sou · H6B369 · 2018-08-29 00:00:00 — Utredningen om starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2018 Regeringen beslutade att ge i uppdrag åt en särskild utredare att undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv (dir. 2017:25). Enligt direktiven skulle den del av uppdraget som avser erkännande av utländska barnäktenskap redovisas i ett delbetänkande. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv för utredningen. Av dessa följer att utredaren även har i uppdrag att bl.a. analysera och ta ställning till möjligheterna att införa mer effektiva verktyg för att förebygga och förhindra att personer med anknytning till tvingas ingå äktenskap eller könsstympas utomlands, lik- som åtgärder för att framtvinga eller underlätta ett återförande till av den utsatta personen (dir. 2017:78). Till särskild utredare förordnades justitierådet . förordnades (tings- rätt), (), (Åklagarmyn- digheten), (), (), (i ), Per (), (), (), (Social- departementet) och () som exper- ter i utredningen. respektive för- ordnades () och (inledningsvis , därefter ) som experter i utredningen. Genom beslut förordnades riksdagsledamöterna samt kommunfullmäktigeledamoten att fr.o.m. den ingå i en till utredningen knuten politisk sammansatt referensgrupp. Hovrättsassessorn har varit sekreterare fr.o.m. . Rättssakkunnige har varit sekreterare fr.o.m. . Utredningen har antagit namnet Utredningen om starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv (Ju 2017:06). Utredningen överlämnade delbetänkandet Utvidgat hinder mot erkännande av utländska barnäktenskap, SOU 2017:96. Härmed överlämnas slutbetänkandet Ökat skydd mot hedersrela- terad brottslighet, SOU 2018:69. Utredningens uppdrag är därmed slut- fört. Experterna har varit eniga vid utformningen av de överväganden och förslag som presenteras. Betänkandet har därför formulerats i vi-form. Förslag till lag om ändring i ............................. 1.2Förslag till lag om ändring av lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar ...................................... 1.3 Förslag till lag om ändring i passlagen (1978:302)................ 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Utredningens uppdrag och arbete................................ Bakgrund och allmänna utgångspunkter ...................... Könsstympning av flickor och kvinnor................................. 3.5Tvångsäktenskap, barnäktenskap och könsstympning är en del av det hedersrelaterade våldet och förtrycket........ Brott med hedersmotiv ............................................... 4.2Närmare om hedersrelaterat våld och förtryck samt hedersrelaterad brottslighet .......................................... Vad är hedersrelaterat våld och förtryck?.............. Hur definieras hedersrelaterad brottslighet?......... 4.3Straffvärdebedömningen av hedersrelaterad brottslighet enligt gällande rätt .................................................................. 4.3.2Hedersmotiv kan redan beaktas vid straffvärdebedömningen enligt 29 kap. 1 § 4.3.3Försvårande omständigheter enligt 29 kap. 2 § vid hedersrelaterad brottslighet ....... 4.4 Frågans tidigare behandling ................................................... 4.5Hur förhåller sig polis, åklagare och domstolar till hedersrelaterad brottslighet?............................................ 4.5.1Några tidigare granskningar av handläggningen av hedersrelaterade brott............. hedersrelaterade ärenden och domar ..................... 4.6.1En särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv bör införas ................................. Utformningen av den nya särskilda En särreglering av hedersrelaterad brottslighet? Är den straffrättsliga lagstiftningen ändamålsenligt 5.2 Kriminalisering av tvångsäktenskap....................................... 5.2.2Särskilt om bestämmelsen om 5.2.3Bakgrunden till särregleringen av Vilseledande till tvångsäktenskapsresa................. 5.3Tillämpningen av straffbestämmelserna om äktenskapstvång och vilseledande till 5.3.3Utredningens granskning av tillämpningen av 5.4Bör straffbestämmelserna förtydligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt? 5.4.2Bestämmelserna om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa görs uttryckligen subsidiära till bestämmelsen om Barnäktenskap bör kriminaliseras......................... 5.4.4Straffskalorna för äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa.................. 5.4.5Försök, förberedelse eller stämpling till vilseledande till tvångsäktenskapsresa bör inte 5.4.6Underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång eller vilseledande till tvångsäktenskapsresa bör inte kriminaliseras ...... 