sou · H5B3111 · 2018-01-12 00:00:00 — Av det skälet är det angeläget att särskilt synlig- göra skillnader i psykisk hälsa och förutsättningar för psykiskt välmående som varierar med avseende på kön, sexuell läggning, köns- överskridande identitet eller uttryck eller etnisk tillhörighet och att lyfta fram de grupper som har visat sig vara mer utsatta på olika sätt. Det rör sig både om individer tillhörande grupper som riskerar psykisk ohälsa ökad utsträckning, och därför bör uppmärksammas tidigt, och individer tillhörande grupper som av olika skäl har svårt att få tillgång till samhällets stödinsatser. Fokusområde 5: Ledning, styrning och organisation Psykisk hälsa och psykisk ohälsa berör sammantaget mycket stora delar av samhället och dess funktioner. Alla verksamheter som möter människor, från mödra- och barnhälsovården och arbetsplatser till skolor och äldreboenden, påverkar och påverkas av en utveckling för att stärka den psykiska hälsan i . möter en person som lever med psykisk ohälsa inte sällan många olika typer av väl- färdsinstanser under stora delar av sitt liv, både som ung, vuxen och gammal. Ett väl fungerande samarbete och gemensamt ansvars- tagande ställer stora krav på organisationer och ledare att motsvara de behov som finns. Organisationer måste samarbeta och samorga- niseras för att motverka fragmentering för den enskilde och subopti- mering för samhället. Ledare måste ha god kunskap om bästa till- gängliga metoder och vilka verktyg som har stöd i forskning och praktik, och i en snabbt föränderlig värld är förmågan att leda i för- ändring grundläggande. För att möta de utmaningar som samhället och enskilda står inför krävs en mobilisering av ledarskap och ökade kunskaper på alla nivåer och i olika samhällssektorer, i kombination med en organisering som möjliggör samarbete och resurseffektivitet. Behovet av en nationell funktion inom området psykisk hälsa Då den nuvarande samordningsfunktionen för statens insatser inom området psykisk hälsa upphör anser reger- ingen att det är angeläget att det arbete som har bedrivits inom ramen för PRIO-planen fortsätter och att genomförandet av reger- ingens strategi inom området psykisk hälsa kontinuerligt styrs, följs upp och analyseras. Det finns därför ett behov av att tillsätta en nationell funktion i form av en nationell samordnare med uppdra- get att samordna, följa upp och stärka utvecklingsarbetet inom om- rådet psykisk hälsa och verka för att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Denna organisationsform bidrar till att ett flexibelt och samman- hållet arbete med frågor som berör psykisk hälsa kan säkerställas samt en möjlighet att kontinuerligt samordna, följa upp och analysera utvecklingen inom flera olika områden på ett effektivt och målinriktat sätt. Samordnaren för utveckling och samordning av insatser inom om- rådet psykisk hälsa ska stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa samt verka för att arbetet samordnas på nationell nivå. I uppdraget ingår att främja erfarenhetsutbyte, samverkan mellan berörda aktörer och samordning mellan verksamheter hos samma huvudman och fortlöpande identifiera utvecklingsbehov inom området och redo- visa dessa till regeringen med förslag till åtgärder. ordnaren följa upp de insatser som görs inom ramen för samarbetet med Kommuner och Landsting, med fokus på effekter för patienter, brukare och anhöriga och verka för att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Till grund för samordnarens upp- drag ligger regeringens målsättning om ett långsiktigt och strategiskt arbete, med ett gemensamt ansvarstagande inom ordinarie struk- turer. Målet är att främja psykisk hälsa, motverka psykisk ohälsa, förbättra tidiga insatser till personer som drabbas av psykisk ohälsa och förbättra vården och omsorgen för personer med omfattande behov av insatser. Samordnarens förslag ska förhålla sig till det strategiska arbetet för en hållbar utveckling, i såväl ekologiskt