sou · H6B344 · 2018-06-14 00:00:00 — har även beslutat en generell gallringsföreskrift som avser offentlig upphandling (föreskrifter och allmänna råd om gallring och återlämnande av handlingar vid upphandling [RA-FS 2013:1]). Enligt 3 § denna föreskrift får gallring eller åter- lämnande av handlingar i offentlig upphandling som huvudregel ske tidigast från den dag avtalet slöts eller underrättelse om beslut att avbryta upphandlingen skickades ut. Detta under förut- sättning att det inte framgår något annat av någon annan reglering. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna Vidare gäller inte dessa föreskrifter handlingar i överprövnings- och skadeståndsmål. Reglerna om arkivering av allmänna handlingar gäller även i offent- lig upphandling, men endast för sådana upphandlande myndigheter och enheter som omfattas av TF och OSL. I 12 kap. 14–16 §§ finns vissa ytterligare bestämmelser om dokumentation av hand- lingar i upphandlingar som gäller alla upphandlande myndigheter. Vidare innehåller 17–24 §§ samma lag och kapitel bestämmelser om bevarande av handlingar och tillgång till kontrakt vad gäller sådana upphandlande myndigheter som inte omfattas av arkivlagen. Be- stämmelserna innebär att även sådana upphandlande myndigheter som inte omfattas av offentlighetsprincipen som huvudregel ska lämna ut sådana kontrakt som ingåtts i upphandlingar och att deras beslut i frågan kan överklagas till domstol.26 Liknande bestämmelser om dokumentationsplikt finns i 12 kap. 14–15 §§ LUF och gäller för upphandlande enheter. Vidare finns även i LUF bestämmelser om bevarande av handlingar i 12 kap. 16 § LUF samt regler om tillgång till kontrakt som träffar de upphandlande enheter som är upphand- lande myndigheter men som inte omfattas av offentlighetsprincipen i 2 kap. TF. De sistnämnda reglerna finns i 12 kap. 17–23 §§ LUF. 6.3.2Insyn i upphandlingar av sådana upphandlande myndigheter och enheter som inte omfattas av offentlighetsprincipen Handlingsoffentligheten enligt TF gäller endast hos myndigheter och vissa andra organisationer. Handlingsoffentligheten har emellertid genom 2 kap. 3–4 §§ OSL utökats till att omfatta även vissa andra organisationer, bl.a. bolag där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande och sådana aktörer som särskilt räknas upp i en bilaga till lagen. Det finns dock vissa aktörer som ska tillämpa upphandlingslagstiftningen men inte omfattas av OSL. Det gäller bl.a. om statliga bolag och stiftelser som inte finns upptagna i bilagan till OSL samt vissa privata bolag som anses vara upp- handlande enheter enligt LUF och LUK.27 För sådana upphandlande 2015/16:195 s. 688–705. 2006/07:128 del 1 s. 267. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna myndigheter och enheter kan lagen om skydd för företagshemlig- heter vara tillämpliga på vissa känsliga uppgifter som lämnas av leverantörer under en upphandling (se längre ner i detta avsnitt). Vad gäller andra upphandlande myndigheter och enheter gäller i stället andra regler i upphandlingslagstiftningen. Även sådana aktö- rer är nämligen skyldiga att lämna ut viss information om upphand- lingen (se 12 kap. 12–24 §§ ) Enligt 19 kap. 33 § gäller liknande regler för kontrakt som avser sociala och vissa andra sär- skilda tjänster. Motsvarande bestämmelser finns också i LUF. Ut- redningens överväganden ifråga om behov av sådana bestämmelser i upphandlingslagstiftningen finns i avsnitt 12.2.3. Kommuners överlämnande av uppgifter till privata utförare Enligt 10 kap. 9 § kommunallagen (2017:725) ska kommuner och landsting, när verksamhet lämnas över till en privat utförare, genom avtal tillförsäkra sig information som gör det möjligt att ge allmän- heten insyn i den verksamhet som lämnas över. Med privat utförare avses en privat aktör till vilken en kommun eller ett landsting genom avtal har lämnat över vården av en angelägenhet.28 Meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter De ovan beskrivna grundlagsreglerade rättigheterna enligt TF och YGL ger enskilda – både privat- och offentliganställda – ett skydd mot det allmänna. För offentligt anställda innebär innefattar detta även ett skydd gentemot arbetsgivaren. Omvänt gäller grundlags- skyddet som huvudregel inte för privatanställda, även om ett visst skydd följer av såväl arbetsrätten som . trädde lagen (2017:151) om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter ikraft. Lagen tillförsäkrar anställda, upp- dragstagare och vissa andra som deltar i yrkesmässigt bedriven en- skild verksamhet inom skola, vård och omsorg motsvarande rätt som offentligt anställda har att lämna uppgifter om verksamheten för publicering i medier som omfattas av TF eller YGL. Detta under förutsättning att verksamheten till någon del är offentligt finansierad. Den som bedriver verksamheten är vidare förbjuden att efterforska 28Ett kommunalt företag är inte en sådan privat utförare. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna vem som har utnyttjat sin meddelarfrihet eller medverkat till en grundlagsskyddad framställning (efterforskningsförbud) och får inte heller utsätta den personen för negativa åtgärder på grund av detta (repressalieförbud). Regeringen har som bakgrund till den nya lagen bl.a. uttalat att det är angeläget att möjligheterna till en öppen debatt om hur våra gemensamma tillgångar används och hur offentligt finansierade verksamheter drivs och utvecklas inte inskränks genom att verksam- heterna bedrivs av privata aktörer i stället för genom det offentliga. Det är därför viktigt att anställda och uppdragstagare kan känna sig trygga när de påtalar t.ex. missförhållanden.29 Även företagshemlig- heter omfattas av lagens tillämpningsområde, och de som omfattas av lagen ska därmed kunna lämna information som utgör företags- hemligheter utan risk för repressalier.30 Rätten att lämna uppgifter gäller inte om det är föreskrivet i lag att uppgifterna omfattas av tystnadsplikt (5 §).31 Detsamma gäller för tystnadsplikt som avtalats eller förordnats med stöd av lagen om förtroendemans ställning på arbetsplatsen eller lagen om medbestäm- mande i arbetslivet (men inte andra avtalsbaserade tystnadsplikter).32 Lagen ger heller inte rätt att lämna ut handlingar (1 § andra stycket). Lagen om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter innehåller slutligen i 6 § bestämmelser om straff för överträdelser av repres- salieförbudet och efterforskningsförbudet som motsvarar vad som gäller enligt TF och YGL. Däremot utövar inte JO eller JK tillsyn över lagen.33 Lagen om skydd för företagshemligheter I lagen (1990:409) om företagshemligheter finns bestämmelser om skydd för företagshemligheter som någon fått i förtroende i samband med en affärsförbindelse. Regeringen har förslagit att den nuvarande 2016/17:31 Stärkt meddelarskydd för privatanställda i offentligt finansierad verksamhet, s. 16. 36–39. 40–44. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna lagen om företagshemligheter ersätts med en ny lag och denna framställning utgår från den föreslagna lagen.34 Bakgrunden till den nya lagen är framför allt ett nytt EU-direktiv som ska genomföras i svensk rätt.35 Förändringarna syftar till att stärka skyddet för företagshemligheter. I förarbetena till den nu gällande lagen om företagshemligheter uttalades bl.a. att det ofta vid affärsförbindelsen föreligger en avtals- relation mellan näringsidkaren och den som har fått del av företags- hemligheten, men redan under ett förhandlingsskede kan mottaga- ren ha fått del av en företagshemlighet på ett sådant sätt att ett för- troendeförhållande kan anses föreligga.36 En sådan affärsförbindelse kan t.ex. utgöras av ett avtalsförhållande eller föreligga genom att en part begärt in ett anbud i vilket det finns förtroliga uppgifter. Den information som kan skyddas i offentlig