sou · H6B31 · 2018-01-12 00:00:00 — Det bör därför inte innebära någon större ökning av arbetsbelastningen hos patent- och marknadsdomstolarna. Sammanfattningsvis är det vår bedömning att de eventuellt till- kommande mål som våra förslag kan medföra är så få att de får anses rymmas inom befintliga anslag. 10.7.2Förslagens konsekvenser för barn och unga Vårt förslag om att lyfta upp kravet på att det ska visas särskild hänsyn vid marknadsföring riktad mot barn och unga i lagtexten bör vara positivt för den gruppen. Även om förslaget innebär en kodi- fiering av vad som redan gäller anser vi att tydliggörandet troligen kommer att bidra till att sådan hänsyn tas i större utsträckning än . 10.7.3Konsekvenser enligt 15 § kommittéförordningen Av 15 § kommittéförordningen framgår att om förslagen i ett be- tänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, brotts- ligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsför- utsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen, ska konse- kvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Vår kartläggning samt våra överväganden och förslag har gjorts utifrån ett konsumentperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv. I övrigt gör vi bedömningen att våra förslag inte kommer att med- föra några konsekvenser i de avseenden som avses i 15 § kommitté- förordningen. 10.7.4Konsekvenser för internationella åtaganden Den svenska marknadsföringsrätten bygger i stor utsträckning på olika EU-direktiv. Vi bedömer att våra förslag att lyfta upp barn och unga samt andra sårbara konsumenter i lagtexten är i linje med hur är uppbyggd. Även de förslag vi lägger i tillsynsdelen be- dömer vi vara väl förenliga med det förslag till ny konsumentskydds- förordning som diskuteras inom EU. Förslagen bör därför enligt vår bedömning bidra till bättre efterlevnad av internationella åtaganden. Våra förslag har enligt vår bedömning inte några konsekvenser i övrigt för internationella åtaganden. Ett reklamlandskap i förändring Reklamlandskapet, dvs. de olika sätt som marknadsföringsbudskap förmedlas på, har förändrats på många sätt, inte minst som en följd av informations- och kommunikationsteknikens utbred- ning. Nya marknadsföringskanaler och marknadsföringsmetoder har växt fram, som på olika sätt påverkar konsumenters beteenden. Ut- vecklingen väcker frågan om det nuvarande konsumentskyddet är tillräckligt. Mot den bakgrunden och som kunskapsunderlag inför en översyn av den EU-gemensamma marknadsföringslagstiftningen ger regeringen en särskild utredare i uppdrag att kartlägga och beskriva vilka marknadsföringskanaler och mark- nadsföringsmetoder som förekommer och sådana som kan för- utses, analysera och bedöma i vilken utsträckning dessa är problematiska ur såväl ett konsumentperspektiv som ett jämställdhetsperspektiv och om det finns eventuella övriga problem för konsumenter när det gäller marknadsföring, med särskilt fokus på sårbara kon- sumenter, analysera och bedöma om dagens regelverk erbjuder ett tillräck- ligt och ändamålsenligt skydd för konsumenter, analysera och bedöma vilka särskilda utmaningar tillsynsmyndig- heten ställs inför under rådande förhållanden och vid behov föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra konsument- skyddet. I uppdraget ingår att, med beaktande av EU-perspektivet, resonera om eventuella behov av författningsändringar, men inte att lämna konkreta författningsförslag. Utredaren ska sträva efter en god balans mellan konsumenters och näringslivets intressen och ta hänsyn även till möjliga framtida affärsmodeller. Uppdraget ska redovisas . har förutsättningarna när det gäller att förmedla icke-kommersiella och kommersiella budskap förändrats på ett rela- tivt genomgripande sätt, framför allt till följd av informations- och kommunikationsteknikens snabba utveckling. Ökad användning av internet och digitala innovationer har gjort det möjligt att snabbt och enkelt kommunicera både kommersiella och icke-kommersiella med- delanden till stora målgrupper. Olika slags medieinnehåll – där reklam- budskap kan placeras – produceras av både traditionella massmedie- företag, andra slags företag och enskilda personer. Utvecklingen har lett till att nya aktörer och nya typer av informationskanaler har upp- stått, t.ex. bloggar, sociala medier, poddsändningar och