sou · H6B337 · 2018-05-30 00:00:00 — Man bör exempelvis se över när en sådan lösning kan vara lämplig samt vilka olika lösningar som kan vara möjliga för kommunerna, och eventuellt även för lagstiftaren, att arbeta med. En mer aktiv roll och utökad samverkan mellan bör ges i uppdrag att ta fram riktlinjer för hur ska underrättas om att en våldsutövande person har behov av hjälp. För såvitt en sådan funktion inrättas i enlighet med utredningens förslag bör samråda med kunskapsutveckling kring formera av hur en sådan informationsöverföring bör utformas. De våldsutövare som är föremål för många polisingripanden, har i regel också höga risker för återfall och ett stort behov av insatser. uppvisar de inte sällan ett stort motstånd mot att ta emot stöd, hjälp och behandling för sitt våldsbeteende. Med hänsyn till att den här typen av vålds- utövare är svårmotiverade till att inleda ett förändringsarbete, bör formerna för samverkan mellan olika aktörer ske under ledning av antingen polisen eller i vissa fall av Kriminalvården. Det kan också behövas ett visst utrymme för ifrågavarande myndigheter att besluta om vissa tvångsåtgärder som inte är kopplade direkt till en formali- serad lagföringsprocess, utan som snarare tar sikte på riskhantering och behandling. , och Kri- minalvården bör därför få i uppdrag att tillsammans utarbeta en modell för samverkan runt våldsutövare som bedöms ha en hög åter- fallsrisk. Brås rapport om polisiära arbetsmetoder bör kunna tjäna som underlag för utvecklingen av arbetet i mot denna målgrupp. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1.1Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att 2 kap. 7 § ges en ny lydelse, dels att 5 kap. 11 § ges en ny lydelse, dels att 10 kap. 12 § ges en ny lydelse. Dessa paragrafer ska ha följande lydelse. När den enskilde har behov av insatser både från och hälso- och sjukvården ska kommunen tillsammans med upprätta en indivi- duell plan. Planen ska upprättas om kommunen eller bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda, och om den en- skilde samtycker till att den upp- rättas. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. När den enskilde har behov av insatser både från och hälso- och sjukvården och/eller Kriminalvården ska kom- munen tillsammans med lands- tinget och/eller Kriminalvården upprätta en individuell plan. Planen ska upprättas om kom- munen, eller Krimi- nalvården bedömer att den be- hövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda, och om den enskilde samtycker till att den upprättas. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjs- mål. Planen ska när det är möjligt upprättas tillsammans med den enskilde. Närstående ska ges möj- lighet att delta i arbetet med pla- nen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig det. Av planen ska framgå 1.vilka insatser som behövs, 2.vilka insatser respektive huvudman ska svara för, 3.vilka åtgärder som vidtas av någon annan än kommunen eller , och 4.vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. Planen ska när det är möjligt upprättas tillsammans med den enskilde. Närstående ska ges möj- lighet att delta i arbetet med pla- nen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig det. När det finns behov av det ska planer för två eller flera personer samordnas, om det med hänsyn till omständigheterna är lämpligt och de enskilda inte motsätter sig det. Av planen ska framgå 1.vilka insatser som behövs, 2.vilka insatser respektive huvudman ska svara för, 3.vilka åtgärder som vidtas av någon annan än kommunen, eller Kriminalvården, 4.om planen bör samordnas med en annan individuell plan, och 5.vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. Om det kommer till polisens kännedom att det finns behov av samordnade insatser för en person, ska utan dröjsmål underrättas om detta. Social- tjänsten ska efter bedömning av om ett sådant behov finns omgå- ende inleda arbete med att upp- rätta en plan. Denna lag träder i kraft . hör att verka för att den som hör att verka för att den som utsatts för brott och dennes utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. närstående får stöd och hjälp. beakta att kvinnor som är eller beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller har varit utsatta för våld eller kan vara i behov av stöd och hjälp kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. för att förändra sin situation. att ett barn, som utsatts för att ett barn, som utsatts för brott, och dennes närstående får brott, och dennes närstående får det stöd och den hjälp som de det stöd och den hjälp som de skilt beakta att ett barn som skilt beakta att ett barn som bevittnat våld eller andra över- bevittnat våld eller andra över- grepp av eller mot närstående är grepp av eller mot närstående är offer för brott och ansvara för att offer för brott och ansvara för att barnet får det stöd och den hjälp barnet får det stöd och den hjälp som barnet behöver. som barnet behöver. hör också att tillhandahålla insat- ser för den som har utsatt när- stående för våld eller andra över- grepp för att de ska upphöra med våldet. ska då sär- skilt beakta att sådana insatser måste utformas med hänsyn till säkerheten för de utsatta och andra närstående. Denna lag träder i kraft . Av 10 kap. 2 § offentlighets- Av 10 kap. 2 § offentlighets- framgår att socialnämnden utan framgår att socialnämnden utan hinder av sekretess kan polis- hinder av sekretess kan polis- anmäla brott som hindrar nämn- anmäla brott som hindrar nämn- 21–23 §§ samma lag följer att 21–23 §§ samma lag följer att sekretess även i vissa andra fall sekretess även i vissa andra fall inte hindrar att uppgifter som inte hindrar att uppgifter som angår misstanke om brott lämnas angår misstanke om brott lämnas till en åklagarmyndighet, Polis- till en åklagarmyndighet, Polis- eller annan myndighet som har till eller annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet. uppgift att ingripa mot brottet. Detsamma gäller enligt 10 kap. Detsamma gäller enligt 10 kap. 19 § samma lag uppgifter som 19 § samma lag uppgifter som behövs för att förhindra ett före- behövs för att förhindra ett före- stående eller avbryta ett pågående stående eller avbryta ett pågående brott som avses i den paragrafen. brott som avses i den paragrafen. 10 kap. 18 a § 10 kap. 18 a § framgår att sekretess inte heller framgår att sekretess inte heller hindrar att en uppgift som rör en hindrar att en uppgift som rör en enskild som inte har fyllt enskild som inte har fyllt tjugoett år lämnas till Polismyn- tjugoett år lämnas till Polismyn- digheten eller Säkerhetspolisen i digheten eller Säkerhetspolisen i vissa angivna förutsättningar. vissa angivna förutsättningar. 10 kap. 18 b § samma lag framgår dessutom att sekretess inte hindrar att en uppgift som rör en enskild lämnas till en polismyndighet för att förebygga brott som avses i den hinder av sekretess lämnas hinder av sekretess lämnas 1. uppgifter om huruvida nå- 1. uppgifter om huruvida nå- gon vistas i ett hem för vård eller gon vistas i ett hem för vård eller boende, stödboende eller familje- boende, stödboende eller familje- hem, om uppgifterna för särskilt hem, om uppgifterna för särskilt fall begärs av en domstol, en fall begärs av en domstol, en heten, Säkerhetspolisen, Krono- heten, Säkerhetspolisen, Krono- 2. uppgifter om en studeran- 2. uppgifter om en studeran- de som behövs för prövning av de som behövs för prövning av ett ärende om att avskilja denne ett ärende om att avskilja denne Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) Härigenom föreskrivs i fråga om hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) dels att 5 kap. 7 § ska ha följande lydelse dels att 16 kap. 4 § ska ha följande lydelse Ett barns behov av informa- tion, råd och stöd ska särskilt be- aktas om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med 1.har en psykisk störning eller en psykisk funktionsned- sättning, 2.har en allvarlig fysisk sjuk- dom eller skada, eller 3.har ett missbruk av alkohol, annat beroendeframkallande me- del eller spel om pengar. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsam- mans med oväntat avlider. Ett barns behov av informa- tion, råd och stöd ska särskilt beaktas om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med 1.har en psykisk störning eller en psykisk funktionsned- sättning, 2.har en allvarlig fysisk sjuk- dom eller skada, 3.har ett missbruk av alkohol, annat beroendeframkallande me- del eller spel om pengar, eller 4.utövar våld eller andra över- grepp mot barnet eller mot en närstående till barnet. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor till- sammans med oväntat avlider. Denna lag träder i kraft . När den enskilde har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från socialtjäns- ten, ska tillsammans med kommunen upprätta en individuell plan. Planen ska upprättas om lands- tinget eller kommunen bedömer att den behövs för att den en- skilde ska få sina behov tillgodo- sedda och om den enskilde sam- tycker till det. Arbetet med pla- nen ska påbörjas utan dröjsmål. Planen ska, när det är möjligt, upprättas tillsammans med den enskilde. Närstående ska ges möjlighet att delta i arbetet med planen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig det. Av planen ska det framgå 1.vilka insatser