sou · H6B329 · 2018-04-10 00:00:00 — Det innebär att det är möjligt för en sökande som saknar grundexamen om 180 högskolepoäng men som genom annan utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen att bli behörig och antagen till utbildning som leder fram till en konstnärlig eller generell examen på avancerad nivå. För dessa examina anges emellertid krav på avlagd grundexamen i hög- skoleförordningens bilaga 2 Examensordning. Detta innebär att en sökande kan antas till utbildningen på grundval av sin reella kom- petens, men efter fullgjord utbildning bedömas inte uppfylla kraven för examen på avancerad nivå eftersom kandidatexamen saknas. Denna inkonsekvens i regelverket är olycklig ur den enskildes perspektiv. Möjligheten att få ut examen kan vara avgörande för individens beslut om att påbörja utbildningen. Utredningsarbetet har genomförts med stöd av en expertgrupp med representanter från sju lärosäten och för förenade student- kårer samt företrädare för arbetsmarknadens parter. propositioner, utredningar, granskningsrapporter med mera har gåtts igenom för att kunna redovisa utvecklingen vad gäller validering och erkännande av tidigare lärande inom svensk högskola. har bistått med statistik om till- godoräknande för studenter i högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå, och från har uppgifter om överklaganden om tillgodoräknanden erhållits. Arbetet har bedrivits i nära samverkan med Universitets- och högskolerådet inom ramen för den pågående pilotverksamheten för bedömning av reell kompetens, där 30 lärosäten deltar. Utredningen har både med- verkat i pilotverksamhetens olika workshops och kompetensutveck- lingsinsatser och tagit del av preliminära resultat från det kartlägg- nings- och utvecklingsarbete som pågår. Utredningen har även gjort lärosätesbesök vid . För att lyfta frågorna om validering och erkännande av tidigare lärande för tillgodoräknande och skapa möjlighet till dialog med lärosätena har utredningen därutöver medverkat i konferenser som arrangerats av bland annat Universitets- och högskolerådet, , Myndigheten för , Include (högskolornas nätverk för breddad rekrytering) och Nationell utbildningsadministrativ konferens (NUAK) arrangerad av Univer- sitets- och högskolerådet och Ladok-konsortiet. Utredningen har även deltagit i universitets- och högskoleförbunds arbets- grupp för flyktingfrågor. Med syfte att inhämta erfarenheter från andra länder har utred- ningen genomfört studiebesök i och . Vid besöket i träffade utredningen representanter för och deltog även i en konferens på temat kvalitetssäkring av valide- ring arrangerad av Nordiskt nätverk för vuxnas lärande (NVL). I besökte utredningen the Scottish Credit and Quali- fications Framework Partnership, en organisation som ansvarar för referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (NQF). I studie- besöken till och deltog representanter från både expertgruppen och delegationen och från Universitets- och hög- skolerådets projektgrupp för pilotverksamheten om bedömning av reell kompetens. Vidare har utredningen haft avstämningsmöten med Universitets- kanslersämbetet avseende uppföljning, utvärdering och kvalitets- granskning av lärosätenas arbete med bedömning av reell kompetens och erkännande av tidigare lärande för tillgodoräknande. Utredningen har även samrått med andra utredningar med näraliggande uppdrag, bland annat med Utredningen om ökad internationalisering av univer- sitet och högskolor (U 2017:02), Bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioner (U 2016:06) och Utredningen om styrning för starka och ansvarsfulla lärosäten (U 2017:05). 2.5Begreppen validering och reell kompetens I detta avsnitt förs en diskussion om några centrala begrepp på valideringsområdet i syfte att bidra till ökad förståelse för vad erkän- nande av tidigare lärande handlar om. Begreppen är inte enhetligt definierade, varken i eller i andra länder, och denna utredning har inte som syfte att omdefiniera de begrepp som används avse- ende validering och bedömning av reell kompetens. Den följande diskussionen kompletteras av en begreppslista i inledningen av betänkandet som förklarar vad utredningen avser med de begrepp som används. 