sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Vårdgivaren ska förklara vad som skett och om så behövs beskriva de åtgärder som vårdgivaren avser att vidta för att liknande händelser 111Se bl.a. Ds H 1982:2, s. 38. 1123 kap. 7 § och 8 kap. 1–3 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 113Regeringens skrivelse 2016/17:12. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation inte ska inträffa igen. Av förarbetsuttalanden framgår att regeringen anser att det är viktigt att vårdgivarna har en välfungerande klago- målshantering. Det kan snabbare ge patienten svar på frågor om händelser i vården, vilket innebär en mer resurseffektiv hantering. Uppgifter från vårdgivare med välfungerande klagomålshantering visar att det tar upp till tio gånger att hantera klagomål som inkommer till vårdgivaren från , jämfört med om de själva hanterar klagomål i verksamheten.114 Ett aktuellt exempel inom hälso- och sjukvårdsområdet är försla- get att kurator ska bli legitimations- och reglerat yrke från halvårs- skiftet 2019. Avsikten är främst att öka patientsäkerheten genom krav på lämplighet och kompetens för yrket. Legitimation innebär ett patientskydd genom att den kan återkallas om innehavaren är grovt oskicklig eller uppenbart olämplig att utöva yrket.115 Lärare och förskollärare utgör legitimationsyrken. Legitimationer utfärdas av . Även lärare med examen ut- färdad i annat land behöver godkännas för svensk legitimation. Inom skolväsendet får som huvudregel endast den som har legitimation som lärare eller förskollärare anställas utan tidsbegräns- ning. Varje huvudman ska dessutom sträva efter att anställa lärare och förskollärare som har forskarutbildning samt sträva efter att inrätta karriärsteg för särskilt yrkesskickliga lärare. Huvudman som anställt förskollärare eller lärare med behörighetsgivande examen ska i omedelbar anslutning till att anställningen påbörjas genomföra en introduktionsperiod inom undervisning som i huvudsak svarar mot aktuell behörighet, om det inte skett tidigare.116 Saknas legitimation kan förskollärare eller lärare anställas för högst i sänder. Det gäller dock endast om det inte finns någon legitimerad att tillgå eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna. En sådan icke-legitimerad lärare ska vara lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt ha lämplig utbildning. Undantag från legitimationskrav gäller för lärare i modersmål, yrkesämnen eller individuella kurser och orienterings- kurser i vuxenutbildning. Undantag kan också göras om det saknas behöriga legitimerade sökande. Viss försöksverksamhet med längre tidsbegränsade anställningar pågår där det råder brist på 1143 kap. 8 a § patientsäkerhetslagen och prop. 2016/17:12, s. 30, 67. 115Ds 2017:39, prop. 2017/18:138. 1162 kap. 22–22 a §§ skollagen (2010:800). Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation legitimerade och behöriga lärare. Krav ställs dock på viss utbildning och pedagogisk komplettering. Som huvudregel gäller att endast legitimerade lärare självständigt får sätta betyg. Lärarnas ansvars- nämnd prövar ärenden om varningar och återkallande av förskol- lärar- och lärarlegitimationer.117 Av förarbeten framgår att legitimationssystem för lärare kan öka rättssäkerheten för barn och elever, t.ex. för att komma i åtnjutande av rätten till utbildning. Vidare betonas, med stöd i tidigare remiss- omgång, att systemet kan förbättra kvalitetssäkringen av lärare och förskollärare, höja kvaliteten på lärarkåren och tydliggöra det indivi- duella yrkesansvaret. Legitimationen innebär att lärare och förskol- lärare prövas och befinns lämpliga för yrket. Ett legitimationssystem bedömdes kunna bidra till höjd status för dessa yrken, vilket kunde stärka rekryteringsbasen.118 inkom 2018 med en anhållan till reger- ingen om att inrätta en yrkesexamen som teckenspråks- och döv- blindtolk med anknytande legitimationsförfarande.119 7.8Utredningens bedömningar och förslag Utredningen