sou · H6B364 · 2018-08-09 00:00:00 — En sanktionsavgift kan behöva prövas av domstol i första instans, i stället för prövning av förvaltningsmyndighet, om det är aktuellt att göra en bedömning av om en person agerat uppsåtligen eller av grov oaktsamhet (subjektivt rekvisit) eller om det är fråga om känn- bara ingripanden mot fysiska personer.18 Höga sanktionsavgifter be- höver inte i sig utgöra något direkt hinder mot att en förvaltnings- myndighet får fatta sanktionsbeslut. Förekomsten av subjektiva rekvisit är däremot av betydelse för frågan om det är lämpligt att låta förvaltningsmyndigheten fatta det första rättsligt bindande be- slutet.19 Vi gör mot denna bakgrund bedömningen att det är lämpligt att prövningen av ett beslut om sanktionsavgift mot en ledningsperson sker i domstol i första instans. Ett beslut om sanktioner mot led- ningspersoner bör då ske genom s.k. sanktionsföreläggande. Det motsvarar vad som gäller enligt t.ex. revisorslagen för att kunna besluta om sanktionsavgift mot andra än revisorer som är företrädare för ett registrerat revisionsbolag. Ett sanktionsföreläggande går till så att den fysiska personen före- läggs att godkänna ett ingripande som är bestämt till tid eller belopp. När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett domstolsavgörande som fått laga kraft. Om ett sanktionsföreläg- gande inte har godkänts inom angiven tid, får tillsynsmyndigheten ansöka hos domstol om att sanktionen ska beslutas. I penningtvätts- lagen finns bestämmelser som reglerar bl.a. vad ett sanktionsföreläg- gande ska innehålla och vad som händer om sanktionsföreläggandet inte godkänns (se 7 kap. 17–20 §§ penningtvättslagen). Dessa bör, genom en hänvisning i fastighetsmäklarlagen, gälla även vid ingri- pande mot ledningspersoner. 2004/05:142 s. 47 och prop. 2014/15:57 s. 57. 2014/15:57 s. 57 f. Ändringsdirektivet till det fjärde penningtvättsdirektivet behandlar inte frågor om preskription och verkställighet. Sådana bestämmelser bör dock också införas. Även detta bör ske genom en hänvisning till bestämmelserna i penningtvättslagen (se 7 kap. 21–23 §§). 11.3.4Ingripande mot ägare och ledning Förslag: Om en person i ledande befattning i ett mäklarföretag har åsidosatt vad som åligger honom eller henne i näringsverk- samhet eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet, ska Fastig- hetsmäklarinspektionen kunna förelägga mäklarföretaget att vidta rättelse. Om mäklarföretaget inte vidtar rättelse ska Fastighets- mäklarinspektionen kunna återkalla registreringen. Om en enskild, som har ett kvalificerat innehav av andelar i ett mäklarföretag, i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller gjort sig skyldig till allvarlig brotts- lighet, ska Fastighetsmäklarinspektionen kunna förelägga inne- havaren att avyttra så stor andel att innehavet är kvali- ficerat. Om det är en juridisk person som har ett kvalificerat innehav och det i dess ledning finns en person som inte uppfyller den lämplighetsbedömning som ska göras ska Fastighetsmäklar- inspektionen kunna förelägga den juridiska personen att byta ut den diskvalificerade personen i dess ledning. Skäl för förslaget: I avsnitt 10.3.3 föreslår vi att den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet inte ska få ha ett kvalificerat innehav av andelar i ett mäklarföretag eller ingå i dess ledning. Detta ska också utgöra en förutsättning för att mäklarföre- taget ska kunna registreras. Fastighetsmäklarinspektionen bör även ha rätt att ingripa om det senare visar sig att en sådan person ingår i mäklarföretagets ägarkrets eller dess ledning. Om det är en person i ledande befattning som har åsidosatt skyl- digheter i näringsverksamhet eller har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet ska Fastighetsmäklarinspektionen kunna ingripa genom att förelägga företaget att vidta rättelse. Om mäklarföretaget därefter skiljer den diskvalificerade personen från dennes