videobloggar. Vidare utjämnas skillnaderna mellan olika medieformer till följd av att press-, radio- och tv-tjänster distribueras via delvis samma inter- netbaserade plattformar (s.k. mediekonvergens). Hur medieinnehåll konsumeras och marknadsföring sprids har också förändrats genom den ökade tillgången till s.k. smarttelefoner och surfplattor. Sam- tidigt som möjligheterna att annonsera på internet ökat finns det verk- tyg för enskilda att hindra och blockera annonsering vid mediekon- sumtion, vilket kan förändra de ekonomiska förutsättningarna för innehållsdistribution på webben och påskynda utvecklingen av nya marknadsföringsmetoder. För att nå fram till konsumenter använder sig företag i allt större utsträckning av individanpassad och direkt- adresserad reklam, inte minst på sociala medier. vänder sig före- tag särskilt till sårbara konsumenter, såsom barn och äldre, och det förekommer att marknadsföringen är påträngande till sin karaktär. Det kan också noteras att marknadsföringen i många fall är mer eller En annan observation är att marknadsföringen av vissa typer av produkter verkar ha ökat i omfattning, bl.a. krediter och spel. Slutligen kan konstateras att marknadsföringen numera är mer gräns- överskridande . I marknadsföringslagen (2008:486) finns generella regler om mark- nadsföring som gäller oavsett vilken produkt som marknadsförs och oavsett vilket medium som används. Lagen genomför direk- tiv (2005/29/EG) om otillbörliga affärsmetoder1, som är ett s.k. full- harmoniseringsdirektiv. I speciallagstiftning finns särskilda regler som gäller marknadsföring av vissa produkter (bl.a. alkohol, tobak och läkemedel) och för vissa kanaler (radio och tv). Begreppet marknads- föring har en vidsträckt innebörd och omfattar alla åtgärder i närings- verksamhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till produkter. Marknadsföringslagen uppställer en rad krav på hur marknads- föring ska utformas. Exempelvis ska marknadsföring överensstämma med god marknadsföringssed och får inte heller vara vilseledande eller aggressiv. Av marknadsföringslagen och direktivet om otill- börliga affärsmetoder och dess bilaga (den s.k. svarta listan) samt av domstolspraxis följer att marknadsföring ska utformas och presen- teras så att det tydligt och från början framgår att det är fråga om sådan. Det ska också som huvudregel tydligt framgå vem som svarar för marknadsföringen. Bestämmelser med motsvarande innebörd finns i Internationella handelskammarens (ICC) regler för reklam och marknadskommunikation, som ligger till grund för närings- livets självreglering på området. Särskilda bestämmelser om reklam och barn, produktplacering och sponsring finns i radio- och tv- lagen (2010:696), som bl.a. genomför direktivet om audiovisuella medietjänster (AV-direktivet)2. Bestämmelserna innebär bl.a. för- 1Europaparlamentets och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärs- metoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004. 2Europaparlamentets och rådets direktiv /13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audio- visuella medietjänster. bud mot att reklam i tv-sändning eller beställ-tv riktar sig till barn eller att annonser placeras i och kring program som vänder sig till denna målgrupp. Vidare innebär bestämmelserna att varken produktplacering eller sponsring är tillåtet i nyhetsprogram. I program där det är tillåtet får kommersiella intressen inte gynnas på ett otillbörligt sätt och information måste lämnas om att sponsring eller produktplacering förekommer. Marknadsföringslagstiftningen bygger i många fall, precis som direktivet om otillbörliga affärsmetoder, på tanken om hur en s.k. genomsnittskonsument uppfattar marknadsföringen vid en flyktig kontakt. Genomsnittskonsumenten antas vara en normalt informerad samt skäligen uppmärksam och upplyst person. Om marknadsför- ingen riktas till en viss målgrupp ska i regel genomsnittskonsumenten bedömas utifrån den gruppen. Det finns vissa särskilda regler för re- klam som riktar sig till barn och ungdomar, bl.a. i marknadsförings- lagen och i radio- och tv-lagen. Europeiska kommissionen har initierat en översyn av konsument- skyddslagstiftningen inom EU, bl.a. de fullharmoniserade reglerna om marknadsföring i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Vidare har kommissionen