finns ingen sammanställd kunskap eller samordnad nationell kunskapsbildning baserad på den beprövade erfarenhet som återfinns lokalt. Lärare inom komvux och särvux har inte tillgång till alla delar av nationella skolutvecklingsprogram. Erbjudanden om kom- petensutveckling inom området vuxnas lärande från lärosätena är också mycket begränsade. Utredningen anser att frågan om kompetensutveckling måste behandlas ur flera perspektiv. För det första rör det kunskapsbild- ningen inom området, där forskningen kring vuxnas lärande samt kunskaper baserade på beprövad erfarenhet utgör de viktigaste delarna. För det andra rör det erbjudandet av kompetensutveckling direkt riktad till lärare inom komvux och särvux, utformad specifikt för vuxenutbildningen. Resonemangen i detta kapitel har som utgångspunkt att det finns särskilda förutsättningar för att undervisa vuxna jämfört med att undervisa barn och ungdomar. Huruvida vuxnas lärande är en helt egen disciplin, vilket framförs inom andragogiken3 eller om det är en gren av pedagogiken, är en diskussion som pågått . Utredningen tar inte ställning i denna fråga, men kan konstatera att uppfattningarna om vuxenutbildningens särart varierar . Utredningen anser dock att det finns tillräckligt många specifika företeelser inom 3Se t.ex. en.wikipedia.org/wiki/Andragogy vuxenutbildningsområdet för att det ska finnas skäl för såväl utbild- ning som fortbildning av lärare inom komvux, framtagen specifikt för att utveckla kompetensen att undervisa vuxna. angav fem punkter som man ansåg utgöra ett vuxenpedagogiskt förhållningssätt, och som skiljer vuxenutbild- ningen från ungdomsutbildningen4. •Undervisningen utgår från deltagarnas tidigare kunskaper, erfaren- heter och värderingar samt ger dem möjligheter att bearbeta dessa tillsammans med nya kunskaper. •Undervisningen bygger på upplevda problem i verkligheten, ska- pade sammanhang och helheter och ger deltagarna en ökad för- ståelse för omvärlden. •Deltagarna får inflytande över undervisningens innehåll och upp- läggning varigenom de också kan ta ansvar för sin inlärning och sitt kunskapssökande. •Deltagarna får möjlighet att utbyta erfarenheter, diskutera åsikter och tillsammans lösa problem. •Undervisningen medverkar till att förbättra deltagarnas självför- troende och bidrar till deras personliga och sociala utveckling. Då dessa punkter presenterades var de mycket inspi- rerade av andragogiken, och utgör i första hand antaganden om vuxnas lärande. Inom andragogiken lyfter man fram några antaganden i fråga om hur vuxnas lärande fungerar, till skillnad från yngre elever5. Vuxenutbildning och livslångt lärande – Situationen inför och med . 5Se t.ex. , , . Om undervisning i komvux, 1990. •Vuxna måste veta syftet med studierna. Det är viktigt att sätta upp tydliga mål och syften för studierna. •Vuxenstuderande vill ha inflytande över studierna och är inte lika beredda att följa ett i förväg fastställt schema. •Målet för studierna måste ha relevans för individen. Den vuxen- studerande vill se en koppling mellan studierna och den egna livs- situationen. •Vuxnas lärande är mer problemorienterat än innehållsorienterat. •Vuxnas lärande sker i större utsträckning relaterat till deras tidi- gare livsupplevelser och erfarenheter, vilket kan vara både en tillgång och en utmaning. •Vuxna reagerar starkare på intern motivation än extern, vilket innebär att den egna upplevelsen av framgång och utveckling är viktigare än att uppnå höga betyg. Dessa antaganden inom andragogiken har ifrågasatts med tanke på att samma antaganden skulle kunna vara applicerbara på barn- och ungdomar. I stället väljer man att betona de skilda för- utsättningar som finns vad gäller undervisning av vuxna jämfört med barn och ungdomar. För de allra flesta eleverna i grund- och gymnasieskolan är studierna något man ägnar sig åt på heltid. Av den anledningen fungerar det med fasta scheman för större grupper av elever, och undervisningens progression kan planeras i förväg eftersom alla elever startar sam- tidigt och förväntas hålla samma studietakt. Det är också möjligt att organisera eleverna i sammanhållna klasser som följs åt under studie- tiden, och även bedriva undervisningen i klassrum där alla elever samlas vid samma tillfälle. När det gäller vuxenstuderande är situationen helt annorlunda. För många vuxenstuderande är komvuxstudierna något som bedrivs parallellt med annan verksamhet. Studierna kan bedrivas som man arbetar, eller parallellt med annan aktivitet t.ex. jobb- sökande. Det är inte heller ovanligt att en vuxenstuderande bedriver studier hos flera olika anordnare inom en och samma kommun, t.ex. sfi hos en anordnare och en yrkesutbildning hos en annan. Eftersom det är vuxna individer är det också mycket vanligt att eleven har någon form av familjeansvar, vilket gör att studierna utgör en del av livspusslet. För många vuxenstuderande är det svårt att planera långa perioder i taget, eftersom barn kan bli sjuka, arbetsbelastningen kan förändras och arbetssökande kan få jobb. För dessa elever är t.ex. flexibilitet en förutsättning för att de överhuvudtaget ska kunna bedriva några studier. För lärare inom komvux innebär det att grund- och gymnasieskolans kontext inte går att överföra automatiskt. Även om det kan finnas stora skillnader mellan eleverna inom grund- och gymnasieskolan är målgruppen för vuxenutbildningen ännu mer heterogen.