sou · H6B368 · 2018-08-22 00:00:00 — Även i en sådan situation ska domstol förklara att bekräftelsen saknar verkan mot mannen. Om modern vid ett barns födelse är gift med en kvinna eller registrerad partner, ska hennes make eller registrerade partner anses som barnets förälder. Detsamma gäller, om moderns make eller registrerade partner är avliden och barnet föds inom sådan tid efter kvinnans död att barnet kan ha tillkommit . Om modern med samtycke av en kvinna som är hennes sambo har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom be- handlingen, ska den som har lämnat samtycket anses som barnets förälder. Andra stycket gäller även om inseminationen eller befruktningen utan- för kroppen har utförts vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. Ett föräldraskap enligt andra eller tredje stycket fastställs genom bekräf- telse eller dom. Det som sägs i 4–4 b §§ om bekräftelse av faderskap tilläm- pas också i fråga om bekräftelse av ett sådant föräldraskap. Paragrafen innehåller bestämmelser om föräldraskap för en kvinna som är gift, registrerad partner eller sambo med barnets mor när barnet har tillkommit genom assisterad befruktning. Av ett nytt första stycke följer att moderns make eller registrerade partner anses som barnets förälder på samma sätt som faderskapet presumeras om modern är gift med en man vid barnets födelse. Pre- sumtionen för föräldraskapet gäller även om maken eller den registre- rade partnern är avliden, under förutsättning att barnet föds inom sådan tid efter dödsfallet att barnet kan ha tillkommit innan kvinnan avled. Presumtionen är utformad i överensstämmelse med faderskaps- presumtionen. I andra stycket görs ändringar med anledning av att föräldraskapet för moderns make eller registrerade partner regleras i ett nytt första stycke. Det görs en språklig ändring i första meningen som innebär att paragrafen i dess helhet utformas i presens. Ändringen innebär inte någon förändring i sak. En förutsättning för att föräldraskap ska antas när barnet har tillkommit genom assisterad befruktning är att den kvinna som är moderns sambo vid tillfället för behandlingen har samtyckt till densamma. Det tredje stycket motsvarar vad som från gäller enligt andra stycket. Av fjärde stycket, som i huvudsak motsvarar vad som från gäller enligt tredje stycket, framgår att föräldraskapet för moderns sambo fastställas genom bekräftelse eller dom. Änd- ringarna görs med anledning av att föräldraskapet för moderns make eller registrerade partner inte längre ska fastställas genom bekräftelse eller dom eftersom föräldraskapet i stället presumeras för den kvinna som är gift eller registrerad partner med modern vid barnets födelse. Det görs även ändringar med anledning av de nya bestämmelserna om bekräftelse av faderskap. Som tidigare gäller genom hänvisning samma regler för bekräftelse av faderskap som för bekräftelse av för- äldraskap. Ändringarna innebär exempelvis att ett föräldraskap kan be- kräftas elektroniskt och att om det senare visar sig att den som har be- kräftat föräldraskapet för ett barn inte är förälder, ska rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot den kvinna som har lämnat den. Rätten ska förklara att kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet inte är förälder till barnet, om modern har genomgått en insemination eller be- fruktning utanför kroppen och 1.kvinnan inte har samtyckt till behandlingen, 2.behandlingen inte har utförts enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller behandlingen inte har utförts vid en behörig in- rättning i utlandet eller barnet inte har rätt att ta del av uppgifter om spermie- donatorn, eller 3.det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. Om kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet godkänner en mans eller annan kvinnas bekräftelse av faderskapet eller föräldraskapet och har i fråga om bekräftelsen bestämmelserna i 4 § iakttagits, ska därigenom an- ses fastställt att kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet inte är barnets förälder. Bekräftelsen ska dock i detta fall alltid vara skriftligen god- känd av modern. Paragrafen är ny och anger när domstol ska förklara att kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet inte är förälder till barnet. Det anges också när det genom annans bekräftelse ska anses fastställt att kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet inte är barnets förälder. I första stycket anges att rätten, om vissa förutsättningar inte är upp- fyllda när modern har genomgått en assisterad befruktning, ska för- klara att moderns make eller registrerade partner inte är förälder till barnet. Grunderna för domstol