5.4.7Tvång att vara kvar i ett äktenskap eller i en äktenskapsliknande förbindelse bör inte omfattas av den straffrättsliga regleringen om Effektivare verktyg för att motverka barnäktenskap, tvångsäktenskap och könsstympning utomlands.......... 6.2Den internationella dimensionen av barnäktenskap, tvångsäktenskap och könsstympning.................................. 6.3 Den nuvarande ordningen.................................................... 6.3.2Närmare om möjligheterna att hjälpa utsatta vilka förts utomlands ............................................ 6.4I vissa länder finns större möjligheter att agera förebyggande och att verka för ett återförande av den utsatta personen............................................................. 6.5.2En ordning motsvarande den engelska bör inte 6.5.3I förebyggande syfte bör ett utreseförbud för barn införas och passlagens regler ändras............ Närmare om utformningen m.m. av Utreseförbudet bör vara straffsanktionerat ........ 6.5.6Nya regler om utfärdande, återkallelse och spärr av pass.................................................... Utökade möjligheter att underlätta eller framtvinga ett återförande av personer som En fråga om medborgarskap ................................................ Ett effektivt arbete vid myndigheterna........................ 7.2Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor .................................................................. 7.3Behövs ytterligare åtgärder för att öka förutsättningarna för lagföring för äktenskapstvång, vilseledande till tvångsäktenskapsresa och 7.3.2De brottsbekämpande myndigheternas arbete med att effektivisera sitt arbete när det gäller att utreda bl.a. ärenden om tvångsäktenskap....... 7.4 Myndigheternas samverkan och arbetsmetoder ................. Uppdraget och begreppet samverkan................... Hur sker samverkan i allmänhet? 7.4.4Särskilt om myndigheternas samverkan och arbetsmetodik i internationella ärenden om tvångsäktenskap och könsstympning................... 7.5 Ansvarsfördelningen mellan myndigheterna ...................... Regeringens styrning av uppdragen ..................... 7.6Möjligheterna att föra statistik över hedersrelaterad Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................ Kostnadseffekter och finansiering ....................... Övriga ekonomiska konsekvenser ....................... Förslaget till lag om ändring i ........................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar.................................... Förslaget till lag om ändring i passlagen (1978:302) .......... Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga .................... Bilaga 3 En undersökning av hedersrelaterade ärenden Bilaga 4 En undersökning om tillämpningen av och vilseledande till tvångsäktenskapsresa.................. Syftet med vårt uppdrag har varit att undersöka om det finns behov av åtgärder för att säkerställa ett starkt skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv. Vi har i det samman- hanget haft i uppdrag att bl.a. •utvärdera tillämpningen av straffbestämmelserna om äktenskaps- tvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa, •undersöka i vilken utsträckning hedersmotiv beaktas av polis, åklagare och domstolar, •ta ställning till om det bör införas en särskild straffskärpnings- grund för brott med hedersmotiv i 29 kap. 2 § och oavsett ställningstagande i sak, lämna förslag på hur en sådan bestämmelse bör utformas, •följa det pågående utvecklingsarbetet inom och och bedöma om det behöver vidtas ytter- ligare åtgärder för att öka förutsättningarna för lagföring för brotten äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa, •undersöka hur samverkan mellan olika berörda myndigheter fungerar, och •analysera möjligheterna att föra statistik över hedersrelaterade brott och, om det bedöms möjligt, föreslå hur sådan statistik skulle kunna tas fram. Genom tilläggsdirektiv erhöll utredningen ett utvidgat uppdrag, inne- bärande att utredningen även skulle analysera och ta ställning till den internationella dimensionen av tvångsäktenskap och könsstympning. I den delen har särskilt ingått att •analysera och ta ställning till möjligheterna att införa mer effek- tiva verktyg för att förebygga och förhindra att personer med anknytning till tvingas ingå äktenskap eller könsstympas utomlands, såsom omhändertagande, återkallelse och spärr av pass samt utfärdande av reseförbud i skyddande syfte, liksom åtgärder för att framtvinga eller underlätta ett återförande till av den utsatta personen, •analysera och ta ställning till hur samverkan mellan rättsväsendets