sou · H6B332 · 2018-04-24 00:00:00 — Kroppslig bestraffning och annan kränkning av barn i : en nationell kartläggning 2011. & , C. (2012) Traumatisering bland ungdomar med antisocial problematik. Resultat från en litteraturöversikt. : , rapport 11 2012 , , , W., Mossige, S., Reichelt, S., Tiersland, O.A. (2005). Reporting possible sexual abuse: a qualitative study on children's perspectives and the context for disclosure. Child Abuse & Neglect, 29(12):1395-413. , U., , A-S., , M., Priebe, G. (kommande) carers in Swedena pilot study of care activities, view of caring and psychological wellbeing [inskickat manuskript]. Jernbro, C. & , S. (2017). Våld mot barn 2016. En nationell kartläggning. Jernbro, C., , B., , Y. & , S. (2012). Multiple psychosomatic symptoms can indicate child physical abuse–results from a study of Swedish schoolchildren. Acta Paediatrica, 101(3), 324–329. Jernbro, C., , Y., , S. & , S. (2015). Quality of life among Swedish school children who experienced multitype child maltreatment. Acta Paediatrica, 104(3), 320–325. Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld , S., Stefansen, K., , E. & Kaldal, A. (red.) (2017). Collaborating Against Child Abuse. Exploring the Nordic Barnahus Model. Jouriles, E. N., McDonald, R., Rosenfield, D., , N., Corbitt-Shindler, D. & , P. (2009). Reducing Conduct Problems Among Children Exposed to Violence: A Randomized Clinical Trial Examining Effects of Project Support. Psychology, 77(4), 705–717. (2007). Evaluation of suspected child physical abuse. Pediatrics, 119(6), 1232–1241. Kimber, M., McTavish, JR., Couturier, J., Boven, A., , S., Dimitropoulos, G., , HL. (2017). Consequences of child emotional abuse, emotional neglect and exposure to intimate partner violence for eating disorders: a systematic critical review. BMC Psychol, 22;5(1):33. Kitzmann, K. M., , N. K., , A. & , E. (2003). Child witnesses to domestic violence: A meta-analytic review. Psychology, 71(2), 339–352. & , M. (2017) Modell för beredskap när sexuella övergrepp mot barn misstänks ha begåtts av personal inom förskolan. Kloppen, K., , M., Kvello, Ø., Haugland, S., Breivik, K. (2015). Prevalence of Intrafamilial Child Maltreatment in the Nordic countries: A Review, 24: 51–66. Kloppen, K., Haugland, S., , C. G., , M., Breivik, K. (2016). Prevalence of Child Sexual Abuse in the Nordic Countries: A , 25:1, 37–55. & , C. (2003). Risk och prognos i socialt arbete med barn. Forskningsmetoder och resultat, : & socialt arbete. (1990). Fra tabuisert trauma til anerkjennelse og erkjennelse. Del I: Om arbeid med barn som har erfart vold i familjen. Del II: En modell for intervensjon med barn og unge Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld som har erfart vold i familjen, for Norsk Psykologforening, 27, 16–22 och 99–105. Levey, E. J., Gelaye, B., Bain, P., Rondon, M. B., Borba, C. P.C., , D. C., , M. (2017). A systematic review of randomized controlled trials of interventions designed to decrease child abuse in high-risk families, Child Abuse & Neglect 65: 48–57. , , , P. & Gosh Ippen, C.G. (2005). Toward evidence-based treatment: child–parent psychotherapy with preschoolers exposed to marital violence. Adolescence Psychiatry, 44 (12): 1241–8. , A. F., Ippen, C. & , P. (2006). Childparent psychotherapy: 6-month follow-up of a randomized controlled trial. and Adolescent Psychiatry, 45(8), 913–918. (2017). Child protection through an abuse-focused lens: Adolescent victimization and Swedish social services responses. & , CG. (2001). Physical Child Abuse in . A Study of Reports Between 1986-1996. Social Psychiatry and Psychiatric Epidemiology 36:150–157. Louwers, E. C., Affourtit, M.J., , H.A., de Koning, H.J., Korfage, I.J. (2010) Screening for child abuse at emergency departments: a systematic review, Archive of Disease in Childhood, 95(3):214–8. Louwers, E. C., Korfage, I. J., Affourtit, M. J., Scheewee, D. J, van de Merwe, M. H., Vooijs-Moulaert, F. A., Woltering, C. M., Jongejan, M. H., Ruige, M., , H. & de Koning, H. (2011). Detection of child abuse in emergency departments: a multi-centre study, Archive of Disease in Childhood, 96(5): 422–425. , T.D. (2012). “How did you feel?”: Increasing child sexual abuse witnesses' production of evaluative information. and Human Behavior, 2012. 