2.5.1Definitioner i Den öppna högskolan I utbildningssammanhang utgår man ibland fortfarande från att kun- skap och kompetens är något som människor tillägnar sig inom ramen för en kurs eller utbildning. Men lärande sker inte bara inom formell utbildning. Det sker också informellt i arbetet och , och i icke-formella utbildningssammanhang som t.ex. i personalutbildning eller i studiecirklar. Kompetens kan kort sagt utvecklas i praktiskt taget all mänsklig verksamhet. Med digitaliseringen har kunskap också blivit betydligt mer lättillgänglig än tidigare, vilket ökat män- niskors möjligheter att utveckla sin kompetens i nya former och sammanhang. Den reella kompetensen är en generell beteckning för allt en individ kan, oavsett var, hur och när kompetensen har utvecklats. I propositionen Den öppna högskolan definierades8 reell kompetens som: Den samlade kompetens en person har oavsett om han eller hon har formella bevis för den eller inte. Begreppet reell kompetens avser således alla kunskaper, färdigheter och förmågor som individen har vid ett givet tillfälle. Validering beskrevs i propositionen som: En strukturerad metod för bedömning, värdering och erkännande av den reella kompetensen. 2.5.2Kompetens som utvecklats tidigare och i andra sammanhang Man skulle i princip kunna hävda att all examination inom högskolan är bedömning av reell kompetens.9 En lärare ska bedöma om studen- terna uppfyller målen formulerade i termer av förväntade studie- resultat eller läranderesultat (learning outcomes). I målen beskrivs de kunskaper, färdigheter och förmågor som studenterna förväntas besitta efter genomgången kurs. Var och när kunskaperna och för- mågorna som bedöms har utvecklats är dock svårt att veta med säker- het. De kan ha utvecklats inom ramen för kursen, men studenten kan även ha haft kunskaperna redan innan kursen påbörjades, eller ha utvecklat kunskaper på annat sätt parallellt med studierna. Det som avses med begreppet reell kompetens inom högskolan är den kompetens som en person har utvecklat tidigare och oftast i andra sammanhang än genom högskoleutbildning. Det handlar om kompetens som inte tidigare blivit formellt bedömd och dokumen- terad. Begreppet validering är på så sätt mer träffsäkert än uttrycket bedömning av reell kompetens. Validering är en process som syftar 2001/02:15 Den öppna högskolan, s. 77. 9Andersson P och M (2011) Reell kompetens som resurs i högre utbildning? till att kartlägga, bedöma, dokumentera och ge ett erkännande för resultatet av tidigare lärande från (oftast) icke-formella och infor- mella sammanhang.10 De engelska begrepp som används för bedöm- ning av reell kompetens gör avgränsningen av vilken kompetens som avses tydligare. Uttrycken varierar mellan olika länder – validation, recognition, accreditation, assessment – men de åtföljs alltid av tillägget of prior learning. I detta betänkande används uttrycket erkännande av tidigare lärande, det vill säga en direkt översättning av recognition of prior learning (RPL), parallellt med uttrycket bedömning av reell kom- petens i hopp om att bidra till en ökad tydlighet. 2.5.3Reell och formell kompetens En formell dokumentation av kompetensen, till exempel genom en examination inom högskolan, bygger alltid på en bedömning av vissa delar av en individs kompetens vid ett givet tillfälle. Så är även fallet med dokumentationen efter en validering av kunskaper och färdigheter som utvecklats i andra sammanhang. Genom bedöm- ningen och dokumentationen formaliseras dessa delar av individens reella kompetens. Reell kompetens och formell kompetens är således inte motpoler till varandra utan uttryck för två överlappande delar av kompetensen. Validering och bedömning av reell kompetens (eller erkännande av tidigare lärande) syftar till att de båda aspekterna ska närma sig varandra och att överlappningen mellan dem ska öka. 10 Jmf Europeiska unionens råd (2012) Rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande. Källa: (2011). 