myndigheter, , skolan och utrikesförvaltningen i ärenden om tvångsäktenskap med internationella inslag kan ut- vecklas och arbetsmetodiken förbättras, och •analysera och ta ställning till hur arbetsmetodiken kan förbättras och samverkan utvecklas mellan berörda aktörer i ärenden om könsstympning. I vårt uppdrag har även ingått att vid behov lämna förslag till för- fattningsändringar. För närmare information om våra direktiv, se bilagorna 1 och 2. Vi har genom vårt delbetänkande Utvidgat hinder mot erkännande av utländska barnäktenskap (SOU 2017:96) lämnat förslag till hur möjligheterna att erkänna utländska barnäktenskap ytterligare bör begränsas. Utredningens bedömningar och förslag Begreppet hedersrelaterat våld och förtryck är tydligt eta- blerat och kan generellt beskrivas som kopplat till s.k. hedersnormer, vilka bygger på starka patriarkala och heteronormativa föreställ- ningar. Kännetecknande är att individens intresse anses vara under- ordnat familjens, att individens handlingar anses påverka hela familjens anseende och att individens sexualitet är hela familjens angelägenhet. Till normerna hör bl.a. uppfattningen att familjens eller släktens rykte och anseende är avhängigt kvinnliga familjemedlemmars kysk- het och oskuld samt deras faktiska och påstådda beteende i förhåll- ande till dessa ideal. Tvångsäktenskap, barnäktenskap och könsstymp- ning är olika uttryck för det hedersrelaterade våldet och förtrycket. En straffbestämmelse om barnäktenskap bör införas Riskerna med barnäktenskap och s.k. äktenskapsliknande förbindel- ser (eller informella äktenskap) är många och väl kända (se bl.a. avsnitt 4.4 i utredningens delbetänkande, SOU 2017:96). Trots denna syn på äktenskap som ingås med barn finns det inte någon särskild straffbestämmelse som tar sikte på det fallet att någon gifter sig med ett barn, eller medverkar till att ett barn blir gift. Frågan om ett särskilt barnäktenskapsbrott ska införas har varit föremål för överväganden (se bl.a. SOU 2008:41 och SOU 2012:35). Barnäktenskap handlar närmast uteslutande om att föräldrar eller släktingar tvingar tonåringar att gifta sig eller utsätter dem för påtryckningar att göra det. Barnäktenskap utgör därför i hög ut- sträckning tvångsäktenskap, vilket innebär att straffbuden om äkten- skapstvång (4 kap. 4 c § ) och vilseledande till tvångs- äktenskapsresa (4 kap. 4 d § ) i de allra flesta fall är tillämpliga också på barnäktenskap. Mot denna bakgrund kan det med fog ifrågasättas om det är rimligt med en kriminalisering. Det finns dock flera omständigheter som kan motivera införan- det av ett särskilt barnäktenskapsbrott. Det som främst gör sig gäll- ande är de bevissvårigheter som visat sig mer eller mindre regel- mässigt föreligga i ärenden om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa med barn som brottsoffer (se t.ex. Hovrätten för Nedre dom i mål B 1382-17). Åklagaren har att visa att barnet har förmåtts att ingå ett giltigt äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse genom något otillbörligt medel; olaga tvång eller utnyttjande av barnets utsatta belägenhet. Det är inte ovanligt att det förekommer påtryckningar som inte är straffbara. Som exempel kan nämnas att föräldrar förklarar att familjen kommer att bli utskämd om barnet inte gifter sig med den familjen har utsett, eller att barnet kommer att stötas ut ur familje- gemenskapen. Det kan också vara så att den unge överhuvudtaget inte vågar att ge uttryck för sin ovilja att gifta sig. Det skydd som FN:s konvention om barnets rättigheter (barn- konventionen) strävar att ge barn inrymmer också ett skydd mot tidiga äktenskap. ställer krav på att konventions- staterna ska motverka skadliga sedvänjor (artikel 24.3). Barnäktenskap har utpekats som en sådan. En kriminalisering av barnäktenskap är ett tydligt besked från lagstiftarens sida om att barnäktenskap inte tolereras. En straffbestämmelse kan verka avhållande på den som överväger att medverka till ett barnäktenskap. Den kan stärka familjer som behöver hjälp med att stå emot påtryckningar från andra om att gifta bort en underårig familjemedlem. Detsamma kan gälla den som står under påtryckningar från andra att gifta sig med ett barn. En straff- regel kan också stärka barn som inte vill gifta sig och ge dem verktyg för att motsätta sig äktenskapet. Utredningens sammantagna bedömning är att barnäktenskap bör kriminaliseras och att det finns ett tillräckligt stort tillämpnings- område för att en straffbestämmelse ska kunna motiveras. När det gäller utformningen av ett särskilt straffstadgande är det naturligt att utgå från den nuvarande regleringen om äktenskaps- tvång men att ta bort kravet på tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet vid brott som riktar sig mot barn. En sådan konstruktion, där ansvar för brott alltså inte kräver att gärningsmannen använt sig av något otillbörligt medel, är i linje med regleringen i fråga om människohandel, där det inte finns krav på sådana medel vid brott som riktar sig mot barn. En annan naturlig utgångspunkt är att straff i första hand bör drabba den som bär det huvudsakliga ansvaret för att ett barnäktenskap kommer till stånd. Om barnet själv samtycker till att ingå äktenskapet är utan betydelse. Det är därför rimligt att straffa den som förmår ett barn att ingå äktenskap utan att det där- jämte ställs något krav beträffande tvång eller utnyttjande av viss belägenhet. I många fall är barnets vårdnadshavare också den som har förmått barnet att ingå äktenskapet. Man kan emellertid tänka sig fall där det inte går att bevisa att vårdnadshavaren förmått barnet till äkten- skapet eller att dennes åtgärder inte är att anse som ett förmående. Utredningen föreslår därför även att den som tillåter att ett barn ingår äktenskap kan straffas för barnäktenskapsbrott. ”tillåter” tar sikte på aktiva handlingar. Exempel på handlingar som kan innefatta ett tillåtande är att vårdnadshavare ger sitt samtycke till äktenskapet eller närvarar vid en bröllopsceremoni. Ansvar för barnäktenskapsbrott bör alltså träffa den som ”förmår” eller ”tillåter” barnet att ingå äktenskap. Även sådana barnäktenskap som ingåtts efter tvång eller utnytt- jande och som i och för sig uppfyller rekvisiten för äktenskapstvång bör omfattas av bestämmelsen om barnäktenskapsbrott. En sådan lösning är att föredra eftersom den leder till en samlad behandling av alla äktenskapstvångsbrott som riktar sig mot barn. Även de informella äktenskapen ska inrymmas i bestämmelsen (jfr 4 kap. 4 c § andra stycket ). Det synes till och med vara så att det är här straffbestämmelsen kommer att få den största effekten eftersom några juridiskt giltiga svenska barnäktenskap kan ingås och föreslagna skärpningar av reglerna kring erkän- nande av utländska barnäktenskap kommer att få till följd att ut- ländska barnäktenskap i princip aldrig kommer att erkännas. Straffet för brottet ska vara fängelse i högst . En särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv bör införas Bestämmelserna om straffmätning finns i 29 kap. . Redan den nuvarande lagstiftningen medger att förekomsten av ett visst motiv kan få genomslag vid bedömningen av ett brott. De avsikter eller motiv som den tilltalade haft ska nämligen beaktas vid bedöm- ningen av straffvärdet enligt 29 kap. 1 § andra stycket första men- ingen . Även finns det alltså möjlighet att beakta hedersmotiv vid straffvärdebedömningen eftersom motivet till ett brott i sig är en faktor som uttryckligen ska beaktas. Den undersökning som genomförts som ett led i vår utredning (se bilaga 3) visar även att domstolarna i viss mån lägger hedersmotiv till grund för straffskärpning. Hedersrelaterat våld och förtryck är ett samhällsproblem och det bör vara en prioriterad uppgift att bekämpa brottslighet som har hedersmotiv. Mot denna bakgrund är det önskvärt att allvaret hos den brottslighet som sker i hederns namn regelmässigt och tydligt återspeglas i dess straffvärde. De enskilda offren för hedersrelaterad brottslighet är dessutom hårt drabbade. Brottsoffren, som främst är unga kvinnor och flickor, kan p.g.a. brottslighetens kollektiva karak- tär ofta drabbas hårdare än vad som annars är fallet. Även mot denna bakgrund är det angeläget att det finns utrymme att åsätta brott med hedersmotiv ett högre straffvärde än annan motsvarande brottslig- het som inte är hedersrelaterad, vilket en särskild straffskärpnings- grund för brott med hedersmotiv kan bidra till att säkerställa. En sådan ny straffskärpningsgrund kan också ses som ett led i att tydlig- göra brottsoffrens särskilt stora utsatthet och att stärka rättighets- skyddet för de som drabbas. Att hedersmotiv kan beaktas inom ramen för 29 kap. 1 § bör inte ses som ett hinder mot införandet av en ny särskild straffskärpningsgrund. Bestämmelsen i 29 kap. 1 § brotts- balken är allmänt hållen och omfattar mycket varierande förhållan- den, av såväl skärpande som mildrande karaktär, varför det kan råda viss osäkerhet kring den fulla betydelsen av att ett brott har begåtts med hedersmotiv. Om en ny särskild straffskärpningsgrund införs skulle det inte råda något tvivel om att förekomsten av hedersmotiv är av betydelse vid straffvärdebedömningen. Ett sådant tydliggörande kan framför allt bidra till att hedersmotiv uppmärksammas i större utsträckning av polis, åklagare och domstolar – exempelvis