sou · H6B364 · 2018-08-09 00:00:00 — Kravet på registrering ställs alltså upp av hänsyn till konsumentskyddet, vilket innebär att det är motiverat av tvingande hänsyn till allmänintresset (se artikel 4.8). Dessutom behövs tillståndsregleringen för att svensk rätt ska motsvara de krav som EU:s penningtvättsdirektiv ställer på att kunna göra en lämplighetsprövning av ägare och personer som sitter i ledningen i ett mäklarföretag. Att åstadkomma detta genom en mindre begränsande åtgärd än ett tillståndsförfarande, t.ex. genom ett anmälningsförfarande, bedömer vi inte vara möjligt. Detta har utvecklats i avsnitt 8.3.1. Skyldigheten att registrera sig vid etablering ska gälla oavsett om mäklarföretaget har sitt säte i eller utomlands. Lagstift- ningen är således inte diskriminerande. Precis som för mäklare kom- mer bestämmelserna om registrering att införas i lag och förordning. Kriterierna kommer därigenom att vara tydliga och offentliggjorda i förväg. Kriterierna är dessutom utformade på ett sådant sätt att de hindrar Fastighetsmäklarinspektionen från att göra en godtycklig bedömning. I artikel 14 anges vissa krav som inte får ställas för utövande av tjänsteverksamhet på landets territorium. Enligt artikel 14.7 är det inte tillåtet för medlemsstaterna att kräva att tjänsteleverantören måste vara försäkrad hos en aktör som är etablerad inom landets territorium. Detta hindrar dock inte medlemsstaterna från att kräva försäkring. Ett sådant krav får ställas bl.a. för tjänsteleverantörer vars tjänster utgör en direkt och särskild risk för tjänstemottagarens eko- nomiska trygghet (se artikel 23). 22Kommissionens handbok om genomförandet av tjänstedirektivet (2007), s. 25. Enligt vårt förslag ska ett mäklarföretag vara skyldigt att ha en ansvarsförsäkring för att kunna registreras. Detta syftar till att skydda konsumenter från ekonomisk skada i samband med utövandet av tjänsten. Något krav på att ansvarsförsäkringen måste tecknas hos ett svenskt försäkringsföretag föreslås inte. Förslaget strider därför inte mot artikel 14 i tjänstedirektivet. Artikel 15 innehåller en uppräkning av vissa krav som endast får ställas om de är icke-diskriminerande, nödvändiga och proportio- nerliga. Medlemsstaterna får t.ex. inte ställa krav som innebär att endast vissa tjänsteleverantörer på grund av verksamhetens särskilda karaktär får starta tjänsteverksamheten i fråga, med undantag för krav rörande områden som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet eller som föreskrivs i andra gemenskapsinstrument (artikel 15.2 d). Fastighetsmäklare är i ett sådant reglerat yrke som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet. Det föreslagna registreringsför- farandet för mäklarföretag innefattar inte någon prövning av yrkes- kvalifikationer enligt yrkeskvalifikationsdirektivet. Samtliga de krav som ställs som förutsättning för registrering måste därför uppfylla kraven på icke-diskriminering, nödvändighet och proportionalitet. Skyldigheten för ett mäklarföretag att registrera sig ska gälla oberoende av företagets nationalitet eller var det har sitt säte. Skyl- digheten att registrera sig är alltså icke-diskriminerande på så sätt att den gäller oavsett om mäklarföretaget är baserat i eller utom- lands. Som framhållits är det övergripande syftet med förslaget att skydda konsumenterna på marknaden, vilket innebär att det är moti- verat av tvingande hänsyn till allmänintresset. Som nämnts har vi övervägt ett mindre ingripande förfarande, men kommit fram till att rätten till registrering bör förenas med vissa krav. Vi anser därför inte att kraven för att uppnå målet går utöver vad som är nödvändigt. Detta innebär att vi gör bedömningen att förslaget inte strider mot artikel 15 i direktivet. Förslaget bör däremot anmälas till kommis- sionen enligt artikel 15.7. Frihet att tillhandahålla tjänster Möjligheten att ställa upp krav på den som tillfälligt vill tillhanda- hålla sina tjänster i landet är mer begränsad än möjligheten att ställa upp