att häva ett föräldraskap är desamma som gäller för hävande av ett faderskap till ett barn som tillkommit genom assisterad befruktning när modern är gift med en man. Om maken eller den registrerade partnern inte har samtyckt till be- handlingen ska föräldraskapet enligt första punkten hävas. Det avgö- rande förhållandet är om kvinnan har samtyckt till behandlingen. Om barnet har tillkommit genom en insemination ska samtycket avse in- seminationen (jfr 6 kap. 1 b § lagen om genetisk integritet m.m.). Om barnet har tillkommit genom en befruktning utanför kroppen ska sam- tycket avse behandlingen, dvs. även införandet av det befruktade ägget i moderns kropp (jämför 7 kap. 3 § lagen om genetisk integritet m.m.). Enligt andra punkten finns grund för domstol att häva föräldra- skapet om behandlingen inte har utförts inom svensk hälso- och sjukvård eller om behandlingen inte har utförts vid en behörig in- rättning i utlandet eller det inte finns någon rätt för barnet att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. För att en behandling i utlandet ska anses ha skett vid en behörig inrättning krävs att behörigheten följer av föreskrifter i det aktuella landet eller där tydligt framgår på annat sätt, t.ex. genom att inrättningen har tillstånd att utföra assi- sterade befruktningar. Behörigheten måste också omfatta den typ av behandling som har utförts i det enskilda fallet, t.ex. en insemination med donerade spermier. För att kravet avseende barnets rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn ska anses uppfyllt krävs att barnet genom inrättningen i utlandet eller på annat sätt ska kunna hämta in grundläggande information om donatorns identitet, t.ex. donatorns namn. Det finns även grund för att häva föräldraskapet enligt tredje punkten om det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att bar- net har tillkommit genom behandlingen. Det innebär att domstolen ska förklara att kvinnan i äktenskapet inte är förälder till barnet om samban- det mellan moderns behandling och barnets tillkomst inte är sannolikt. Domstol ska förklara att kvinnan i äktenskapet eller det registre- rade partnerskapet inte är förälder till barnet om någon av de grunder som anges i första stycket föreligger. Det innebär att ett föräldraskap ska hävas om barnet saknar rätt att ta del av uppgifter om spermie- donatorn, även om kvinnan i äktenskapet har samtyckt till en be- handling som skett vid en behörig inrättning i utlandet och det är sannolikt att barnet tillkommit genom behandlingen. Enligt andra stycket gäller, på samma sätt som i fråga om ett fader- skap, att om kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet godkänner en mans eller annan kvinnas bekräftelse av faderskapet eller föräldraskapet, fastställs att kvinnan i äktenskapet eller det regi- strerade partnerskapet inte är barnets förälder. Ytterligare krav är att de bestämmelser som gäller för bekräftelse har iakttagits och att be- kräftelsen alltid är skriftligen godkänd av modern. Det innebär för ett barn som inte har fyllt att bekräftelsen görs skriftligen vid personlig inställelse hos socialnämnden och att socialnämnden skrift- ligen ska godkänna bekräftelsen. För ett barn som är myndigt krävs att bekräftelsen görs skriftligen och bevittnas av två personer. Bekräftel- sen ska även skriftligen godkännas av barnet. Om en man föder ett barn gäller 11–14 §§. Föder en kvinna ett barn gäller 11 a–11 e §§ för hennes make, om maken har ändrat könstillhörighet, och 13 och 14 §§ för en annan person som uppfyller villkoren enligt 5 eller 8 §, om den personen har ändrat könstillhörighet. Paragrafen anger vilka bestämmelser som gäller i fråga om föräldra- skap vid ändrad könstillhörighet. Det införs ändringar i paragrafen med anledning av att faderskap och moderskap för maken till den som föder barnet presumeras när en av eller båda makarna i äktenskapet har ändrat könstillhörighet. Om den som har fött barnet är gift med en man vid barnets födelse, ska mannen anses som far till barnet. Detsamma gäller, om maken har avlidit och barnet föds inom sådan tid efter mannens död att barnet kan ha tillkommit . Om den som har fött barnet är gift med en kvinna vid barnets födelse, ska kvinnan anses som mor till barnet. Detsamma gäller om maken är avliden och barnet föds inom sådan tid efter kvinnans död att barnet kan ha tillkommit . För kvinnan gäller dock det som i andra kapitel i denna balk och i andra författningar sägs om far och faderskap. Paragrafen, som är ny, anger när faderskapet eller moderskapet ska presumeras för maken till den som föder ett barn när en av eller båda makarna i äktenskapet har ändrat könstillhörighet. Presumtionerna