och ekonomiskt som socialt hänseende och genomgående uppmärk- samma skillnader i psykiskt välmående som har samband med kön. I arbetet ska även särskilt utsatta grupper i samhället, såsom hbtq- personer, personer med utländsk bakgrund, det samiska folket och personer som tillhör nationella minoriteteruppmärksammas Samordnaren ska tillämpa ett tvärsektoriellt perspektiv vid ana- lysen av såväl utvecklingen inom området psykisk hälsa som av tänkta förslag. Vidare ska samordnaren också överväga betydelsen av såväl universella främjande insatser som insatser riktade till spe- cifika målgrupper i arbetet för att stärka vården och omsorgen till personer med psykisk ohälsa. Om samordnaren, i sitt arbete, skulle identifiera väsentliga kunskapsluckor som motiverar särskilda forsk- ningsinsatser bör detta belysas i den löpande rapporteringen. I arbetet och vid utformningen av förslagen ska relevanta resultat och erfarenheter från liknande initiativ på lokal och regional nivå i , i andra länder samt i EU-samarbetet och övrigt internatio- nellt samarbete beaktas. Arbetet ska resultera i förslag riktade till såväl staten som kommuner och landsting samt till andra relevanta samhällsaktörer. Samordnaren ska ha följande huvuduppdrag: Stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa och verka för att arbetet samordnas på nationell nivå Samordnaren ska stödja det arbete som utförs av myndigheter, kom- muner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa och verka för att arbetet samordnas på nationell nivå. I detta arbete ska funktionen kontinuerligt samverka med, och inhämta synpunkter från, företrädare för berörda statliga myndigheter, aktörer på lokal och regional nivå, Kommuner och Landsting, professions-, patient-, brukar- och anhörigorganisationer samt det civila samhället. Samordnaren ska och i den form som beslutas i dialog med () informera om arbetet i denna del. Identifiera utvecklingsbehov inom området psykisk hälsa och redovisa dessa till regeringen med förslag till åtgärder Samordnaren ska identifiera utvecklingsbehov inom området psy- kisk hälsa och redovisa dessa till regeringen med förslag till åtgär- der. Samordnaren ska och som beslutas i dialog med () informera om arbetet i denna del. De förslag som samordnaren presenterar ska rymmas inom ramen för de medel som är avsatta i statsbudgeten på ansla- get 1:8 Bidrag till psykiatri under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjuk- vård och social omsorg. Följa upp de insatser som görs inom ramen för samarbetet med Kommuner och Landsting, med fokus på effekter för folkhälsan, patienter, brukare och anhöriga Samordnaren ska fullfölja de ambitioner som regeringen har beslutat om samt följa upp de insatser som görs inom ramen för samarbetet med Kommuner och Landsting, med fokus på effekter för folkhälsan, patienter, brukare och anhöriga. Vidare ska samordnaren lämna förslag på områden som kan bli föremål för statens överens- kommelser med Kommuner och Landsting om stöd till riktade insatser inom området psykisk ohälsa. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt vad som anges i 14– 15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). I de delar förslagen inne- bär ökade kostnader eller minskade intäkter för det offentliga ska förslag till finansiering redovisas. Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget Samordnaren ska på olika sätt presentera sina iakttagelser av nulä- get och diskutera utvecklingen inom området psykisk hälsa och ohälsa med olika aktörer på lokal, regional och nationell nivå samt med professions-, brukar- och anhörigorganisationer och det civila samhället. Samordnaren ska, genom ett utåtriktat och inkluderande arbetssätt, aktivt verka för att de lägesrapporter och förslag som presenteras har goda förutsättningar att få genomslag bland olika men är inte begränsat till, hälso- och sjukvårdens huvudmän, profes- sionsföreningar, brukar- och anhörigorganisationer, det