sou · H6B322 · 2018-03-28 00:00:00 — i ankomstcentret sker också anvisning till fortsatt boende i syfte att staka ut en tydlig väg för den fortsatta tiden i . Ankomstcenter på rätt plats och med rätt förutsättningar De statliga ankomstcenter vi föreslår utgör en viktig investering för ett långsiktigt hållbart mottagande. Det är därför centralt att de utformas och lokaliseras så att verksamheten kan bedrivas effektivt. Utredningen anser att centren bör vara större anläggningar där samtliga relevanta aktörer är representerade med rätt bemanning, kompetens och närvaro. De kommuner där centren lokaliseras ska ha goda förutsätt- ningar för detta. Det bör handla om större kommuner som ur olika aspekter, exempelvis närhet till internationell flygplats, är lämpliga för en lokalisering. Inrättandet av ankomstcenter bör ske i dialog med berörd kommun. Ankomstcentren anskaffas på långsiktiga avtal för kostnadseffek- tivitet och kontinuitet. Väntan i kommun – att komma rätt från start Samtliga kommuner ska dela på ansvaret att erbjuda vissa asyl- sökande boende och tidiga insatser efter den inledande vistelsen i ankomstcentren. Det ger goda förutsättningar för en aktiv och men- ingsfull väntan på beslut. Bosättningslagens principer gäller därmed från start för många asylsökande. Detta förstärker kopplingen mellan tiden som asyl- sökande och som nyanländ invandrare. Det möjliggör förberedelse för etablering tidigt efter ankomsten och bidrar till ett helhets- perspektiv på den enskildes första tid i . Förslaget sätter ett tydligt fokus på etableringsförutsättningar vid anvisningen. Det ger bättre planeringsförutsättningar för kom- munerna som ansvaret fördelas jämnare mellan dessa. Förslaget innebär att många asylsökande får ett bättre alternativ till eget boende och att fler omfattas av ett ordnat mottagande. När hela landets kapacitet tas till vara blir det också enklare att klara variationer av antalet asylsökande. Mottagande är inte en verksamhet som är väsensskild från väl- färdsuppdraget i stort. Det är i hög grad kommunsektorn som har den kompetens och kapacitet som krävs för uppdraget. Normali- sering är effektivt när staten använder sig av en tillgänglig resurs och ersätter kommunsektorn för deras insatser i stället för att bygga upp parallella statliga strukturer. Bostadssituationen är ansträngd i nästan hela . Resultatet av bosättningslagen visar dock att de allra flesta kommuner har förmåga att ordna boenden åt nyanlända invandrare. Vi menar också att kommunerna har bättre förutsättningar att identifiera och använda tillgängliga bostäder än vad som är fallet om man går via centrali- serade upphandlingar där den lokala kunskapen inte tas tillvara. Kommunerna får med förslaget också ett viktigt inflytande över planeringen av boenden till skillnad från när staten fattar beslut om lokalanvändningen. ska även säga upp de lägen- heter man hyr i flera kommuner så att dessa kan användas i den kommunala bostadsplaneringen. Länsstyrelserna får vidare ett ansvar för att stötta kommunerna i anskaffandet av boenden liksom tillgång till utvecklingsmedel för att stimulera nya lösningar inom området. Väntan i kommun kommer dock inte att gälla för samtliga asyl- sökande. Personer som antas ha små möjligheter att få uppehålls- tillstånd eller vars ärenden handläggs enligt Dublinförordningen ska vänta kvar i statens ankomst- eller avresecenter. Lokal förankring i tidiga insatser Utredningen anser det centralt att mottagandet ger asylsökande förutsättningar för att förbereda sig för etablering i såväl som för återvändande till ett annat land. Passivitet och dåligt ut- nyttjad väntetid ska undvikas. Bland de insatser som är mest angelägna att börja med är tydlig samhällsinformation som ger den asylsökande kunskap om det land man befinner sig i, vad som förväntas av en och vad man själv kan förvänta sig av vistelsen i . Vidare är språkundervisning central liksom kunskap om den svenska arbetsmarknadens funktionssätt och regelverk. Genom att kommunerna ges huvudansvaret för tidiga insatser till de asylsökande som har en god prognos för bifall ges insatserna en lokal förankring vilken stärker förutsättningarna för etablering. Insatserna ska ges i form av en trappa. Ju man väntar desto mer fördjupas innehållet. För att upprätthålla en långsiktig och human migrationspolitik som värnar asylrätten är det avgörande att personer som har ett verk- ställbart avlägsnandebeslut återvänder snabbt. Frågor om återvändande har generellt sett inte varit i fokus i mottagandet. Utredningen anser därför att insatser på detta område bör utvecklas. Med den ökade tydlighet som våra förslag innebär ges bättre förutsättningar för förberedelser för ett effektivt återvändande. Tidiga och tydliga signaler om vad som är rimligt att förvänta sig av asyl- processen liksom insatser som fokuseras på återvändande är avgör- ande för om återvändandet ska fungera väl. föreslår också att det ska vara obliga- toriskt att bo i ett avresecenter för personer med verkställbara av- lägsnandebeslut samt för personer med beslut om överföring enligt Dublinförordningen. Eget boende (EBO) begränsas använder eget boende för asylsökande i en grad som saknar motsvarighet i något jämförbart land. Under rätt förutsättningar kan eget boende vara positivt. I vissa kommuner har dock boende- formen lett till betydande sociala problem för enskilda och lokal- samhället. Utredningens förslag om en tydligt utpekad väg för den asyl- sökande kommer att innebära ett lägre utnyttjande av eget boende under dåliga sociala förhållanden. Trots detta kompletteras för- slagen med en tydlig begränsning av möjligheten till eget boende. Utgångspunkten för utredningens förslag är att en prövning av boendet ska säkerställa att detta är socialt hållbart. Prövning ska bara ske i kommuner med socioekonomiskt utsatta stadsdelar. Migra- tionsverket prövar, efter ansökan från den asylsökande, boendet utifrån kriterier som storlek på bostad och antal boende. Asylsökande som väljer att bo i ett eget boende som inte lever upp till kriterierna i den sociala prövningen förlorar rätten till dag- ersättning och särskilt bidrag. Vidare ska asylsökande som inte klarar av sin försörjning flytta till ett offentligt anordnat boende. Asyl- sökande har alltså inte rätt att få boendet ordnat av den kommun man befinner sig i. Initialt mottagande av ensamkommande föreslår att det införs en ny ersättning för beredskap till ankomstkommuner för ensamkommande barn. Staten ersätter kommunerna för den beredskap de upprätthåller för att klara en snabb uppgång av antalet ensamkommande barn. Utredningen föreslår också att ska kunna göra en så kallad ankomstanvisning. Detta för att göra det möjligt för kommunerna i ett län att dela på ansvaret för det initiala mottag- andet i situationer då det kommer många ensamkommande barn. Effektivare ersättning till kommunsektorn Frågan om en tillitsfull samverkan mellan staten och kommun- sektorn är avgörande för att mottagandet ska fungera. Utredningens förslag till nytt ersättningssystem präglas därför av att tydlighet främjar tillit och att skattemedel ska användas effektivt. Förslaget innebär att man går från fokus på detaljer till fokus på väsentligheter. Ersättningarna ska vara förutsägbara och utbetalas snabbt och utan mer än nödvändig ärendehantering. Förslaget med- för därför lägre kostnader för administration. Vårt förslag bygger nästan uteslutande på schablonersättningar som betalas ut utan ansökan. Kommunerna ska ersättas för sina nya uppgifter genom schablonersättningar för boende för asylsökande, tidiga insatser för asylsökande och insatser för barn i ankomst- center. Ersättningen för asylsökande barn i förskola och skola ska betalas ut utan ansökan. Staten ska ersätta kommunerna för initiala kostnader för mottagande av nyanlända invandrare, inklusive för- sörjningsstöd , genom en schablonersättning. Ersätt- ning till landsting för hälsoundersökningar ska betalas ut utan an- sökan. Grundersättningen och vissa ventiler för höga kostnader kopplade till enskilda fall behålls. Systematisk uppföljning av kostnader liksom inbyggda incita- ment för att främja måluppfyllelse ingår också i det nya ersättnings- systemet. Skillnader i ett alternativt upplägg Under utredningens arbete har vi sett exempel på tillitsfullt sam- arbete mellan statliga myndigheter och kommuner. Vi har även sett exempel på motsatsen. Brist på tillitsfull samverkan skulle kunna försvåra genomföran- det av utredningens huvudförslag. Utredningen väljer därför att lägga fram ett alternativt upplägg för att ge staten handlingsmöjlig- heter om man inte skulle komma överens med kommunerna om genomförandet av huvudförslaget. I stort överensstämmer det alternativa upplägget med huvud- förslaget. Staten ansvarar dock i detta alternativ själv för boende och tidiga insatser för samtliga asylsökande . Förslaget om ankomstcenter och koncentrerade insatser tidigt är desamma. Begränsningen av eget boende likaså. Utgångspunkten om schablonbaserade ersättningar till kommunsektorn kvarstår även om det blir färre uppgifter som kommunerna ska ersättas för. De mest påtagliga skillnaderna är tre till antalet. För det första tar staten alltså själv ansvar för boende och tidiga insatser för samtliga asylsökande . För det andra är det alter- upplägget än mer fokuserat på prövningsprocessens behov. För det tredje innebär det alternativa upplägget avsevärt mer geo- grafiskt koncentrerade lösningar än när samtliga kommuner delar på uppgiften att ordna boende och tidiga insatser. Det alternativa upplägget kan dock inte ses som ett