36(5): p. 448–457. Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld (2015). Människohandel med barn. Nationell kartläggning 2012–2015. (2017). Misstänkta fall för människohandel . Mama, A. (1996). The Hidden Struggle: Statutory and Voluntary Sector Responses to Violence Against in the Home. : Whiting and . Maniglio, R (2009). The impact of child sexual abuse on health: a systematic review of reviews. ; 29(7):647–57. Martinez-Torteya, C., Bogat, A. G., , A., Levendosky, A. (2009). Resilience among children exposed to domestic violence: the role of risk and protective factors, Child Development, 80(2):562–77. McCloskey, L. A. och , M. (2000). Posttraumatic stress in children exposed to family violence and single-event trauma, and Adolescent Psychiatry 39(1), 108–115. McDonald, R., Jouriles, E. & Skopp, N. (2006). Reducing conduct problems among children brought to women’s shelters: Intervention effects 24 months following termination of services. , 20(1), 127–136. McGee, C. (2000). Childhood experiences of domestic violence, : . McIntosh, J. Well, Y. & , J. (2016). Development and validation of the Family , Psychological Assessment 28(11):1516–1522. Mikton, C. & Butchart, A. (2009). Child maltreatment prevention: a systematic review of reviews, Bulletin of the , 87(5):353–61. Mills, R., , J., Alati, R., O', M., Najman, J. & Strathearn, L. (2013). Child maltreatment and adolescent mental health problems in a large birth cohort. Child Abuse and Neglect, 37(5), 292–302. Mullender, A., Hague, G., Imam, . F., , L., Malos, E. & Regan, L. (2002). Children’s Perspectives on Domestic Violence. ; Thousand Oaks: . Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld NCK (2014). Våld och hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns utsatthet samt kopplingen till hälsa. NCK- rapport 2014:1. : Nationellt centrum för kvinnofrid. L., Pritchard, M. M., , K. A., Hilterman, E. (2013). Risk Assessment in Violence: A Approaches. Partner Abuse 4(1), 76–168. Nordenfors, M., , C. & Danevack, K. (2014). Unga omsorgsgivare i . : Nationellt anhöriga. Northcott, M. (2012), : A Review. Research and Statistics Division. , E., Cater, Å. & , M. (2015). Perspektiv på barns röster om våld, i ., Cater Å. K., , (red) Barns röster om våld: Att lyssna, tolka och förstå. 2a omarbetade upplagan. & Fernqvist, S. (2015). Ekonomiskt våld, i , M., Cater Å. (red) Barns röster om våld: Att lyssna, tolka och förstå. 2a omarbetade upplagan. O’Doherty, L., , , , J., , L.L., Feder, G., Taft, A. (2015). Screening women for intimate partner violence in healthcare settings (Review). Cochrane Database of Systematic Reviews 2015, Issue 7. 10.1002/14651858.CD007007.pub3. Radford, L., Corral, S., , C., , H. (2013). The prevalence and impact of child maltreatment and other types of victimization in the UK: Findings from a population survey of caregivers, children and young people and young adults, Child Abuse & Neglect, 37:801–813. Rafferty, Y. (2013). Child trafficking and commercial sexual exploitation: a review of promising prevention policies and programs. , 83(4):559–75. Rivard, J.C., Bloom, S.L., McCorkle, D. & Abramovitz, R. (2005). Preliminary results of a study examining the implementation Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld and effects of a trauma recovery framework for youths in residential treatment. Therapeutic Communities, 26(1), 79–92. M., Holden G. W. & Holahan, C. (2005). The Psychobiology of Children Exposed to Marital Violence, Psychology 34(1), 129–139. SBU (2011). Medicinska och psykologiska metoder för att