sou · H6B376 · 2018-10-12 00:00:00 — När utredningen hade remissbehandlats och av regeringen utmynnat i en proposition30 hade förslaget om gräns för mikroproduktion änd- rats. I propositionen förslogs i stället att gränsen skulle vara en säk- ring om . I propositionen föreslås att en skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el införs. Skattereduktionen gäller den som framställer förny- bar el, i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el, har en säkring om högst i anslutningspunkten och har anmält sin mikroproduktion till nätkoncessionshavaren. Proposition drogs emellertid tillbaka av regeringen31. Inte beroende på gränser för mikroproduktion, utan av statsstödsskäl. Stödet ut- formades i stället som ett ”stöd av mindre betydelse”. I budget- propositionen 2014/2015 återkom förslagen (kapitel 6:5) i huvudsak helt oförändrade för skattereduktion för mikroproduktion. Det var denna budgetproposition som fastslog och som innebar förändringar av i första hand inkomstskattelagen. Skälen till att regeringen ville ändra gränsen för mikroproduktion från utredningens förslag på till anges i bud- getpropositionen 2014/2015:1 (precis som i den återkallade propo- sitionen). Rätt till skattereduktion har den som framställer förnybar el, i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el, har en säkring om högst i anslutningspunkten och har anmält till 2013/14:151. 31Skr 2014/15:3. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslut- ningspunkten. Rätten gäller fysiska och juridiska personer, dödsbon samt svenska handelsbolag. Flera remissinstanser ansåg också att gränsen på var för låg och att den skulle leda till att flera företag inte skulle komma i åtnjutande av skattereduktionen. Regeringen anger som skäl för att lägga gränsen på Utgångspunkten bör vara att så många mikroproducenter som möjligt ska ha rätt till skattereduktionen. får regelverket inte möj- liggöra att andra än mikroproducenter får skattereduktionen. Mot denna bakgrund ansluter sig regeringen till utredningens bedömning att skattereduktionen bör begränsas. I fråga om säkringsgränsens storlek har flertalet hushåll säkringar om 16–. Härtill kommer att många företag har säkringar som understiger . Flera företag har dock, som majoriteten av remissinstanserna framhållit, normalt säkringar som överstiger . För att ytterligare stödja mikroproduktion av förnybar el och den miljö- nytta som den medför, anser regeringen att säkringsgränsen bör vara . i förhållande till utredningens förslag innebär den föreslagna höjningen av säkringsgränsen till att fler och något större produktionsanläggningar omfattas av skattereduktionen. Men för att få skattereduktion så begränsas inte bara mikroproduk- tion av anläggningens storlek (), utan också av ett tak för årlig elproduktion. Underlaget för skattereduktion får inte överstiga , vare sig per person eller per anslutningspunkt. Med samma motivering som regeringen angav för att låta säk- ringsgränsen utgöra definition för vad som är mikro- produktion i inkomstskattelagen, föreslår denna utredning att ellagen (och den kommande elmarknadslagen) justerar upp gränsen för mikroproduktion från till . Det blir tyd- ligare för aktörerna och skapar en mer enhetlig bild av var gränsen går för mikroproduktion. Utredningen föreslår en ändring i 4 kapit- let 10 § ellagen som innebär att säkringen inte får överstiga 100 am- pere, vilket motsvarar att toppeffekt inte får överstiga 68 kW, för att åtnjuta de fördelar som anges för inmatningsavgiften (författnings- förslaget återfinns i kapitel 1). utreds inom hur mikroproduk- tion av el ska förhålla sig till elcertifikatsystemet. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt här utredningen från att diskutera och eventuellt föreslå harmoni- serade definitioner av mikroproduktion när det gäller elcertifikat- systemet. 7.4.3Stärkt förtroende och säkerhet för installationsarbeten En utmaning för ett område som är på snabb frammarsch är att undvika eller begränsa risker som uppstår i det snabba utvecklings- tempot. Solcellsbranschen är därvidlag inget undantag. När utred- ningen varit i kontakt med branschorganisationer, andra experter, och ett par installationsföretag framträder en bild av en bransch som i delar lider av växtvärk. Två huvudsakliga växtvärkssymptom är bristande säkerhetstänkande vid installationsarbeten, och installa- törsföretag som slarvar med offerter och arbete och därigenom drar ner branschens rykte och på så vis utgör ett hinder för positiv utveckling. Solcellsanläggningar är starkströmsanläggningar som ofta mon- teras på tak en bra bit ovan mark, inte sällan på sluttande tak. Säker- hetsaspekter som måste beaktas handlar åtminstone om elsäkerhet, säkerhet vid brand eller annan fara där räddningstjänst behöver till- träde, säkerhet kopplat till montage av anläggningen. fick en ny elsäkerhetslag och därmed ett nytt system med stor betydelse för den som utför elinstallationer. ger ut föreskrifter för säkerhet vid elarbeten och åtminstone tre föreskrifter är aktuella för solcellsarbeten; Elsäker- hetsverkets föreskrifter och allmänna råd (2017:2) om elinstallations- arbete, föreskrifter (2017:3) om elinstallations- företag och om utförande av elinstallationsarbete, samt Elsäkerhets- verkets föreskrifter (2017:4) om auktorisation som elinstallatör. För solcellsinstallationer har på regeringens uppdrag givit ut skriften ”Informationsbehov och elsäker- hetskrav rörande solcellsanläggningar”32. I skriften redovisas en kartläggning av vilka regelverk som (2015) gäller för solcells- installationer och om de med dagens utveckling kan ses som tillräck- liga för att säkerställa elsäkra installationer. har även kartlagt informationsbehovet om och innebörden av dessa krav. 32Elsäkerhetsverket (2015). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt säkerhetsverkets bedömning 2015 var att dagens regelverk är tillräck- liga för att säkerställa elsäkra och EMC godkända installationer. Ver- ket konstaterar dock att det finns anledning att titta närmare på hur ansvarsfördelningen mellan anläggningsinnehavaren och elnätsägaren ser ut så att nödvändig information finns tillgänglig för aktörerna. solenergi33 samlar information om vad man som potentiell solcellsinvesterare bör tänka på när det kom- mer till säkerhetsaspekter. De lyfter bland annat de risker som finns vid brand och hur viktigt det är att anläggningen är spänningsfri vid räddningstjänstens arbeten. De noterar att olika räddningstjänster har olika föreskrifter och att det kan vara ett problem för den mindre aktören med lokala avvikelser. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap34, MSB, ger ut skrifter om bland annat säkerhet vid brand i solcellsanläggningar. De konstaterar att en räddningstjänstinsats i fastighet med starkströms- anläggningar, däribland solceller medför en risk för personskador och räddningstjänstens insatser i närheten av dessa anläggningar behöver genomföras med höjd beredskap och försiktighet. Sol i Väst, som är ett regionalt projekt med målet att bygga upp beställarkompetensen hos offentliga aktörer så att de på egen hand kan upphandla och förvalta solcellsanläggningar, har givit ut en sam- lad skrift om elsäkerhet i ljuset av den nya elsäkerhetslagen och det stora informationsbehovet i en bransch i snabb utveckling35. De kon- staterar att det har upplevts som svårt att hitta tydliga gränsdrag- ningar i regelverket som omgärdar elsäkerhet för solcellsanlägg- ningar. Skriften ”Elsäkerhet för solcellsanläggningar” syftar till att underlätta tolkning och tillämpning av den nya lagstiftningen och att bidra till att branschens aktörer följer, utvärderar och ger feedback utifrån erfarenheter och sina olika perspektiv. Utredningens bedömning är att trots att det finns en stor med- vetenhet om risker, inte minst inom elsäkerhetsområdet, så saknas dels en grundlig sammanhållen analys av hela riskbilden, dels sam- ordning av berörda aktörer. I det senare fallet, samordning av be- rörda aktörer, bedömer utredningen att det i ett första steg vore till- rådligt att under MSBs ledning samla berörda myndigheter så att en samordning av myndigheternas arbeten kan ske. I ett andra steg vore Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt det tillrådligt att även försäkringsbolag, branschorganisationer, och andra berörda samlades i en gemensam strävan att sanera branschen från slarv, fusk, och i övrigt oredligt förfarande. Skälet till bedöm- ningen är att de risker som finns kopplade till solcellsinstallationer kan få allvarliga, eller fatala, följder för person och egendom, samt om frågor om säkerhetsaspekter och oredlighet inte tas om hand så riskeras den solcellsutbyggnad som kan bidra till målet om 100 pro- cent förnybar elproduktion 2040. Därför är det av vikt med stärkt förtroende och säkerhet för installationsarbeten genom bättre sam- verkan mellan myndigheter och mellan myndigheter, mindre aktö- rer, försäkringsbolag, och branschen. 8Energilager – Mindre aktörer och systemnytta •Förordning (2016:899) om bidrag till lagring av egenproduce- rad elenergi justeras så att dels fler än privatpersoner kan vara stödberättigade, dels att ändamålet för energilagret inte behö- ver vara kopplat till egenproducerad elenergi. Dessutom för- längs stödet och maximalt möjligt belopp att söka höjs. •Energilager för lager av elektrisk energi (ellager) bör definieras och införlivas i ellagen. •Fler tester i pilot- och demonstrationsskala av lagerteknik och marknadslösningar behövs. Skälen för utredningens förslag: I utredningens delbetänkande kon- staterades att energilager (batterilager i huvudsak) kan bli en viktig komponent i ett energilandskap i förändring. I ett energisystem med mycket variabel elproduktion och ett alltmer effektorienterat använd- ningsmönster av el kan överskott och underskott av el balanseras med energilager. Energilager kan på så vis utgöra en balans- och reglerresurs som varken har behövts eller varit kommersiellt tillgänglig. Utredningen föreslår en utvidgning av befintligt investeringsstöd för batterilager till att dels omfatta fler mindre aktörer än dagens privatpersoner (även företag) och inte endast i kombination med egen elproduktion som . Den totala stödomfattningen föreslås vara oförändrad, medan maxbeloppet för ett enskilt stöd föreslås höjas. Energilager – Mindre aktörer och systemnytta Dessutom förslås att stödet förlängs. Sedan bidraget för batterilager infördes har diskussionen om energilagers roll ökat och vidgats. Energilager pekas alltmer ut som en tänkbar nyckelkomponent i det framväxande energilandskapet. Med mer variabel elproduktion i el- systemet är olika effektbalanserande åtgärder eftersträvansvärda. Energilager kan leverera nättjänster och utgöra en viktig resurs för att dämpa lokala effektvariationer i det korta tidsintervallet. Men också sett till den nationella energi- och effektbalansen kan energi- lager hos kunder bidra med efterfrågeflexibilitet och öka leverans- säkerheten och sänka systemkostnaden. Den nytta som batterilager kan spela i energisystemet täcks inte in av dagens stöd, därför före- slås en utvidgning av såväl syfte som stödberättigande. Vidare dis- kussion återfinns under avsnitt 8.2 och 8.5. I ellagen finns det ingen definition av vad ett energilager är eller regler som specifikt anger hur ett sådant lager ska hanteras. De elektriska anläggningar som anges i ellagen är anläggningar för pro- duktion, överföring eller användning av el. När till exempel övrig lagtext och skatteregler ska utformas är det en brist att energilager inte definieras och inte räknas upp som en elektrisk anläggning i ellagen. Det gängse hanterandet av denna brist är att energilager betraktas som en elektrisk anläggning för både användning (till exempel iladdning av batteri) och produktion (till exempel urladdning av batteri). Detta förfarande speglar inte elenergilagrets natur eller dess potentiella