2.5.4Om erfarenhet, lärande och validering Erfarenhet, och kanske i synnerhet arbetslivserfarenhet, är ett begrepp som ofta förekommer i samband med diskussioner om reell kom- petens och validering. Arbetslivserfarenhet var också en komponent i den numera avskaffade så kallade 25:4-regeln för grundläggande behörighet till högskolestudier. Med validering av tidigare lärande ges erkännande för de kunskaper och färdigheter som individen utvecklat, inte för erfarenheten i sig. Det är således resultatet av tidigare lärande (learning outcomes) som bedöms i förhållande till exempelvis lärandemålen i en utbildning. Erfarenhet innebär inte nödvändigtvis ett lärande och resulterar inte alltid i att individen utvecklar kunskaper och färdigheter. Om lärande utvecklas eller inte beror bland annat på hur individens deltagande ser ut. Begreppet erfarenhet i relation till validering står i fokus i teorin om det erfarenhetsbaserade lärandet.11 Lärande beskrivs där som en 11 Se bland annat Kolb D (1984) Experiential learning: Experiences as the source of learning and development. process där erfarenheter bearbetas och omvandlas till kunskap. Valideringsmetoder som använder sig av portfolio bygger på teorin om erfarenhetsbaserat lärande – först samlas erfarenheter in, där- efter omvandlas dessa till kunskaper. Dokumentationen av denna kunskap samlas i portfolion och utgör sedan underlag för en bedöm- ning som kan innebära ett erkännande av det erfarenhetsbaserade lärandet. Detta synsätt har starkt influerat bland annat det franska VAE-systemet (se avsnitt 4.2). Med utgångspunkt i teorier om erfarenhetsbaserat lärande kan validering också ses som en lärandeprocess i sig, inte enbart en process för bedömning av tidigare lärande. Lärande kan uppstå på tre huvud- sakliga sätt för en person som går in i en bedömning av sin reella kompetens: genom att individen lär sig vad han eller hon redan kan (blir medveten om sitt tidigare lärande), genom att lära sig vad som krävs i valideringen (lär sig om kompetenskraven i yrket eller lärande- målen i en utbildning), samt lär sig relatera och beskriva sin egen kompetens på ett sätt som är relevant för det område som valideringen avser.12 Validering av reell kompetens kan utgöra en resurs i högre utbild- ning genom att tillgodoräknande leder till en ökad effektivitet i eko- nomiska termer. Dessutom kan validering bidra till ett utvecklat pedagogiskt förhållningssätt inom ramen för en organiserad lär- och utbildningsprocess. Genom utveckling av pedagogiska modeller där tidigare lärande ges erkännande kan utbildningen blir mer effektiv också ur ett pedagogiskt perspektiv.13 Betänkandets efterföljande kapitel är disponerade som följer. I kapitel 3 görs en bakgrundsbeskrivning av utvecklingen av arbetet med erkännande av tidigare lärande i från det tidiga fram till . I kapitel 4 presenteras en internationell utblick över hur erkännandefrågor inom högre utbildning hanteras i , , och i och slut- satser dras om lärdomar för . 12Andersson P (2017) Validation as a learning process. 13Andersson P & M (2011) Reell kompetens som resurs i högre utbildning? I kapitel 5 beskrivs dagens regelverk för tillgodoräknande inom svensk högskoleutbildning, internationella överenskommelser om erkännande av tidigare lärande, kvalitetssäkring av erkännande- processer, omfattningen av tillgodoräknanden och hur dessa hanteras organisatoriskt vid svenska universitet och högskolor. Även frågan om hur resurstilldelningen påverkar lärosätenas ekonomiska incita- ment för tillgodoräknande behandlas. I kapitlets avslutande avsnitt 5.7 presenteras Valideringsdelegationens förslag och bedömningar avseende tillgodoräknande inom högskoleutbildning. Kapitel 6 ägnas åt tillgodoräknande inom uppdragsutbildning vid universitet och högskolor och även här lämnar delegationen förslag till ändringar av nuvarande regelverk i kapitlets avslutande avsnitt. I kapitel 7 diskuteras frågan om förhandsbesked om tillgodoräk- nande för personer som inte deltar i utbildning och delegationen gör bedömningar om hur en sådan verksamhet bör organiseras. I kapitel 8 redovisas ekonomiska och andra konsekvensanalyser. Kapitel 9, slutligen, innehåller en författningskommentar. 3 Erkännande av tidigare lärande Detta kapitel syftar till att ge en bakgrundsbeskrivning av utveck- lingen av policy och praktik vad gäller validering och bedömning av reell kompetens – eller erkännande av tidigare lärande – vid svenska universitet och högskolor. Inlednings- vis förs en diskussion om behoven av validering i högskolan för att möjliggöra det livslånga lärandet. Därefter beskrivs i avsnitt 3.2 hur en sökandes rätt till bedömning av sitt tidigare lärande och läro- sätenas skyldighet att pröva en sökandes kompetens är reglerad i högskoleförordningen. I avsnitt 3.3 görs en genomgång av de pro- positioner som har behandlat validering och bedömning av reell kom- petens i högskolan för att sammanfatta den svenska politikutveck- lingen avseende bedömning av reell kompetens som ett sätt att främja livslångt lärande. I avsnitt 3.4 och 3.5 beskrivs sedan de insatser som har genom- förts för att utveckla det praktiska arbetet vid lärosätena med bedöm- ning av reell kompetens, vad arbetet resulterat i och vad som fram- förts behöver göras ytterligare för att arbetet i praktiken ska motsvara de politiska ambitionerna. De efterföljande avsnitten tar upp pågående insatser som främjar utvecklingen och användningen av validering och erkännande av tidigare lärande inom högskolan, dels inom sär- skilda utbildningssatsningar för lärare (avsnitt 3.6), dels genom pilot- verksamheter och försöksverksamheter för att utveckla metoder och strukturer för bedömning av reell kompetens (avsnitt 3.7). Kapitlet avslutas med en sammanfattning av de utvecklings- områden som finns för att implementera ett långsiktigt arbete med erkännande av tidigare lärande inom högskolan. Erkännande av tidigare lärande 3.1Arbetsmarknadens behov av livslångt lärande En snabb strukturomvandling pågår inte minst som följd av digitali- seringen. Påverkan på arbetsmarknaden bedöms bli kraftig, där många yrken kommer försvinna eller förändras i grunden och helt nya yrken tillkommer. Till skillnad från tidigare större teknikskiften så medför digitaliseringen en bred transformering av arbetsmarknaden där de flesta sektorer berörs . Det gör att behoven av utbildning och kompetensutveckling är stora och kommer att vara så för de flesta genom hela yrkeslivet.1 Tillgång till rätt kompetens är helt avgörande för möjligheterna att utveckla och skapa framgångsrika företag och nya jobb och för individens möjligheter till trygghet på arbetsmarknaden. De för- ändrade kompetenskraven medför växande behov av utbildning genom hela yrkeslivet – behov av att lära nytt och lära om. För att möta kraven på kontinuerlig kompetensutveckling behöver yrkes- verksamma få tillgång till vidareutbildning och fortbildning. Ett flexibelt utbildningsutbud vad gäller längd, studietakt och distribu- tionsform är viktigt för att möjliggöra fortbildning och vidare- utbildning som kan kombineras med arbete.2 På dagens och ännu mer morgondagens arbetsmarknad kan man också räkna med att människor både behöver och önskar byta jobb- inriktning under sina yrkesliv. Kompetens som utvecklats i tidigare utbildning, i arbetet eller på annat sätt måste då kunna ”växlas in” och ge möjlighet till smidig påbyggnad i sådan utbildning som leder vidare till det nya jobbet eller yrkesområdet. Validering och erkän- nande av tidigare lärande är därför en central komponent för att möjliggöra ett livslångt lärande, som ger chans till såväl progression som byte av karriärväg. Med validering kan efterföljande utbildning inriktas till de delar där individen har behov av att komplettera kunskaper och färdigheter som han eller hon har utvecklat tidigare. De förändrade kompetenskraven gör att det livslånga lärandet behöver förstärkas. Med validering kan kostnadseffektiveten säkras 1SOU 2016:85 Digitaliseringens effekter på individ och samhälle, s.163. 