sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Det är möjligt att utred- ningens förslag om reglering avseende tolkar med godkänd utbild- ning kan komma att innebära att Kammarkollegiet även får hantera ansökningar om att upptas i tolkregistret med hänvisning till yrkes- kvalifikationsdirektivet. Skulle detta aktualiseras får frågan prövas av Kammarkollegiet och ytterst av regeringen, som då får avgöra om ska göra en anmälan till om förändring i landets förteckning över reglerade yrken. Antalet ansökningar till Kammarkollegiet från tolkar med hänvis- ning till yrkeskvalifikationsdirektivet har varit litet. 61Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt och rådets direktiv /55/EU. Se även lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer och förordningen (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer. 62www.kammarkollegiet.se/tolkar-och-oversattare/ansok-om-erkannande-av- yrkeskvalifikationer, . utvidgning ske till tolkar med godkänd utbildning, bedöms det inte innebära påtagligt ökade uppgifter för Kammarkollegiet. Direktiv om offentlig upphandling63 Utredningens förslag får inga konsekvenser för offentlig upphand- ling, som syftar till att undanröja hinder för den fria rörligheten på EU:s inre marknad och säkerställa konkurrens. Utredningens för- slag överensstämmer med reglerna för offentlig upphandling. De krav som enligt förslagen ska ställas på företag som förmedlar tolk- tjänster och tolkförmedlingstjänster är rimliga och bedöms inte på- verka den fria rörligheten på EU:s inre marknad. Statens föreslås genom Statens servicecenter (SSC) utveckla statens egen kapacitet avseende tolktjänster och tolkförmedling, dvs. utveckla verksamheten genom så kallad insourcing. Statens interna organisering av sådana tjänster saknar relevans för frågan om offentlig upphandling och påminner närmast om SSC:s arbete med ekonomitjänster och ekonomiadministrativt stöd till statliga myn- digheter. Skulle formerna för myndigheternas ersättning för erhållna tolktjänster likväl ifrågasättas med hänvisning till , finns i stället möjligheter att lösa förmedlingen av tolktjänster från SSC till myndigheterna genom anslagsfinansierad tilldelning. Kommuner och landsting äger genom det kommunala självstyret valfrihet i dessa frågor och kan antingen köpa förmedlingstjänster av privata aktörer eller själva upphandla tolktjänster eller anställa tol- kar, utan att detta kommer i konflikt med reglerna för offentlig upp- handling. Flera exempel finns på offentlig förmedlingsverksamhet i egen regi, organiserad genom kommunalförbund, gemensam nämnd eller ekonomisk förening. Utredningens förslag innebär en liknande ordning inom staten. 63Europaparlamentets och rådets direktiv /24/EU av om offentlig upphandling. Se även lagen (2016:1145) om offentlig upphandling. 15.1Förslaget till tolklag (2019:000) 15.2Förslaget till lag om ändring i 15.3Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 15.4Förslaget till lag om ändring i förvaltningslagen (2017:900) Lagen föreslås träda i kraft i fråga om 2 kap. 1 §, och i övrigt . Paragrafen anger vad lagen innehåller bestämmelser om. Lagen innehåller bestämmelser om anlitande av tolk i talade språk hos myndigheter under och regeringen (statliga myndighe- ter). Lagen innehåller inte bestämmelser om anlitande av tecken- språks-, dövblind- eller skrivtolkar samt heller inte översättare. Lagen innehåller inte heller bestämmelser om anlitande av tolk i talade språk hos andra än statliga myndigheter, såsom hos kommuner och landsting. Lagen innehåller bestämmelser om registrering, auktorisation och tillsyn över tolkar, god tolksed och tolks opartiskhet. Dessa bestäm- melser gäller för alla tolkar i talade språk som ingår i Kammarkollegiets tolkregister, oavsett om tolken har auktorisation eller inte. Vidare innehåller lagen bestämmelser om registering och tillsyn över tolkförmedlingar som förmedlar tolktjänster till offentlig sek- tor. Bestämmelserna gäller såväl tolkförmedlingar med offentlig som privat huvudman. Bestämmelserna gäller vid förmedling av tolk- tjänster till hela den offentliga sektorn, såväl till staten som till kom- muner och landsting. De bestämmelser som lagen innehåller behandlas i avsnitt 3.2, 4.5, 7.7.2, 7.8.2–3, 8.8, 8.7.1–3 och 9.5. Paragrafen reglerar lagens förhållande till avvikande bestämmelser i andra författningar. Av paragrafen framgår att om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestämmelse om val av tolk som avviker från tolklagen tillämpas den bestämmelsen. I domstol ställs enligt 5 kap. 6 § (1942:740) och 50 § förvaltnings- processlagen (1971:291) högre krav. Avvikande bestämmelser som antas genom föreskrifter på myndighetsnivå eller som beslutas av en kommun ges inte företräde framför bestämmelser i tolklagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.8. Paragrafen anger att syftet med lagen är att främja tillgång till tolk- tjänster av hög kvalitet så att den enskilde som inte behärskar sven- ska ska kunna ta till vara sin rätt. Syftet överensstämmer med 13 § förvaltningslagen (2017:900) som anger att en myndighet ska an- vända tolk om det behövs för att den enskilde ska kunna ta till vara sin rätt när myndigheten har kontakt med någon som inte behärskar svenska. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Paragrafen innehåller definitioner av för lagen centrala begrepp. Av första punkten framgår vad som avses med auktoriserad tolk. Bestämmelsen motsvarar delvis 12 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Begreppet i bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.2. Av andra punkten framgår vad som avses med auktoriserad tolk med specialistkompetens. Bestämmelsen motsvarar delvis 6 § och 12 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och över- sättare. Begreppet i bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.2. Av tredje punkten framgår vad som avses med tolk med godkänd utbildning. Bestämmelsen motsvarar delvis 16 a § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Begreppet i bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Av fjärde punkten framgår vad som avses med registrerad tolk- förmedling. Bestämmelsen är ny. Begreppet i bestämmelsen behand- las i avsnitt 4.5 och 8.7.1. Av femte punkten framgår vad som avses med tolkförmedling. Bestämmelsen är ny. Begreppet i bestämmelsen behandlas i av- snitt 8.7.1. Av sjätte punkten framgår vad som avses med tolktjänst. Lagen innehåller endast bestämmelser om tolktjänster avseende talade språk. Den innehåller inte bestämmelser om tolktjänster avseende tecken- språks-, dövblind- eller skrivtolkning samt inte heller tjänster gällande Begreppet i bestämmelsen behandlas i av- snitt 8.7.1. 2 kap. Val av tolk Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger förutsättningarna för val av tolk hos statliga myn- digheter. Syftet är att säkerställa att de tolkar som anlitas har erfor- derlig kompetens för uppgiften. Första stycket anger att tolktjänster vid statliga myndigheter, om det är möjligt, ska utföras av auktoriserad tolk. Om det inte finns någon auktoriserad tolk att tillgå ska tolktjänsten, om det är möjligt, utföras av tolk med godkänd utbildning. I annat fall ska tolktjänsten utföras av annan lämplig person. Exempel på när det i undantagsfall kan visa sig nödvändigt att förordna en annan lämplig person kan handla om att ingen utbildad tolk finns att tillgå i mindre frekvent språk. Myndigheten behöver göra ansträngningar för att få tillgång till auktoriserad tolk. Om auktoriserad tolk inte kan anlitas, får myn- digheten väga att anlita en mindre kvalificerad tolk mot konsekven- serna av att sammanträdet senareläggs till en tidpunkt då en auktori- serad tolk finns tillgänglig. Myndigheten får inte vid varje fördröjning avstå från att anlita en auktoriserad tolk. Det är angeläget att myn- digheten i sin planering beaktar tillgången på tolkar i det aktuella språket. Bestämmelsen gäller endast vid statliga myndigheter, men kan vara vägledande även för val av tolk hos kommuner, landsting och andra juridiska personer som bedriver verksamhet som mottar offentlig finansiering, exempelvis inom och skolans område. Andra stycket anger att bestämmelser om val av tolk i domstol finns i 5 kap. 6 § (1942:740) och 50 § förvaltnings- processlagen (1971:291). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.8. 3 kap. Auktorisation, registrering och tillsyn över tolkar Första stycket anger att tolkar får auktoriseras och registreras i ett eller flera främmande språk. Andra stycket anger att Kammarkollegiet prövar frågor om aukto- risation och registrering av tolkar. Bestämmelsen motsvarar delvis 1 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Första stycket anger att Kammarkollegiet ska föra register över auktoriserade tolkar och tolkar med godkänd utbildning. Andra stycket anger att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om registret. Bestämmelsen motsvarar delvis 12 § och 16 a § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Se även Kammarkollegiets föreskrifter (KAMFS 2015:5) om register över utbildade tolkar och Kammarkollegiets tolkföreskrifter (KAMFS 2016:4). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Första stycket anger att auktoriserad tolk med specialistkompetens och auktoriserad tolk kan ansöka om att upptas i tolkregistret. Även den med sådan utbildning som Kammarkollegiet fastställt kan ansö- ka om att upptas i tolkregistret som tolk med godkänd utbildning. Ansökan ska göras skriftligen hos Kammarkollegiet. Andra stycket anger att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om auktorisation och registrering av auktoriserad tolk och tolk med godkänd utbildning. Av förslaget till tolkförordning följer att Kammarkollegiet fastställer utbildning och kvalifikation som krävs för att tolk utan yrkesexamen ska kunna upptas i tolkregistret som tolk med godkänd utbildning. Bestämmelser om kvalifikationer finns i förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. De utbildningar som kan bli aktuella är sådana som står under statlig tillsyn. Tredje stycket anger att för prövning ska en avgift tas ut. Reger- ingen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela när- mare föreskrifter om sådan avgift. Bestämmelsen motsvarar delvis 3 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Paragrafen anger att Kammarkollegiet utövar tillsyn över de tolkar som ingår i tolkregistret. Bestämmelsen motsvarar delvis 10 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Paragrafen anger att Kammarkollegiet får begära in yttranden från myndigheter eller organisationer i tillsynsärenden. Bestämmelsen innebär även att Kammarkollegiet får begära in yttranden från företag. Bestämmelsen motsvarar delvis 11 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Paragrafen anger att om Kammarkollegiet i sin tillsyn finner att en tolk som ingår i tolkregistret har varit oskicklig i sitt yrkesutövande, får Kammarkollegiet besluta att tolken ska genomgå en särskild pröv- ning för att behålla auktorisationen eller kvarstå i tolkregistret som tolk med godkänd utbildning. För sådan prövning ska det fin- nas kunskapsprov som Kammarkollegiet ansvarar för. Bestämmelsen motsvarar delvis 7 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Första stycket anger att Kammarkollegiet ska avföra en tolk från registret, om tolken uppsåtligen eller av grov oaktsamhet gör orätt i sin verksamhet, eller på annat sätt förfar oredligt. Bestämmelsen gäl- ler såväl auktoriserade tolkar som tolkar med godkänd utbildning. Andra stycket anger att Kammarkollegiet i stället får meddela var- ning om omständigheterna är förmildrande. Bestämmelsen motsvarar delvis 14 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Första stycket anger att om en tolk som ingår i tolkregistret på något annat sätt allvarligt åsidosatt sina plikter eller av annat skäl visat sig vara klart olämplig som tolk, får Kammarkollegiet avföra tolken från tolkregistret. Bestämmelsen gäller såväl auktoriserade tolkar som tolkar med godkänd utbildning. Andra stycket anger att Kammarkollegiet i stället får meddela varning om omständigheterna är förmildrande. Bestämmelsen motsvarar delvis 14 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Paragrafen anger att den som obehörigen utger sig för att vara auk- toriserad enligt denna lag döms till böter. Bestämmelsen avser att en person i samband med att hon eller han utför ett tolkuppdrag fel- aktigt utger sig för att vara en auktoriserad tolk. Bestämmelsen motsvarar 16 § förordningen (1985:613) om aukto- risation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. 4 kap. God tolksed och opartiskhet Första stycket anger att tolkar som ingår i tolkregistret samvetsgrant ska utföra uppdrag som de anförtros och i allt iaktta god tolksed. Be- stämmelsen gäller såväl auktoriserade tolkar som tolkar med godkänd utbildning. Andra stycket anger att regeringen eller den myndighet reger- ingen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om god tolksed. Bestämmelsen motsvarar delvis 9 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Se även Kammarkollegiets föreskrifter (KAMFS 2015:5) om register över utbildade tolkar och Kammarkollegiets tolkföreskrifter (KAMFS 2016:4). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.7.2 och 7.8.3. Paragrafen anger att en tolk ska avböja att utföra uppdrag om det finns särskilda omständigheter som kan rubba förtroendet för opar- tiskhet eller självständighet. Bestämmelsen motsvarar delvis 9 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.7.2 och 7.8.3. Registrering och tillsyn över tolkförmedlingar Bestämmelsen är ny. Första stycket anger att ska föra register över tolk- förmedlingar som får förmedla tolktjänster till offentlig sektor. Be- stämmelsen gäller både tolkförmedlingar med privat och offentlig huvudman. Andra stycket anger att regeringen eller den myndighet reger- ingen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registret. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.2 och 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Första stycket anger att prövar om en tolkför- medling ska föras in i registret enligt 1 §. Andra stycket anger att ansökan om registrering av tolkförmed- ling ska göras skriftligen hos . Tredje stycket anger att för prövning av ansökan ska avgift tas ut. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om sådan avgift. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.2. Bestämmelsen är ny. Första stycket anger krav för att ska föra in en tolk- förmedling i registret över tolkförmedlingar som får förmedla tolk- tjänster till offentlig sektor. Det är den som ansöker om att tolkför- medlingen ska föras in i registret som ska visa att kraven är uppfyllda. De angivna kraven ska inte bara vara uppfyllda för registreringen utan även fortsättningsvis. Av första punkten framgår att sökanden ska ha insikt i de före- skrifter som gäller för verksamheten. Det innebär att sökanden ska ha kunskap om och kunna redogöra för de krav som ställs på verk- samheten enligt gällande bestämmelser. Av andra punkten framgår att sökande ska ha förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för verksamheten. Av tredje punkten framgår att sökande även i övrigt ska bedömas som lämplig. Andra stycket anger att vid lämplighetsbedömningen ska viljan och förmågan att fullgöra sina skyldigheter, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av betydelse beaktas (vandelsprövning). I fråga om en juridisk person krävs att samtliga som anges i 4 § 1–4 bedöms lämpliga. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.2 och 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger den krets av personer som vandelsprövningen enligt 3 § ska omfatta i fråga om en juridisk person. Bedömningen ska ske samlat för hela den berörda kretsen. Av första punkten framgår att vandelsprövningen ska avse den som genom en ledande ställning eller på annat sätt har ett bestäm- mande inflytande över verksamheten. Det ska vara fråga om en ledande funktion på motsvarande nivå som en verkställande direk- tör, exempelvis en förvaltare, eller någon som inte har en sådan for- mell ställning men i praktiken utövar ett motsvarande inflytande. Av andra och tredje punkten framgår att även styrelseledamöter och styrelsesuppleanter eller motsvarande samt bolagsmännen i kom- manditbolag eller andra handelsbolag omfattas av vandelsprövningen. Av fjärde punkten framgår att personer som genom ett direkt eller indirekt ägande har ett väsentligt inflytande över verksamheten omfattas av vandelsprövningen. Föreningar och stiftelser har inga ägare varför prövningen där som utgångspunkt kommer att omfatta styrelsen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.2. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger att förändringar i den krets av personer som av- ses i 4 § ska anmälas till senast efter för- ändringen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.2. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger att har tillsyn över registrerade tolkförmedlingar. Genom bestämmelsen ges möjlig- het att i sin tillsyn följa upp att registrerade tolkförmedlingar lever upp till kraven på insikt, förutsättningar och lämplighet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger att en registrerad tolkförmedling är skyldig att på begäran lämna upplysningar och tillhandahålla hand- lingar och annat material som behövs för tillsynen. Om bedömer att kraven för att ingå i tolkregistret är uppfyllda får myndigheten agera inom ramen för de verktyg som tillsynen arbe- tar med. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Första stycket anger att om finner att det förekom- mer brister i en registrerad tolkförmedlings verksamhet får Länssty- relsen förelägga den registrerade tolkförmedlingen att avhjälpa bristen. Andra stycket anger att ett föreläggande får förenas med vite. Det bör betonas att vitet avser tolkförmedlingen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger att ett föreläggande enligt 8 § ska innehålla upp- gifter om de åtgärder som anser är nödvändiga för att den påtalade bristen ska kunna avhjälpas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Bestämmelsen är ny. Paragrafen anger att ska avföra en registrerad tolk- förmedling från registret över tolkförmedlingar som får förmedla tolktjänster till offentlig sektor om ett föreläggande enligt 8 § inte har följts och missförhållandet är allvarligt. Frågan kan exempelvis aktualiseras om den registrerade tolkförmedlingen går i konkurs eller om tolkförmedlingen är ett aktiebolag där samtliga aktier över- går till någon som bedömer inte motsvarar uppställda lämplighetskrav. Frågan kan också exempelvis aktualiseras om den registrerade tolkförmedlingen vid upprepade tillfällen och på ett medvetet sätt försvårat tillsynsarbete. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.7.3. Av första stycket följer att 40 § förvaltningslagen (2017:900) ska tillämpas i fråga om överklaganden av beslut enligt denna lag. Andra stycket anger att Kammarkollegiets beslut att avslå ansö- kan om auktorisation eller om specialistkompetens inte får överkla- gas, om beslutet beror på att en särskild prövning inte har godkänts. Bestämmelsen motsvarar delvis 17 § förordning (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. Paragrafen anger att Kammarkollegiets eller en domstols beslut om att avföra tolk från registret enligt 3 kap. 7–8 §§ gäller , om inte annat beslutas. Bestämmelsen motsvarar delvis 17 § förordning (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.8.3. 15.2Förslaget till lag om ändring i (1942:740) Lagändringarna föreslås träda i kraft . 5 kap. 6 § Paragrafen anger förutsättningarna för val av tolk i allmän domstol. Syftet är att säkerställa att de tolkar som anlitas har erforderlig kom- petens för uppgiften. Första stycket anger att om en part, ett vittne eller någon annan som ska höras inför rätten inte behärskar svenska, får rätten anlita en tolk. Om en misstänkt eller en målsägande i ett brottmål inte behärskar svenska, ska en tolk anlitas vid sammanträden inför rätten. Andra stycket ändras så att det anges att rätten, om det är möjligt, ska förordna en tolk som är auktoriserad med specialistkompetens för tolkning inom rättsväsendet (rättstolk) att vara tolk i målet. Om det inte finns någon sådan tolk att tillgå, ska rätten, om det är möj- ligt, förordna en annan auktoriserad tolk, eller om inte heller det är möjligt, förordna en tolk med godkänd utbildning enligt tolklagen (2019:000). I annat fall ska en annan lämplig person förordnas. Exem- pel på när det i undantagsfall kan visa sig nödvändigt att förordna en annan lämplig person kan handla om att ingen utbildad tolk finns att tillgå i mindre frekvent språk. Som framgår av prop. 2012/13:132 s. 50 behöver rätten göra ansträngningar för att få tillgång till aukto- riserad tolk. Om auktoriserad tolk inte kan anlitas, får domstolen väga att anlita en mindre kvalificerad tolk mot konsekvenserna av att sammanträdet senareläggs till en tidpunkt då en auktoriserad tolk finns tillgänglig. Rätten får inte vid varje fördröjning avstå från att anlita en auktoriserad tolk. Det är angeläget att domstolen i sin pla- nering beaktar tillgången på tolkar i det aktuella språket. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 8.8. Tredje stycket anger att det som föreskrivs i första stycket om den som inte behärskar svenska också gäller den som behöver en tolk till följd av en hörselnedsättning eller talsvårigheter. Om det är lämpligt, får ett tekniskt hjälpmedel användas i stället för att en tolk anlitas. Fjärde stycket anger att den som står i ett sådant förhållande till saken eller till en part att det kan anses minska hans eller hennes till- förlitlighet inte får anlitas som tolk. Femte stycket ändras så att det anges att bestämmelser om anli- tande av tolk för den som har en hörselnedsättning eller talsvårig- heter meddelas av regeringen. Begreppet allmän tolk som återfinns i det nuvarande stycket ska enligt förslaget utmönstras. Utmönstring av begreppet behandlas i avsnitt 7.8.2. 5 kap. 6 a § Paragrafen är ny. Första stycket anger att barn inte får användas som tolkar. Enligt artikel 1 i FN:s konvention om barnets rättigheter, antagen av (), avses med barn varje människa under . Andra stycket anger att första stycket inte gäller vid enkel infor- mationsgivning som inte kan anstå, om informationen och situatio- nen är förenlig med hänsyn till barnets bästa. Bestämmelsen ska tillämpas restriktivt. Bestämmelsen gäller i samband med domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet. I fråga om annan verksamhet, exempelvis personalärenden, tillämpas bestämmelsen i 13 a § förvaltningslagen (2017:900) som innehåller ett motsvarande förbud. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.8. och 9.5. 5 kap. 7 § Paragrafen ändras så att begreppet allmän tolk utmönstras. Övriga ändringar i paragrafen är av språklig karaktär. Utmönstring av begreppet behandlas i avsnitt 7.8.2. 15.3Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Lagändringarna föreslås träda i kraft . Paragrafen anger förutsättningarna för val av tolk i allmän förvalt- ningsdomstol. Syftet är att säkerställa att de tolkar som anlitas har erforderlig kompetens för uppgiften. Det första, andra och fjärde stycket är utformat i enlighet med kommande lydelse som träder i kraft och som inne- bär att samma kompetenskrav som gäller för tolkar som anlitas i allmän domstol även ska gälla för tolkar som anlitas i allmän för- valtningsdomstol.