sou · H6B341 · 2018-06-11 00:00:00 — Större utvecklingsbehov kan eventuellt komma att aktualiseras framöver exempelvis om regeringen kommer att gå vidare i frågan om ett nytt system för en nationell kunskapsutvärdering. I budget- propositionen anförs dock att förslaget behöver analyseras vidare innan regeringen kan ta ställning i frågan (prop. 2016/17:1, utg.omr.16). Ett annat större utvecklingsbehov kan komma att aktualiseras när det gäller uppföljning och utvärdering av extra anpassningar och särskilt stöd. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien 9.5Spridning av kunskap och forskningsresultat samt arbetet med praktiknära forskning Utredningen har i enkäten och vid intervjuerna ställt frågor om hur skolmyndigheternas arbete med spridning av kunskap och forsk- ningsresultat samt arbetet i övrigt med praktiknära forskning upp- fattas. 9.5.1Spridningen av kunskap och forskningsresultat anses viktig Resultatet av enkätundersökningen visar att nio av tio företrädare för huvudmän eller verksamheter ansåg att det finns ett behov av en statlig skolmyndighet som bidrar med att stärka den vetenskapliga grunden för utbildningen, t.ex. genom att sprida resultat från forskning och beprövad erfarenhet inom skolväsendet. Det stora flertalet svarade också att de känner till olika myndig- heter och organisationer som arbetar med att sprida forsknings- resultat. är dock inte lika känt som Skol- verket och SPSM, vilka alla har i uppgift att sprida forskning. En stor majoritet uppgav att de använder resultat från forskning som sprids av och . Resultatet av intervjuerna med företrädare för huvudmännen visar dock att även aktiviteter som inte primärt etiketteras som forskningsspridning av skolmyndigheterna ändå uppfattas som sådan. Företrädare för huvudmännen utgår ofta från att exempelvis insatser för nationell skolutveckling eller SPSM:s stödjande insatser inom det specialpedagogiska om- rådet vilar på vetenskaplig grund och därmed kan ses som en form av forskningsspridning. En majoritet av representanter för huvudmännen uppfattade det inte som ett problem att det är tre myndigheter som sprider forsk- ning och därmed delvis har överlappande uppgifter, men många har ändå svårt att på ett systematiskt sätt urskilja och ta till sig resultaten av den forskning som myndigheterna sprider. Företrädare för framhöll vid samtal med utredningen att det inte är tillräckligt för en statlig myndighet att endast tillgängliggöra forskning. De ansåg att det även krävs aktiva insatser, i samarbete med verksamma inom skolväsendet, för att Resultatet av intervjuerna och enkätstudien bidra till möjligheter att omsätta forskningsresultat i undervisningen och verksamheten i övrigt. Från myndigheterna framhölls att det är ett problem att forsk- ningsspridningen inom skolväsendet inte sker sammanhållet från en och samma myndighet, bl.a. eftersom det bedömdes att genomslaget skulle vara större med en sammanhållen forskningsspridning. Före- trädare för myndigheterna framhöll också att de berörda myndig- heterna har olika inriktning och ambitionsnivåer med respektive uppdrag, vilket ytterligare kan bidra till att statliga skolmyndigheters forskningsspridning kan ge ett splittrat intryck och därmed försvåra för huvudmän och verksamma inom skolväsendet som ska ta emot, förstå och på ett eller annat sätt omsätta forskningsresultaten i prak- tiken. Företrädare för skolmyndigheterna framhöll vidare att sprid- ningen av kunskap som baseras på beprövad erfarenhet är ett efter- satt område inom skolväsendet. 9.5.2Skolforskningsnämndens roll anses inte vara ändamålsenlig Vid intervjuer med företrädare för fram- hölls att roll inte är ändamålsenlig. Nämn- den ska besluta vilka systematiska forskningsöversikter som insti- tutet ska genomföra. Nämnden ska också besluta om att utlysa medel för praktiknära forskning. finns ett vetenskapligt råd, som bl.a. ska besluta om fördelning av medel till sådan forskning som beslutat att utlysa. Vid intervjuerna påtalades också att ledningsformen för institutet är tungrodd, särskilt när det gäller beslut som rör forskningsanslaget. Nämndens beslut uppfattas dessutom som att bli närmast en formalitet, där nämnden tar ställning till helt färdigberedda förslag. Företrädare för institutet framhöll också att förslag om inrikt- ning av systematiska översikter grundar sig på kvalificerade behovs- inventeringar och förstudier, vilket innebär att själva besluten även här blir mer av en formalitet. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien 9.5.3Finansieringen av praktiknära forskning bedöms vara angelägen har i uppgift att finansiera praktiknära forskning inom skolväsendet. av de som be- svarade enkäten uppgav att det bidrar till utveckling av verksamheten att staten garanterar praktiknära forskning utifrån de behov som finns inom olika skolformer. Även resultatet av intervjuerna visar att praktiknära forskning anses viktig och att den bör utgå från behov inom skolväsendet. Dessutom skulle t.ex. lärare och förskollärare gärna delta som medforskare i sådana forskningsprojekt. Svaren är generella utifrån frågor om praktiknära forskning, inte specifika utifrån uppdrag. av de som besvarade enkäten uppgav att de inte känner till institutet. 9.5.4Sammanfattande kommentar – spridning av kunskap och forskningsresultat samt arbetet i övrigt med praktiknära forskning Resultatet av utredningens studier visar generellt att det finns ett behov av en statlig skolmyndighet som bidrar med att stärka den vetenskapliga grunden för utbildningen och att forskningsresultat bidrar till den lokala skolutvecklingen. Flera företrädare för myndigheterna bedömde vid samtal med ut- redningen att genomslaget av forskningsresultaten skulle vara större med en sammanhållen forskningsspridning från en och samma myn- dighet. De betonade även att spridningen av kunskap som baseras på beprövad erfarenhet är ett eftersatt område inom skolväsendet. Det kan konstateras att inte är lika känt som och . Det kan ses som naturligt i och med att institutet inrättades 2015 och först har nått fram till att sprida de första forskningsresultaten. Utredningen bedömer att det även framöver finns behov av att en eller flera skolmyndigheter bidrar med att sammanställa och sprida forskning om skolväsendet och verkar för att forskningsresultat kommer till nytta och omsätts i undervisningen och verksamheten i övrigt inom skolväsendet. Det finns enligt utredningens uppfattning dessutom behov av finansiering av praktiknära forskning som expli- cit bygger på de behov som finns inom skolväsendet. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien Utredningen har i enkäten och vid intervjuerna ställt frågor om hur skolmyndigheternas arbete med specialpedagogiskt stöd uppfattas. Kompetensutveckling inom området redovisas dock i avsnitt 9.8. 9.6.1SPSM ger ofta bra stöd, men är inte känd av alla Resultatet från enkätstudien visar att av respondenterna vänder sig till SPSM om de behöver stöd i specialpedagogiska frågor. Resultatet från såväl enkätstudien som intervjuerna visar även att SPSM till stor del ger bra stöd och tillhandahåller användbart mate- rial på sin hemsida. Under ett flertal av intervjuerna framkom att det finns specialist- kompetens inom SPSM när det gäller vissa funktionsnedsättningar, specialistkompetens som många huvudmän inte själva har möjlighet att ha eller lyckas rekrytera, och att det är nödvändigt att staten tillhandahåller sådan kompetens. Bilden är dock inte odelat positiv. Resultatet från en mindre del av intervjuerna tillsammans med en mindre andel av enkätsvaren visar även att SPSM är anonym för en del huvudmän och verksamma i skolväsendet, vilket stämmer överens med vad som framkom vid flertalet av de samtal utredningen förde med representanter för SPSM. En del av de intervjuade, från samtliga grupper, upplevde att råd- givningen från SPSM inte är uppdaterad, att den håller för låg nivå och är ”lite gammalmodig”. Liknande synpunkter framgår även av resultatet av enkätundersökningen. Det fanns också