sektor är emellertid klart begränsad jämfört med privat verksamhet, eftersom huvudregeln (i ) är att sådana handlingar är offentliga. I det ovan nämnda direktivet understryks emellertid att bestämmelserna i direktivet inte bör inskränka offentliga myndigheters skyldigheter i fråga om konfidentialitet avseende information som lämnas till dem i upp- handlingar (skäl 18). För upphandlande myndigheter och enheter som omfattas av såväl OSL som av lagen om skydd för företagshem- ligheter är sistnämnda lag subsidiär i förhållande till OSL.37 Personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, syftar till att skydda enskilda mot att deras personliga integritet kränks genom helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter. PUL har sin grund i det s.k. dataskyddsdirektivet38. PUL är subsidiär i förhål- lande till andra lagar och förordningar och kompletteras av ett stort antal s.k. registerförfattningar. 2017/18:200, se även SOU 2017:45 Ny lag om företagshemligheter. 35Europaparlamentets och rådets direktiv /943/EU om skydd mot att icke röjd know- how och företagsinformation (företagshemligheter) olagligen anskaffas, utnyttjas och röjs. 36SOU 2017:45 s. 195. 1987/88:155 s. 54. 38Europaparlamentets och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna Dataskyddsdirektivet ersätts av en ny EU-förord- ning om dataskydd, den allmänna dataskyddsförordningen (GDPR).39 Genom att regleringen i stället sker genom en EU-förordning innebär att reglerna kommer att vara direkt tillämpliga och gälla på samma sätt i alla EU:s medlemsstater, varför PUL kommer att upp- hävas. Reglerna i GDPR medför inte några egentliga krav på själva hand- läggningen av offentliga upphandlingar. Däremot måste bestämmel- serna i förordningen iakttas vid utformningen av vissa upphand- lingar, t.ex. av IT-system. De kan även ha betydelse vid utförandet av upphandlande uppdrag som innefattar hantering av personupp- gifter. Den svenska offentligrättsliga regleringen av jäv kan sägas garantera RF:s krav på objektivitet och opartiskhet i offentlig förvaltning. Förvaltningslagen innehåller den huvudsakliga regleringen av jäv, men det finns även jävsregler i annan lagstiftning. 6.4.1Förvaltningslagens regler om jäv Bestämmelserna i har utformats med regleringen i rättegångs- balken som förebild, även om kraven i vissa avseende har ställts lägre.40 Enligt 16 § FL gäller att den som för en myndighets räkning tar del i handläggningen på ett sätt som kan påverka myndighetens beslut i ärendet är jävig om 1.han eller hon eller någon närstående är part i ärendet eller annars kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 2.han eller hon eller någon närstående är eller har varit ställföreträdare eller ombud för en part i ärendet eller för någon annan som kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 39Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG. 1985/86:80 s. 352 och 354 och , och , Bo, Förvaltningslagen – Med kommentarer, 3e upplagan, kommentar till 11–12 §§ nuvarande FL. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna 3.han eller hon har medverkat i den slutliga handläggningen av ett ärende hos en annan myndighet och till följd av detta redan har tagit ställning till frågor som myndigheten ska pröva i egenskap av överord- nad instans, eller 4.det finns någon annan särskild omständighet som gör att hans eller hennes opartiskhet i ärendet kan ifrågasättas. Om det är uppenbart att frågan om opartiskhet saknar betydelse, ska myndigheten bortse från jäv. Förekomst av jäv innebär att den som är jävig inte får ta del i handläggningen av ärendet och inte heller närvara när ärendet avgörs. De personer som åsyftas är de som tar sådan befattning med ett ärende att de kan tänkas inverka på ärendets utgång. Jävsbestäm- melserna träffar alltså inte alla personer på en myndighet som på något sätt har att göra med ett ärende hos myndigheten. För