funktion på elmarknaden och det gör lagtexter på området svåra att utforma. Vidare bedömer utredningen att en strikt definition av ellager i ellagen ger bättre möjligheter till en tydligare diskussion och ett undvikande av missförstånd i utvecklingen av elsystemet i stort. I takt med att elmarknadsdirektivet inom energi- paketet förhandlas fram bör ellager införlivas i ellagen. Vidare diskus- sion återfinns under avsnitt 8.6. Behovet är stort av att studera i större skala hur ny lagerteknik och nya marknadslösningar fungerar i praktiken. Utredningen bedö- mer att mer tester i större skala behövs. Det är viktigt att nya projekt möjliggör tester av flexibilitetåtgärder på efterfrågesidan, där lager är en viktig komponent. Utredningen bedömer att fler och mer om- fattande test än vad som finns behövs för att effektivt kunna möta marknadens behov. Vidare diskussion återfinns under avsnitt 8.7. Energilager – Mindre aktörer och systemnytta Olika typer av energilager har olika användningsområden och är aktuella i olika tidsspann. Samverkan mellan energislag (el, värme, gas) och mellan branscher (byggnad, energi, transport) är också värda att beakta när det kommer till lager. kommer det troligtvis behövas en blandning av lagringstekniker för att möta kraven på ett elnät i balans (såväl lokalnät som transmissionsnät) till låg sam- hällsekonomisk kostnad. I har vi redan en utbyggd lagringsteknologi i vattenkraf- ten som kan utvecklas ytterligare för att möta olika typer av framtida effektutmaningar. Kostnaderna för de olika lagringsteknikerna varierar kraftigt men också deras användningsområden. I kapitel 3 redogörs för olika framtidsscenarier för att möta ett elsystem som är 100 pro- cent förnybart. Olika effektutmaningar uppstår då. Med mycket vind- kraft i systemet blir det förmodligen variationer som sträcker sig över dagar (när det inte blåser alls eller mycket lite), men även över kortare tidsspann än så. Och med elbilsladdningar och solel kan det handla om effektvariationer i lokalnät på mycket kort tidsskala. Energilager är en flexibilitetsresurs för ett brett spann av tidsskalor. I detta kapitel diskuterar vi tre olika typer av energilager som kan vara aktuella för de mindre aktörernas aktiviteter för att bidra till effektutmaningarna i elsystemet, nämligen; stationära batterilager, mobila batterilager (i elbilar), och olika värmelager. Stationära batteri- lager är sådana som monteras i till exempel villan, hyreshuset, eller lokalen och som kan lagra elektrisk energi från antingen egenpro- ducerad el, eller från köpt el och kan leverera el till antingen den mindre aktörens behov eller till nätet. Med ökad elektrifiering av fordonsflottan så utgör bilars batterier en mycket stor ”effektreserv” som med teknisk utveckling och klok integrering i det stationära elsystemet kan bli en utmärkt balansteknologi. För värmelagring är det i byggnadernas hetvattenackumulatorer och i byggnadernas egna konstruktionsmaterial som det finns stora möjligheter att jämna ut laster1 genom styrd inlagring av värme. 1Denna värmelagring är främst aktuell för eluppvärmda hus och eluppvärmda hetvattenacku- mulatorer. Men anlägger man ett systemperspektiv går det att tänka att denna lagringsvariant kan vara intressant för eleffektutmaningar även i till exempel ett fjärrvärmeuppvärmt hus. Energilager – Mindre aktörer och systemnytta 8.2Stationära batterilager behöver justerade styrsignaler för att kunna leverera systemnytta Batterier, precis som solceller, har modulära egenskaper som gör dessa tekniker lämpliga även på hushållsskala – de mindre aktörernas skala. Med sjunkande priser för batterier så har den ekonomiska möjligheten för hushållen att göra sådana investeringar ökat. Drivkraften hos de mindre aktörerna för investering i batterilager kan komma från olika motiv, t.ex. ekonomiska eller önskan om större autonomi. Priset till konsument för ett batterilager är ännu högt, men utvecklingen på batterilager till elbilar, hushåll och nätfunktioner går snabbt framåt. I en studie från Berkley och TU som presenterades i Nature Energy finner författarna att priserna på batterier faller brantare än för solceller och vindkraft.2 Prisfallet gör att nya kombinationer av sol, vind, och energilager konkurrerar ut kol och naturgas i delar av världen, även när beräkningen endast tar hänsyn till kostnader (utan subventioner) . Författarna spår att litium- jon-batterier faller i produktionskostnad från 10 000 US$/kWh () till 100 US$/kWh . () konstaterar att priset för litium-jon-batterier för bilar och stationära energisektorn har fallit dramatiskt på senare tid3. För varje fördubbling av produktionsvolym har batterierna blivit 19 pro- cent billigare. Denna lärkurva gör att priserna har fallit 3,5 gånger till 2016. Ett tecken på hur snabbt utvecklingen går är att kapaciteten för batteritillverkning fördubblas i relation till hur mycket som de facto installeras i fordon, hushåll, och nät världen över –trots att den senare installationshastigheten i sig är mycket hög. Priser på marknaden är en sak, men den ekonomiska drivkraften hos de mindre aktörerna beror också i hög grad på den nationella incitamentsstrukturen. I en studie från Chalmers4 har man studerat när batterilager används i kombination med solceller bakom mätaren så att energiskatt och nätavgifter undviks. Slutsatsen är att nyttan och ekonomin med denna aktivitet från mindre aktörer är starkt beroende av det omgivande elsystemets utveckling. En storskalig implementering av solceller och batterier hos hushållen kommer påverka det omgivande elsystemet. N., . F., Kammen. D., M., (2017). 3IEA (2017c). (2017). Energilager – Mindre aktörer och systemnytta Det omgivande system som resulterar i störst investeringar hos hushållen är ett dominerat av vindkraft. I ett sådant system leder rena ekonomiska incitament till att cirka 8 GW solkraftproduktion installeras hos hushållen, vilket innebär en elproduktion på . Storleken för batteriinvesteringar i samma system uppgår till 8 GWh. För systemen med större andel reglerbara kraft- verk så sjunker investeringarna i solceller markant för systemet med stora energieffektiviseringar, ned till 3 GW. Mängden installerade batterier sjunker markant i båda systemen med hög andel reglerbar kraftproduktion. Detta indikerar att det inte är storleken på solcells- installationerna som är den huvudsakliga drivkraften för batteri- investeringarna. Investeringar i batterier är i stället starkt kopplade till ett elpris med betydande variationer, det vill säga i ett elsystem med mycket vindkraftsproduktion5, detta då batterierna i dessa fall kan nyttjas för arbitragehandel, det vill säga handel där mellanskill- nader(obalanser) i pris utnyttjas för att generera riskfri vinst. Det betydligt stabilare elpriset i systemen med större andel reglerbar kraft- produktion resulterar i betydligt lägre möjligheter för denna typ av handel. 8.2.1Hur behöver incitamenten till energilager utvecklas? finns ett antal styrmedel som ger incitament för en introduk- tion av stationära energilager. I utredningens delbetänkande redo- visas dessa tillsammans med en beskrivning av hur denna styrning i sin helhet inte fungerar optimalt för de utmaningar som elsystemet står inför. En kortare genomgång redovisas här. Regeringen införde förordningen om bidrag till energilagring av egenproducerad elenergi.6 Bidraget riktar sig till pri- vatpersoner och ska gå till installation av ett system kopplat till en anläggning för egenproduktion förnybar el. Förordningen syftar till att göra det lättare för privatpersoner att dra nytta av sina solcellsanlägg- ningar eller andra småskaliga elproduktionsteknologier. Bidraget missar dock en uppsjö mindre aktörer, samt riktas inte till andra syften än 5Bör dock inte förväxlas med att batterier kan ta de dygnsvisa variationerna som vindkraft i ett nordeuropeiskt elsystem kan komma att ge upphov till. 6Förordning (2016:899). Energilager – Mindre