förebygga sexuella övergrepp mot barn. : social utvärdering. SBU (2016). Program för ungdomar med antisocial probelmatik inom institutionsvård. : social utvärdering. Rapport 252/2016. Schlytter, A. (2005). ”I hederns namn”, i Att möta flickor och pojkar i starkt patriarkala familjer – teori och praktik, : , skriftserie 2005:3 (2004). Predictors of change among male batterers. Application of Theories and Review of Empirical Findings, Trauma, Violence and Abuse 5 (3), 260–284. & Crooks, C. V. (2004). Effecting Change in Maltreating Fathers: Critical Principles for Intervention Planning. Clinical Psychology: Science and Practice 11 (1), 95–111. & Crooks, C. V. (2007). Preliminary Evaluation of an Intervention program for Maltreating Fathers, Brief Treatment and Crisis Intervention 7(3), 224–238. Shlonsky, A. (2015). Current status and for improving decision making research in child protection: A commentary. Child Abuse & Neglect, 49: 154–162. Shlonsky, A. & Friend, C. (2007). Double jeopardy: Risk assessment in the context of child maltreatment and domestic violence, in 3rd ed., A.R. 2007, , , NY. 213-249, Chapter xxvi, 626 Pages. Shlonsky, A. & , D. (2005). The next step: Integrating actuarial risk assessment and clinical judgment into an evidencebased practice framework in CPS case management. Children and 27(4): 409–427. Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld SKL (2016). Handlingsberedskap vid misstanke om brott mot barn i förskolan. : kommuner och landsting. Skr 2015/16:192 (Regeringens skrivelse) Handlingsplan 2016–2018 till skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp. (2007). Hur förhåller sig barn till våld i hemmet? i , M. (red.) Barn som upplever våld. Nordisk forskning och praktik. (2014). Standardiserade bedömningsmetoder för arbete mot våld i nära relationer. (2016). Dödsfallsutredningar –2015. Barn och vuxna som avlidit med anledning av brott. Barnmisshandel: att förebygga och åtgärda. Slutbetänkande av Kommittén mot barnmisshandel. : offentliga publikationer. Samhällets ansvar för utsatta barn och unga. : offentliga publikationer. Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. : offentliga publikationer. (2011). Children Experiencing Domestic Violence: A . Dartington: Research in practice. Stith, S., , , , C., Boykin, E., , M., , J. M. et al. (2009). Risk factors in child maltreatment: A meta-analytic review of the literature. Aggression and Violent Behavior, 14(1), 13–29. Stoltenborgh, M., Bakermans-Kranenburg, M. J., Alink, L. A., van IJzendoorn, M. H, (2015). The Prevalence of Child Maltreatment across the Globe: Review of a Series of Meta- Analyses, 24:37–50. Strantz, H., , , , P. (2016). People processing in Swedish personal social services. On the individuals, their predicaments and the outcomes of organisational screening, 6(3):174–187. Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld & , S. (2015). Child Homicides in : A Descriptive Study Comparing the 1990s and the 2000s. Homicide Studies 19(2), 175–187. Stöckl, H., , B., Morris-Gehrig, A., Watts, C., , N. (2017). Child homicide perpetrators worldwide: a systematic review. 2017; 1: e000112. doi:10.1136/bmjpo-2017-000112. G., , , , C., , J., , L., Söderlind Göthner, Y. (2015). G., Priebe, G., Wadsby, M., , L. & , C. (2015). Unga, sex och internet i en föränderlig värld. G., , L., , Å. (2016). Om barn med funktionsnedsättning i och deras utsatthet för våld och kränkningar. : Barnafrid & : . (1991). Childhood traumas: an outline and overview. Turnell, A. & , S. (1999). Signs of Safety. : , Inc. (2009) Gift mot sin vilja. : , 2009:5. Varcoe, C., Hankivsky, O., Ford-Gilboe, M., Wuest, J., Wilk, P., Hammerton, J., , J. (2011). Attributing selected costs to intimate partner violence in a sample of women who have left abusive partners: a social determinants of health approach, Canadian Public Policy, 37(3): 359–80. (2007). : Conventional or Exaggerated Levels