föreslagit en ny förordning avseende samarbetet mellan tillsynsmyndigheter på konsumentområdet3. Förhandlingar på- går också om ett förslag till ett nytt AV-direktiv. På nationell nivå har regeringen gett särskilda utredare i uppdrag att bl.a. se över konsu- mentskyddet i samband med marknadsföring av konsumentkrediter (SOU 2016:68), spel om pengar (dir. 2015:951) liksom alkoholhaltiga preparat (dir. 2016:80). Regeringen har även föreslagit att det ska införas bl.a. ett måttfullhetskrav vid marknadsföring av lotterier (se prop. 2016/17:8). Vidare kan nämnas betänkandet Ett stärkt konsu- mentskydd vid telefonförsäljning (SOU 2015:61), som bereds i . I betänkandet behandlas vissa frågor om marknadsföring via telefon. 3 Förslaget presenterades . Den nya förordningen föreslås ersätta Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen. Behovet av en utredning Eventuella brister i det konsumenträttsliga skyddet Även om marknadsföringslagstiftningen ska vara allmän och tek- nikneutral kan det diskuteras om den till fullo är anpassad till de nya marknadsföringskanaler och -metoder som utvecklingen har fört med sig. Frågan är också om dagens regelverk, mot bakgrund av hur reklamlandskapet förändrats, erbjuder konsumenter, inte minst de mer sårbara, ett tillräckligt skydd. Som nämnts använder sig företag inte sällan av direktadresserad och ibland individanpassad reklam för att lättare nå fram till konsumenter. Det kan handla om reklam i postlådan, via e-post eller i sociala medier, liksom i samband med användande av appar. Marknadsföring kan också ske via direktkontakt på gatan, i hem- met, via telefon eller vid personliga möten, ofta på näringsidkarens initiativ. är marknadsföringsmetoderna påträngande till sin karaktär. Det kan också finnas överraskande inslag, som kan för- svåra för konsumenter att fatta väl avvägda beslut utifrån egna behov och intressen. Överraskande moment finns också i den s.k. gerilla- marknadsföringen, som går ut på att åstadkomma ett brett genom- slag genom att använda okonventionella metoder. För sårbara kon- sumenter, exempelvis barn och äldre eller personer med någon funktionsnedsättning, kan uppsökande och påträngande former av marknadsföring orsaka särskilda problem. Barn och ungdomar kan bl.a. vara särskilt utsatta i samband med användande av appar, där marknadsföring exempelvis kan förekomma i samband med olika tävlingsmoment och belöningssystem. Marknadsföring av vissa typer av produkter, såsom alkohol, krediter och spel om pengar, kan få sär- skilt negativa konsekvenser för personer som lider av en missbruks- eller beroendeproblematik eller som har en svag ekonomi. Marknadsföring kan också förekomma i mer eller mindre dold form på så sätt att den inte har någon tydlig avsändare eller genom att den inte är visuellt och publiceringsmässigt åtskild från övrigt innehåll. En variant av detta är tidningsannonser – både i tryckt form och på webben – som visserligen har en annonsmarkering, men en otydlig sådan, och som vid en första anblick påminner om en redak- tionell text. Det förekommer också texter som liknar traditionellt journalistiska alster men som i själva verket är resultatet av ett sam- arbete mellan den publicerande tidningen eller mediehuset i fråga och ett visst företag. Denna form av integration av redaktionellt och kommersiellt innehåll blir även allt vanligare i tv-program. Om före- taget i stor utsträckning har kunnat påverka innehållet i artikeln kan det vara att betrakta som marknadsföring. Ett annat exempel på mer eller mindre svåridentifierad reklam kan vara när en bloggare mot ersättning – kontant eller in natura – uttalar positiva omdömen om en produkt utan att ange att budskapet härrör från ett företag. Ett sätt att nå yngre konsumenter, som ofta anses särskilt reklamtrötta, är att låta populära videobloggare mot ersättning göra reklam för olika produkter, vilket kan ske exempelvis genom produktplacering. På sociala medier förekommer det ofta att marknadsföring visas direkt i användarens s.k. flöde, vilket kan göra det otydligt att det handlar om reklam. För konsumenter är det av stor vikt att kunna avgöra om ett med- delande är kommersiellt eller inte för att kunna jämföra olika pro- dukter och göra väl avvägda val utifrån egna behov och intressen. I annat fall ökar risken för oöverlagda