ledningsbefattning får rättelse anses ha skett. Om mäklarföretaget inte vidtar rättelse bör registreringen kunna återkallas. Fastighetsmäklarinspektionen ska även kunna ingripa mot den som har ett kvalificerat innehav av andelar i ett mäklarföretag och som inte uppfyller de lämplighetskrav som ställs. Om det är fråga om en fysisk person bör han eller hon kunna föreläggas att avyttra en så stor andel av innehavet att det därefter är kvali- ficerat. Är det en juridisk person som har ett kvalificerat innehav och det i dess ledning finns en person som inte uppfyller kravet på lämp- lighet ska Fastighetsmäklarinspektionen kunna förelägga den juri- diska personen att byta ut den diskvalificerade person i dess ledning. 11.4Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Bedömning: Det behövs inga ändringar i offentlighets- och sekre- tessregleringen med anledning av att mäklarföretagen ställs under tillsyn. Skäl för bedömningen: I vårt uppdrag ingår att analysera och ta ställ- ning till behovet av ändringar i offentlighets- och sekretessregleringen när det gäller tillsyn över och ingripande mot mäklarföretag. Fastighetsmäklarinspektionens beslut är offentliga och ska, om beslutet avser ingripande mot överträdelser av penningtvättsreglerna, publiceras på myndighetens webbplats (17 b § förordningen [2009:92] om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism). Skyl- digheten att offentliggöra beslut har tillkommit för att uppfylla kraven i fjärde penningtvättsdirektivet (artikel 60). I övrigt omfattas Fastighetsmäklarinspektionens tillstånds- och tillsynsverksamhet av sekretessbestämmelsen i 30 kap. 23 § offent- lighets- och sekretesslagen.20 Av den bestämmelsen följer att sekre- tess gäller i en statlig myndighets verksamhet som består i tillstånds- givning och tillsyn 1.för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden, upp- finningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, och 20Se 9 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) och punkt 104 i bilagan till den förordningen. 2.för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än som avses i 1 för den som har trätt i affärsförbindelse eller lik- nande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Med begreppet ”enskild” avses såväl fysiska som juridiska perso- ner.21 Sekretessen enligt bestämmelsen kommer alltså att gälla även för mäklarföretag, liksom för personer i ledningen av ett mäklar- företag om ett ingripande riktas mot honom eller henne. Sekretess gäller även vid Fastighetsmäklarinspektionens tillsyn över efterlevnaden av penningtvättslagen för uppgift i en anmälan, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet (30 kap. 23 a § offent- lighets- och sekretesslagen). Mot denna bakgrund anser vi att det inte är nödvändigt att göra några ändringar i offentlighets- och sekretessregleringen med anled- ning av att mäklarföretagen ställs under tillsyn. 2008/09:150 s. 349. I vårt uppdrag ingår att ta ställning till de förändringar av regelverket som är motiverade med hänsyn till behovet av att kunna möjliggöra användning av elektroniska hjälpmedel. I direktiven anges att det är viktigt att fastighetsmäklare och allmänheten har goda möjligheter att använda elektroniska vägar i sina kontakter med Fastighetsmäk- larinspektionen. Av direktiven följer också att vi ska klarlägga om författningarna på området möjliggör elektronisk kommunikation. Det gäller t.ex. regler om ansökningsförfarandet och tillsynen. Vidare anges i våra direktiv att det är viktigt att regelverket inte lägger onödiga hinder för elektronisk hantering vid utförande av själva fastighetsmäklaruppdraget. Som exempel på frågor som bör analyseras anges bestämmelserna om uppdragsavtal och depositions- avtal, som kräver underskrift av parterna, som elektronisk underskrift inte är tillåten enligt lagen. Det kan enligt direktiven vidare finnas anledning att analysera om regler om t.ex. fastighets- mäklarens rådgivnings- och upplysningsskyldighet eller om bud- givning kan lägga onödiga hinder i vägen för att elektronisk kom- munikation används. 12.2Finns det något hinder mot ett elektroniskt ansökningsförfarande? Bedömning: Reglerna i fastighetsmäklarlagen och fastighets- mäklarförordningen hindrar inte ett elektroniskt ansöknings- förfarande. I praktiken är det dock inte möjligt att fullt ut an- vända ett sådant förfarande eftersom fastighetsmäklarinspek- tionens föreskrifter kräver att de handlingar som ska bifogas en ansökan måste vara i original eller bestyrkta kopior. En ansökan om registrering ska vara skriftlig. Bilagorna ska skickas in i original En ansökan om registrering som fastighetsmäklare ska vara skriftlig (1 § fastighetsmäklarförordningen). Något krav på att ansökan ska vara undertecknad ställs inte. Till ansökan ska sökanden foga bevis om att sökanden har ansvarsförsäkring, tillfredsställande utbildning och att han eller hon inte har förvaltare (2 § fastighetsmäklarförordningen). Närmare föreskrifter om vilka krav som ställs på de bevis som ska bifogas har meddelats av Fastighetsmäklarinspektionen (se KAMFS 2013:3). Av 14 § i föreskrifterna framgår att bevisen ska vara i original eller bestyrkta kopior. Beviset om teoretisk utbildning får emellertid vara elektroniskt eller i en kopia som inte är bestyrkt, om det är verifierbart ur ett studieregister enligt förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och hög- skolor. Fram till var det möjligt att ansöka om regi- strering via Fastighetsmäklarinspektionens webbplats. Sökanden var dock tvungen att skicka in bilagorna i pappersform med vanlig post. Sammanlagt kom det in 126 elektroniska ansökningar , vilket motsvarade av alla inkomna ansökningar under året.1 1Fastighetsmäklarinspektionens årsredovisning för , s. 19. Reglerna i fastighetsmäklarlagen och fastighetsmäklarförordningen hindrar inte ett elektroniskt ansökningsförfarande Krav på skriftlighet är ett mycket vanligt formkrav och anses nor- malt inte hindra att ansökan lämnas in elektroniskt. Det framgår bl.a. av en formkravsöversyn som genomfördes inom och av prop. 2017/18:126, där regeringen föreslog att det skulle bli tillåtet att skriva under domstolsavgöranden elektroniskt.2 Det har inte framkommit något som tyder på att syftet med skriftlighetskravet vid en ansökan om registrering som fastighets- mäklare skulle vara att utesluta ett elektroniskt ansökningsför- farande. Det krav på skriftlighet som följer av 1 § fastighetsmäklar- förordningen bör därför inte hindra att en ansökan om registrering sker elektroniskt, via e-post eller genom en e-tjänst. Även om det alltså i och för sig är möjligt att ansöka om regi- strering elektroniskt, motverkas denna möjlighet av att det enligt Fastighetsmäklarinspektionens föreskrifter krävs att de bifogade handlingarna lämnas in i original eller i en bestyrkt kopia. När det krävs att handlingar lämnas i original utgör detta normalt hinder mot att lämna in dessa elektroniskt.3 I praktiken innebär detta att sökanden måste komplettera en elektronisk ansökan genom att skicka in de handlingar som ska bifogas en ansökan i fysisk form. Vi gör alltså bedömningen att det inte är nödvändigt med några författningsändringar för att möjliggöra elektroniska ansökningar om registrering. Däremot kräver ett sådant förfarande att Fastig- hetsmäklarinspektionens föreskrifter ändras. 12.3Elektronisk kommunikation i samband med tillsynen Bedömning: Reglerna i fastighetsmäklarlagen och fastighets- mäklarförordningen hindrar inte elektronisk kommunikation i samband med tillsynen. 2Se Ds 2003:29 s. 65 f. och 94 samt prop. 2017/18:126 s. 25. 