är utformade i överensstämmelse med faderskapspresumtionen. Om den som föder ett barn är gift med en man gäller enligt första stycket att mannen ska anses som far till barnet. Presumtionen för faderskapet gäller även om maken är avliden, under förutsättning att barnet föds inom sådan tid efter dödsfallet att barnet kan ha till- kommit innan mannen avled. Om den som föder ett barn är gift med en kvinna anges i andra stycket att kvinnan ska anses som mor till barnet. Presumtionen för moderskapet gäller även om kvinnan är avliden, under förutsättning att barnet föds inom sådan tid efter dödsfallet att barnet kan ha till- kommit innan kvinnan avled. Det anges också att för kvinnan gäller det som i andra kapitel i och i andra författningar sägs om far och faderskap. Det innebär att bestämmelserna i exempelvis 3 kap. 1 § om hävande av ett faderskap gäller för ett moderskap som har presumerats enligt moderskapspresumtionen. Rätten ska förklara att den man eller kvinna i äktenskapet som inte har fött barnet inte är far eller mor till barnet, om 1.det är utrett att den som har fött barnet har haft samlag med annan än maken under tid då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom samlaget, 2.det på grund av barnets arvsanlag eller annan särskild omständighet kan hållas för visst att mannen eller kvinnan inte är far eller mor till barnet, eller 3.barnet har tillkommit före äktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och det inte är sannolikt att makarna har haft samlag med varandra under tid då barnet kan ha tillkommit. Paragrafen, som är ny, anger under vilka förutsättningar domstol ska häva ett faderskap eller moderskap som har presumerats enligt 11 a § när barnet har tillkommit genom samlag. Det anges att rätten, om vissa förutsättningar är uppfyllda, ska förklara att den man eller kvinna som inte har fött barnet inte är far eller mor till barnet. Grunderna för domstol att häva ett faderskap eller moderskap som antas enligt presumtionerna i 11 a § är desamma som gäller för hävande av ett faderskap som presumeras enligt 1 § till ett barn som tillkommit genom samlag. Om det är utrett att den som har fött barnet har haft samlag med annan än maken under tid då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkom- mit genom samlaget ska faderskapet eller moderskapet enligt första punkten hävas. Enligt andra punkten gäller att om det på grund av barnets arvs- anlag eller annan särskild omständighet kan hållas för visst att man- nen eller kvinnan inte är barnets far eller mor finns grund för att häva faderskapet eller moderskapet. På samma sätt som gäller i fråga om hävande av ett faderskap enligt 1 § ska rätten vara helt övertygad om att maken inte är barnets far eller mor då det uppställs ett krav på full bevisning, Rätten ska enligt tredje punkten förklara att den make som inte har fött barnet inte är far eller mor till barnet om barnet har tillkom- mit före äktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och det inte är sannolikt att makarna har haft samlag med varandra under tid då barnet kan ha tillkommit. Rätten ska förklara att kvinnan eller mannen i äktenskapet inte är mor eller far till barnet, om den som har fött barnet har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen och 1.kvinnan eller mannen inte har samtyckt till behandlingen, 2.behandlingen inte har utförts enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller behandlingen inte har utförts vid en behörig in- rättning i utlandet eller barnet inte har rätt att ta del av uppgifter om spermie- donatorn, eller 3.det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. I paragrafen, som är ny, anges under vilka förutsättningar domstol ska häva ett faderskap eller moderskap som har presumerats enligt 11 a § när barnet har tillkommit genom assisterad befruktning. Det anges att rätten, om vissa förutsättningar inte är uppfyllda, ska förklara att den man eller kvinna som inte har fött barnet inte är mor eller far till barnet. Grunderna för domstol att häva ett faderskap eller moderskap som antas enligt presumtionerna i 11 a § är desamma som gäller för hävande av ett faderskap som presumeras enligt 1 § till ett barn som tillkommit genom assisterad befruktning. Om maken inte har samtyckt till behandlingen ska faderskapet eller moderskapet enligt första punkten hävas. Det avgörande förhål- landet är om maken har samtyckt till behandlingen (se även kom- mentaren till 9 § första stycket första punkten). Enligt andra punkten finns grund för domstol att häva faderska- pet eller moderskapet om behandlingen inte har utförts inom svensk hälso- och sjukvård eller om behandlingen inte har utförts vid