köpbeslut och överkonsum- tion. Att urskilja reklam från icke-kommersiella meddelanden kan, beroende på sammanhang, vara särskilt problematiskt för vissa kon- sumenter. Exempelvis kan unga konsumenter på grund av otillräckliga erfarenheter ha svårt att urskilja marknadsföring från annan infor- mation. Vidare kan personer med en kognitiv funktionsnedsättning få särskilda problem när budskapet förmedlas i digital form, t.ex. via smarttelefoner eller surfplattor. I ett större perspektiv kan otydlig- heter avseende vad som är kommersiella respektive icke-kommersiella budskap leda till att tilliten till texter, tv-program och radioinslag som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen minskar. kan även den neutrala nyhetsbevakningen komma att ifrågasättas, vilket i förläng- ningen skulle kunna innebära ett hot mot det demokratiska samtalet. Svårigheter att utöva tillsyn och (), som utgör en funktion inom , utövar tillsyn över reglerna om marknadsföring. Marknadsföringslagen innehåller bestämmelser om och utrednings- och tillsynsbefogenheter, liksom bestämmelser om sanktioner. En effektiv tillsyn är avgörande för en väl fungerande marknad. Det förändrade reklamlandskapet ställer dock även tillsynsverksam- heten inför ett antal utmaningar. Det gäller bl.a. svårigheterna att utöva tillsyn i förhållande till de tekniska lösningar som används av marknadens aktörer, mångfalden av kanaler som ska övervakas och den flyktighet som präglar en stor del av reklamen, liksom de om- fattande bevissvårigheter som utvecklingen lett till. Det finns därför anledning att analysera om och KO har de utred- nings- och tillsynsbefogenheter och de sanktionsmöjligheter som krävs för en aktiv och effektiv tillsyn. Det tidigare nämnda förslaget till förordning om konsumentskyddssamarbete syftar till att stärka de nationella tillsynsmyndigheternas utrednings- och tillsynsbefogen- heter vid gränsöverskridande överträdelser, liksom till att inskärpa deras skyldighet att samarbeta. Bakgrunden till förslaget är bl.a. att den ökande digitaliseringen medfört omfattande förändringar av kon- sumentmarknaderna. Därför kan ytterligare åtgärder behöva vidtas för att en fungerande tillsynsverksamhet ska kunna bedrivas. Det kan exempelvis handla om tredje parts skyldighet att bistå tillsynsmyn- digheter med viss information. Vidare kan det undersökas om s.k. mellanhänders ansvar för marknadsföring i förhållande till konsu- mentkollektivet behöver klargöras. En utredare ges i uppdrag att kartlägga och beskriva vilka marknadsföringskanaler och mark- nadsföringsmetoder som förekommer och sådana som kan för- utses, analysera och bedöma i vilken utsträckning kanalerna och meto- derna är problematiska ur såväl ett konsumentperspektiv som ett jämställdhetsperspektiv och om det finns eventuella övriga pro- blem för konsumenter när det gäller marknadsföring, med särskilt fokus på sårbara konsumenter, analysera och bedöma om dagens regelverk erbjuder ett tillräck- ligt och ändamålsenligt skydd för konsumenter, analysera och bedöma vilka särskilda utmaningar tillsynsmyndig- heten ställs inför under rådande förhållanden och vid behov föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra konsument- skyddet. I uppdraget ingår att, med beaktande av EU-perspektivet, resonera om eventuella behov av författningsändringar, men inte att lämna konkreta författningsförslag. Utredaren ska sträva efter en god balans mellan konsumenters och näringslivets intressen och ta hänsyn även till möjliga framtida affärsmodeller. Utredaren är oförhindrad att ta upp andra frågor om det behövs för att uppdraget ska fullgöras på ett tillfredsställande sätt. Utredaren ska, trots att konkreta författningsförslag inte efterfrågas, i görligaste mån bedöma och redovisa ekonomiska och andra kon- sekvenser för konsumenter, näringsliv och det allmänna med anled- ning av sina bedömningar och förslag. Uppdragets genomförande och redovisning Utredaren ska inhämta information och synpunkter från berörda myndigheter och organisationer, liksom från andra relevanta aktörer. Utredaren ska hålla sig informerad om, och vid behov beakta, rele- vant arbete som pågår inom , utredningsväsendet, EU och andra internationella organisationer. Uppdraget ska redovisas . 1.Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld.