sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Mot bakgrund av att persistent brottslighet är mycket sällsynt hos kvinnor, även om den tycks öka något (Estrada m.fl. 2016), kan inte kvinnor rekryteras genom att man med sin propaganda vänder sig just till våldsamma och/eller grovt kriminella grupper. Rekrytering av kvinnor till de extrema miljöerna måste alltså gå via andra vägar. Det finns inte särskilt mycket forskning om kvinnliga extremister men det finns ett antal fallbeskrivningar, i synnerhet när det gäller kvinnor som har anslutit sig till IS (t.ex. Seierstad, 2016). Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet Många av dessa kvinnor har sökt sig till extrema miljöer som kon- sekvens av att de inlett en relation med en man som har tillhört den sortens miljöer eller har radikaliserats rela- tionen pågick. Det kan handla om unga kvinnor som förälskar sig i en man som lockar den mycket naiva och rent av okunniga unga kvinnan att följa med honom, t.ex. till krigets (SVT, 2016). Flickans an- knytning till den extrema rörelsen kan då ofta upphöra när relationen med mannen upplöses. Det kan dock också handla om unga självständiga kvinnor som visserligen får kontakt med miljön genom ett förhållande med en politiskt/ideologiskt aktiv man, men som sedan aktivt väljer att fortsätta sitt ideologiska engagemang oberoende av den aktuella relationen (, 2016; , 2016). Vidare finns det kvinnor som helt oberoende av relationer med män väljer att ansluta sig till en viss ideologisk inriktning och aktivt söker sig till de extrema miljöerna (Seierstad, 2016). Dessa kvinnors val av en extrem miljö skiljer sig alltså inte från motsvarande val som görs av männen. Deras motiv tycks vara att förändra sin livssituation, en reaktion mot det de uppfattar som orättvisor, solidaritet med ut- satta människor och sökande efter gemenskap och mening med livet. De relationer de ofta inleder med radikala män är ett resultat av deras medvetna val av en ideologisk inriktning. Även om det empiriska materialet rörande kvinnor i de extrema miljöerna är begränsat6 till ett antal ganska speciella fallbeskrivningar, såsom de som nämns ovan, kan ändå en bild av dessa kvinnor skön- jas: Långt ifrån alla av dessa kvinnor kommer från sociala utsatta familjer eller svåra sociala förhållanden. Överrepresentationen av kvinnor från sociala utsatta miljöer i extrema rörelser tycks, även om den nog existerar, vara lägre än överrepresentationen av män från sådana miljöer. Ofta handlar det om kvinnor som på olika sätt har svårt att hitta sin plats i samhället. Inte sällan befinner de sig i ett gränsland mellan krav och lockelser som kommer från olika kulturer såsom det moderna och det traditionella samhällets helt olika för- väntningar och livsstilar. Det tycks vara vanligt att de prövar olika, ibland helt motstridiga, livsstilar innan de väljer, eller tvingas välja, en livshållning. 6Se dock antologin (Bacchetta & 2002). Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet Även om dessa kvinnor sällan har någon grövre brottslighet bakom sig, tycks det förekomma att de precis som männen söker någon form av botgörelse för sin tidigare livsstil. Även för dem kan ett engagemang i en extrem organisation ge livet en mening som de tidigare ansåg sig sakna. Det förefaller som om engagemang i en extrem rörelse även hos kvinnor kan utgöra en reaktion på något som de uppfattar som misslyckanden tidigare i livet. Inte sällan är det fråga om ett eller ett flertal misslyckande förhållanden med män. Männens och kärlekens roll för rekrytering av kvinnor till extrema rörelser bör dock inte underskattas. Kvinnans status i rörelsen är dessutom vanligen beroende av den position som deras man har inom gruppen. Det framgår också av litteraturen att flertalet av dessa kvinnor lämnar rörelsen när förhållandet med den aktuella mannen upphör genom att han lämnar kvinnan eller genom att han (som är vanligt när det gäller kvinnor inom IS) blir dödad. Detta gäller om de inte snabbt inleder ett förhållande med en ny man inom samma rörelse. Återigen stämmer detta betydlig bättre in på högerextre- mister/nationalister och jihadister än på vänsterextremister. Jag har här försökt föra en generell diskussion som avser alla de tre huvudtyper av politiskt/religiöst motiverat våld som förekommer i vårt samhälle. Som dock påpekats tidigare fungerar de flesta av de ovan förda resonemangen på jihadistiska och höger/ nationalistiska grupperingar men haltar betänkligt när det gäller väns- ter/autonoma grupperingar. Dessa grupperingar anses f.n., i motsats till de andra två typer av extremism, inte utgöra något påtaglig hot mot vårt samhälle. Så var det dock inte då det huvud- sakliga terrorhotet ansågs komma just från extremvänstern. Det faktum att man inte upplever en särskild oro för dessa grupper gör att det inte finns så mycket nytt skrivet om dem. Det är inte helt säkert att äldre litteratur om dessa grupperingar är tillämplig för dagens förhållanden. Redan i min forskning (, 2001) kunde jag konstatera att de höger- och vänsterextremas brottslig- het såg olika ut. De vänsterextrema begick t.ex. nästan enbart poli- tiskt motiverade brott medan de högerextrema hade en mycket mer Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet blandad brottsbild, där traditionell brottslighet blandades med poli- tiskt motiverad sådan. Jag har tidigare i detta kapitel antytt att detta förhållande kan ha med den historiska kontexten att göra. Kanske var personer som var unga och begick brott mer vänsterorienterade eftersom motståndet mot det etablerade samhället främst kom från vänster? när högerideologier dominerar samhällskritiken, kanske kopp- lingen traditionell brottslighet-högerextrema hållningar blir mer van- lig? Jag har också tidigare påpekat att mot bakgrund av det höger- nationalistiska, främlingsfientliga budskapet kan denna ideologi inte attrahera alla grupper bland de socialt utsatta/kriminella, eftersom en ansenlig andel av dem är invandrare från och . Möjligen handlar detta dock inte bara om tidsandan: tittar man på de historiska rötterna till vänster- respektive högerextremism samt jihadism ser man en del skillnader. Den kanske mest funda- mentala är att medan vänsterextremismen bekänner sig (i alla fall teoretiskt) till idén om alla människors lika värde, gör de övriga två inriktningarna det inte. För högerextrema handlar det om att de är rasister och alltså hävdar att de människor som de anser tillhöra andra människoraser (t.ex. judar, romer, svarta etc.) eller andra kulturer (muslimer) är underlägsna och därför kan förnekas funda- mentala mänskliga rättigheter. För jihadister handlar det i stället om att personer som tillhör andra religiösa inriktningar än deras tolkning av islam är underlägsna (otrogna) och därför kan förnekas mänskliga rättigheter. I båda dessa ideologier anses kvinnor inte ha samma rättigheter/skyldigheter som männen, även om detta är mera explicit uttryckt i den islamistiska ideologin. Detta leder till att andelen kvinnor i ledande positioner i dessa två rörelser som nämnt är låg, i den mån de överhuvudtaget förekommer. Tittar man på de vänsterextrema så innebär t.ex. iden om prole- tariatets diktatur (, 1867/1977) att man anser att mänskliga rättigheter för vissa samhällsklasser tillfälligt måste upphävas under en revolutionär process. Det finns inte heller några ideologiska hin- der mot att utöva våld mot dessa grupper och mot dem som försva- rar deras intressen (t.ex. ordningsmakten). Principen om alla männi- skors lika värde (inklusive kvinnornas) anses dock gälla likaväl. Det bör påpekas att de olika inriktningarnas ideologi är bara del- vis relaterad till deras aktiviteter och det sätt på vilket de utövar våld. Som exempel kan nämnas som, trots Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet sin utpräglat rasistiska ideologi, dödat i huvudsak personer som till- hör den ”ras” han ville kämpa för. Det diffusa motivet var att dessa personer var rasförrädare. Den svenska seriemördaren var betydligt mera konsekvent i sitt val av offer (, 2015). Det förefaller emellertid som om de vänsterextrema gruppernas våld är mer relaterat till deras ideologiska inriktning än de övrigas. Vanligen riktas detta våld mot företrädare för de maktcentra de vill bekämpa (staten och kapitalet) samt (eller kanske ofta i första hand) den ordningsmakt som skyddar dessa. Visserligen har det förekommit att det vänsterradikala våldet har till syfte att skaffa pengar för fortsatt verksamhet, t.ex. de bankrån som begicks av de tyska (, 2008), men den typen av brotts- lighet förefaller numera vara ganska sällsynt hos dessa grupper. En viktig skillnad mellan de högerextrema/nationalistiska extre- misterna och jihadisterna å ena sidan och de vänsterextrema/auto- noma extremisterna å den andra är att de sistnämnda förefaller i genomsnitt vara bättre utbildade och tillhöra högre sociala sikt. I likhet med jihadisterna rekryteras de vänsterextrema oftare från storstäderna medan de högerextrema oftare kommer från mindre orter. Men medan jihadister ofta kommer från storstädernas fattiga områden kommer de vänsterextrema ofta från medelklasstadsdelar (Brå & , 2009). I detta kapitel har jag, främst utifrån kriminologiska livsförlopps perspektiv, fört en diskussion om orsaker till att unga människor från ett europeiskt välfärdsland – – rekryteras till olika typer av extrema, våldsbejakande rörelser. Fokus har varit på en koppling mellan våldsbejakande extremism och traditionell brotts- lighet, dvs. sådan brottslighet som inte har en direkt koppling till någon ideologi. Diskussionen här gäller främst våldsbrottsligheten. Det bör påpekas att det f.n. saknas en livsförloppsforskning rörande våldsamma extremister. De här presenterade resonemangen måste därför uppfattas som preliminära i avvaktan på resultat från den forskning som har påbörjats. Det förefaller vara så, åtminstone när det gäller personer (män) med tillhörighet till högerextrema/nationalistiska och jihadistiska Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet miljöer, att deras brottslighet och andra sociala problem vanligen föregår det ideologiska engagemanget. Jag har i detta kapitel med stöd av kriminologisk teoribildning diskuterat möjligheten att denna övergång, från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet, är ett sätt för vissa individer att försöka förändra sitt liv – att upphöra med brott. Karaktären i dessa individers våldsaktivitet, i synnerhet när det gäller de högerextrema, behöver för övrigt inte förändras dramatiskt vid denna övergång. Det är inte heller omöjligt att ideo- logiskt motiverade och traditionella brott blandas i denna grupp. Grundhypotesen är att för individer med persistent brottlighet och andra sociala problem, eller individer som av andra skäl upplever frustration över det liv de hitintills fört, kan anslutning till en extrem rörelse ha stort psykologiskt värde. Ideologin inom rörelsen kan ge möjligheter att i efterhand förklara (neutralisera/rationalisera) sitt eget beteende och ge mening till den fortsatta brottsliga aktiviteten. Anslutning till en sådan rörelse kan även ge en inkluderande gemen- skap som för dessa individer är svår att uppnå på andra håll, i synner- het i det etablerade samhället där det ofta ställs höga krav för till- hörighet. För dem med omfattande brottslighet kan alltså inträdet i en så- dan miljö innebära att man får möjlighet att (i alla fall i sina egna och omgivningens ögon) upphöra med brottslighet som man inte behöver förändra sitt beteende i någon större utsträckning. Det bör återigen påpekas att denna förklaringsmodell långt ifrån kan användas för alla individer som ansluter sig till de extrema miljöerna. Hypotesen fungerar t.ex. sämre för de vänsterextrema än för de övriga två miljöerna och fungerar bättre för män än för kvinnor. Även i dessa grupper finns dock individer som i en bred bemärkelse hittar en mening i livet, och