de som upp- levde att rådgivarna ibland tangerar huvudmannens ansvar och med- verkar i alltför hög grad i individärenden. Detta framgick också av samtal med representanter för SPSM, även om motsatt bild också fanns, dvs. att rådgivarna ger stöd i individärenden men aldrig tenderar att ta över huvudmannens ansvar. Vidare framfördes att det verkar främst vara inom den obligatoriska skolan som kompetensen hos rådgivarna finns, trots att elever och barn med funktions- nedsättningar finns även i andra skolformer. Det framkom också samstämmigt från de intervjuade inom gymnasieskolan och vuxen- utbildningen att kompetens om dessa skolformer verkar saknas. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien Förutom den regionala och lokala delen av SPSM kan spets- kompetens finnas på nationell nivå vid resurscentrum. Ingen av de intervjuade lyfte fram de senare, men företrädare för ansåg att resurscentrumen behövs för numerärt små grupper med funktions- nedsättningar och att inte minst kursverksamheten för verksamma i skolan är nödvändig. Genom samtal med personal vid SPSM framkom det att SPSM kontaktar huvudmän i regionerna och informerar om vad myndig- heten kan erbjuda. Enkätsvaren visar att hälften av respondenterna blivit kontaktade av SPSM, medan flertalet av de intervjuade uppgav att det är någon från huvudmannen, t.ex. en rektor, speciallärare eller specialpedagog som kontaktat SPSM om det har uppstått behov av hjälp från en myndighet utanför den egna organisationen. Dessa hade, såvitt de intervjuade kände till, inte kontaktats av myndigheten . 9.6.2Organiseringen av specialpedagogiskt stöd kan förändras En majoritet av grupperna med förvaltningschefer och andra för- valtningstjänstemän framförde vid intervjuerna att den statliga organisationen när det gäller specialpedagogiskt stöd bör förändras så att det specialpedagogiska stödet finns tillgängligt på samma ställe som annat stöd inom skolområdet. En förvaltningstjänsteman ut- tryckte sig så här: Om jag hade fått önska så hade haft regionala kontor med SPSM där – in med specialistkompetensen. Ungefär hälften av grupperna med rektorer och förskolechefer samt med lärare, förskollärare och fritidspedagoger hade uttryckligen samma uppfattning som förvaltningscheferna m.fl. Flera framhöll att det skulle vara bra med information och material som är samlat på en hemsida oavsett om det gäller specialpedagogiska eller andra frågor inom skolområdet. Det framkom också att den information och det material som finns tillgängligt hos SPSM kan uppfattas som riktat bara till elever med vissa funktionsnedsättningar även om det egentligen är bra för fler elever. Det ligger nära utsagor från SPSM där det i många samtal med utredningen framkom uttryck som ”det som är bra för våra elever är bra för alla elever”. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien I enkäten efterfrågades synpunkter på att både och , dvs. två myndigheter, har uppdrag som rör specialpeda- gogiska frågor och råd och stöd i dessa frågor. I knappt 170 av 400 svar på den frågan framgår att det vore en fördel om frågorna hanterades i en myndighet, medan ett drygt 50-tal ville behålla två myndigheter. Cirka 180 tog inte ställning. Det som av några anses tala för att behålla den befintliga organiseringen är företrädesvis den specifika kompetensen och att myndighetens rådgivare finns någorlunda nära och ställer upp och kommer till en verksamhet om det behövs. Av de cirka 180 som inte tog ställning till om det är mest ända- målsenligt med en eller två myndigheter är det som svarade att stödet från SPSM fungerar bra och är tillgängligt och att det inte påverkas av uppdrag. var uttalat negativa och uppgav t.ex. att stödet inte är uppdaterat och användbart, att det saknas kompetens om vissa skolformer och specialpedagogiskt stöd oavsett myndighet och att SPSM är alltför anonym. Särskilt på enhetsnivå betonades vikten av specialpedagogisk spetskompetens och att det måste vara tydligt att det finns special- pedagogiskt stöd att tillgå, oavsett organisering. Av såväl enkät- som intervjustudien framgår att många av de som deltog i studierna inte känner till att båda myndigheterna har upp- drag som rör specialpedagogiska frågor och många har heller inte reflekterat över att myndigheterna skulle kunna överlappa varandra. Från flera håll framfördes dock att det ibland är svårt att veta vart man ska vända sig och att det framstår som rörigt med de olika myndigheterna. Resultatet visar också att det förekommer att myn- digheter, även Skolinspektionen inberäknad, ger olika svar på samma fråga. Vid samtal med SPSM framkom att satsningen Samverkan för bästa skola som genomförs av ibland kan överlappa SPSM:s insatser. När det förekommit har SPSM, enligt egen utsago, valt att dra sig tillbaka. Representanter för SPSM uppgav också att de ibland funderar över varför och inte SPSM får uppdrag från regeringen som explicit rör specialpedagogiska frågor eller elevhälsa. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien Vidare lyfte myndigheten fram att det nationella resurscentrumets uppgifter behöver moderniseras för att överensstämma med skol- lagen. 9.6.3Läromedel som produceras av staten används delvis Knappt tre fjärdedelar av de som besvarade enkäten har använt sig av läromedel som producerats eller anpassats av SPSM. Resultatet av intervjuerna visar att läromedlen behövs i förhållande till elevgrupper med vissa funktionsnedsättningar såsom t.ex. hörsel- skada, synskada och utvecklingsstörning, dvs. sådana som inte är så stora numerärt och där det inte finns läromedel att tillgå på den kommersiella marknaden. Detta inkluderar också digitala hjälp- medel, som vid flera intervjuer med lärare framhölls som värdefulla. Samma bild framkom vid samtal med representanter för SPSM och dessa ansåg att verksamheten fungerar och är väl utvecklad. 9.6.4Sammanfattande kommentar – specialpedagogiskt stöd Det sammantagna resultatet av utredningens studier visar att special- pedagogiskt stöd från en statlig skolmyndighet är värdefullt och att det finns ett stort behov av detta. Behovet finns på alla nivåer i skolväsendet, men när det gäller gymnasieskola och vuxenut- bildning, och ibland också förskola, verkar kompetensen och möjlig- heterna att ge stöd mindre än inom de obligatoriska skolformerna. En majoritet av de intervjuade ansåg att det skulle vara en fördel om en enda myndighet hanterar allt stöd till huvudmän och skolor, även om det också fanns ett mindre antal som ansåg att det special- pedagogiska området är så speciellt att det bör få vara som det är, inte minst när det gäller specifikt stöd utifrån funktionsned- sättningar. Av de som besvarade enkäten var det mer än så många som ansåg att det vore en fördel med en myndighet än de som ville behålla organiseringen som den är. Iförhållande till resultatet från enkät- och intervjustudien kon- staterar utredningen att det anses viktigt med ett gemensamt förhållningssätt som innebär att se och ta hänsyn till alla elever och barn och deras rätt att mötas som individer – var och en med rätt till det stöd eller särskilda stöd som behövs. Det är också utredningens Resultatet av intervjuerna och enkätstudien egen uppfattning och kan gälla funktionsnedsättningar och stöd i förhållande till sådana eller särskilt stöd som behövs av andra skäl. En stor majoritet har lyft fram vikten av att staten tillhandahåller specialpedagogisk kompetens som är svår, eller omöjlig, att till- handahålla inom den egna organisationen. Detsamma gäller läro- medel för vissa målgrupper. Utredningen håller till fullo med om vikten av tillgång till special- pedagogisk kompetens och gör bedömningen att det nationella specialpedagogiska stödet till och med måste stärkas, dels så att det alltid upplevs uppdaterat och nyttigt, dels så att det ger än bättre förutsättningar för elevers och barns lärande i alla verksamheter som omfattas av skolmyndigheters uppdrag. Det kan ibland – troligen i högre utsträckning än – handla om insatser som riktas till verk- samheten eller