som behövs, 2.vilka insatser som respek- tive huvudman ska svara för, 3.vilka åtgärder som vidtas av någon annan än eller kommunen, och När den enskilde har behov av insatser både från hälso- och sjukvården , och/eller Kriminalvården, ska tillsammans med kommunen och/eller Kriminalvården upp- rätta en individuell plan. Planen ska upprättas om lands- tinget, kommunen eller Kriminal- vården bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda och om den enskilde samtycker till det. Arbe- tet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. Planen ska, när det är möjligt, upprättas tillsammans med den enskilde. Närstående ska ges möjlighet att delta i arbetet med planen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig det. När det finns behov av det ska planer för två eller flera personer samordnas, om det med hänsyn till omständigheterna är lämpligt och de enskilda inte motsätter sig det. Av planen ska det framgå 1.vilka insatser som behövs, 2.vilka insatser som respek- tive huvudman ska svara för, 3.vilka åtgärder som vidtas av någon annan än , kommunen eller Kriminalvården, 4.om planen bör samordnas med en annan individuell plan, och 5.vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. 5. vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. Denna lag träder i kraft . 1.3Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att det i lagen ska införas en ny paragraf, 10 kap. 18 b §, med följande lydelse. Sekretessen enligt 25 kap. 1 § och 26 kap. 1 § hindrar inte att en uppgift som rör en enskild lämnas till en polismyndighet, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde kommer att begå brott som avses i 3, 4 eller 6 kap. för vilket det inte är föreskrivet lind- rigare straff än fängelse och uppgiften kan antas bidra till att förhindra det. En uppgift som angår miss- tanke om ett begånget brott får dock lämnas endast under de förutsättningar som i övrigt anges i denna lag. Denna lag träder i kraft . 1.4Förslag till lag om ändring i fängelselagen (2010:610) Härigenom föreskrivs i fråga om fängelselagen (2010:610) att 1 kap. 5 § ska ha följande lydelse. Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberöv- andet motverkas. Verkställigheten ska, i den ut- sträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd efter- sätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. För varje intagen ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan. Verkställigheten ska planeras och utformas efter samråd med den intagne och i samverkan med berörda myndigheter. Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberöv- andet motverkas. Verkställigheten ska, i den ut- sträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd efter- sätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. För varje intagen ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan. Verkställigheten ska planeras och utformas efter samråd med den intagne och i samverkan med berörda myndigheter. Kriminalvården ska vid behov medverka till att samordnad indi- viduell plan upprättas enligt 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) och 16 kap. 4 § hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:13). Denna lag träder i kraft . 1.5Förslag till förordning om ändring i förordning (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1998:642) om verk- ställighet av frivårdspåföljder. att en ny paragraf, 6 kap. 2 a §, ska införas. Denna paragraf ska ha följande lydelse. Kriminalvården ska vid behov medverka till att samordnad indi- viduell plan upprättas enligt 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) och 16 kap. 4 § hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:13). Denna förordning träder i kraft . 1.6Förslag till förordning om ändring i häktesförordningen (2010:2011) Härigenom föreskrivs i fråga om häktesförordningen (2010:2011). att en ny paragraf, 19 a §, ska införas. Denna paragraf ska ha Kriminalvården får vid behov underrätta om att samordnad individuell plan enligt 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) och 16 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:13) be- höver upprättas. Denna förordning träder i kraft . 