2Analysgruppen för arbetet (2015) Livslångt lärande för framtidens arbetsmarknad. Erkännande av tidigare lärande i de kontinuerliga utbildningsinsatser som kommer att krävas. Funge- rande validering och erkännande av tidigare lärande inom högskolan är nödvändigt för att skapa ett utbildningssystem utan återvänds- gränder. 3.1.2Formellt dokumenterad kompetens underlättar rörlighet och matchning Utbildning som arbetsgivaren bekostar helt eller delvis eller som bedrivs på betald arbetstid, spelar en viktig roll för individers livs- långa lärande. har jämfört med andra EU-länder ett högt deltagande i utbildning bland vuxna. Den största andelen sker inom ramen för personalutbildning som organiseras och finansieras av arbetsgivare. De senaste uppgifterna om omfattningen av personal- utbildning anger att sju av tio sysselsatta deltog i minst en personal- utbildningsaktivitet /2012.3 Personalutbildning handlar framför allt om kortare, icke-formella utbildningar. I ungefär vart tredje fall är utbildningsaktiviteterna längre än . Den ger sällan eller aldrig formella intyg, för- utom i de fall då personalutbildningen sker i form av en poänggivande uppdragsutbildning vid högskola, yrkeshögskola eller inom den kommunala vuxenutbildningen. Den poänggivande uppdragsutbild- ningen inom högskolan motsvarade ungefär 7 500 helårs- studenter. Utvecklingen visar på en svag ökning , motsvarade den poänggivande uppdragsutbildningen vid universitet och högskolor 6 000 helårsstudenter.4 Ur ett livslångt lärande perspektiv finns en viktig skillnad mellan icke-formell och formell vidareutbildning. Den som genomfört en formell utbildning med godkänt resultat får ett utbildningsbevis eller betyg som har ett erkänt värde också utanför den nuvarande arbets- platsen. Det formella beviset underlättar om individen vill bygga på sin kompetens genom reguljär utbildning för att fördjupa sina kun- skaper eller bredda sin kompetens. Ett formellt utbildningsbevis, eller en erkänd kvalifikation av annat slag, gör det också enklare att byta jobb. Medan den nuvarande arbetsgivaren sannolikt känner den anställdes kompetens även utan formell dokumentation kan det 3SCB (2014) Vuxnas deltagande i utbildning /2012. 4Universitetskanslersämbetet (2016c) Uppdragsutbildning vid universitet och högskolor. Erkännande av tidigare lärande underlätta för den individ som av olika skäl vill eller måste söka nytt arbete om han eller hon kan visa upp en erkänd kvalifikation för potentiella nya arbetsgivare.5 Med fungerande validering inom högskolan kan individer ges möjlighet att få sin reella kompetens formellt dokumenterad. Detta underlättar rörligheten och matchningen på arbetsmarknaden. 3.1.3Kompetensutvecklingsbehoven finns i stor utsträckning på högskolenivå har såväl befolkningens utbildningsnivå som kompetenskraven i arbetslivet ökat. För att få en bild av behoven av och efterfrågan på fortbildning och vidareutbildning lät TCO genom- föra en enkätundersökning bland yrkesverksamma tjänstemän under hösten 2015.6 ansvarade för undersökningen som baserades på ett slumpmässigt urval av personer i åldrarna 30– som arbetade inom elva olika yrkesområden. Totalt svarade 2 963 personer på enkäten. Undersökningen visade att yrkesverksamma ser ett stort behov av vidareutbildning. Av de tillfrågade var det som tror att de kommer behöva kompetensutveckling nu eller som de inte räknar med att kunna få genom sin arbetsgivare. Nästan nio av tio angav att de behöver fort- och vidareutbildningen inom den närmaste femårsperioden. Det vanligaste skälet till det upplevda behovet av vidareutbildning var för att kunna avancera inom sitt yrke eller bransch () medan var