civila sam- hället och forskarsamhället. Samordnaren ska samråda med aktörer som berörs av dess arbete, berörda statliga myndigheter, andra samordningsfunktioner inom närliggande områden, Kom- muner och Landsting samt företrädare för kommun- och lands- tingssektorn. Samordnaren ska dessutom samråda med företrädare för lokala och regionala initiativ inom området psykisk hälsa samt främja synergieffekter mellan likartade initiativ på olika nivåer. I arbetet ingår också att på olika sätt delta i samhällsdebatten i frågor som berör uppdraget och stödja initiativ som syftar till att etablera forum för inflytande, dialog och samverkan och i detta ta hänsyn till berörda gruppers olika förutsättningar, till exempel när det gäller ålder, funktionsnedsättning och andra faktorer som kan påverka deras medverkan. Samordnaren ska beakta andra pågående arbeten som är relevanta för de uppdrag som anknyter till dess arbete, exempelvis det arbete som bedrivs inom ramen för Kom- missionen för jämlik hälsa (S2015:02) och Rådet för styrning med kunskap (förordning 2015:155). Samordnaren ska fortlöpande hålla (Social- departementet) informerat om sitt arbete och regelbundet presentera förslag och andra resultat av arbetet. Samordnaren ska 2016 och 2017, , lämna delrapporter med analyser av utvecklingen inom området psykisk hälsa samt förslag till åtgärder. Resultatet av arbetet ska slutredovisas . Redovisningen ska innehålla en samlad bedömning av möjliga åtgär- der som kan bidra till utvecklingsarbetet inom området psykisk hälsa och därmed bidra till regeringens ambitioner inom området. Redo- visningen ska också innehålla förslag på hur utveckling och samord- ning av insatser inom området psykisk hälsa långsiktigt kan integre- ras i ordinarie myndighetsstruktur. Den samlade bedömningen ska även omfatta såväl de direkta ekonomiska som de samhällsekono- miska konsekvenserna av åtgärderna. Samtliga förslag som lämnas ska rymmas inom de medel som är av- satta på statsbudgeten på anslaget 1:8 Bidrag till psykiatri under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Förslag som lämnas ska inte innebära ett utvidgat offentligt årtagande. Tilläggsdirektiv till Nationell samordnare för utveckling och samordning av insatser inom området psykisk hälsa (S 2015:09) Regeringen beslutade att en särskild utredare – en nationell samordnare – ska stödja det arbete som utförs av myn- digheter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa samt verka för att arbetet sam-ordnas på nationell nivå (dir. 2015:138). Utredaren ges genom dessa tilläggsdirektiv i uppdrag att göra en översyn av tvångsåtgärder mot barn enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT. Vid översynen ska utredaren bedöma om det finns tvångsåtgärder som bör avskaffas, ersättas av andra tvångsåtgärder eller ändras. Utredaren ska vid behov lämna förslag till ny lagstiftning på området. Utgångspunkten för förslagen ska vara att minska eller om möjligt avskaffa användningen av tvångs- åtgärder utan att försämra förutsättningarna att bereda barn nöd- vändig vård. Syftet med uppdraget är att ytterligare stärka barn- rättsperspektivet och rättssäkerheten för barn som tvångsvårdas samt bidra till kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården, med särskilt fokus på tvångsvården. En utgångspunkt för utredarens arbete ska vara att tillvarata barnets bästa som barnets rätt till integri- tet och självbestämmande ska beaktas. Tilläggsuppdraget ska redovisas . ratificerande av FN:s konvention om barnets rättigheter har bidragit starkt till en utveckling mot en fokusering på barns rättig- heter. Av denna konvention framgår barns rätt till likabehandling och lika värde, barns rätt att få komma till tals och att få påverka sin situation samt barns rätt till skydd vid utsatthet. fick kritik från gällan- de den psykiatriska vården för barn. Kommittén riktar kritik bland annat mot användningen av bältesläggning och isolering inom barn- och