särskilda krav för etablering. Sådana krav får endast ställas upp om det kan motiveras med hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet, folkhälsa eller miljöskydd. Genom vårt förslag kommer mäklarföretagen att omfattas av en tillståndsplikt. Det utgör en sådan inskränkning som omfattas av artikel 16.2 b i direktivet. Enligt artikel 16.3 är det tillåtet att ställa krav på hur en tjänste- verksamhet bedrivs, om det är nödvändigt för att säkerställa allmän ordning, allmän säkerhet, folkhälsa eller miljöskydd. Medlems- staterna är förhindrade att hänvisa till andra skäl som avser allmän- intresset. har genomgående tolkat dessa begrepp i snäv mening och ansett att det måste finnas ett verkligt och allvarligt hot mot samhällets grundläggande intressen, och att det åligger den medlemsstat som hänvisar till dessa skäl att bevisa att risken före- ligger.23 Artikel 16 hindrar inte att medlemsstaterna bibehåller sina krav för nationella aktörer. Däremot kan det krävas ändringar i de nationella reglerna i syfte att upphäva krav som är särskilt avsedda för tjänsteleverantörer som är etablerade i andra medlemsstater.24 Möjligheten att ställa upp krav på den som tillfälligt vill tillhanda- hålla sina tjänster i landet är alltså mer begränsad än möjligheten att ställa upp särskilda krav för etablering. Vårt förslag att låta mäklar- företagen omfattas av en tillståndsplikt motiveras av hänsyn till kon- sumentskyddsintresset. Vi anser vidare att det är en ändamålsenlig lös- ning för att svensk rätt fullt ut ska uppfylla kraven i det reviderade fjärde penningtvättsdirektivet. har emellertid ställt strikta krav för att en begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster ska vara tillåten. Vi gör bedömningen att det inte finns tillräckligt starka skäl för att föreslå en sådan begränsning. För att tillgodose direktivets regler om fri rörlighet bör det därför vara tillåtet för företag som är etable- rade som mäklarföretag i andra länder inom EU/EES att tillfälligt verka i utan att behöva registrera sin verksamhet i landet. Detta innebär visserligen att Fastighetsmäklarinspektionen inte kommer att göra någon lämplighetsprövning av ägare och personer som sitter i 23Kommissionens handbok om genomförandet av tjänstedirektivet (2007), s. 36. 24Kommissionens handbok om genomförandet av tjänstedirektivet (2007), s. 35. ledningen i dessa mäklarföretag. Det får emellertid förutsättas att denna prövning görs av mäklarföretagets etableringsstat. Någon anmälningsskyldighet enligt artikel 39.5 är mot denna bak- grund inte aktuell. Yrkeskvalifikationsdirektivet gäller för alla medborgare i en med- lemsstat som vill utöva ett reglerat yrke som egenföretagare eller anställd i en annan medlemsstat än den där de har förvärvat sina yrkeskvalifikationer. Andra företag än enskilda firmor har inte några rättigheter enligt direktivet.25 Direktivet tar alltså inte sikte på juri- diska personer. Enligt vårt förslag kommer dessutom mäklarföretag som är etablerade inom EU/EES undantas från skyldigheten att regi- strera sin verksamhet, om de bedriver tillfällig verksamhet i landet. Vi bedömer därför att den föreslagna regleringen inte strider mot yrkeskvalifikationsdirektivet såvitt avser mäklarföretagen. Förslaget till direktiv om proportionalitetsprövning före antagandet av ny reglering av yrken Direktivet om proportionalitetsprövning före antagandet av ny reg- lering av yrken ska tillämpas på de verksamheter som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet. Direktivet gäller alltså för medborgare i en medlemsstat som vill utöva ett reglerat yrke som egenföretagare eller anställd. Juridiska personer omfattas inte av direktivets tillämp- ningsområde. I likhet med den bedömning som vi gjort beträffande yrkeskvalifikationsdirektivet anser vi att den föreslagna regleringen inte strider mot direktivets bestämmelser. 2015/16:44 s. 48. 