huvudmannen och kan bidra till arbetssätt, analyser eller annat som gynnar inte bara en individ, utan många elever eller barn. Det kan även handla om insatser på individnivå, vilket utredningen anser är nödvändigt att staten bidrar med även . Det bör dock i första hand gälla till antalet små mål- grupper, där huvudmannen inte klarar att rekrytera och bibehålla adekvat kompetens. Med det vill utredningen ha sagt att huvud- mannen, för att följa gällande författningar, har ett långtgående ansvar för att ha den kompetens som behövs i sin organisation, men att det i vissa avseenden får bedömas orimligt att kräva. 9.7Specialskolan – en del av SPSM Utredningen har i enlighet med direktivet (2017:37) i uppgift att utreda hur det statliga specialpedagogiska stödet bör organiseras på ett tydligt och effektivt sätt. Detta kan, men måste inte, få kon- sekvenser för specialskolan som är en del av SPSM, vilken är den myndighet som i huvudsak arbetar med specialpedagogiskt stöd. Utredningen har därför sett ett behov att vid intervjuer med berörda ställa frågor om specialskolan som en del av en skolmyndig- het som dels är huvudman för specialskolan, dels har ett annat uppdrag. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien 9.7.1Det finns olika meningar om specialskolan som en del av SPSM I huvudsak framförde SPSM, som huvudman, vid intervjuerna att det är bra att specialskolorna finns inom myndigheten. Exempelvis framkom det att skolorna är så få så de måste hållas ihop. Dessutom betonades vikten av teckenspråkiga miljöer. Detta stärktes av intervjuer med rektorer i specialskolor som också ansåg att kon- takten med kolleger med samma uppdrag är viktig. Dock framförde några företrädare för specialskolor att kunskapsuppdraget först har kommit i fokus, medan omsorgs- och trygghets- perspektivet tidigare varit det primära. Som framgår av avsnitt 4.3 ansvarar SPSM:s regionala avdelningar för specialskolorna och en av de intervjuade rektorerna menade att ”varje region blir som en huvudman”. Det framkom vidare att det är bra att myndighet själv har tillgång till skolor där elever med funktionsnedsättning får sin undervisning då myndigheten ska vara expert på specialpedagogisk rådgivning. Å ena sidan framfördes att personal vid skolorna kan utgöra ett stöd till rådgivarna, men å andra sidan framfördes att specialskolorna inte alltid har personal med den expertkunskap som krävs för det och som därför själva anlitar SPSM:s råd- och stödverksamhet på samma sätt som en eller enskild huvudman. Vid samtal med myndigheten framkom vidare att SPSM, som liksom andra huvudmän har svårt att rekrytera behöriga lärare, står för kostnader för att utbilda speciallärare, men att lärarna ofta lämnar SPSM till förmån för kommunala tjänster när de är klara med utbild- ningen. Vidare visar resultatet av intervjuerna att det varit problematiskt att som myndighet och huvudman ha fått kritik från Skol- inspektionen som myndigheten ska framstå som expert- myndighet i specialpedagogiska frågor. Såväl rektorer som andra inom myndigheten ansåg dock att åtgärder är vidtagna och att detta förhoppningsvis inte ska ske . Synpunkter som framfördes av några representanter för SPSM innebär att det kan vara tid för en förändring och dessa ansåg att det är förlegat att elever med vissa funktionsnedsättningar får sin under- visning i statlig regi medan så gott som alla andra elever får sin undervisning i eller enskild regi. Dock ansågs att om en Resultatet av intervjuerna och enkätstudien sådan förändring ska genomföras måste staten garantera tillräckliga resurser till verksamheten. Det framkom också från ett par representanter för huvudmän och från rektorer att det delvis finns ett närmande till kommunala eller enskilda verksamheter t.ex. genom en skolbyggnad på samma gård eller genom lokalintegrering. Resultatet av de intervjuer som genomfördes i kommuner där specialskolor är belägna visar att de intervjuade kommunala huvud- männen inte är främmande för att ansvara för specialskolorna. Representanter