of Involvement in Domestic and Caring Tasks? , 21: 136–146. & , P. (2006). Risk assessment in child welfare. An issues paper. : , [/data/assets/pdf_file/0005/3216 47/research_riskassessment.pdf] Tidiga och samordnade insatser för att förebygga barns utsatthet för våld , M., , B., , M., , M. (2017). Increased risk for mental illness, injuries, and violence in children born to mothers with intellectual disability: A register study in during 1999–2012, Child Abuse & Neglect 65: 124–131. Zachrison, E. (2013). Krisbemötande för tonåringar som blivit utsatta för våldtäkt – en handbok. (2017). Barns relationer i våldets närhet: Respons, positioner och möjligheten till barns röst. (2012). Barn utsatta för människohandel – en nationell kartläggning. i , Rapport 2012:27. Överlien, C. (2012). Våld i hemmet – barns strategier. Förebyggande arbete inom äldreomsorgen dr. i samhällsplanering och docent i socialt arbete. Jag ska göra ett försök att visa på värdet av ett genomtänkt, konsekvent förebyggande, eller om man så vill, salutogent förhållningssätt inom äldreomsorgen. Och hur ett sådant perspektiv kan ta form i praktiken. Så löd också mitt uppdrag. Vissa begrepp behöver definieras, inte minst vad som kännetecknar ett salutogent arbets- och förhållningssätt. Men vi behöver också reda ut vad vi menar med att förebygga och påminna oss Salus, hälsans gudinna i den romerska mytologin. Salutogenes handlar om hälsans källa, om vad som är hälsofrämjande. Enligt Aaron Antonovsky, grundaren av det salutogena perspektivet, kan vi uppleva hälsa även när vi är sjuka. Han menade att vi alltid befinner oss någonstans längs ett kontinuum av hälsa och ohälsa. Det centrala är rörelsen mot hälsa, medan hälsa i det biomedicinska perspektivet uppfattas som ett tillstånd där man antingen är sjuk eller frisk. Patogenes, varifrån kommer sjukdomen, har fokus på sjukdom och dess orsaker. I ett biomedicinskt perspektiv ställs frågan Hur kommer det sig att vissa människor blir sjuka? Man intresserar sig för riskfaktorer och orsaker som kan förklara uppkomsten av sjukdom och skador genom att blicka bakåt. I det salutogena perspektivet ställs frågan Hur kommer det sig att vissa människor förmår upprätthålla hälsa trots att de är utsatta för svåra belastningar? Blicken riktas framåt mot resurser och möjligheter. Fokus ligger på vardagslivet och på möjligheter att stärka människan inför framtida påfrestningar. Det kan vara en person Förebyggande arbete inom äldreomsorgen med Alzheimers sjukdom som har förlorat närminnet och har svårt att aktivera sig. I det salutogena perspektivet koncentrerar vi oss på vad som är möjligt med de funktioner som finns kvar i hjärnan. Till exempel att långtidsminnet kan triggas igång med hjälp av bilder. Skillnaderna mellan ett patogent och ett salutogent perspektiv är således betydande även om båda är hälsoteorier. I det patogena perspektivet talar man om att förebygga genom prevention så att vissa på förhand definierade händelser inte uppstår. I det salutogena talar man om promotion, om att stärka en person eller grupp inför de påfrestningar som kan komma att inträffa . •Uppfattar hälsa som ett tillstånd fritt från sjukdom •Kodar digitalt; antingen sjuk eller frisk •Fokuserar på sjukdom och förlorade resurser •Arbetar för att bota, bromsa och förebygga sjukdom samt för att lindra och trösta •Uppfattar hälsa som ett kontinuum av hälsa och ohälsa •Kodar analogt; både sjuk och frisk •Fokuserar på vardagslivet och kvarvarande resurser •Arbetar för att främja hälsan trots sjukdom Primära och sekundära symtom Skillnaden mellan patogent och salutogent perspektiv handlar om vad vi ser och inte ser. Och om vi fokuserar på primära eller sekundära symtom. Primära symtom är direkt förbundna med sjukdom och ses oberoende av sammanhang och miljö. Sekundära symtom är konsekvenser av sammanhanget, den fysiska och sociala miljön. Min poäng är att mänskligt handlande alltid sker i ett