helstatligt spår där staten löser alla uppgifter på egen hand. Enligt utredningens uppfattning vore det ineffektivt att bygga upp parallella statliga funktioner för till exempel skola, sjukvård och socialtjänst. Inom dessa områden finns kompetensen inom kommunsektorn. Denna bör nyttjas även i ett alternativt upplägg och staten ska då ersätta kommuner och landsting för deras insatser genom ett reformerat ersättningssystem. har undersökt hur på ett bättre sätt ska kunna ta emot de flyktingar som kommer hit. Vi föreslår att staten, kommunerna och landstingen ansvarar för detta tillsammans. Vårt näst bästa förslag är att staten gör det själv. Olika namn på flyktingar När människor frågar om de får stanna i kallas det för att de ansöker om asyl. De är asylsökande. Det kan vara barn som kommer ensamma eller vuxna och barn i familj. Den som får stanna i får asyl. Då kallas man för nyanländ eller flykting. Man är en person som anlänt till och fått tillstånd att stanna här. sätt att ta emot asylsökande och flyktingar behöver förändras. får många människor som söker asyl i vänta alldeles för . De får vänta på ett svar om de får stanna. De får vänta på att börja jobba. De får vänta på en bostad. Det är jobbigt att vänta och allt detta kostar pengar. hur kan göra detta på ett bättre och smartare sätt. Med våra förslag kan väntetiderna bli kortare. Vi vill göra det enklare att samarbeta för alla som möter flyktingarna under deras första tid i . Den i är viktig. Då vill vi att många saker ska ske. Det går lättare om allt finns på samma ställe. Därför föreslår vi ankomstcenter. Där måste alla asylsökande bo och delta i tidiga insatser som vi snart ska förklara. Ansökan om asyl bör bara kunna lämnas in i ett ankomstcenter eller vid gränsen till . I ett ankomstcenter ska vi samla allt som en asylsökande behöver: •frågor om utbildning och vad man arbetat med tidigare •förberedelse för flytt till annan kommun i • förberedelse för att återvända till ett annat land. När alla asylsökande finns på samma plats går det snabbare för de svenska myndigheterna att hjälpa till. Därför föreslår vi också att möjligheterna till eget boende (EBO) minskar. Vi föreslår att dessa ankomstcenter ska finnas i stora kommuner som har nära till en flygplats. Det kommer bli stora anläggningar där olika myndigheter ska få plats. Personer som troligtvis inte får stanna i ska bo kvar i dessa ankomstcenter eller i ett avresecenter. innan avresan från är bokad. Andra kan få vänta i en kommun Alla 290 kommuner ska ta emot asylsökande, som ännu inte fått uppehållstillstånd och som först bott på ett ankomstcenter. Kommunerna ska ta fram boenden och hjälpa dem under deras första tid i . de lägenheter som de hyr i olika kommuner. Vi tycker att kommunerna ska sköta boendena själva. Länsstyrelserna får ett uppdrag att hjälpa kommunerna med boenden. Vad gör man när man väntar? Kommunerna ska ge dem som väntar tidiga insatser. Det kan vara: •information om lagar och regler •information om hur det går till att arbeta i . Ju man väntar, desto mer ska man få lära sig. De som inte får asyl de som inte får stanna i måste lämna landet snabbt. De måste bo på ett avresecenter. Färre i eget boende (EBO) Vissa kommuner har tagit emot väldigt många asylsökande i eget boende (EBO). har det inte fungerat bra. Om någon ansöker om eget boende i dessa kommuner så kommer kontrollera •hur stor bostaden är •hur många som bor i den. Om den asylsökande ändå väljer att bo där, så förlorar han eller hon pengar. eller särskilt bidrag betalas ut. Asylsökande som inte klarar sig utan dessa pengar ska bo i ett ankomstcenter eller i det boende som föreslår. Vi föreslår en ny ersättning till kommuner så att de kan vara förberedda att ta emot barn som kommer ensamma till . Staten ska ge pengar för dessa förberedelser till kommunerna. När det (an)kommer många barn till behöver flera kommuner dela på arbetet. vilka barn som ska till vilka kommuner . ska peka, anvisa och säga: ”Där ska du bo.” Det ska kallas för en ankomstanvisning. Pengar till kommunerna på nytt sätt Vi föreslår ett nytt system för hur pengar från staten ska betalas till kommunerna och landstingen. Det blir ett nytt ersättningssystem där vi använder oss av schabloner. Det betyder att vi räknar ut ungefär hur mycket pengar som går åt. Pengarna kan då betalas ut snabbare. Staten ska ta reda på hur mycket pengar kommunerna gör av med. Vi måste veta vad flyktingmottagandet kostar i en kommun. Vårt näst bästa förslag är det lätt att samarbeta för statens myndigheter och kommunerna. är det svårt. Därför har vi tagit fram ett alternativt förslag där staten själv sköter mottagandet av alla asylsökande. Vårt alternativa förslag är annorlunda på tre sätt: 1.Staten tar ensam ansvar för boende och tidiga insatser för alla asylsökande . 