för ett par huvudmän framförde att familjer ibland väljer att flytta till orten när deras barn ska börja i specialskolan och menade att det skulle var naturligt att ta hand om verksamheten. Det framfördes även att det skulle vara möjligt att som lägeskommun ansvara för verksamheten, dvs. som huvudman för en skola där elever från såväl den egna som andra kommuner får sin utbildning. Ett par av företrädarna framförde att det, om detta skulle bli aktuellt, är viktigt att se till att antagningen till utbildningen är likvärdig och det betonades av de intervjuade att det behövs statliga resurser för att en kommun ska klara av detta på ett bra sätt. 9.7.2Sammanfattande kommentar – specialskolan som en del av SPSM Specialskolan är en av två skolformer med statlig huvudman. Den andra är sameskolan. Utredningen konstaterar att majoriteten av verksamma inom SPSM och specialskolan har framfört att ett statligt huvudmannaskap även fortsatt behövs för att eleverna ska få en bra utbildning. Målgruppen är liten, skolorna få och det har framkommit att det är nödvändigt med erfarenhetsutbyte mellan personal på olika nivåer i skolorna. Det finns dock exempel på närmanden till kommunala eller enskilda skolor genom någon form av lokalintegrering och represen- tanter för kommunala lägeskommuner har uppgett att de inte är främmande för ett huvudmannaskap för specialskolan, såsom de i huvudsak är huvudmän för t.ex. och grundsärskolan. Utredningens avsikt är självfallet att lämna förslag till en myndig- hetsstruktur som ger starkt nationellt stöd till huvudmän och verk- samheter och som gynnar alla elevers och barns utveckling och lärande. Det innebär att det i sammanhanget är viktigt att ta hänsyn till huvudmannastrukturen för specialskolan. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien Utredningen har i enkäten ställt frågor om statliga skolmyndigheter som genomförare av kompetensutveckling och om vilka som bör omfattas av sådana satsningar. Vid intervjuerna har frågor ställts dels om hur den nuvarande kompetensutveckling som bedrivs av de statliga skolmyndigheterna uppfattas, dels om hur detta skulle kunna se ut i en framtida myndig- hetsstruktur. I det sammanhanget har kopplingar gjorts till skolkommissions förslag om en nationell funktion för lärar- och skolledarutveckling (se kap. 6). 9.8.1Kompetensutveckling som erbjuds av och är bra men svår att förena med arbetet – och vissa grupper saknar kompetensutveckling Av resultatet från enkätstudien framgår att av respon- denternas verksamheter deltar i olika nationella satsningar som är förenade med statsbidrag, däribland kompetensutvecklingsinsatser. Sådana satsningar exemplifierades i enkäten med läslyftet och mate- matiklyftet. Det är också dessa som framhölls som bra satsningar vid intervjuerna även om flera ansåg att studietakten för att få stats- bidrag är för hög och en del hade därför valt att genomföra någon av satsningarna utan statsbidrag, vilket är möjligt då de är webbaserade och genomförs i modulsystem. En övervägande del av de intervjuade lärarna och förskollärarna framhöll också de webbaserade kurser som tillhandahålls av SPSM som ändamålsenliga och bra kurser. Resultatet från intervjuerna visar även att lärarlyftet, där lärare kan vidareutbilda sig för att få ytterligare behörighet, i sig är en bra satsning, men svår att förena med den rådande bristen på lärare och det framkom även att satsningen inte alltid uppfattas som att den vänder sig till alla skolformer. Befattningsutbildningen för rektorer och personer med mot- svarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem, det s.k. rektorsprogrammet, lyftes också fram som en bra statlig utbildning som genom ansvar för utbildningen upplevdes borga för likvärdighet över landet och vara till nytta för yrkesutövandet. Resultatet av intervjuerna och enkätstudien När det gäller kompetensutveckling för lärare inom yrkes- utbildning på gymnasial nivå framkom dock genom intervjuerna att det är svårt att hitta relevanta kurser.