fjärde angav att skälet var att kunna byta jobb eller yrke och svarade att de behövde vidareutbildning för att vara säker på att få behålla sitt nuvarande jobb. Det finns således en tydlig efterfrågan på vidareutbildning i om- ställningssyfte. Högskoleutbildning var den utbildningsform som nära två tredjedelar av tjänstemännen () uppgav att de skulle välja för sin kompetensutveckling. Den höga andelen för- sannolikt till stor del av att av de tillfrågade hade en eftergymnasial utbildning längre än och hade en kortare eftergymnasial utbildning. Men även bland tjänste- 5Landell E (2015) Utbildningsutbud för livslångt lärande i arbetslivet. 6TCO (2017) Återkommande utveckling – Förslag till ett omställningsuppdrag för högskolan. SOU 2018:29 Erkännande av tidigare lärande män med som högst gymnasial utbildning var högskolan första- handsvalet för vidareutbildning. Undersökningen visade också att det främst är utbildningar som är kortare än som efterfrågas av yrkesverksamma tjänstemän. Ungefär var tredje svarade att de kunde tänka sig en utbildning längre än . Sex av tio svarade också att de skulle föredra studier som kunde kombineras med arbete. TCO konstaterar att flexibel ut- bildning som kan kombineras med arbete eller som minimerar från- varotiden från arbetet eller behovet att gå ner i arbetstid, förbättrar de privatekonomiska möjligheterna till vidareutbildning. Ett flexibelt utbildningsutbud inom högskolan är därmed en viktig förutsättning för att möjliggöra det livslånga lärandet som behövs på arbetsmarknaden. En annan förutsättning är att utbildningen kan avgränsas till de delar där individen har behov av att komplettera eller vidareutveckla sin kompetens. Validering inom högskolan ger förutsättningar att bygga vidare på den kompetens individen redan har utvecklat i tidigare formell eller icke-formell utbildning eller genom informellt lärande i arbetet eller på annat sätt. För att möta behoven av mer avgränsad fortbildning och vidare- utbildning och bli en relevant part i det livslånga lärandet behöver erkännande av tidigare lärande bli en naturlig del av universitet och högskolors verksamhet. 3.2Bestämmelser om reell kompetens för behörighet och tillgodoräknande Möjligheten att få sin reella kompetens validerad för behörighet eller tillgodoräknande är reglerad i högskoleförordningen. Bedömning av reell kompetens ingår därmed i alla universitets och högskolors arbete. En sökande som saknar formell behörighet för tillträde till utbildning har rätt att få sin reella kompetens bedömd av en högskola enligt högskoleförordningens bestämmelser. Bedömning av reell kompetens i högskolan för behörighet kan leda till såväl grundläg- gande behörighet som särskild behörighet och gäller vid antagning till all högskoleutbildning, dvs. utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. Högskolor ska också bedöma en students reella kompetens för tillgodoräknande av kunskaper och färdigheter inom ramen för en utbildning. Erkännande av tidigare lärande En högskolas beslut om bedömning av reell kompetens vid behörighetsprövning och tillgodoräknande kan överklagas till för högskolan. Reell kompetens för behörighet infördes Möjligheten att bli behörig till grundläggande högskolestudier genom att åberopa reell kompetens infördes i högskoleförordningen efter förslag av regeringen i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). De förslag som lämnades i propositionen hade sin utgångspunkt i synen på det livslånga lärandet och syftade till att främja en breddad rekrytering till högskolan. Bedömning av reell kompetens var dock inte något helt nytt för högskolan. skulle undantag från behörighetsvillkoren göras för sökande som genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet hade förut- sättningar att tillgodogöra sig den sökta utbildningen utan att upp- fylla behörighetsvillkoren. Högskolorna tillämpade dock bestäm- melsen om möjlighet till dispens från ställda behörighetskrav alltför restriktivt.