2.Det viktigaste är att det går fort och lätt att pröva ansökan om asyl. 3.Statens ankomstcenter kommer bli stora och bara finnas i några stora kommuner. Men vi ska inte starta nya statliga skolor, sjukhus eller statlig socialtjänst. Skola, vård och socialtjänst ska även i fortsättningen skötas av kommuner och landsting. The Inquiry on the reception and housing of applicants for asylum and newly arrived immigrants was tasked by the Government with proposing a cohesive system for the reception of applicants for asylum and newly arrived immigrants. In this report, the Inquiry outlines a main proposal in which central government, the municipalities and the county councils take joint responsibility for reception. The Inquiry recommends adopting this proposal. We also outline an alternative in which primarily central govern- ment takes full responsibility for reception. The Government’s terms of reference and the Inquiry’s analysis both show that the reception system needs reforming. One key starting point was to remedy the lack of a holistic perspective in the reception system. The lack of a holistic and systematic approach means long waiting times, delayed or return, and high costs for society and individuals. A serious shortcoming in the existing reception system is that measures are planned and located on the basis of where there is available housing. Because other aspects, such as the of or a more even reception between the country’s municipalities, are not considered, the existing system cannot fulfil this task in a long-term and sustainable . Particularly serious is the fact that a limited number of munici- palities have had to take a disproportionately high level of responsi- bility, resulting in considerable pressure on welfare services and local communities. The high incidence of asylum seekers arranging their own accom- modation aggravates the uneven distribution between municipalities and often contributes to a socially undesirable situation. However, asylum seekers arranging their own accommodation can also have positive effects. The system of compensation to municipalities and county coun- cils is inefficient and administratively burdensome. The municipal sector is currently forced to wait much too long for compensation from central government. In light of the abovementioned problems, we propose a cohesive reception system based on the following standpoints: –Concentrate resources early in the process. The Inquiry’s proposal is based on the use of resources early in the reception process so that individuals end up in the right place from the outset, by having a coherent first encounter with at an obligatory arrival centre. –Shorten waiting times and use the waiting time actively. A stay at an arrival centre provides the opportunity for a legally secure and rapid examination in which the asylum seeker and govern- ment agencies are accessible to each other. The time should be used actively for obligatory surveying of asylum seekers’ skills and provision of information on Swedish society, as well as a health examination. –or return in focus from the outset. The waiting time that accrues after leaving the arrival centre should be used for continued information on society, surveying, teaching in Swedish or measures to prepare for efficient returns. From the outset, the focus should be on the individual’s in or on their return to another country. –Reduce the need for arranging one’s own accommodation. The proposals involve asylum seekers arranging their own accommo- dation in an orderly . This involves offering an orderly reception system as an alternative, and limiting the possibilities for asylum seekers to arrange their own accommodation by con- ducting a social examination. –Make use of the capacity and expertise of all of . The main proposal entails central government, the municipalities and the county councils jointly organising reception on the basis of a clear division of responsibility and orderly financing. This means making use of the total capacity and expertise in the 290 munici- palities and 20 county councils, as well as of central government, in this complex social mission. A coherent first encounter with Getting it right from the outset and concentrating resources and measures early on in the asylum process to prevent asylum seekers becoming passive during the long wait are the ideas that guide the reception system in other comparable countries. A quick and efficient start to an asylum seeker’s stay in provides substantial bene- fits for both government agencies and individuals. The Reception Inquiry therefore proposes that central govern- ment set up arrival centres for all asylum seekers. These centres will enable a swift examination according to the rule of law, clearer