genom att bevisning om motivet säkras under förundersökningar och att strängare påföljder döms ut i domstol. Införandet av en särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv markerar även det allmännas ståndpunkt att sådan brottslighet aldrig kan accepteras och bör kunna påverka den syn som såväl samhället i stort som vissa grupper har på brottslighet med hedersmotiv. Mot denna bakgrund föreslår vi att det i 29 kap. 2 § införs en ny punkt 9 som innebär att det vid bedömningen av straff- värdet som en försvårande omständighet särskilt ska beaktas om ett motiv för brottet varit att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder. Den föreslagna lagtexten knyter i huvudsak an till den definition av hedersrelaterad brottslighet som polis och åklagare använder sig av och utgår från den prägel och det syfte som brottslighet baserad på hedersnormer innehar. Att den föreslagna ordalydelsen hänvisar till begreppet heder (och därvid knyter an till en uppfattning om heder som inte delas av de flesta människor) innebär dock inte att lagstiftaren själv ska upp- fattas utgå från en idé om att heder kan utgöra en godtagbar anled- ning till våld och förtryck. Den särskilda straffskärpningsgrundens budskap är tvärtom att hedersmotiv inte är försvarbara och innebär ett tydligt avståndstagande från sådant hederstänkande. Utredningen har därför valt att använda begreppet heder. Om man trots allt önskar markera att det allmänna inte står bakom den innebörden av hedersbegreppet har vi angett en alternativ utformning som utgår från en föreställning om heder. När det gäller frågan om införandet av ett särskilt hedersbrott, dvs. en särreglering i som tar sikte på hedersrelaterad brottslighet, så ligger detta utanför ramen för vårt uppdrag. Vi har trots detta i korthet behandlat frågan i vårt betänkande och funnit att det finns beaktansvärda invändningar mot införandet av en sådan straffbestämmelse, för att omfatta hela vidden av det våld och för- tryck som utövas i hederns namn skulle straffbestämmelsen till att börja med behöva konstrueras så pass brett att det kan ifrågasättas om en särskild brottsrubricering är den lämpligaste lösningen. Vidare kan avgränsnings- och konkurrensproblem uppstå eftersom ett så- dant straffbud skulle riskera att överlappa de grova fridskränknings- brotten. I skyddande syfte bör ett utreseförbud för barn som riskerar att föras utomlands för att ingå äktenskap eller könsstympas införas Trots att både tvångsäktenskap och könsstympning är kriminaliserat och att något krav på dubbel straffbarhet inte råder förekommer det att barn med anknytning till tvingas att gifta sig eller utsätts för könsstympning utomlands. Ett flertal svårigheter kan kopplas till detta förhållande, bl.a. har myndigheterna ofta små möjligheter att hjälpa den som befinner sig utanför . framstår möjligheterna att ingripa med förebyggande åtgärder som begränsade. Reglerna i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), de straffprocessuella tvångs- medlen (såsom reseförbud enligt 25 kap. ) samt möj- ligheten att meddela kontaktförbud medför visserligen att tvångs- åtgärder i vissa fall kan tillgripas. Trots dessa regler förekommer det att barn förs utomlands för att utsättas för tvångsäktenskap eller könsstympning. Detta förhållande kan bl.a. bero på att inga av de nämnda regelverken är särskilt utformade för att avvärja att någon förs ut ur i sådana syften. Med undantag för LVU riktar de sig inte heller mot den skyddsbehövande utan mot misstänkta eller möjliga förövare. Inte heller regelverket för pass och andra resehand- lingar innehåller några bestämmelser till skydd för enskilda i dessa situationer. Mot denna bakgrund är det angeläget att vidta åtgärder för att kunna förhindra att barn förs utomlands för att tvingas att ingå äktenskap eller könsstympas. Sådana åtgärder bör även omfatta barn vilka förs utomlands för att ingå giftermål vilka de till synes sam- tycker till, bl.a. mot bakgrund av att det i regel är skadligt för barn att gifta sig och att dessa inte bör tillerkännas förmågan att samtycka till de långtgående konsekvenser som ett giftermål medför. Det finns således ett behov av att kunna inskränka möjligheten att resa utomlands för barn som riskerar att föras ur landet för att ingå äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse eller köns- stympas. Utredningen föreslår därför att ett utreseförbud som avser dessa fall införs i LVU. Förslaget utgår i huvudsak från lagens befintliga systematik, vilket bl.a. innebär att ett utreseförbud som huvudregel ska meddelas av förvaltningsdomstol men i brådskande fall även kan meddelas tillfälligt av socialnämnden.