aktörer och systemnytta att just balansera egenproducerad el. Därmed underlättar inte stödet den nätnytta som ett batterilager kan bidra med. Den som äger ett lager och använder det kopplat till ett kon- cessionspliktigt nät måste betala full energiskatt, trots att ett lager varken producerar eller konsumerar någon el inom sin systemgräns. I praktiken innebär det en dubbelbeskattning då den som äger och driver ett batterilager är skyldig att betala energiskatt för den el som matas till lagret, samt att vid återinmatning och försäljning av den lagrade elen betalas skatt även av slutanvändaren7. har emellertid tagit fram en skatte- promemoria som legat till grund för en proposition som bland annat adresserar problematiken med dubbelbeskattning av lagrad el. Pro- positionen8 behandlar i kapitel 7, Undanröjande av dubbelbeskattning av el, dessa frågor. gäller att enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, inträder skyldigheten för skattskyldig att betala energiskatt på el dels vid egen elförbrukning, dels vid över- föring av el till någon som inte är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 3 LSE (11 kap. 7 § första stycket 1 LSE). Med lag- rådsremissens förslag kan undantag göras för fall då dubbelbeskatt- ning skulle uppstå. Propositionens förslag lyder: Den som inte är skattskyldig ska ges återbetalning av energiskatt på el som denne efter lagring i batteri matat tillbaka in på det koncessions- pliktiga nät som elen matats ut från. För den som är skattskyldig i egenskap av producent, nätinnehavare eller frivilligt skatt- skyldig ska skyldigheten att betala energiskatt på el inte inträda vid överföring av el till någon som inte är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 3 LSE om skattskyldighet tidigare inträtt för elen. Undantaget från skattskyldighetens inträde gäller inte för el som omfattas av ovanstående rätt till återbetalning. 26 kap. 36 § skatteför- farandelagen, som saknar betydelse för förhållanden efter , ska upphöra att gälla. Ändringarna träder i kraft men reglerna om återbetalning och skattskyldighetens inträde tillämpas . 7Denna situation gör även att det i praktiken krävs en extrem volatilitet på elmarknaderna för att skapa lönsamhet för energilager. 8Prop 2017/18:294. Energilager – Mindre aktörer och systemnytta Regeringen anger som skäl för förslaget i propositionen att undan- taget från skattskyldighetens inträde för en skattskyldigs förbruk- ning av el för vilken skattskyldigheten tidigare inträtt syftar till att undvika dubbelbeskattning. Utan undantaget skulle dubbelbeskatt- ning bland annat uppstå i samband med vissa lagringssituationer när elen lagras innan den överförs till slutkund via ett koncessionsplik- tigt nät. Återbetalning av energiskatt på el ska alltså enligt förslaget ges när skattepliktig el som matats ut från ett koncessionspliktigt nät efter batterilagring har återförts till det koncessionspliktiga nätet. Återbetalningsmöjligheten är inte begränsad till företag och är såle- des tillgänglig även för privatpersoner som efter lagring av skatte- pliktig el återför den till det koncessionspliktiga nät från vilket elen överförts till dem. Denna föreslagna justering i skattelagstiftningen torde medföra att den mindre aktör som har ett energilager och håller med lager- tjänster är en del av en dubbelbeskattad funktion i energi- systemet. Behov av ytterligare förändringar Det vore dock därutöver önskvärt att energilager ges en definition i ellagen, för att dels klargöra vad som avses med ett elenergilager, dels kunna ha en sådan definition som bas för vidare lagstiftningsjuster- ingar på skatteområdet, eller andra områden. Det vore även önskvärt med ett utvidgat investeringsstöd för batterilager. Förslag till defini- tion av ellager i ellagen ges i avsnitt 8.6. Förslag till utvidgat invester- ingsstöd ges i avsnitt 8.5. 8.3Mobila batterilager kan vara morgondagens balans- och effektreservresurs, men behöver tydliga regelverk