2 Uppdrag och bakgrund Utredningen om återfallsförebyggande insatser för män som ut- sätter närstående för våld har fått regeringens uppdrag att utreda: •Hur det återfallsförebyggande arbetet för män som utsätter närstående för våld ser ut och hur det kan förbättras. •Behov av, och i förekommande fall uppgifter för, ett nationellt för förebyggande arbete och behandling av våldsutövare. •Socialnämndens ansvar för att erbjuda våldsbenägna och vålds- utövande personer insatser för att komma till rätta med sitt bete- ende. •Verksamhet som erbjuder våldsutövande män tillfällig bostad samt överväga former som möjliggör samverkan mellan berörda myndigheter. •Frågor som rör närståendes säkerhet i arbetet med våldsutövare. •Det sociala nätverkets roll i det våldsförebyggande arbetet samt hur det kan tas tillvara för att stärka arbetet med våldsutövande män. Utredningens fullständiga direktiv finns som bilaga till betänkandet.1 För att få en överblick kring hur arbetet mot våldsutövare bedrivs i kommunerna, har utredningen låtit genomföra en landsomfattande enkät med en rad frågor till företrädare för kommuner och stadsdelar om detta arbete. Utredningen har också gjort en inventering av civil- samhällesorganisationer som arbetar med våld mot närstående. Där- utöver har utredningen tagit del av tidigare utredningar, samman- ställningar, rapporter och forskningsresultat på området. Därtill har utredningen bett SBU (social utvärdering) om en genomgång av systematiska översikter som rör frågeställningen behandling till våldsutövare i nära relation. Genom möten och studiebesök har utredningen samlat informa- tion från ett stort antal berörda yrkesföreträdare, forskare, profes- sionella nätverk, organisationer, myndigheter och verksamheter. Ut- redningen också gjort studiebesök i och och där träffat företrädare för myndigheter och verksamheter inom området. För att få en bild av hur de personer som omfattas direkt av återfallsförebyggande insatser, har utredningen gjort en kvalitativ studie med intervjuer mer män som genomgår behandling för att förändra ett våldsamt beteende. En del av intervjupersonerna har dömts till att gå igenom behandling och en del har sökt hjälp på frivillig väg. 2.3.1FN:s konvention om avskaffande av all diskriminering mot kvinnor (CEDAW) FN:s konvention om avskaffande av all diskriminering mot kvin- nor2, antogs av 1979. var bland de första staterna som ratificerade konventionen som därför trädde i kraft . har sammanlagt 188 stater ratificerat konventionen. Den innehåller 30 artiklar som rör kvinnors rättig- heter inom ett stort antal områden. för avskaffande av diskriminering av kvinnor har utfärdat ett flertal allmänna rekommendationer för att ge konventionsstaterna vägledning och 2Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination against Women, CEDAW, resolution 34/180 of . fördjupade anvisningar om artiklarna i konventionen om avskaffande av diskriminering mot kvinnor. 2.3.2FN:s konvention om barnets rättigheter FN:s konvention om barnets rättigheter, den s.k. , kom till 1989. Efter att ratificerat konventionen, trädde den i kraft . I betänkandet av barnrättighetsutredningen3 föreslås en lag om inkorporering av . slår fast att alla barn har samma rättigheter att växa upp under trygga förhållanden, att utvecklas och att skyddas mot övergrepp och utnyttjande. Vissa artiklar i är särskilt viktiga att beakta när det gäller barn som har utsatts för eller bevittnat våld. Det gäller till att börja med artikel 6 barnets rätt till liv, överlevnad och utveckling och artikel 19 enligt vilken barnet har rätt till skydd mot alla former av våld och övergrepp. Konven- tionsstaterna ska, enligt artikel 6, till det yttersta av sin förmåga säkerställa barnets utveckling. Medlemsstaterna ska vidare, enligt artikel 19, vidta alla lämpliga lagstiftnings, administrativa och sociala åtgärder samt åtgärder i utbildningssyfte för att skydda barnet mot våld. Av särskild vikt för barn som utsatts för eller bevittnat våld är även artikel 39. Enligt den artikeln ska konventionsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpassning av ett barn som utsatts för någon form av vanvård, utnyttjande eller övergrepp. 2.3.3FN:s deklaration om avskaffande av allt våld mot kvinnor Deklarationen om avskaffande av allt våld mot kvinnor omfattar såväl fysiskt, sexuellt och psykologiskt våld liksom både våld i samhället och i hemmet. Deklarationen anger tre kategorier av våld mot kvinnor. Den första är våld som begås av staten, t.ex. sådant våld som begås mot kvinnor i förvar och som ett led i krigföring. Den andra kategorin är våld som begås i samhället, d.v.s. allt från våldtäkt och människohandel till ofredande på arbetsplatsen och den 3SOU 2016: 19 blir svensk lag. tredje kategorin är våld inom familjen och i hemmet vilket inkluderar incest och selektiva aborter. Deklarationen uppmanar staterna att lagstifta för att förhindra detta och förbättra situationen för de våldsutsatta kvinnorna men också att utarbeta handlingsplaner samt att utveckla sådana förhållningssätt som förebygger våld mot kvin- nor. Staterna ska också se till att det finns rättsliga mekanismer för att de drabbade ska kunna få en rättvis och fullgod gottgörelse. 