ser positivt på möjligheterna att öka förutsättningarna för validering av yrkesverksamma tolkars kompetenser. Intresset för validering kan komma att öka då staten och övriga delar av offentlig sektor i ökad utsträckning efterfrågar tolkar med auktorisation och utbildning/validering. Förslagsmässigt behandlas frågan i kapitel 6, i anslutning till de förstärkningar av tolkutbildningar inom högskolan och folkbildningen som föreslås. Högskolan har omfattande instrument för intern kvalitetssäkring –kurs- och studieplaner, litteratur, tillsvidareanställda lärare med definierad lärarkompetens, betygskriterier, examination, utvärder- ingar. Volymen utbildade tolkar med inriktning mot behoven i offentlig sektor har varit begränsad, men ökar , särskilt med tanke på utredningens förslag. Det tar naturligt att 1172 kap. 18–23 §, 3 kap. 16 § och 27 kap. 4 § skollagen samt 2 kap. förordningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 2010/11:20 s. 25–26. 119Anhållan om yrkesexamen som teckenspråks- och dövblindtolk. SU FV-3,25-3655-17, . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation genomgå en tolkutbildning, det gäller såväl högskolans utbildning som grundläggande tolkutbildning inom folkbildningen och yrkes- högskolans försöksverksamhet. Det innebär svårigheter att snabbt få fram utbildade tolkar då nya språk aktualiseras. Möjligheterna att validera erfarenheter och yrkeskompetens mot högskolans tolk- utbildning skulle kunna öka volymen tolkar med kompetens mot- svarande en akademisk tolkutbildning. Sådan validering tycks dock inte efterfrågas och har i vart fall inte skett . Det kan därför vara motiverat att de studenter som söker till högskolans tolkutbildning informeras om de möjligheter till validering som kan finnas. Det har i sammanhanget anförts att validering skulle kunna bli mer aktuell i relation till en framtida längre yrkeshögskoleutbild- ning. utvecklar försöksverksamhet med tre alternativt fyra terminers yrkeshögskoleutbildning till tolk. Utbildningen säkras kvalitetsmässigt enligt de former och instru- ment som gäller för – utbildnings- och kursplaner, betygskriterier, examination, utvärderingar. Inom folkbildningen, med dess speciella förutsättningar och mål, har alternativa former för kvalitetssäkring utvecklats. Deltagande och diskussion har där traditionellt tillmätts större värden än mer formella instrument som betygssättning, examination och utvärder- ing. För tolkutbildningarna har dock en anpassning mot mer for- mella och enhetliga kvalitetskrav uppställts för antagning, prov- verksamhet och godkännande. Viss variation förekommer mellan utbildningsanordnare. Inom folkhögskolan har en relativt omfat- tande process för kvalitetsgranskning av tolkutbildningen vuxit fram, som påminner om de examinationsformer som förekommer vid , , vid och auktorisationsprov. Omfattande muntliga och skriftliga prov genomförs för att säkra grundutbildades kvalitet. Ett system för validering av yrkeserfarenhet som tolk gentemot folkbildningens sammanhållna grundutbildning har utvecklats. Sådan validering finansieras med statsbidrag genom Myndigheten för , , och sker i ökande utsträckning. Systemet bedömdes tidigare av MYH som omständligt och kostsamt och därför i behov av att utvecklas. Det kan t.ex. vara svårt att finna godkända språkbedömare med kort varsel, särskilt för mindre frekventa språk. Väntetiden för att genomgå efterfrågad validering Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation kan därför vara lång och inte alltid innebära en snabbare väg än att genomgå en mer fullständig utbildning. Motsvarande problematik kan komma att gälla validering gentemot tolkutbildning i försöks- verksamheten inom . konstaterar att folkbildningen främst attraherar yrkesverksamma, litet äldre deltagare till sina tolkutbild- ningar på halvtid. Det finns således förutsättningar att genomgå tolkutbildning som förenas med annan verksamhet. En sådan utveckling bör stimuleras även fortsättningsvis, där kursernas tidsmässiga och geografiska förläggning anpassas på lämpligt sätt, bland annat genom olika former av distansutbildning. Tolkyrkets speciella karaktär ställer också krav på att tolken fått möjlighet att i en handledd situation kunnat reflektera över yrkesrollen och diskutera etiska och andra aspekter i yrket. Möjligheter till validering mot delar av utbildningen kan visa sig vara ett alternativ till att genomgå en fullständig grundutbildning. Volymen validering gente- mot folkbildningens utbildningar kan sammantaget förväntas öka , vilket utredningen också föreslår ytterligare resurser för. De framtida förutsättningarna för tolkutbildning inom folkbild- ningen kan enligt MYH komma att påverkas eller helt fasas ut då etablerar tolkutbildning.120 tradi- målgrupper utgörs i större utsträckning av yngre och hel- tidsstuderande. Utredningen bedömer sammantaget att validering är ett relevant verktyg för att öka utbudet av tolkar och föreslår ökade resurser för validering inom folkbildningen, vilket redovisas i kapitel 6. Möjlig- heter till validering inom högskolans tolkutbildning bedöms som underutnyttjad, varför ökad information kan behövas om dessa möjligheter. Utredningens förslag: Regelverk och ansvarsförhållanden anpas- sas för att möta dagens och framtidens behov. Dagens registre- ring av utbildade och auktoriserade tolkar bibehålls, men utveck- las. 120MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation •auktorisation av tolkar bibehålls för att svara mot offentlig sektors behov, •yrkesexamen inom högskolan till tolk i talade språk ska mot- svara sådan kunskap och förmåga som krävs för kvalificerat och självständigt arbete som auktoriserad tolk, •högskolan bör i överenskommelse med Kammarkollegiet även utveckla de auktorisationsprov som krävs för tolkar med annan utbildning än högskolans yrkesexamen, •auktorisation ska förutsätta godkänd utbildning till tolk, samt att •begreppet allmän tolk utmönstras ur författning och att för- ordningen (1984:140) om allmän tolk upphävs. Skälen för utredningens förslag Det är avgörande att ett adekvat system för att ange kompetens och kvalitet kan upprätthållas för yrkesverksamma tolkar, det fyller en viktig funktion för beställare inom offentlig sektor och i andra delar av samhället. Utredningen har under sitt arbete kunnat bekräfta att auktorisationen av yrkesverksamma tolkar fyller en sådan viktig funktion. Kvalifikationen anses ändamålsenlig och motsvarar de behov som offentlig sektor har. Det gäller bland annat att kunna garantera den enskildes rätt då kommunikationen med myndigheter sker via tolk. Frågan har även diskuterats inom ramen för utred- ningens fokusgrupper med tolkar. Auktorisationen visar sig ha legiti- mitet inom tolkkåren, även om de närmare formerna för bedömning och prov diskuterats. Utredningen anser därför att auktorisationen bör bibehållas och utvecklas som bevis på kompetens och kvalitet. Det gäller även möjligheterna till specialisering som auktoriserad tolk inom rättsväsendet och hälso- och sjukvården. Kopplingen mellan auktorisation och utbildning behöver stärkas, vilket kräver anpassning av regelverk och ansvarsförhållanden. Beho- vet av tolktjänster inom offentlig sektor visar att antalet auktori- serade tolkar behöver öka i efterfrågade språk. Åldersstrukturen hos de auktoriserade tolkarna innebär också betydande avgångar från yrket . En stor andel äldre, liksom vissa yngre, Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation Vägen till auktorisation har varit otydlig ur yrkesverk- samma tolkars perspektiv. En mindre andel av dem som deltar i auktorisationsprov godkänns, utbildade tolkar har visat sig ha bäst förutsättningar. Det har sammantaget väckt frågor om förbättrad utformning av tolkutbildningarna och en närmare koppling mellan utbildning och auktorisation. Högskolans tolkutbildning och kun- skapskrav bör kopplas mer direkt mot auktorisationen i form av en yrkesexamen, men även annan