governance and a more orderly reception system. It will be obliga- tory for all asylum seekers to live in these centres and take part in the activities there. It will only be possible to submit an application for asylum at an arrival centre or at the border. The arrival centres will function as a ‘one stop shop’ where asylum seekers are available for the government agencies and where they can quickly come into contact with the relevant actors. The time spent at the arrival centre should be used efficiently. The focus will be on immediately getting started with the examination and conducting the measures that require personal involvement. Asylum seekers will receive basic information about Swedish society. An initial survey of asylum seekers’ professional and edu- cational backgrounds will be conducted, and a health examination will be offered. During their time at the arrival centre, asylum seekers will also be allocated future accommodation in order to stake out a clear path for their continued stay in . Arrival centres in the right places and with the right conditions The state arrival centres we are proposing would be an important investment for a long-term, sustainable reception system. It is there- fore crucial that they be designed and placed so that they can be run efficiently. The Inquiry considers that the centres should be large facilities where all relevant actors are represented with the right staffing levels, expertise and presence. The municipalities in which the centres are located must have the right conditions for this. They should be large municipalities that are suited in various regards to having the centres placed there, such as proximity to an international airport. The of arrival centres must take place in dialogue with the municipality concerned. The arrival centres should be acquired on long-term contracts for the sake of cost-effectiveness and continuity. Waiting in the municipality – being placed correctly from the outset All municipalities must share the responsibility for offering certain asylum seekers accommodation and early measures following their initial stay at an arrival centre. This will provide good conditions for an and meaningful period of waiting for a decision. The principles of the Act on reception for settlement of certain newly arrived immigrants (the Reception for Settlement Act) will therefore apply from the outset for many asylum seekers. This will strengthen the link between the time spent as an asylum seeker and the time spent as a newly arrived immigrant. It will also enable pre- parations to be made for early following arrival and contribute to a holistic approach to the individual’s initial period spent in . The proposal places a clear focus on the conditions for establish- ment at the time of settlement. It will allow municipalities to plan better and distribute the responsibility more evenly between munici- palities. The proposal will mean many asylum seekers having better options for organising their own accommodation and more being offered an orderly reception system. When the whole country’s capacity is used, it is also easier to cope with fluctuations in the number of asylum seekers. The reception of asylum seekers is not hugely different from the provision of welfare in general. It is very much the municipal sector that has the expertise and capacity required for this. Normalisation is efficient when central government uses an available resource and compensates the municipal sector for its measures, instead of up parallel state structures. The housing situation is acute almost everywhere in . However, the results of the Reception for Settlement Act show that the majority of municipalities are able to organise accommo- dation for newly arrived immigrants. We also consider that the municipalities are better placed to identify and use available housing than would be the case if a centralised procurement process were used that did not make use of local knowledge. The proposal also gives the municipalities important influence over the planning of accommodation as opposed to when central government makes decisions on local use. will also return the apartments it has rented in several municipalities so that they can be used in municipal housing planning. In addition, the county administrative boards will be responsible for supporting municipalities in the acquisition of housing and access to development funding to stimulate new solutions in this area. However, not all asylum seekers will spend their waiting period under municipal supervision. People considered to have chance of being granted a permit or whose case is being pro- cessed under the Regulation will remain in state arrival or departure centres. Local involvement in early measures