8.5.1Uppgifter som ska framgå av ansökan Förslag: Vilka uppgifter en ansökan om registrering som fastig- hetsmäklarföretag ska innehålla och vilka handlingar som ska fogas till en sådan ansökan ska framgå av fastighetsmäklarförordningen. Fastighetsmäklarinspektionen ska ha rätt att meddela närmare föreskrifter om bevis beträffande ansvarsförsäkring. Skäl för förslaget: I likhet med vad som gäller för fastighetsmäklare bör ansökningsförfarandet för mäklarföretag regleras närmare i fastighetsmäklarförordningen. En ansökan om registrering som fastig- hetsmäklarföretag ska vara skriftlig och innehålla uppgifter som gör att företaget kan identifieras. Att detta inte hindrar att mäklarföretaget ansöker elektroniskt framgår av avsnitt 12. Av ansökan bör framgå företagets namn, verksamhetsform och organisationsnummer eller, om organisationsnummer saknas, något annat identifikationsnummer. Dessutom bör företaget vara skyldigt att ange en kontaktperson, postadress, e-postadress, telefonnummer och, i förekommande fall, webbplats. För att Fastighetsmäklarinspektionen ska kunna göra en lämplig- hetsprövning av ägare och personer i ledande ställning i mäklar- företaget bör ansökan även innehålla namn, personnummer och adress för den som har ett kvalificerat innehav av andelar i mäklar- företaget eller ingår i dess ledning. Om personnummer saknas ska i stället samordningsnummer eller, om även detta saknas, födelse- datum anges. Om det är en juridisk person som har ett kvalificerat innehav av andelar i mäklarföretaget ska företagets organisations- nummer eller, om organisationsnummer saknas, något annat identi- fikationsnummer anges. Till ansökan om registrering ska mäklarföretaget bifoga bevis om att det har ansvarsförsäkring. Fastighetsmäklarinspektionen bör ges rätt att meddela närmare föreskrifter om bevisets innehåll. Till ansökan bör även bifogas handlingar som gör det möjligt för Fastig- hetsmäklarinspektionen att bedöma om förutsättningarna för regi- strering är uppfyllda. Förslag: Vid prövning av en ansökan om registrering som mäk- larföretag ska avgiftsklass 4 i avgiftsförordningen (1992:191) tillämpas. Storleken på den årliga avgiften bör vara densamma som den årliga avgift som gäller för mäklarna. Mäklarföretaget ska betala årlig avgift från och med kalender- året efter registreringsåret. Om den årliga avgiften inte betalas inom föreskriven tid, ska Fastighetsmäklarinspektionen skicka en påminnelse till mäklarföretaget med en uppmaning att betala . För detta ska Fastighetsmäklarinspektionen ha rätt att ta ut påminnelseavgift. Avgifterna bör inte differentieras Vi har redan i avsnitt 8.1 föreslagit att mäklarföretagen ska betala ansökningsavgift och en årlig avgift. Enligt våra direktiv ska vi även analysera och ta ställning till vilken nivå respektive avgift ska ligga på och om det finns skäl för differentierade avgifter beroende på vilken företagstyp eller storlek på verksamhet det handlar om. Vi tar inledningsvis ställning till om det finns anledning att ta ut olika stora avgifter t.ex. beroende på mäklarföretagets bolagsform, vilken typ av verksamhet som mäklarföretaget bedriver eller stor- leken på mäklarföretaget. Det främsta skälet för att differentiera avgifterna är att ett till- synsärende mot ett större mäklarföretag kan förväntas ta mer resur- ser i anspråk än ett tillsynsärende mot ett mindre företag. Vid en granskning av t.ex. ett aktiebolag med flera anställda kommer Fastighetsmäklarinspektionen ha ett betydligt större material att gå igenom än vid en granskning mot ett mindre handelsbolag eller fåmansaktiebolag. Även prövningen av om ett mäklarföretag upp- fyller kraven på registrering skulle kunna påverkas av företagets storlek, bl.a. eftersom Fastighetsmäklarinspektionen ska göra en lämplighetsprövning av ägare och ledning i företaget och det normalt sett finns fler sådana personer i ett större företag än i ett mindre. Varken ansökningsavgiften eller den årliga avgiften kommer emellertid att uppgå till några betydande summor och det är knap- past görligt att differentiera avgifterna på ett sådant sätt att den avspeglar tillsynsmyndighetens arbetsinsats i det enskilda fallet. En differentiering av avgifterna riskerar också att leda till gränsdrag- ningsproblem och tröskeleffekter. Det gäller inte minst med hänsyn till att personalomsättningen i branschen är stor, vilket gör det svårt att differentiera avgiften efter antalet anställda. Det framstår inte heller som lämpligt att differentiera avgiften med hänsyn till mäk- larföretagets årliga omsättning. Vi anser i stället att avgiften bör vara densamma för alla mäklarföretag, oavsett hur stort bolaget är och oberoende av i vilken företagsform den bedrivs. Det finns inte heller skäl att ta ut olika stora avgifter beroende på vilken typ av registrer- ing ett mäklarföretag har. Någon sådan differentiering görs för övrigt inte heller för enskilda fastighetsmäklare. Nästa fråga att ta ställning till är hur stor ansökningsavgiften och den årliga avgiften ska vara. Avgifterna ska täcka Fastighetsmäklarinspek- tionens kostnader för verksamheten (full kostnadstäckning). Fastig- hetsmäklarinspektionen disponerar dock inte över sina avgiftsintäk- ter, utan levererar dessa till staten och får i stället ett anslag.26 För fastighetsmäklare uppgår ansökningsavgiften till (7 § fastighetsmäklarförordningen som hänvisar till avgiftsklass 4 i avgiftsförordningen). Den årliga avgiften för är (8 § fastighetsmäklarförordningen). Det är inte enkelt att beräkna hur stora avgifterna för mäklar- företagen behöver vara för att de ska täcka Fastighetsmäklarinspek- tionens kostnader för verksamheten. Det har bl.a. att göra med att det är svårt att uppskatta hur mycket resurser ett tillsynsärende mot ett mäklarföretag kommer att ta i anspråk. Dessutom saknas det till- förlitliga uppgifter om hur många mäklarföretag som finns på marknaden. Fastighetsmäklarinspektionens har förklarat att det är svårt att beräkna tidsåtgången för att granska ett företag, men har uppskattat 26Fastighetsmäklarinspektionens årsredovisning för s. 11 f. att en sådan granskning skulle kunna ta för en per- son. Vid sin beräkning har myndigheten bedömt att det av säker- hetsskäl är nödvändigt att vara två personer på plats vid granskningen och att en person som arbetar heltid som mest skulle kunna granska ungefär tio företag . Fastighetsmäklarinspektionen har dock framhållit att hur många företag som en person kan granska beror på vilken granskningsmetod som används och vilka parametrar som ska granskas. Inspektionen har dessutom anfört att granskningen kom- mer att ta om myndigheten i samband med granskningen även ska granska de enskilda mäklarna i företaget. Enligt inspek- tionen är det realistiskt att utgå från att tillsynsmyndigheten kommer att utveckla metoder och endast granska något eller några företag för att få en uppfattning om hur en sådan granskning tar. Fastighetsmäklarinspektionen har vidare uppgett att myndigheten behöver ha tillgång till personer som besitter olika typer av kom- petens för att kunna utöva tillsyn över mäklarföretagen. Förutom jurister kan det behövas redovisningsekonomer som kan granska bokslut och eventuellt personer med annan kompetens som kan granska system och rutiner. Myndigheten bedömer att den troligen kommer att behöva hyra in personer med viss specialistkompetens. Enligt Fastighetsmäklarinspektionen behöver myndigheten också nyanställa minst två personer för att tillsynsverksamheten ska bli meningsfull. Enbart lönekostnaden för detta beräknas till 750 000 kro- nor per anställd och år. Till detta kommer kostnader för tillgång till dator, telefon och it-system, och kostnader för att uppdatera myn- dighetens ärendehanteringssystem. Kostnaden för att uppdatera ärendehanteringssystemet uppskattas till mellan och . Denna kostnad belastar tillsynen och skrivs av . Det kan även uppkomma ökade kostnader för hyra av lokaler. Den prövning som Fastighetsmäklarinspektionen ska göra i sam- band med att ett mäklarföretag ansöker om registrering är i stort sett densamma som vid en prövning av en ansökan från en fysisk mäk- lare. Det handlar om att kontrollera att företaget har ansvarsför- säkring och att det är redbart och i övrigt lämpat att bedriva för- medlingsverksamhet i. Fastighetsmäklarinspektionen ska visserligen även göra en lämplighetsprövning av ägare och personer i ledande befattning. Ofta är ägare och personer i ledningen dock verksamma som mäklare, vilket innebär att deras lämplighet redan är under löpande prövning av Fastighetsmäklarinspektionen. Vi anser mot denna bakgrund att det är rimligt att utgå från att prövningen av en ansökan om registrering av ett mäklarföretag kommer att ta ungefär lika mycket resurser i anspråk som en prövning av en ansökan om registrering som fastighetsmäklare. Ansökningsavgiften bör då vara densamma som gäller för mäklare, dvs. en avgift enligt avgiftsklass 4 i avgiftsförordningen (). Det kan nämnas att Fastighetsmäklarinspektionens genomsnitt- liga styckkostnad för att hantera en ansökan om registrering för mäklare –2017 var , dvs. något högre än den nuvarande ansökningsavgiften.27 Det kan därför finnas anledning att se över mäklarnas avgifter. Detta ingår emellertid inte i vårt uppdrag. Storleken på den årliga avgiften När det därefter gäller den årliga avgiften kan det förväntas att ett tillsynsärende mot ett mäklarföretag kommer att ta betydligt mer resurser i anspråk än ett tillsynsärende mot en enskild mäklare. 27Beräknat utifrån uppgifter i Fastighetsmäklarinspektionens årsredovisning. Fastighetsmäklarinspektionen kommer då normalt att ha ett avse- värt mycket större material att gå igenom och tillsynen blir därmed mer omfattande. Som Fastighetsmäklarinspektionen har framhållit kan det också antas att det vid tillsynen kan framkomma omständig- heter som ger anledning för inspektionen att inleda tillsynsärenden mot enskilda mäklare som är verksamma i mäklarföretaget, något som ytterligare kan öka myndighetens arbetsbörda. Å andra sidan är det även tänkbart att möjligheten att utöva tillsyn över mäklarföre- tagen kommer att leda till en effektivare tillsyn, eftersom ett in- gripande mot mäklarföretaget kan få effekt för samtliga de mäklare som bedriver verksamhet i företaget. En konsekvens av detta skulle bli att Fastighetsmäklarinspektionen inte behöver lägga ned lika stora resurser som på tillsynsärenden mot enskilda mäklare. För att kunna ta ställning till hur stor den årliga avgiften bör vara är det nödvändigt att ha en uppfattning om hur många mäklarföretag som kommer att omfattas av Fastighetsmäklarinspektionens tillsyn. Som nämnts är det svårt att få fram tillförlitliga uppgifter om detta. Fastighetsmäklarinspektionen har uppskattat att det finns drygt 3 400 mäklarbolag i landet som drivs som aktiebolag eller handels- bolag, men också betonat att runt 1 700 av dessa företag saknar an- ställda. Eftersom det inte är troligt att det bedrivs någon förmed- lingsverksamhet i de företag som inte har några anställda, något som är en förutsättning för att företaget ska omfattas av Fastighetsmäk- larinspektionens tillsyn, gör vi bedömningen att det lågt räknat bör finnas runt 1 500 mäklarföretag som kommer att stå under tillsyn av Fastighetsmäklarinspektionen. Vi har då tagit viss höjd för att vissa av mäklarföretagen ägnar sig åt verksamhet som inte kommer att vara registreringspliktig och för att en del mäklare som driver sin verksamhet i en juridisk person kan komma att välja att driva verksamheten som en enskild firma för att slippa registrera före- taget.28 Om mäklarföretagen skulle betala samma årliga avgift som mäk- larna () skulle det ge årliga intäkter om i vart fall 4 875 000 kronor.29 Kostnaden för att nyanställa en person uppgår till . En avgift om skulle då täcka 28En utförligare redogörelse för antalet mäklarföretag finns i konsekvensanalysen, se av- snitt 14.2.2. * 1 500 mäklarföretag. kostnaderna för att nyanställa 5 personer och lämna 1 125 000 kro- nor över för att täcka kostnader för att uppdatera ärendehanterings- systemet, hyra in den övriga kompetens som behövs samt