en behörig inrättning i utlandet eller det inte finns någon rätt för barnet att ta del av uppgifter om spermiedonatorn (se även kommentaren till 9 § första stycket första punkten). Det finns även grund för att häva faderskapet eller moderskapet enligt tredje punkten om det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. Det innebär att domstolen ska förklara att maken inte är mor eller far till barnet om sambandet mellan behandlingen och barnets tillkomst inte är sannolikt. Om mannen eller kvinnan i äktenskapet skriftligen godkänner annan mans eller kvinnas bekräftelse av faderskapet, moderskapet eller föräldraskapet och har i fråga om bekräftelsen bestämmelserna i 4 § iakttagits, ska därigenom anses fastställt att mannen eller kvinnan i äktenskapet inte är far eller mor till barnet. Bekräftelsen ska dock i detta fall alltid vara skriftligen godkänd av den som har fött barnet. Paragrafen, som är ny, anger när det genom annans bekräftelse ska anses fastställt att den i äktenskapet som inte har fött barnet inte är far eller mor till barnet. Om den som inte har fött barnet godkänner en mans eller kvinnas bekräftelse av faderskapet, moderskapet eller föräldraskapet, fast- ställs att maken i äktenskapet som inte har fött barnet inte är barnets far eller mor. Det krävs dock att de bestämmelser som gäller för bekräftelse har iakttagits och att bekräftelsen alltid är skriftligen godkänd av den som har fött barnet. Det innebär för ett barn som inte har fyllt att bekräftelsen görs skriftligen vid personlig in- ställelse hos socialnämnden och att socialnämnden skriftligen ska godkänna bekräftelsen. För ett barn som är myndigt krävs att be- kräftelsen görs skriftligen och bevittnas av två personer. Bekräftel- sen ska även skriftligen godkännas av barnet. Om rätten har meddelat förklaring enligt 11 b eller 11 c §, ska faderskapet eller moderskapet fastställas enligt 13 eller 14 §. I paragrafen, som är ny, anges vad som gäller om rätten har förklarat att maken i äktenskapet inte är far eller mor till barnet. Om rätten har hävt ett faderskap eller moderskap som har presu- merats enligt 11 a § anges att faderskap eller moderskap i ett sådant fall ska fastställas enligt vad som gäller enligt 13 eller 14 §. En man som uppfyller villkoren enligt 5 eller 8 § ska anses som far till barnet. Ett faderskap enligt första stycket fastställs genom bekräftelse eller dom. Det som sägs i 4–4 b §§ om bekräftelse av faderskap tillämpas även i detta fall. Vid tillämpningen av 4, 4 a, 5 och 8 §§ ska det som sägs om en mor gälla för en man enligt 11 §. Paragrafen innehåller regler om faderskap för den som inte har fött barnet i fall då någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhö- righet och faderskapet inte presumeras enligt 11 a § första stycket. I andra stycket läggs 4 a och 4 b §§ till i uppräkningen av be- stämmelser som också ska gälla för faderskap för den som inte har fött barnet. Av hänvisningen till paragraferna följer att den som inte har fött barnet kan bekräfta faderskapet elektroniskt under vissa förutsättningar och att talan får föras om att en bekräftelse saknar verkan mot den som har lämnat den. Även i tredje stycket läggs 4 a § till i uppräkningen i fråga om när det som sägs om en mor ska gälla för en man enligt 11 §. Av hänvis- ningen till 4 a § följer att det är den man som har fött barnet som ska godkänna en elektronisk bekräftelse. En kvinna som uppfyller villkoren enligt 5 eller 8 § ska anses som mor till barnet. För kvinnan gäller dock det som i andra kapitel i denna balk och i andra författningar sägs om far och faderskap. Ett moderskap enligt första stycket fastställs genom bekräftelse eller dom. Det som sägs i 4 och 4 a §§ om bekräftelse av faderskap tillämpas också i fråga om bekräftelse av ett sådant moderskap. Vid tillämpningen av 4, 4 a, 5 och 8 §§ ska det som sägs om en mor gälla för en man enligt 11 §. Paragrafen innehåller regler om moderskap för den som inte har fött barnet i fall då någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhö- righet och moderskapet inte presumeras enligt 11 a § andra stycket. I andra stycket läggs 4 a § till i uppräkningen av bestämmelser som också ska gälla för moderskap för den som inte har fött barnet. Av hänvisningen till paragrafen följer att den som inte har fött barnet kan bekräfta moderskapet elektroniskt under vissa förutsättningar. Även i tredje stycket läggs 4 a § till i uppräkningen i fråga om när det som sägs om en mor ska gälla för en man enligt 11 §. Av hänvis- ningen till 4 a § följer att det är den man som har fött barnet som ska godkänna en elektronisk bekräftelse. Om en viss man inte ska anses som far enligt 1 