sammanhang och att det därmed är möjligt att påverka handlandet genom att förändra sammanhanget, miljön som människan befinner sig i. Kärnan i det salutogena arbetssättet är att stödja människor med funktionsnedsättningar i deras vardagsliv. Det betyder bland annat Förebyggande arbete inom äldreomsorgen att kärntjänsterna på äldreboendena är omsorg och att sjukvårdsinsatser är bitjänster. Båda är nödvändiga, men det är kärntjänsterna som bestämmer verksamhetens karaktär. Som svar på frågan hur det kommer sig att vissa människor förmår upprätthålla hälsa trots stora påfrestningar hänvisar det salutogena perspektivet till två omständigheter, förekomsten av generella motståndsresurser respektive en stark känsla av sammanhang. Generella motståndsresurser (GMR) är bland annat kunskap, privatekonomi, självkänsla, hur man handskas med problem, socialt stöd, traditioner, engagemang, kulturell stabilitet, religion, livsåskådning och en sund livsstil. Resurserna kan finnas hos en individ, en grupp, en organisation eller ett helt samhälle. KASAM, känslan av sammanhang byggs upp av tre komponenter – meningsfullhet, begriplighet och hanterbarhet. Meningsfullhet är en motiverande och framtidsinriktad komponent. En människa som möter svårigheter med en hög grad av meningsfullhet betraktar åtminstone vissa av svårigheterna som utmaningar värda att satsa energi och engagemang på. Hon eller han visar vilja, närvaro, drivkraft och livslust. Meningslöshet, ointresse, hjälplöshet och uppgivenhet kännetecknar den som bara ser svårigheter. Begriplighet är en kognitiv komponent, som syftar på i vilken utsträckning människan upplever inre och yttre stimuli som förnuftsmässigt gripbara. Med begriplighet följer struktur, ordning, kontroll, förutsägbarhet, trygghet och möjlighet att fatta kloka beslut. Människor som varken förstår, eller känner sig förstådda, visar tecken på oro, rädsla och hjälplöshet. Förebyggande arbete inom äldreomsorgen Hanterbarhet är en handlingsinriktad komponent och en upplevelse av balans mellan de belastningar vi är utsatta för och de resurser som står till vårt förfogande. Motsatsen är obalans och omfattar såväl överbelastning, som kan leda till negativ stress och uppgivenhet och understimulans som kan leda till passivitet, hjälplöshet och depression. Meningsfullhet, begriplighet och hanterbarhet är de komponenter som bygger upp känslan av sammanhang. De står också i förbindelse med motståndsresurserna. Förekomsten av motståndsresurser bidrar till att stärka KASAM och med en stark KASAM använder individen olika motståndsresurser för att främja sin hälsa. Ett exempel kan vara alla de motståndsresurser som statsmakten har byggt upp och ut för att äldre ska kunna bo kvar hemma även när arbetsförmågan sinar, ekonomin försämras och de får svårigheter att försörja sig. När de drabbas av långvariga och kroniska sjukdomar eller när vardagslivet försvåras och hälsan försämras till följd av funktionsnedsättningar av olika slag. Jag tänker i detta avseende på motståndsresurser som pensioner och bostadstillägg. På hemsjukvård, hemtjänst, kvälls- och nattpatruller samt tillsyn, larm och korttidsboende. På miljonprogrammet, bostadsanpassningar, färdtjänst och tekniska hjälpmedel. Och även på dagverksamheter, avlösning och anhörigstöd som i tur och ordning inte bara har bidragit till att de äldre har kunnat bo kvar hemma utan också medverkat till att ålderdomshemmen har förlorat sin klassiska roll som försörjningsinrättningar. Att sjukhemmen har förlorat sin roll som den givna platsen för långvarig sjukvård och att servicehusen mer eller mindre försvunnit efter sin korta blomstringstid. Och jag tänker på att efterfrågan på gruppbostäder för personer med demenssjukdom har kunnat reserveras för personer med svår (och i någon mån medelsvår) demens. står vi inför en situation där flertalet som flyttar till ett äldreboende har stora svårigheter att vara ensamma mer än korta