en lösning på olika typer av frustration över sin livssituation, genom att söka sig till extremistiska kretsar även om frustrationen (strain) kanske handlar om annat än antisocialt beteende. Avslutningsvis några slutsatser rörande framtida forskningsbehov Enligt modern kriminologisk teoribildning bör teorier om brotts- lighetens orsaker ha en livsförloppsorienterad karaktär (Sampson & Laub, 1993; Laub & Sampson, 2003). För att förstå brottsligheten Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet hos en individ räcker det således inte med att undersöka de för- hållanden under vilka individen lever utan man måste även ta hänsyn till individens tidigare livshistoria. Den individ vi studerar vid ett visst ögonblick är nämligen gestaltad av sina biologiska förutsättningar i interaktion med all den yttre påverkan som indivi- den exponerats för fram till undersökningsögonblicket. Den yttre påverkan som gestaltar individen och dennes beteende kan sägas bestå av social kontroll samt de möjligheter/tillfällen som individen har för att göra sina livsval (, 2016b). Den forskning rörande våldsbejakande extremism som bedrivs tycks främst vara inriktad på de förhållanden som råder just nu och lyckas sällan belysa de långsiktiga processer som leder till att individer ansluter sig till extrema miljöer. Vi vet således fortfarande förhållandevis lite om varför vissa individer med en viss bakgrund ansluter sig till extrema miljöer, andra med liknande bakgrund an- träder en traditionell brottskarriär, medan ytterligare andra förblir laglydiga medborgare. Frågor rörande de processer som leder till konformitet respektive persistent brottslighet har, som det fram- kommer ovan, studerats inom kriminologin . Men aspekter som rör våldsbejakande extremism är alltså nya. Som jag har framhållit i detta kapitel, är den traditionella brotts- karriären och extremistkarriären inte alltid parallella utan korsar ofta varandra. Övergångarna mellan dessa två karriärer är av stort intresse för den framtida forskningen. Problemet med traditionella, longitudinella, prospektiva studier är att de är tidskrävande. Den tiden finns inte om vi ska bygga en kunskapsbas för åtgärder mot våldsbejakande extremism. Därför måste vi använda oss av retrospektiva metoder som ofta innebär metodologiska problem (, 2016). De register, rörande praktiskt taget alla aspekter av vårt liv, som finns i (och ytterst få andra länder) och som är tillgängliga för forskning ger emellertid unika möjligheter att rekonstruera livsförlopp hos individer som blev extremister och sådana som valde andra livs- vägar. Jämförelser mellan dessa olika livsförlopp är av stort intresse. Eftersom , som nämnts, har unika möjligheter i detta av- seende faller ett stort ansvar på den svenska forskarmiljön. Självfallet räcker inte registerforskning för att besvara frågor om orsaker till att vissa människor blir våldsbejakande extremister. För att få en närmare bild av dessa processer bör även retrospektiva Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet intervjuer med individer som är/har varit våldsamma extremister genomföras. Det kan också vara viktigt att mer systematisk under- söka personer i extremisternas omgivning (sociala nätverk) som bevittnat eller deltagit i radikaliseringsprocessen. Slutligen är våldsbejakande extremism inte något nytt fenomen. uppfattas den jihadistiska extremismen som den farligaste och därför fokuserar forskningen på detta fenomen. Det är dock viktigt att studera även den vänster/autonoma och höger/nationalistiska våldsbejakande extremismen. Forskning om processer som leder till att människor ansluter sig till olika typ av de extrema miljöerna handlar om studier av samspelet mellan strukturella och individ- relaterade faktorer. (2008). The Bodley Head: Penguin. (2017) . Intagning på särskilda ungdomshem och avvikande karriärer. Bacchetta, , . (2002). From Conservatives to Extremists Around the World. (1963). Outsiders: Studies in the Sociology of Deviance, : Free Press. Bakker, , . (2016). Belgian and Dutch Jihadist Foreign Fighters (2012–2015): Characteristics, Motivations, and Roles in the War in and . Journal Small Wars & Insurgencies. Volume 27, 2016 – Issue 5: Jihadist Insurgent Movements. (2015). Foreign background and criminal offending among young males in . (2005). Brottslighet bland personer födda i och i ut- landet. (2017). Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet (2009). Våldsam politisk extremism. Anti- demokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänster- kanten. (2016). Introduction to Life Course Criminology. Caspi, Avshalom., McClay, ., Moffitt, , , ., , ., , , , ., & Poulton, . (2002). Role of Genotype in . 297. no. 5582, pp. 851–854 (Hämtad ). Cloward, R. A., & , L. (2013). Delinquency and opportunity: A study of delinquent gangs (Vol. (1955). Delinquent Boys: The Culture of the . Glencoe: Free Press. , Raewyn W. (2000). The Men and the Boys. (2016). En sann historia. Det går långsamt framåt – Jämställdhet inom jord- och skogsbrukssektorn. Ds 2014:4: Våldsbejakande extremism i – nuläge och tendenser. Estrada, ., , ., & , Aanders. (2016). The Darker of Equality? The Declining Gender Gap in Crime: Historical Trends and an Enhanced Analysis of Staggered . (1986). 7 (1986), pp. 189–250. (2015). Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet (2017). Swedish Foreign Fighters in and An analysis of open-source intelligence and statistical data. umbildningar/CATS/publikationer/2017/Swedish%20Foreign %20Fighters%20webb.pdf (Hämtad ). Harari, Yuval N. (2015). Sapiens: En kort historik över mänsklig- heten. (1969). Causes of Delinquency. (1988). Demokrati I Hasselapedagogiken. Tidskriften för rättssociologi. 5 1988, Nr 2. 59. (Hämtad ). (2016). Islamiska statens (IS) mediepropaganda. (2016). The Islamic State’s Global Propaganda Strategy. (Hämtad ). H. och Sampson, , J. (2003). Shared Beginnings, Divergent Lives: Delinquent Boys to 70. (2016). Hot om högerextremt våld växande problem. . vaxande-problem/ (Hämtad: ). (1867/1977). Capital: A Critique of Political Economy. : International Publishers. Maruna, Shadd., , ., & Curran, Kathyn. (2006). Why God is often found behind bars: Prison conversions and the crisis of the self-narrative. in Human Development, 3 (2–3) 161–184. (1938). Social Structure and Anomie. , 3 (5):672–682. Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet (2016). Ung och extrem. Om våldsbejakande vänster- extremism. : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. ung-och-extrem-vansterextremism.pdf (Hämtad ). , (2016). Polisen; de gripna tillhör den högerextrema sfären. . =6364377 (Hämtad ). , ., Ranstorp, ., & , . (2017). Finansiella aktiviteter kopplade till personer från och som anslutit sig till terrorgrupper i och mellan 2013–2016. Rapport på uppdrag av . : CATS och FI. (2013). The Anatomy of Violence: The Biological Roots of Crime. : Pantheon Books. , och , . (2017). Analysis of German Foreign Fighters in and . Pages 1–26 Published online: 14 Feb 2017. (2017). Det förlorade paradiset eller fallet med de mördade barnen. (Hämtat ). Rostami, , , , , , , , , och . (2017). The Swedish ”Mujahideens”: An exploratory study of 41 deceased Swedish foreign terrorist fighters in and . (2013). Class Politics and the Radical . J., & Laub, . (1993). Crime in the Making: Pathways and Turning Points through Life. (1986). Predicting Social Maladjustment; Boys Grown Up. : , Report No 17 1985. Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet (1990). Social anpassning och samhällssyn: uppföljning av klientelundersökning. (2016a). Brottslighet och motåtgärder i socio- ekonomiskt svaga områden. (Hämtad ). (2016b). Introduktion till kriminologi. (1938). Culture Conflict and Crime. (2017). : Statistiska Central- byrån. amne/befolkning/befolkningens- sammansattning/befolkningsstatistik/ (Hämtad ). & McKay, . (1942). Juvenile Delinquency and : A Study of Rates of Delinquents in Relation to Differential Characteristics of Local Communities in American Cities. (2016). Syrienskrigere er storbydanskere med kriminel fortid. Politiken, . storbydanskere-med-kriminel-fortid (Hämtad ). , , & Frana, (2009). Spirituality and religion, emotional coping and criminal desistance: A qualitative study of men undergoing change. 29: 718-741. (2016). (2015). Continuity, change, and contradictions: Risk and agency in criminal careers to age 59. Criminal and Behavior, 42(4), 382–411. och Huor, . (2016). med militanta islamister. Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet Sutherland, ., Cressey, . & Luckenbill, . (1992). Principles of Criminology (11 uppl.). (2016). Ensam mod IS. (Hämtat ). Sykes, . och Matza, . (1957). Techniques of Neutralization: A Theory of Delinquency. , 22 (6):664–670. (2011). Aktörer inom den autonoma miljön. /forfattningsskydd/politiskextremism/autonoma miljon/aktorer.4.7671d7bb110e3dcb1fd80004645.html (Hämtat ). (2004). KRUM:s nedgang̊ och fall i, , , och Hans Nestus (Resd.) När botten stack upp: Om de utslagnas kamp för frihet och människovardë . 81–96. (2015). Behavioral Problems and Disorders among Radicals in Files. Perspectives on Terrorism. 9, Nr 2 (2015). w/416/html (Hämtad ). (2017). Utvärdering av Social insatsgrupp 20–29. Delrapport 2, Deltagarna i SIG. (2002). 1968 – när allting var i rörelse. sextiotals- radikaliseringen och de sociala rörelserna. 4Organiserad antagonism: Överlappningen mellan våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet har intresset för sociala risker och antagonistiska hot, såsom våldsbejakande extremism, terrorism, organiserad brotts- lighet och social oro, riktade mot samhället ökat. Dessa risker har oftast sin grogrund i sociala och socioekonomiska förhållanden och är i till stor del koncentrerade till socioekonomiskt svaga områden (, 2016). Koncentrationen handlar inte bara om antalet aktiviteter, utan också om att många av de gärningspersoner och offer som är inblandade i dessa aktiviteter båda bor i de socialt svaga områdena. När en social obalans i samhället möter sociala risker så kan det mynna ut i hot och aktioner som riskerar att på- verka samhällets institutioner (, , & Högardh, 2015). Dessa beskrivs i litteraturen som bland annat antagonistiska hot och tar sig i uttryck som gängkriminalitet, organiserad brottslighet, hat- brott, social oro, våldsbejakande extremism och terrorism (, 2013). Utmaningarna från våldsbejakande extremism och organise- rad brottslighet är ett särskilt hot då gruppernas våldskapital och övrig påverkan kan skapa parallellsamhällen och underminera det demokratiska systemet. De antagonistiska krafterna riskerar därför att urholka tilltron till staten och utmana samhällets institutioner, såsom statens legitima våldsmonopol och trygghetssystem. Europol bedömer att hotet från s.k. återvändare, det vill säga personer som anslutit sig till terrororganisationer utomlands och sedan återvänt till Organiserad antagonism: … sina hemländer, är en av de största utmaningarna för att upprätthålla inre säkerhet (Europol, 2016a). Det finns en farhåga att olika antagonistiska miljöer, såsom vålds- bejakande extremism och organiserad brottslighet, samspelar med var- andra på individ- och gruppnivå, är operativt sammanlänkade genom rekrytering och samarbeten, ibland under benämningen hybrida rörel- ser (Albini & McIllwain, 2012; Ceccarelli, 2007; , 2002; , 2016; m.fl., 2016) inte minst genom en naturlig kontaktyta inom fängelsemiljöer (, 2014). Det finns en naturlig överlappning mellan miljöerna genom att handlingar som utförs av kriminella grupperingar och våldsbejakande extremister, oavsett om det är politiskt motiverade våldshandlingar för att påverka det demokratiska systemet eller har rent vinstintresse, har gemensamt att de ofta är kriminaliserade. visar Makarenko (2004) att organiserad brottslighet och terrororganisationer lär sig av varandra både i utförande av brott men också i själva organiseringen.