kap. 1 § eller en viss kvinna inte ska anses som förälder enligt 1 kap. 9 § första stycket till ett barn, är social- nämnden skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs, om 2.barnet står under någons vårdnad och 3.barnet har hemvist i . Paragrafen innehåller delvis nya bestämmelser om socialnämndens skyldighet att sörja för att faderskapet för ett barn fastställs när fader- skap eller föräldraskap inte presumeras enligt 1 kap. 1 eller 9 § första stycket. har en skyldighet att försöka utreda vem som är far till ett barn när faderskap eller föräldraskap inte presumeras för den man eller kvinna som modern är gift med. undantogs endast barn där faderskapet presumeras på grund av att föräldrarna är gifta. Eftersom en föräldraskapspresumtion införs ska även barn där föräldraskapet presumeras på grund av att föräldrarna är gifta undantas från nämndens utredningsskyldighet. Nämnden ska också, på samma sätt som , se till att faderskapet fastställs. Enligt första punkten, som är ny, gäller socialnämndens skyldighet om barnet är . Skälet till att utredningsskyldigheten inträffar på barnets femtonde dag är att det finns en möjlighet att dagar efter barnets födelse elektroniskt bekräfta ett faderskap. Det ska i förordning föreskrivas en skyldighet för att, när barnet är , underrätta socialnämnden att ett barn har folk- bokförts, men inte har någon far eller förälder registrerad. Bestäm- melserna hindrar inte att socialnämnden utreder vem som är far till ett barn. Om exempelvis modern och hennes sam- bo kontaktar socialnämnden före barnets födelse, finns möjlighet för mannen att bekräfta faderskapet och för modern att godkänna bekräftelsen. ska i en sådan situation, enligt gällande allmänna råd och föreskrifter, dock avvakta med att godkänna be- kräftelsen till dess barnet är fött. Av andra punkten framgår att utredningsskyldigheten gäller under förutsättning att barnet står under någons vårdnad. Det är samma krav som har gällt och innebär att barnet inte ska ha fyllt . I den tredje punkten anges, på samma sätt som gäller , att en förutsättning för socialnämndens utredningsskyldighet är att barnet har sin hemvist här. bör verka för att en rättsgenetisk undersökning äger rum beträffande barnet, modern och den som kan vara far till barnet, om denne begär det eller det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man under tid då barnet kan ha tillkommit. Paragrafen anger när socialnämnden ska ta initiativ till en rättsgene- tisk undersökning. Som en följd av den nya lagen om rättsgenetisk undersökning vid utredningen av faderskap anges att socialnämnden kan ta initiativ till en sådan undersökning. Övriga ändringar i paragrafen är språkliga. Om det kan antas att en kvinna ska anses som förälder enligt 1 kap. 9 § andra eller tredje stycket till ett barn som står under någons vårdnad och som har hemvist i , är socialnämnden skyldig att försöka utreda om så- dant föräldraskap föreligger och, om så är fallet, se till att detta fastställs i stället för faderskapet. Det som sägs i 2–5, 7 och 8 §§ om utredning av faderskap tillämpas ock- så i fråga om föräldraskapet för en kvinna. Paragrafen anger socialnämndens skyldighet att utreda föräldraskap i vissa fall. En ändring görs i första stycket med anledning av att föräldraska- pet för den kvinna som modern är gift med vid barnets födelse ska presumeras på samma sätt som när modern är gift med en man. Det innebär att socialnämndens skyldighet att utreda föräldraskap endast avser ett barn till en mor som är sambo med en kvinna. Om en viss man enligt 1 kap. 1 § ska anses som far till ett barn eller om en viss kvinna enligt 1 kap. 9 § första stycket ska anses som förälder till ett barn som står under någons vårdnad och som har hemvist i , ska social- nämnden, om vårdnadshavaren eller någon av vårdnadshavarna eller mannen eller kvinnan begär det och det är lämpligt, utreda om en man kan vara far till barnet eller om en kvinna ska anses som barnets förälder enligt 1 kap. 9§ andra eller tredje stycket. I fråga om utredningen tillämpas 2–6 och 8 §§. Vid utredning av en kvin- nas föräldraskap tillämpas dock inte 6 §. Utredningen får läggas ner om det finns skäl som anges i 7 § första stycket 1 eller 4 eller om det annars är lämp- ligt. Utredningen ska läggas ner om faderskap eller föräldraskap inte ska fastställas enligt 1 kap. 3 §. beslut att inte påbörja en utredning enligt denna para- graf eller att lägga ner en påbörjad utredning får överklagas till . beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen anger socialnämndens utredningsskyldighet när ett fader- skap eller föräldraskap har presumerats när modern är gift vid barnets födelse.