att förvaltningslagens jävsbestämmelser ska vara tillämpliga på en upp- dragstagare (t.ex. en upphandlad konsult) krävs emellertid inte bara att konsulten har någon form av faktiskt inflytande över ett ärende utan också att han eller hon har en formell ställning som handläggare eller beslutsfattare.41 Myndigheten är emellertid under alla omstän- digheter skyldig att även vad gäller uppdragstagares och utomstå- ende experters deltagande i förvaltningen upprätthålla RF:s grund- läggande objektivitetsprincip, och de överväganden som myndighe- ten därvid har att göra är i praktiken av samma slag som när en hand- läggares eller beslutsfattares opartiskhet ska bedömas. Även om jävsreglerna inte formellt är tillämpliga vad gäller sådana personers deltagande i handläggningen av en upphandling kan deras medverkan ändå medföra att handläggningen sker i strid med RF:s grundlägg- ande krav på objektivitet. En anställd som känner till en omständighet som kan antas inne- bära att personen är jävig ska anmäla detta till den egna myndigheten. En person som anser sig vara jävig vid handläggningen av ett ärende kan antingen självmant avstå från att delta i hand- läggningen, eller låta myndigheten avgöra frågan. Vad gäller hand- läggningen av själva jävsfrågan har JO uttalat följande: Allmänt sett gäller att reglerna om jäv inte tar sikte på en befattnings- havares moral och kompetens utan på förekomsten av sådana yttre faktorer som placerar honom eller henne i situationer, där det allmänt 41JO 2011/12 s. 278. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna sett – oberoende av vem det gäller – föreligger en risk för att ovidkom- mande hänsyn skulle kunna spela en roll. Befinner sig vederbörande i en sådan situation spelar det ingen roll om man efteråt kan konstatera att han eller hon ändå handlat helt klanderfritt.42 En myndighet ska också pröva en jävsfråga . Den som jävet gäller får ta del i prövningen av jävsfrågan endast om det krävs för att myndigheten ska vara beslutsför och någon ersättare inte kan kallas in utan att prövningen försenas avsevärt. Denna bestämmelse är tänkt att utgöra en slags nödventil för fall där myn- dighetens handläggning av jävsfrågan annars helt skulle blockeras. Utgångspunkten är dock att myndigheterna har en sådan organisa- tion och bemanning att en tillämpning av ventilen inte aktualiseras annat än i sällsynta undantagsfall, och möjligheten är avsedd att till- lämpas mycket restriktivt.43 Personen får dock utföra sådana uppgifter som inte någon annan kan utföra utan att handläggningen försenas avsevärt. fick beslut i jävsfrågor endast överklagas särskilt.44 Detta överklagandeförbud har tagits bort i nya FL. Detta främst med hänsyn till enskildas grundläggande rättssäkerhetsintresse.45 Beslut i jävsfrågor kommer alltså enligt nya FL att kunna överklagas utan samband med överklagande av det slutliga beslutet i ärendet. Bestämmelser om jäv finns även i kommunallagen (2017:725). Genom subsidiaritetsbestämmelsen i 2 § nya FL har reglerna i kommunal- lagen i princip företräde framför jävsregleringen i FL. Jävsreglerna i kommunallagen har emellertid utformats med regleringen i nuvar- ande FL som förebild och har i många avseenden getts en likartad utformning. Något förenklat är alltså FL tillämplig på handläggning av sådana ärenden som regleras i speciallag medan bestämmelserna i gäller vid handläggningen av ärenden inom det oreglerade om- rådet. Detta motiveras bl.a. med att det kommunala självstyret bör ges företräde framför intresset av att detaljreglera förfarandet i den 42JO 2012/13 s. 393. 2016/17:180 s. 304. 1971:30 del 2 s. 357. 2016/17:180 s. 258 f. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna oreglerade kommunförvaltningen.46 Skillnaderna har till del att göra med att kommunalt verksamma personer ofta har dubbla engage- mang och därför kan få handlägga samma ärende i olika egenskaper.47 Enligt 5 kap. 47 § KL får ledamot av fullmäktige inte delta i hand- läggningen av ett ärende som personligen rör ledamoten själv, leda- motens make, sambo, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående. I 5 kap. 48 § finns en särskild jävsregel för ledamot som är redovisningsskyldig till kommunen eller . Vidare finns särskilda bestämmelser om ersättares tjänstgöring vid jäv i 5 kap. § 8 § KL. Regleringen i kommunallagen är mer utförlig vad gäller förtro- endevaldas tjänstgöring i styrelsen och nämnder. Enligt 6 kap. 28 § KL är en sådan förtroendevald ledamot jävig, om 1.saken angår honom eller henne själv eller hans eller hennes make, sambo, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för den förtroendevalde själv eller någon närstående, 2.han eller hon eller någon närstående är ställföreträdare för den som saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång, 3.ärendet rör tillsyn över sådan verksamhet som han eller hon själv är knuten till, 4.han eller hon har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken, eller 5.det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ärendet. En jämförelse med jävsgrunderna i nya FL ger vid handen att KL:s reglering i flera avseende är mer tillåtande än förvaltningslagen. T.ex. förutsätter jäv enligt FL att en person eller någon närstående ”kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning.” Enligt KL förutsätter jäv i stället att ärendets utgång kan väntas ”medföra synnerlig nytta eller skada” för den förtroendevalde själv eller någon närstående. 2016/17:180 s. 29. 47Hellners, och , Bo, Förvaltningslagen – Med kommentarer, 3e upplagan, kommentar till 11 § nuvarande FL. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna Om det är uppenbart att frågan om opartiskhet saknar betydelse, ska nämnden bortse från jäv. Enligt 30 § samma lag och kapitel får en förtroendevald som är jävig i ett ärende hos en nämnd som utgångspunkt inte delta eller närvara vid handläggningen av ärendet. Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne ska självmant uppge det. Enligt 12 kap. 14–17 §§ KL gäller i princip samma jävsregler för revisorerna. Om ett ärende hos en nämnd berör ett aktiebolag där kommunen eller äger minst hälften av aktierna eller en stiftelse där kommunen eller utser minst hälften av styrelseleda- möterna, ska den som handlägger ärendet inte anses jävig enligt 28 § 2 eller 5 enbart på grund av att han eller hon är ställföreträdare för bolaget eller stiftelsen eller på något annat sätt är knuten dit. Detta gäller inte när en nämnd handlägger ärenden som avser myndig- hetsutövning mot enskilda. Enligt 32 § samma lag och kapitel får ett beslut om jäv överklagas endast i samband med överklagande av det beslut genom vilket nämnden avgör ärendet. Enligt 7 kap. 4 § KL gäller i princip samma jävsregler för anställda i kommunen som för ledamöter av styrelsen eller nämnder. Däremot finns särskilda bestämmelser i 7 kap. 17 § om jäv för personalföreträdare och i 24 § 2 samma lag och kapitel för partssammansatta organ. 6.4.3Annan offentligrättslig reglering av jäv Det finns bestämmelser om jäv i några ytterligare lagar. I 4 kap. 13 § finns jävsgrunderna avseende domare. Dessa torde dock sakna betydelse för offentlig upphandling eftersom de endast gäller domare i sin roll som rättstillämpare. I RB återfinns dels i princip samma jävsgrunder som i FL (4 kap. 13 § punkterna 1–5 och 10), dels vissa specifika jävsgrunder som avser just handläggning i domstol (4 kap. 13 § punkterna 6–9). regler om jäv mot domare gäller enligt 41 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) även vid handläggning av mål i allmän förvaltningsdomstol. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna finns RB särskilda bestämmelser om jäv mot anställda vid brotts- bekämpande myndigheter. Det finns även bestämmelser om jäv i några ytterligare lagar.48 Ovan redovisade bestämmelser om jäv är i och för sig tillämpliga i olika verksamheter. De bygger dock på vissa gemensamma utgångs- punkter. Jävsgrunderna är i princip desamma i de olika bestämmelserna. En tjänsteman är jävig om •ärendet angår denne själv eller någon närstående (RB 1 kap. 13 § p.1–3, FL 16 § p. 1, KL 6 kap. 28 § p. •om denne på visst angivet sätt företrätt någon part eller annan som har kvalificerat intresse i ärendet (RB 1 kap. 13 § p. 4–5 och 9, FL 13 § p. 2, KL 6 kap. 28 § p. 2 och 4); •denne tidigare eller i annan roll befattat sig med ärendet, s.k. tvåinstansjäv (RB 1 kap. 13 § p. 7–8, FL 13 § p. 3, KL 6 kap. 28 § •om det annars finns någon särskild omständighet som rubbar för- troendet för tjänstemannen (RB 1 kap. 13 § p. 10, FL 13 § p. 4, KL 6 kap. 28 § p. En skillnad mellan de olika lagarna är att förtroendevalda (i riksdag liksom i fullmäktige i kommuner och landsting) i större utsträckning äger befatta sig med handläggning av ärenden trots att de kan ha ett intresse i saken än vad som gäller för statliga och kommunala tjänstemän. 48Enligt 6 kap. 19 § första stycket Riksdagsordningen (RO) får ingen ledamot delta i be- handlingen av ett ärende vid ett sammanträde i kammaren, om ärendet rör honom eller henne eller någon närstående personligen. Motsvarande gäller enligt 7 kap. 21 § RO vid behandlingen av ett ärende i ett utskott. Vidare finns särskilda jävsregler i fastighetsbildningslagen (1970:988) och lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder. Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna Undantag för brådskande åtgärder Regleringen av jäv innehåller i samtliga lagar undantag för hand- läggningsåtgärder som inte kan vänta till dess en annan tjänsteman kan sätta sig in i ärendet och fatta beslut. Även en jävig tjänsteman kan alltså vidta åtgärder som inte kan anstå (4 kap. 15 § RB, 17 § andra meningen nya FL, 6 kap. 30 § första stycket andra meningen KL). Anställda förväntas själva anmäla eventuellt jäv Tjänstemän som har anledning att tro att de är jäviga i ärendet ska själva anmäla saken till sina överordnade. (4 kap. 14 § RB, 18 § första stycket nya FL, 6 kap. 30 § andra stycket KL). Jäv som saknar betydelse Enligt såväl förvaltningslagen som kommunallagen bortses från jäv i situationer där jävet saknar betydelse (16 § andra stycket nya FL; 6 kap. 29 § KL). 6.5Straffrättsligt ansvar i vissa fall Fel och brister vid handläggning av en upphandling hos den upp- handlande myndigheten eller enheten kan i vissa fall medföra straff- ansvar enligt flera stadganden i (BrB). I 20 kap. 3 § BrB är föreskrivet ansvar för utlämnande av uppgifter i strid med lag eller andra bestämmelser. Röjer någon uppgift, som han är pliktig att hemlighålla enligt lag eller annan författning eller enligt förordnande eller förbehåll som har meddelats med stöd av lag eller annan författning, eller utnyttjar han olovligen sådan hemlig- het, dömes, om ej gärningen eljest är särskilt belagd med straff, för brott mot tystnadsplikt till böter eller fängelse i högst . Reglering av upphandling utöver upphandlingsreglerna Enligt 10 kap. 5 a § första meningen BrB gäller att den som är arbets- tagare eller utövar uppdrag och tar emot, godtar ett löfte om eller begär en otillbörlig förmån för utövningen av anställningen eller uppdraget döms för tagande av muta till böter eller fängelse i högst . För tagande av sådan muta döms också den som tar emot, godtar ett löfte om eller begär förmånen för någon annan än sig själv. Enligt 5 b § samma balk och kapitel gäller vidare att den som läm- nar, utlovar eller erbjuder en otillbörlig förmån i fall som avses i 5 a § döms för givande av muta till böter eller fängelse i högst . Är brott som avses i 5 a eller 5 b § att anse som grovt, döms enligt 10 kap. 5 c § BrB för grovt tagande av muta eller grovt givande av muta till fängelse i lägst och högst . Enligt 10 kap. 5 d § BrB kan vidare den som