samhällsfinansierad tolkutbildning ska utvecklas med auktorisation som mål. Möjligheter till validering av yrkesverksamma tolkars kunskaper har framförts som angelägen. Utredningen ser positivt på sådana möjligheter. som värdet av genomgången utbildning bör betonas behöver utbildningarna också utvecklas, bland annat med handledd praktik och ytterligare teknikberedskap, vilket behandlats i föregående kapitel. Det har tidigare och i samband med utredningsarbetet lyfts för- slag om införandet av kompletterande kvalitetssystem, som certifier- ing, för att förbättra möjligheterna att gradera tolkar och därmed nyttja tolktjänster effektivt och ändamålsenligt. Det finns enligt utredningens bedömning inte behov av ytterligare sådana kvalitets- markörer. Det möter inte samhällets krav eller branschens förutsätt- ningar och riskerar att skapa tilltagande oklarhet kring erforderliga kompetenser och kvalifikationer i yrket. Efter en anpassad femårig övergångsperiod bör auktorisation förutsätta yrkesexamen vid högskolan eller annan godkänd tolkutbildning under statlig tillsyn. Staten bör från denna tidpunkt ställa krav på att tolkar som används i den egna verksam- heten är auktoriserade eller har godkänd utbildning, då sådana tolkar finns att tillgå.121 Ytterligare frågeställningar, bland annat kring myndigheternas behov och efterfrågestyrning, tillsyn och kontroll hänger nära sam- man med kvalitetsfrågor. Tolkförmedlingarna spelar också en viktig roll i det samlade kvalitetssystem som behöver utvecklas. Det gäller även myndigheternas interna beställar- och användarkompetens kring tolkar. Dessa frågor behandlas i senare kapitel. 121Utredningen föreslår ikraftträdande för ny tolkförordning . Förord- ningen anger krav på utbildning (eller validering) för tolkauktorisation, till skillnad från nu gällande 4 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. För att möjliggöra för tolkar utan utbildning/validering att auktoriseras, föreslås att bestämmelsen i 4 § ska fortsätta att gälla i sin nuvarande lydelse fram till . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation Auktorisation kvarstår som kvalitets- och kompetensnivå Dagens auktorisationssystem fungerar väl då det gäller att säkra kvalitet för sådana kvalificerade tolktjänster som samhället efter- frågar vid olika typer av myndighetsutövning, t.ex. inom rättskedjan, och hälso- och sjukvården. Kvalitets- och kompetenskrav för tolkar inom offentlig verksamhet bör därför även tillgodoses genom auktorisationsförfarande. avvisar tanken på ytterligare kvalitetsmarkörer av typen certifiering eller legitimation. Fler nya beteckningar skapar otydlighet för beställare och användare av tolktjänster. Auktorisationen utgör även fortsatt en lämplig grund för merparten av de kvalificerade tolktjänster offentlig sektor efterfrågar. anges dagens system som otillräckligt för att möta sam- hällsbehoven till följd av begränsad andel godkända nya auktori- sationer, åldersstrukturen hos auktoriserade, begränsning av antalet språk där auktorisation är möjlig och de drivkrafter som dagens ramavtal, avrop och förmedlingssystem representerar. Det finns därför skäl att utveckla systemet och de ansvarsförhållanden som är kopplade till processen. Samhället behöver även auktoriserade tolkar med specialistkom- petens inom vissa efterfrågade områden. Det gäller f.n. de speciali- seringar som ges med inriktning mot rättsväsendet och hälso- och sjukvården. Kammarkollegiet har för sin del gjort bedömningen att förordningen bör ange ”specialistkompetens för tolkning eller över- sättning inom ett visst verksamhetsområde” i stället för nuvarande angivelse ”bevis om speciell kompetens”. delar denna uppfattning. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5, jämfört med nu- varande 6 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation Högskolan svarar för kunskapskraven för auktorisation Yrkesexamen vid högskolan svarar mot kraven Auktorisation som tolk svarar inte mot kraven i någon viss utbildning. En sådan ordning gällde dock tidigare i relation till tolk- utbildningen vid , . Akademiskt utbil- dade tolkar tycks också lyckas bättre på proven för aukto- risation än övriga utbildade tolkar, som i sin tur lyckas bättre än tolkar som helt saknar tolkutbildning. bedömer att utbildning till tolk vid högskolan kan förlängas och utformas som en yrkesexamen så att det motsvarar fordringarna för sådan kunskap och förmåga som krävs för kvalificerat och självständigt arbete som auktoriserad tolk. Principerna för yrkesexamen vid högskolan har tidigare diskuterats. Det har bland annat framförts att om ett yrkes- område är reglerat genom att en examen är direkt angiven i en för- fattning, för tillträde till eller rätt att verka i yrket eller använda en viss yrkestitel, ska det finnas en särskild yrkesexamen.122 Utred- ningen konstaterar att inrättandet av en yrkesexamen med inriktning mot tolkning väl kan motiveras. Examen utformas för att svara mot sådan kunskap och förmåga som krävs för kvalificerat och självstän- digt arbete och som kan ligga till grund för att auktoriseras som tolk. Förslag om detta lämnas i kapitel 6 och anges i utredningens förslag till ny tolkförordning, avsnitt 1.5. Alternativa utbildningsvägar möjliga med kompletterande prövning föreslår att den som inte avlagt yrkesexamen som tolk vid högskolan, utan i stället genomgått godkänd kortare hög- skoleutbildning eller annan tolkutbildning under statlig tillsyn inom folkbildning, yrkeshögskola eller vid Försvarets tolkskola, ska genomföra särskilt kunskapsprov för att erhålla auktorisation. Utredningen har också tidigare framfört behov av komplette- rande och mer generella tolkutbildningar riktade till tolkar med mindre frekventa tolkspråk eller där svårigheter av andra skäl finns att anlita kompetenta språkbedömare. Utbildning och auktorisation har tidigare inte varit möjligt i flera sådana språk, vilket utredningen nu söker lösa med förslag om alternativa utbildningsinsatser. 2004/05:162 s. 108. Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation kan säkra att även dessa tolkar kan utbildas och efter godkänd utbild- ning registreras hos Kammarkollegiet. Auktorisation ska inte med- ges tolk som saknar tolkutbildning under statlig tillsyn, alternativt validerats mot sådan utbildning. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5. Krav på relevant utbildning för att auktoriseras överensstämmer med Kammarkollegiets inställning. utbildning har visat sig öka förutsättningarna att klara auktorisationsproven. Antalet ansökningar om auktorisation har ökat, men endast har klarat proven . Det är i ett internationellt perspektiv inte ovanligt lågt, men betyder att systemet kan effektiviseras. Det kan ske genom att krav ställs på provdeltagare om en tydligare kompetens som grund för att få avlägga prov. Auktorisationsprov för tolkar som saknar högskoleutbildning Utredningens förslag innebär ansvar för Kammarkollegiet att an- skaffa lämpliga auktorisationsprov, och inte som tidigare föreskriva utformningen av dem. Se vidare avsnitt 1.1 och 1.5 jämfört med nuvarande 4 § 1 st. p. 2 förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Utredningen föreslår att sådan provutveckling överenskoms med . och dess Tolk- och översättar- institut får genom utveckling av en moderniserad tolkutbildning med vidgat kunskapsinnehåll, övningar, prov och en ny yrkesexamen, goda förutsättningar att också utveckla samlade kunskapsprov för en alter- nativ väg till auktorisation. Det skapar förutsättningar för att uppnå likvärdighet vid bedömningen av kunskapsinnehåll för dem som genomgått högskolans utbildning eller alternativa utbildningsvägar. Kammarkollegiet har under en följd av år ansvarat för prövningen för auktorisation på ett framgångsrikt sätt. Det är dock svårt att hantera utveckling av prov, språkligt, kunskaps- och teknikmässigt inom ett mycket brett spektrum talade språk vid en mindre för- valtningsmyndighet. Därtill