stunder (behov som uppträder med korta och kritiska intervall) och där den genomsnittliga tiden på boendet uppgår till mindre än . Det är en fantastisk skillnad mot förr, då det inte var ovanligt med boendetider om något decennium. Och det är en fantastisk framgång sett till att kvarboendeprincipen föddes för att motverka tvånget till att flytta. Men det är också en framgång som Förebyggande arbete inom äldreomsorgen har skapat nya problem och lagt grunden för behovet av en salutogen omställning. Alla tre komponenter i KASAM, meningsfullhet, begriplighet och hanterbarhet är viktiga men i ett salutogent perspektiv har meningsfullhet särskild betydelse. Hanterbarhet har högsta prioritet i socialtjänstlagens biståndsparagraf (om att behov ska tillgodoses) medan meningsfullhet betraktas som en inriktningsfråga enligt 5 kap 4 § socialtjänstlagen. omsorg om äldre ska inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. ska verka för att äldre personer får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. vet vi att ensamhet, isolering och en passiv tillvaro kan vara minst lika allvarliga för hälsa och välbefinnande som nedsatt ADL- förmåga. Vi vet också att om meningsfullheten är låg så blir insatser som syftar till att stärka hanterbarheten otillräckliga. Det råder konsensus bland forskare om att en stark KASAM är viktig för upplevd hälsa och välbefinnande. Meningsfullhet bör därför vara en viktig del i såväl myndighetsutövningen som i utförandet av insatser inom äldreomsorgen. Vad som är meningsfullt för en individ är personligt och subjektivt. Men så länge vi håller oss till vad som är meningsfullt i det liv vi lever och avstår från att söka svar på den filosofiska frågan vad som är meningsfullt med livet finns visa återkommande teman; vårt känsloliv, våra närmaste relationer, vår huvudsakliga sysselsättning och vårt förhållande till existentiella frågor. Det är fullt möjligt att inkludera dessa teman i biståndsbedömningen och pröva om en person har tillfredsställande relationer, upplever gemenskap och tillhörighet, om han eller hon har möjlighet att ägna sig åt meningsfulla aktiviteter, om han eller hon upplever känslomässig balans och har tillgång till samtalspartners. Förebyggande arbete inom äldreomsorgen Enligt Antonovsky är det svårt att förändra en persons KASAM. Men ”möjligheten till planmässig förändring av patienter och klienters KASAM är som bäst när verksamheten har en inte oväsentlig kontroll över patienten/klientens livssituation”. För äldreomsorgen bör möjligheterna med andra ord vara goda. Jag återkommer till hur detta kan gå till i efterkommande avsnitt. Men ett äldreboende kan också medverka till att känslan av sammanhang, och därmed hälsan, försvagas. Inte minst om verksamheterna drivs som ”totala institutioner”, där alla behov tillgodoses på samma plats och av samma organisation. Där alla följer institutionens tidsstruktur och förväntas delta i alla samlingar och aktiviteter. En total institution är också sluten i förhållande till omvärlden. Den är inte hemlik och bidrar inte till att upprätthålla människors identiteter, kulturella särarter och livsstilar. Snarare är det så att det är människorna som tvingas anpassa sig till institutionen. Salutogent arbetssätt med bostaden som arena För att visa på värdet av ett salutogent arbetssätt väljer jag den enskildes bostad som arena och verbet att bo. Verbet hänvisar till begreppet bostad som står för den plats där man har sin dygnsvila. Men också till begreppet ”hem”, som förutom ett praktisktfunktionellt element också innehåller ett känslomässigt-identitets- relaterat element. Till detta knyts frågan hur känslan av sammanhang och framför allt meningsfullheten kan stärkas. Vad vi söker är ett arbetssätt som kan bidra till att: •stärka gemenskap och tillhörighet, •erbjuda meningsfull sysselsättning/aktivitet, •ge tid och möjlighet till existentiella samtal, •skapa positiva känslor och delaktighet.