ungdomspsykiatrin och uppmanades att förbjuda dessa tvångsåtgärder. Vidare menade kommittén att även borde utbilda vårdpersonal i behandlingsmetoder som inte inbegriper våld och tvång (Convention on the Rights of the Child, Concluding observations on the fifth periodic report of , 2015). Flickor är kraftigt överrepresenterade i statistiken när det gäller tvångsåtgärder Ur statistikdatabas kan det utläsas att 278 barn mel- lan 0 och tvångsvårdades 2014. Av dessa barn var 99 pojkar och 179 flickor. Det finns stora skillnader mellan pojkar och flickor när det gäller olika former av tvångsåtgärder. Av 186 fastspänningar gällde 176 flickor. När det gäller avskiljning syns samma mönster, 7 pojkar och 59 flickor hade avskilts. Även när det gäller läkemedels- tillförsel under fastspänning eller fasthållande dominerar flickorna stort, av 126 åtgärder gällde 109 flickor och 17 pojkar. Stora satsningar har gjorts på att minska tvångsåtgärderna – med begränsat resultat I en överenskommelse mellan () och regeringen enades parterna om en treårig satsning på den psykiatriska heldygnsvården 2010–2012. –2013 satsade regeringen på ett systematiskt förbättringsarbete för att minska behovet av tvångsåtgärder. I en utvärdering av överenskommelsen om att för- bättra den psykiatriska heldygnsvården drog slutsat- sen att punktinsatser med statliga stimulansmedel endast i liten grad bidrar till att långsiktigt lösa de resurs-, kompetens- och struktur- problem som fortfarande finns inom psykiatrin. menade att sådana förändringar ofta tar tid och behöver bedrivas systematiskt . ansåg att det behövs fort- satta åtgärder för att stärka baskompetensen och specialistkompe- hos olika personalgrupper. Verksamheterna behöver dess- utom fortlöpande utvärdera insatsernas resultat för att säkerställa att vården blir bättre för patientgruppen tvångsvårdade. Utredaren ges i uppdrag att göra en översyn av tvångsåtgärder mot barn enligt LPT. Utredaren ska vid behov lämna förslag till ny lag- stiftning på området. Utgångspunkten för förslagen ska vara att minska eller om möjligt avskaffa användningen av tvångsåtgärder utan att försämra förutsättningarna att bereda barn nödvändig vård. Syftet med översynen är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn som tvångsvårdas enligt LPT samt bidra till kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården, med särskilt fokus på tvångsvården. En utgångspunkt för utredarens arbete ska vara att tillvarata barnets bästa som barnets rätt till integri- tet och självbestämmande ska beaktas. –göra en översyn av bestämmelserna om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT, –se över vilka förutsättningar som ska gälla för barn som vårdas enligt LPT, –utreda de eventuella åtgärder som behöver vidtas på nationell nivå om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT ska kunna minska eller avskaffas på ett rättsäkert sätt, –analysera de eventuella åtgärder som behöver vidtas hos landsting och regioner om tvångsåtgärder mot barn enligt LPT ska kunna minska eller avskaffas på ett rättsäkert sätt, –analysera orsaker till att tvångsåtgärder tillämpas i högre utsträck- ning vid vård av flickor än av pojkar. Utredaren ska föreslå nödvändiga författningsändringar. Tilläggsuppdraget ska redovisas . Utredaren ska, i enlighet med vad som anges i dir. 2015:138, redovisa ekonomiska och andra konsekvenser av förslagen enligt 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). I de delar av förslagen som inne- bär kostnader eller minskade intäkter för det offentliga ska förslag till finansering lämnas. De analyser, överväganden och förslag som pre- senteras ska utgå från flickors respektive pojkars behov och villkor. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med de aktörer som berörs av uppdraget. Detta omfattar, men är inte begrän- sat till, berörda statliga myndigheter, Kommuner och Lands- ting samt hälso- och sjukvårdens huvudmän. Utredaren ska också inhämta synpunkter från professionsföreningar, brukar-, patient-, och anhörigorganisationer, det civila samhället och övriga organisa- tioner som berörs av utredarens uppdrag. Utredaren ska vidare beakta andra pågående arbeten som är relevanta för de uppdrag som anknyter till arbetet, exempelvis de förslag som läm- nat i betänkandet blir svensk lag (SOU 2016:19). Utredaren ska fortlöpande hålla (Socialdepartemen- tet) informerat om hur arbetet fortskrider. Proposition (1973:90), Kungl. Maj:ts proposition med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m.m. Proposition (1975/76:209), Om ändring i regeringsformen Proposition (1983/84:111), Med förslag till ny polislag m.m. Proposition (1985/86:17), Om godkännande av mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning Proposition (1990/91:58), Psykiatrisk tvångsvård m.m. Proposition (1993/94:117), Inkorporering av och andra fri- och rättighetsfrågor Proposition (1994/95:224), Barns rätt att komma till tals Proposition (1995/96:175), Förstärkt tillsyn över hälso- och sjuk- vården Proposition (1996/97:124), Ändring i socialtjänstlagen Proposition (1997/98:96), Vissa reformer av påföljdssystemet Proposition (1999/2000:44), Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård Proposition (2002/03:53), Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. Proposition (2004/05:107), Svenskt godkännande av fakultativt protokoll till FN:s konvention mot tortyr m.m. Proposition (2005/06:195), Elektroniska kommunikationstjänster m.m. inom psykiatrisk tvångsvård Proposition (2007/08:70), Ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården Proposition (2008/09:160), Samordnad och tydlig tillsyn av Proposition (2009/10:210), Patientsäkerhet och tillsyn Proposition (2009/10:232), Strategi för att stärka barnets rättigheter i Proposition (2012/13:10), Stärkt stöd och skydd för barn och unga Proposition (2013/14:106), Patientlag Proposition (2015/16:43), Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga Proposition (2016/17:43), En ny hälso- och sjukvårdslag Proposition (2016/17:94), Ökad patientmedverkan vid psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård Proposition (2016/17:99), Vårändringsbudget Proposition (2016/17:122), Ett mer ändamålsenligt klagomåls- system i hälso- och sjukvården , (2005), Lagrådsremiss, Svenskt godkännande av fakultativt protokoll till FN:s konven- tion mot tortyr m.m., , (Skr. 2013/14:91), Åtgärder för att stärka barnets rättigheter och uppväxtvillkor i , (Skr. 2016/17:10), Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid , (2017a), Lagrådsremiss, Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter, , (2017c), Lagrådsremiss, En ny beslutsprocess för den högspecialiserade vården, Socialberedningen (SOU 1984:64), Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten, Betänkande av Socialberedningen, Liber Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén (SOU 2005:81), Källan till en chans – Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården, Betänkande av Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén, publikationer Nationell Psykiatrisamordning (SOU 2006:100), Ambition och ansvar, Nationell strategi för utveckling av samhällets insatser till personer med psykiska sjukdomar och funktionshinder, Slutbetänkande av Nationell psykiatrisamordning, publikationer (SOU 2012:17), Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd, Betänkande av , (SOU 2015:7), Krav på privata aktörer i välfärden, Slutbetänkande av , offentliga publikationer (SOU 2015:14), Sedd, hörd och respekterad: ett ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården, Delbetänkande från , (SOU 2015:52), Rapport från , Betänkande av , Utredningen om tvångsvård för barn och unga (SOU 2015:71), Barns och ungas rätt vid tvångsvård. Förslag till ny LVU, Del B, Slutbetänkande av Slutbetänkande av Utredningen om tvångsvård för barn och unga, publikationer (SOU 2015:86), Mål och myndighet – En