3Se Ds 2003:29 s. 105 och prop. 2017/18:126 s. 33. Skäl för bedömningen: I vårt uppdrag ingår även att klarlägga om reglerna om tillsyn möjliggör elektronisk kommunikation. Regler om tillsyn och ingripande finns i 28–29 c §§ fastighetsmäklarlagen. I dessa bestämmelser regleras bl.a. mäklarens skyldighet att låta Fastighetsmäklarinspektionen granska relevanta handlingar vid tillsynen och vilka möjligheter tillsynsmyndigheten har att ingripa mot en registrerad mäklare. Vissa kompletterande bestämmelser finns i fastighetsmäklarförordningen. Reglerna är tek- nikneutrala på så sätt att formerna för hur tillsynen ska bedrivas och hur kommunicering ska ske inte regleras närmare i lagen eller för- ordningen. Vi kan därför inte se att det finns något hinder mot att använda sig av elektronisk kommunikation i samband med tillsynen. Det har inte heller i något annat avseende framkommit att bestäm- melserna i fastighetsmäklarlagen och fastighetsmäklarförordningen skulle begränsa Fastighetsmäklarinspektionens och mäklarnas möj- ligheter att använda sig av elektronisk kommunikation eller annan relevant teknik i samband med tillsynen. 12.4Uppdragsavtal och depositionsavtal ska kunna skrivas under elektroniskt Förslag: Uppdragsavtal och depositionsavtal ska kunna skrivas under med en sådan avancerad elektronisk underskrift som avses i EU:s förordning om elektronisk identifiering. Elektronisk identitetshandling och elektronisk underskrift Elektronisk identifiering och elektronisk underskrift är förutsätt- ningar för användningen av många digitala tjänster. En e-legi- timation är en elektronisk identitetshandling som kan användas för att identifiera innehavaren på elektronisk väg. Genom e-legitimationen kan användaren legitimera sig och skriva under avtal hos olika myndigheter och privata företag. finns det mer än sju miljoner e-legitimationer utfärdade i Sverige.4 Den vanligast förekommande lösningen för elektronisk identifiering i är BankID.5 Det finns olika typer av e-legitimationer. har tagit fram ett tillitsramverk som bygger på internationell standard och andra internationella ramverk. Det framtagna ramverket beskri- ver olika tillitsnivåer. Ju högre tillitsnivå, desto säkrare är e-legiti- meringen, både vad gäller grad av säkerhet i teknik och identifiering. Utredningen om effektiv styrning av nationella digitala tjänster (SOU 2017:114) har i sitt betänkande gjort bedömningen att de elektroniska identitetshandlingar som ligger på de högsta tillits- nivåerna (tillitsnivå 3 och 4) bör kunna ses som elektroniska ur- kunder enligt 14 kap. 1 § andra stycket 2 . Därmed är de också värdehandlingar, som användaren bör hantera med samma försiktighet som deras fysiska motsvarigheter.6 BankID anses mot- svara tillitsnivå 3.7 En elektronisk underskrift är uppgifter i elektronisk form som används för att kontrollera att innehållet i en elektronisk handling kommer från den som har undertecknat handlingen. Det finns olika typer av elektroniska underskrifter. En avancerad elektronisk under- skrift är en elektronisk underskrift på vilken det ställs höga krav på säkerhet och kryptering. Av artikel 26 i EU:s förordning om elek- tronisk identifiering8 följer att en avancerad elektronisk underskrift ska uppfylla följande krav: a)Den ska vara unikt knuten till undertecknaren. b)Undertecknaren ska kunna identifieras genom den. c)Den ska vara skapad på grundval av uppgifter för skapande av elektroniska underskrifter som undertecknaren med hög grad av tillförlitlighet kan använda uteslutande under sin egen kontroll. 2015/16:72 s. 33 f. 5SOU 2017:114 s. 245. 6SOU 2017:114 s. 183. 7E-legitimationsnämndens hemsida: svenskelegitimation/godkandaelegitimationer.4.4498694515fe27cdbcf1a3.html (). 8Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG. d)Den ska vara kopplad till de uppgifter som den används för att underteckna på ett sådant sätt att alla efterföljande ändringar av uppgifterna kan upptäckas. De e-legitimationer som allmänt används i anses uppfylla kraven på en avancerad elektronisk underskrift.9 I ett antal svenska lagar finns det bestämmelser som innebär att hand- lingar som ska vara undertecknade får undertecknas med en sådan avancerad elektronisk underskrift som avses i EU-förordningen. Så är fallet t.ex. i 1 kap. 13 § aktiebolagslagen (2005:551) och i 1 kap. 7 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Det finns också kvalificerade elektroniska underskrifter. På en sådan underskrift ställs det ännu högre än på en avancerad elek- tronisk underskrift. Det finns ingen svensk lagstiftning som kräver att handlingar ska vara undertecknade med kvalificerade elek- troniska signaturer.10 Det är inte möjligt att skriva under ett uppdragsavtal eller ett depositionsavtal med en elektronisk underskrift Ett uppdragsavtal ska vara skriftligt och skrivas under av parterna (9 § fastighetsmäklarlagen). Samma sak gäller för depositionsavtalet (10 § tredje stycket fastighetsmäklarlagen). Om ett depositionsavtal inte upprättas skriftligen kan mäklaren hållas disciplinärt ansvarig. Däremot är avtalet civilrättsligt giltigt.11 Kravet på att uppdragsavtalet ska vara skriftligt infördes genom fastighetsmäklarlag. I förarbetena angavs att det låg i sakens natur att både mäklaren och uppdragsgivaren skulle underteckna avtalet.12 I samband med fastighetsmäklarlag infördes ett uttryckligt krav på undertecknande. infördes kravet på att depositions- avtalet ska upprättas skriftligen och skrivas under av parterna. Som framgår av avsnitt 12.2 utgör kravet på skriftlighet normalt inte något hinder mot att parterna ingår avtalet på elektronisk väg. Kravet på undertecknande kan dock utgöra ett sådant hinder. 2015/16:72 s. 53. 2015/16:72 s. 41. 2010/11:15 s. 51. 1994/95:14 s. 74. formkravsöversyn som genomfördes inom drogs slutsatsen att kravet på undertecknande normalt inte kan upp- fyllas på annat sätt än genom en namnteckning med penna på papper, när inte annat särskilt anges.13 Ett krav på undertecknande och lik- nande formkrav ansågs därför inte kunna uppfyllas genom elek- troniska rutiner.14 Därefter har dock begreppet ”undertecknad” i vissa författningar, bl.a. i skatteförfarandelagen (2011:1244) och fastighetstaxeringslagen (1979:1152), ansetts ha en teknikoberoende innebörd som inte hindrar undertecknande genom en elektronisk signatur. I förarbetena till skatteförfarandelagen uttalades följande: I de sammanhang då det har konstaterats att ett krav på under- tecknande inte kan uppfyllas med elektroniska rutiner har det varit fråga om att bedöma begreppets innehåll i en befintlig lagstiftning. Här är förhållandena annorlunda genom att det handlar om en ny lagstiftning. I en ny lag som ska gälla för så gott som hela skatteförfarandet är det enligt utredningens mening både möjligt och lämpligt att använda underteckna i en betydelse som är frikopplad från tidigare lagstiftning och anpassad till dagens verklighet där undertecknande på papper steg- vis har ersatts av elektroniska förfaranden. Regeringen delar utredningens bedömning om att behålla begreppet underteckna.15 Att uppdragsavtal och depositionsavtal måste skrivas under moti- veras inte närmare i förarbetena till fastighetsmäklarlagen. Där framgår inte annat än att kravet på att uppdragsavtalet måste skrivas under får till konsekvens att avtalet inte kan ingås endast via e-post.16 I förarbetena anges inte heller att syftet med lagstiftningen är att den ska vara teknikneutral. Vi gör mot denna bakgrund bedömningen att det inte är möjligt att skriva under ett uppdragsavtal eller ett depositionsavtal med en elektronisk underskrift. 13Ds 2003:29 s. 90 och prop. 2017/18:126 s. 25. 14Ds 2003:29 s. 87 f. 2010/11:165 s. 346. Se även prop. 2016/17:142 s. 41 och 61. 