äventyras likvärdigheten i förhållande till de högskoleutbildade tolkar som auktoriseras. TÖI:s placering vid en större högskolefakultet med språklig kärnkompetens kan därför långsiktigt visa sig svara bättre mot den kritiska massa som är Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation viktig för en långsiktig utveckling av kunskaps- och kompetens- prövningen för auktorisation. Den humanistiska fakulteten och dess språkvetenskapliga del förfogar över nätverk med forskare och andra kontakter som kan underlätta en fortgående utveckling. Den aka- demiska miljön har starka professionella traditioner kring prov- verksamhet och examination. Auktorisationsprovens utformning och kvalifikationsnivå behöver också fortlöpande anpassas, vilket inte minst gäller språken, de språkliga uttryck och den terminologi som tolkarna och förvaltningen arbetar med. Utredningen lägger även förslag om ett förstärkt samarbete kring termer och flerspråkigt terminologiskt utvecklingsarbete, vilket behandlas i kapitel 11. Utredningens förslag innebär ett tydliggörande av Kammarkol- legiets roll att på mer formella grunder pröva ansökningar från tolkar som önskar registrering som auktoriserad tolk. Detta avser dels sökande som godkänts på viss nivå inom högskolans tolkutbildning eller prövats med stöd av kunskapsprov utformade vid högskolan, dels att lämplighet i övrigt kan vitsordas utifrån begärda register- utdrag och andra förhållanden. Kammarkollegiet kvarstår med ett formellt ansvar för hela auktorisationsprocessen och fullgör den till- synsroll som är kopplad till de två kategorierna tolkar. Kunskapsprov för auktorisation av tolkar som saknar högskole- utbildning kan jämföras med utveckling av vissa andra långsiktigt återkommande och väl utvecklade prov inom högskolan, t.ex. det s.k. högskoleprovet. Auktorisationsprovet avser att pröva kompe- tens på viss nivå, medan högskoleprovet främst har funktion som urvalsgrund för högre utbildning. Kammarkollegiet föreslås fortsättningsvis ansvara för att auktori- sationsprov tas fram för behöriga sökande vid sidan av högskolan, på liknande sätt som Universitets- och högskolerådet, UHR, ansvarar för att högskoleprovet tas fram. Kammarkollegiet kan genom överenskommelse med säkra sådana kunskapsprov för auktorisation av tolkar, i likhet med UHR:s överens- kommelse med kring högskoleprovet. Dagens kunskapsprov för auktorisation återanvänds, högskole- provet nykonstrueras för varje nytt provtillfälle. Det tar upp till att framställa ett högskoleprov, vars uppgifter granskas av ämnes- och språkexperter.123 utvecklar högskoleprovet enligt UHR:s riktlinjer. Ersättningen till består dels av 123www.edusci.umu.se/hprov, . Kvalitetssäkring genom utbildning, validering och auktorisation ett grundbelopp, dels en rörlig del som justeras . ställer personal till förfogande, som bland annat följer den veten- skapliga utvecklingen av lämpliga pedagogiska mätinstrument. Univer- sitetet normerar, rättar och analyserar genomförda prov som ett led i den fortlöpande utvecklingen. Två årliga provtillfällen anordnas. Auktorisationsprov anordnas f.n. av Kammarkollegiet på en rad olika platser i landet och i vissa språk ett flertal gånger . Ökade möjligheter att delta i auktorisationsprov har inneburit att vissa deltagare anmält sig till ett stort antal provtillfällen. Andelen god- kända deltagare är låg. föreslår en begränsning av möjligheterna att genomgå prov. Kravet på utbildning och mer enhetliga förkunskaper innebär att antalet provtillfällen i visst språk kan begränsas, liksom antalet provtillfällen per deltagare. uppdrag omfattar endast tolkning i talade språk. Det bör dock prövas om utvecklingen av provverksamhet ansvarsmässigt bör regleras på enhetligt sätt också för tolkar i det svenska teckenspråket samt översättare. Det kan således visa sig lämpligt att Kammarkollegiet också inom dessa områden ansvarar för att prov tas fram, snarare än att föreskriva utformningen av dem.