för resa och boende i samband med granskningarna. Till detta kommer intäkter i form av ansökningsavgifter. Med Fastighetsmäklarinspektionens uppskattning som utgångs- punkt skulle en nyanställning av fem personer innebära att inspek- tionen skulle kunna granska runt 50 företag , vilket motsvarar av de mäklarföretag som vi uppskattar finns på marknaden. Som jämförelse inledde Fastighetsmäklarinspektionen 531 tillsynsärenden mot mäklare , motsvarande av alla registrerade mäklare. Siffran är förhållandevis representativ för hur det har sett ut . Fastighetsmäklarinspektionen har cirka tio jurister anställda. Att nyanställa fem jurister skulle innebära en betydande ökning av den nuvarande arbetsstyrkan och borde enligt vår mening ge myn- digheten tillräckliga resurser både för att hantera den ökade regi- streringsbördan och för att bedriva en effektiv tillsyn över mäklar- företagen. Vi gör därför bedömningen att den årliga avgiften för mäklarföretagen bör vara densamma som för mäklarna. Under en inledande övergångsperiod kan det dock förväntas att Fastighets- mäklarinspektionen kommer att få lägga stora resurser på att pröva ansökningar om registrering från de mäklarföretag som redan är verksamma på marknaden. Detta kommer sannolikt ske på viss bekostnad av den faktiska tillsynen . Påminnelse om utebliven avgift Om en fastighetsmäklare inte betalar den årliga avgiften i rätt tid, ska Fastighetsmäklarinspektionen skicka en påminnelse till mäk- laren (8 a § fastighetsmäklarförordningen). För detta har Fastighets- mäklarinspektionen rätt att ta ut påminnelseavgift. Samma regler bör gälla om ett mäklarföretag inte betalar den årliga avgiften . Förslag: Ett fastighetsmäklarföretag som upphör med sin verk- samhet eller försätts i konkurs eller i likvidation ska anmäla det till Fastighetsmäklarinspektionen. Detsamma ska gälla om något av de förhållanden som företaget ska ange i ansökan om regi- strering ändras. Om en myndighet anser att det finns anledning att återkalla ett mäklarföretags registrering eller meddela företaget erinran eller varning, ska myndigheten anmäla det till Fastighetsmäklar- inspektionen. Fastighetsmäklarinspektionen ska på begäran utfärda intyg om att ett mäklarföretags registrering inte har återkallats eller att företaget inte har meddelats varning eller erinran. Anmälan om ändrade förhållanden En viktig förutsättning för att Fastighetsmäklarinspektionen ska kunna bedriva en effektiv tillsyn är att den information som myndig- heten har tillgång till är aktuell och uppdaterad. Det bör därför an- komma på mäklarföretagen att anmäla ändrade förhållanden till Fastighetsmäklarinspektionen. Skyldigheten att anmäla ändrade för- hållanden bör gälla när mäklarföretaget upphör med sin verksamhet och om det försätts i konkurs eller i likvidation. Det bör dessutom ankomma på mäklarföretaget att anmäla till Fastighetsmäklarinspek- tionen om något förhållande som ska anges i ansökan om registrering ändras. En motsvarande anmälningsskyldighet gäller för mäklare (9 § fastighetsmäklarförordningen). Om en domstol försätter ett mäklarföretag i konkurs ska domstolen underrätta Fastighetsmäklarinspektionen om konkursen Eftersom ett mäklarföretag inte ska kunna upprätthålla sin regi- strering om det försätts i konkurs är det av stor vikt att Fastighets- mäklarinspektionen får information om ett sådant företag försätts i Domstolarna bör därför underrätta Fastighetsmäklarinspek- tionen om ett registrerat mäklarföretag försätts i konkurs. En sådan skyldighet finns när en domstol försätter en mäklare i konkurs (se 12 § första stycket 13 konkursförordningen [1987:916]). Enligt 12 § första stycket 5 konkursförordningen ska rätten skicka en kopia av ett konkursbeslut till en tillståndsmyndighet, om det är upplyst att gäldenären har tillstånd att utöva viss näringsverk- samhet och tillståndet enligt lag kan komma att upphöra på grund av konkursen. Den registreringsplikt som ska gälla för mäklarföretag är i praktiken ett tillståndsförfarande.