2010/11:15 s. 50. Det bör vara möjligt att använda sig av elektronisk underskrift för att skriva under uppdragsavtal och depositionsavtal Elektroniska underskrifter har en grundläggande funktion i samhället. Såväl kontakter med myndigheter som olika civilrättsliga transaktioner sker i ökad utsträckning elektroniskt. De elektroniska identitetshandlingar som finns tillgängliga kan peka ut en viss individ med hög grad av säkerhet. Utredningen om effektiv styrning av nationella digitala tjänster (SOU 2017:114) har gjort bedömningen att åtminstone elektroniska identitetshandlingar på tillitsnivå 3 och 4, till vilka bl.a. BankID hör, är att betrakta som elektroniska urkunder.17 Vi anser mot denna bakgrund att de tekniska lösningar som finns är tillräckligt säkra för att tillåta att uppdragsavtal och depo- sitionsavtalet skrivs under genom en elektronisk underskrift. När krav på undertecknande har anpassats till digitala rutiner har olika lagtekniska konstruktioner valts. I några enstaka fall har, som nämnts ovan, begreppet ansetts vara teknik- oberoende. Någon ändring i lagtexten har då inte varit nödvändig. I många fall har emellertid begreppet undertecknande fått behålla sin ursprungliga innebörd. Det har då inte ansetts möjligt att uppfylla kravet på undertecknande på annat sätt än genom penna på papper. I dessa fall har lagen kompletterats med en möjlighet till elektronisk underskrift. Normalt har då också angetts att den elektroniska underskriften ska vara av viss kvalitet, oftast genom en hänvisning till att undertecknandet kan ske genom en sådan avan- cerad elektronisk underskrift som avses i artikel 3 i Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG, i den ursprungliga lydelsen. Denna hänvisningsteknik används i åtskilliga lagar. Bland dessa kan nämnas 45 kap. 4 § rätte- gångsbalken för elektronisk stämningsansökan i brottmål, 11 § skuld- saneringslagen (2016:675), 111 kap. 5 § socialförsäkringsbalken, 2 kap. 7 § årsredovisningslagen (1995:1554) och 12 kap. 7 § lagen (2016:1145) om offentlig upphandling. I vissa andra lagar hänvisas det rent allmänt till att underteck- nandet kan uppfyllas genom en elektronisk underskrift, utan att ange vilken kvalitet som ställs på underskriften. Detta är ett resultat av 17SOU 2017:114 s. 183. På fastighetsbildningsområdet har det t.ex. inte ansetts lämpligt att i lag bestämma hur en elektronisk under- skrift ska vara beskaffad, utan de närmare bestämmelserna om hur en ansökan ska signeras meddelas i form av verkställighetsföreskrif- ter.18 I årsredovisningslagarna har hänsyn tagits till att utbudet av elektroniska signaturer varierar beroende på utvecklingen av ny teknik och olika kommersiella förutsättningar.19 Närmare bestäm- melser om kraven på den elektroniska signaturen meddelas därför inte direkt i lagen utan i stället av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vid upphandling är tanken att den upp- handlande myndigheten eller enheten själv ska kunna välja vilken teknisk säkerhetsnivå som ska gälla.20 Fastighetsmäklarlagen är en konsumenträttslig skyddslagstiftning. För att tillåta elektroniska underskrifter bör det därför ställas krav på att tekniken motsvarar högt ställda kvalitetskrav. En avancerad elektronisk underskrift uppfyller sådana krav. Vi föreslår därför att undertecknandet ska kunna ske genom en sådan avancerad elek- tronisk underskrift som avses i artikel 3 i och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elek- tronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska trans- aktioner på den inre marknaden och om upphävande av direk- tiv 1999/93/EG, i den ursprungliga lydelsen. Hänvisningen följer, som nämnts, mönstret i åtskilliga andra lagar i vilka kravet på under- skrift kan uppfyllas genom en elektronisk underskrift. 12.5En digital objektsbeskrivning m.m. Förslag: Mäklaren ska upprätta en objektsbeskrivning och hålla den tillgänglig för en tilltänkt köpare som är konsument. Om för- medlingen avser en bostadsrätt ska även bostadsrättsföreningens årsredovisning och föreningens registrerade stadgar hållas till- gängliga. Om det inte finns någon årsredovisning, gäller detta i stället för föreningens ekonomiska plan. På begäran av en till- tänkt köpare ska mäklaren genast och utan kostnad tillhandahålla honom eller henne handlingarna. 2013/14:236 s. 15 f. och 26.