effektiv styrning av jämställdhetspolitiken, Betänkande av jämställdhetsutredningen, (SOU 2015:102), Fråga patienten – Nya perspektiv i klagomål och tillsyn, Slutbetänkande av , (SOU 2016:19), blir svensk lag, Betänkande av , (SOU 2017:38), Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning, Betänkande av , Utredningen om ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjukvården (SOU 2017:48), Kunskapsbaserad och jämlik vård – Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård, Betänkande av Utredningen om ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjukvården, Departementsserien (DS) , (2014d), Delaktighet och rättssäkerhet vid psykiatrisk tvångsvård, Ds 2014:28 , (2014e), En samlad kunskapsstyrning för hälso- och sjukvård och socialtjänst, Ds 2014:9 , , internationella överenskommelser (SÖ 2008:26), Konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktions-nedsättning , (dir. 2009:93), Tilläggs- direktiv till Utredningen om översyn av den psykiatriska tvångs- vårdslagstiftningen (S 2008:09) , (2014a), Uppdrag att genomföra vissa insatser kring barn som vårdas i psykiatrisk tvångsvård (S2014/2929/FS) , , (2014b), Uppdrag att låta barn komma till tals i tillsyn över psykiatrisk tvångsvård, (S2014/2930/FS) , (2015a), Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting, Stöd till riktade insatser inom området psykisk hälsa 2016 , (2015b), Remissamman- ställning av Delaktighet och rättssäkerhet vid psykiatrisk tvångsvård, Ds 2014:28 , (2016a), Uppdrag att för- bättra uppföljningen av tvångsvården (S2016/05822/FS) , (2016b), Överenskommel- se mellan staten och Kommuner och Landsting, Stöd till riktade insatser inom området psykisk hälsa 2017 (S2016/07839/FS) föreskrifter och allmänna råd föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2008:18) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:55) om hem för vård eller boende (2012), Remissvar, Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU 2012:17), , Dnr 9.1:0522/12 (2014a), Bryt tystnaden – barn och unga om samhällets stöd vid psykisk ohälsa, 2014 (2014b), Remissvar, Delaktighet och rättssäkerhet vid psykiatrisk tvångsvård (Ds 2014:28), Dnr. 3.9:0726/14, (2014), Skolbarns hälsovanor i /14, Grundrapport, , 2014 Inspektionen för vård och omsorg (2014a), Låt barn komma till tals i tillsyn över psykiatrisk tvångsvård, Regeringsuppdrag Dnr. S2014/2930/FS, IVO-2014-30 Inspektionen för vård och omsorg (2014b), Underlag för prioritering av den egeninitierade tillsynen 2015, 2014-21 Inspektionen för vård och omsorg (2015a), Remissvar avseende Rapport från SOU 2015:52, 10.1-23005/2015, Inspektionen för vård och omsorg (2015b), Inspektionen för vård och omsorgs yttrande i ombudsmäns ärende, 733-2015, dnr. 10.1-6462/2015, Inspektionen för vård och omsorg (2016a), Årsredovisning 2015 Inspektionen för vård och omsorg, IVO2016-14 Inspektionen för vård och omsorg (2016b), Redovisning av regeringsuppdrag, Analys av IVO:s sanktionsmöjligheter (S2016/04459/RS), dnr. 1.5-17082/2016, Inspektionen för vård och omsorg (2017a), Tillsynsrapport – De viktigaste iakttagelserna inom IVO:s tillsyn och tillståndsprövning för , 2017-8 Inspektionen för vård och omsorg (2017b), Årsredovisning 2016 Inspektionen för vård och omsorg, 2017-4 (2006), Redogörelse /07: JO, Justitieombudsmännens ämbetsberättelse, , 2006 (2012a), Redogörelse /12:, JO, Justitie- ombudsmännens ämbetsberättelse, , 2011 JO (2012b), Yttrande över betänkandet Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU 2012:17), R 41-2012, (2008), Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård. med information och vägledning för tillämpningen av föreskrifter och allmänna råd om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård (2008:18) (2009a), Nationella indikatorer för God vård − Hälso- och sjukvårdsövergripande indikatorer − Indikatorer i nationella riktlinjer, 2009-11-5 (2009b), Innehållet i den psykiatriska tvångsvården, 2009-126-81,