2.3.4FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning Konventionen ratificerades av 2008. Den föreskriver att an- slutna stater ska främja, skydda och säkerställa fullt och lika åtnjut- ande av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning. Konventionens artikel 16 fast- slår rätten att inte utsättas för utnyttjande, våld eller övergrepp. Detta gäller såväl inom som utom hemmet och med hänsyn till köns- relaterat våld. Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att förhindra våldet, tillhandahålla skydd för våldsutsatta och för att utnyttjande, våld och övergrepp mot personer med funktionsnedsättning identifieras, utreds och lagförs. ska med jämna mellanrum rapportera om arbetet med konventionen till för rättigheter för personer med funktionsnedsättning. konvention om förebyggande och bekämpande av våld mot kvinnor och våld i hemmet, Istanbulkonventionen, fastslår staternas ansvar för och fördömer alla former av våld mot kvinnor och våld i hemmet. ratificerade konventionen 2011 och den trädde i kraft . De stater som ratificerat konventionen slår fast att våld mot kvinnor är ett uttryck för det historiskt ojämlika maktförhållandet mellan kvinnor och män. Våldet beskrivs i kon- ventionen som könsrelaterat, strukturellt och en av de viktigaste orsakerna till kvinnors fortsatta underordning gentemot män. Vidare konstateras att det inte finns några giltiga rättfärdiganden av våld mot kvinnor, och att förebyggande arbete är avgörande för att uppnå formell och reell jämställdhet mellan könen. Konventionen understryker behovet av återfallsförebyggande in- satser riktade mot män som utövar våld. Konventionens parter ska därför inrätta eller stödja program som syftar till att förebygga ytterligare våld och att våldsutövande män påverkas att förändra ett våldsamt beteendemönster (artikel 16). 2.4Tidigare utredningar om våld mot närstående 2.4.1Utredningen i nära relationer – en folkhälsofråga Utredningen i nära relationer – en folkhälsofråga4, lades fram av den nationella samordnaren mot våld i nära relationer. Betänk- andet pekade på en rad tänkbara åtgärder med fokus på insatser riktade mot våldsutövaren. Ett förslag var att dåvarande Rikspolis- styrelsen ska utfärda föreskrifter och allmänna råd avseende polisens arbete för att förebygga upprepad utsatthet för våld i nära relationer. Utredaren förespråkade t.ex. motiverande samtal i samband med de polisingripanden som sker med anledning av våld i nära relation i syfte att förmå den misstänkte gärningsmannen att söka hjälp för sitt våldsamma beteende. Utredaren menade också att ett motiverande arbete bör fortgå också under den fortsatta brottsutredningen. Detta förutsätter att polisen har kunskaper om de stödmöjligheter som finns inom socialtjänst, hälso- och sjukvård och frivilligorganisa- tioner. Utredaren menade också att uppföljningen av anmälda fall måste bli bättre samt att arbetet med kontaktförbud bör utvecklas till att bli mer offensivt och aktivt. Ett annat förslag som presenterades var att kommunerna bör erbjuda tillfälligt boende i första hand till våldsutövare, när personer kan bo tillsammans. Utredningen föreslog även att Social- styrelsen ska undersöka förutsättningarna för att differentiera be- handlingsutbudet efter behoven hos olika grupper av våldsutövare. Den nationella samordnaren lade också fram ett förslag om att en nationell telefonlinje ska inrättas för information och stöd till personer som har problem med sin aggressivitet och för att motivera 4(SOU 2014:49) Våld i nära relationer – en folkhälsofråga. dem till behandling. i har därefter gjort en förstudie gällande en sådan telefonlinje.5 Statliga myndigheter ska enligt samordnarens förslag som en del av företagshälsovården erbjuda behandling till personer som har problem med sin aggressivitet. Samordnaren föreslog dessutom att socialnämndens ansvar att erbjuda våldsutövare hjälp att förändra sitt beteende ska uttalas i lag. En ny bestämmelse skulle enligt utredningen införas i 5 kap. 12 § socialtjänstlagen med innebörd att till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den som utsätter närstående för våld eller andra övergrepp får stöd och hjälp för att förändra sitt brottsliga beteende. skulle i konsekvens med detta få bemyndigande enligt 8 kap. 1 § socialtjänstförord- ningen att meddela föreskrifter avseende nya 5 kap. 12 § social- tjänstlagen. En ny sekretessbrytande regel skulle enligt samordnaren införas i 10 kap. 18 b § offentlighets- och sekretesslagen till förebyggande av allvarlig brottslighet i nära relationer.