sou · H6B334 · 2018-05-28 00:00:00 — Antagande om åtgärder i de föreslagna planerna Utredningens förslag kan antas leda till att anpassningsåtgärder för att kunna hantera skyfall kommer att vidtas i snabbare takt än vid ett nollalternativ. Erfarenheter visar att en förutsättning för att hålla nere sam- hällskostnaderna för att hantera de vattenmassor som bildas vid skyfall är att det anläggs ett helhetstänk i stadsbyggnadsprocessen och vid ombyggnationer. Det gäller att skapa en gemensam norm och en transparens i vilken ambitionsnivå som våra stadsmiljöer ska klara vad gäller klimatanpassning. På så sätt stärks redan befintliga 2www.smhi.se/klimat/framtidens-klimat/lansanalyser#00_,precip_nGT10,(hämtad ). 3www.smhi.se/klimat/framtidens- klimat/lansanalyser#00_,HBVSv_intrans_HQloc100,(hämtad ). drivkrafter som finns i konstaterade ansvarsförhållanden och alla aktörer kan bli bättre beställare och kravställare av markanvändning i kommunerna. Varje bedömning som kommer att göras i respektive kommun kommer att utgå från lokala behov och förutsättningar. I befintlig bebyggelse lär ändringar av dimensioner på befintliga ledningar, ökade grönytor eller tillkommande infrastruktur kräva stora in- grepp med tillhörande höga kostnader. Då beslut om dessa åtgärder kommer att tas under osäkerhet om sannolikheten för olika flö- desmängder bör åtgärderna i hög grad vara multifunktionella. Åtgärderna kan då i stället kostnadsmässigt motiveras av den nytta som samhället får till exempel av en förstärkning av eko- systemtjänster. Avrinningsvägar och översvämningsytor kommer att tjänstgöra som rekreationsytor, bullerdämpning, trafikhinder, partikelrening, erosionsskydd, biotop för vilda pollinatörer, med mera. Fördröjningsmagasin kommer även de att skapas i syfte att även stärka andra ekosystemtjänster än vattenreglering. Några van- liga åtgärder som ger dessa sidonyttor kommer att vara: •sekundära avrinningsvägar, vattenvägar som kan nyttjas tillfälligt •översvämningsytor på allmän platsmark (till exempel grönytor för rekreation, vegetation längs delar av stadsgator) •fördröjningsmagasin och fler infiltrationsytor med vegetation uppströms. Sannolikt kommer nybyggnation i synnerhet vid markomvand- lingsprojekt att vara föregångare vad gäller dagvattenhantering som är dimensionerad för högre flöden än . Det kommer att vara enklare och mindre kostsamt att göra åtgärder tidigt i en plane- ringsprocess än att i efterhand arbeta in motsvarande åtgärder i en tät befintlig bebyggelsestruktur. 5.5Förslagen i förhållande till Utredningen gör bedömningen att de föreslagna regeländringarna överensstämmer med de skyldigheter som följer av med- lemskap i Europeiska Unionen. De frågor som utredningen lämnar förslag inom regleras endast delvis på europeisk nivå och utred- ningens förslag syftar i stor utsträckning till att bidra till att når upp till de krav som ställs i direktiven. Ett primärt fokus för utredningen har varit att kraven i vattendirektivet4 ska uppnås tidi- gare än med nuvarande arbete. Det kan även konstateras att vatten- direktivet är ett minimidirektiv. Även i art- och livsmiljödirektivet5 ställs krav som ofta kopplas till konsekvenser av utsläpp från små avlopp. I direktiven regleras inte hur en viss status hos miljön ska uppnås eller med vilka styrmedel. Små minireningsverk omfattas av bestämmelserna i förord- ningen om byggprodukter6. Enligt den förordningen får inte EU- länderna och deras myndigheter efterfråga andra prövningar eller bedömningar än de som anges i en harmoniserad standard för byggprodukter. Utredningens förslag är teknikneutrala och harmo- nierar därför med bestämmelserna i förordningen. Utredningens förslag kan i mycket begränsad omfattning komma att beröras av avloppsvattendirektivet.7 Avloppsvattendirektivet ställer vissa minimikrav vad gäller rening av avloppsvatten från tätbebyggelse vilket kan påverka vissa beslut enligt 6 § vattentjänstlagen. Utredningens förslag om krav på en plan för allmänna vatten- tjänster styrs av direktivet om strategisk miljöbedömning8 genom att direktivet föreskriver att en strategisk miljöbedömning ska utföras för planer och program om de kan antas medföra betydande miljöpåverkan i de flesta fall. I fråga om utredningens förslag om dagvatten finns en koppling till översvämningsdirektivet9. Direktivet behandlar dock endast andra typer av översvämningar såsom exempelvis stigande vatten. 4Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. 5Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, även kallad art- och habitatdirektivet. 6Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fast- ställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EG. 7Rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. 8Europaparlamentets och rådets direktiv /42/EG av om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan. 9Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om bedömning och hantering av översvämningsrisker. Det finns anledning att ta särskild hänsyn till val av tid för ikraft- trädande av utredningens förslag. Eftersom förslagen på olika sätt hänger samman och deras konsekvenser påverkar varandra är det viktigt att ikraftträdandet är avvägt. Avloppsdeklarationens ikraftträdande är särskilt känsligt då det finns många vinster med att systemet kan starta på ett kontrollerat sätt. Utredningen har föreslagit att kravet på att lämna in en av- loppsdeklaration träder i kraft efter förordningen. Detta för att möjliggöra för fastighetsägare att lämna in deklarationen . Syftet med detta är att i möjligaste mån sprida deklarationerna för att inte belastningen på kommunerna ska bli onödigt stor. Det är också viktigt att marknaden för avlopps- deklarationer hinner utvecklas så att de ackrediterade kontrollorganen når alla fastigheter i landet som är i behov av deras tjänster. Det finns stora vinster med att kommuner informerar om avloppsdeklara- tionerna i samband med förordningens ikraftträdande för att möjlig- göra en effektiv hantering. Utöver det konstaterar utredningen att de företag som är intresserade av att upprätta avloppsdeklarationer också har ett intresse av att informera om det nya kravet. 5.7.1Hur påverkas fastighetsägare av avloppsdeklarationer? Utredningen bedömer att det främst är fastighetsägare med enskilt va som direkt påverkas av utredningens förslag. Antalet fastig- hetsägare som har enskilt avlopp är enligt SCB:s statistik cirka 950 000. Alla dessa berörs i varierande grad av utredningens förslag. I detta antal inkluderas småhusenheter på lantbruksfastigheter. Små företag och jordbruksföretag som har små enskilda avloppsanlägg- ningar påverkas på samma sätt som andra fastighetsägare. Även konsekvenser för företag som hyr ut fastigheter med små avlopps- anläggningar innefattas i denna analys. Fastighetsägare med allmänt (kommunalt) va kan påverkas av förslagen under förutsättning att ökad åtgärdstakt leder till förändrade taxor. Detta är dock långt ifrån säkert och det är ingen självklar sak att avgöra om utred- ningens förslag leder till ökade eller minskade kommunala kost- nader för va i förhållande till ett referensscenario där hållbar åt- gärdstakt uppnås på annat sätt. Som påpekats tidigare handlar utredningens förslag till stor del om att åtgärda ett åtgärdsunder- skott i förhållande till den lagstiftning som redan finns på plats. Utredningens förslag syftar till att skapa ökad tydlighet och bättre stöd till kommunerna att välja den mest kostnadseffektiva metoden för att åtgärda bristfälliga va-anläggningar. Det är främst förslaget på krav på avloppsdeklaration för små avloppsanläggningar som har en direkt kostnadspåverkan för fas- tighetsägare med enskilt va. Det övergripande målet med förslaget är att öka åtgärdstakten för små avlopp, vilket också är syftet med flera av utredningens övriga förslag såsom effektivare tillsynsar- bete, system för insamling av uppgifter om små avlopp samt ett etappmål om ökad åtgärdstakt. Fastighetsägare med enskilt avlopp påverkas därmed främst på två sätt: •tillkommande kostnader och administrativa uppgifter för att upprätta en avloppsdeklaration •kostnader för att åtgärda brister till följd av förbättrad tillsyn och uppfyllelse av de krav som ställs i . De senare kostnaderna för att åtgärda sitt avlopp är något som inte är en konsekvens av utredningen utan i stället följer av de krav som ställts på små avlopp i . Eftersom många kommuners tillsyn inte varit tillräcklig finns det fortfarande små avloppsanläggningar som inte uppfyller de krav som ställdes och som fortfarande inte varit föremål för kommunens till- syn. Därmed har många fastighetsägare inte tvingats till kostnader för åtgärdande. Många fastighetsägare har också bristande kunska- per om sina anläggningar och vilka krav som ställs och har därför inte heller frivilligt åtgärdat sina avlopp så att de uppfyller miljö- balkens krav. I praktiken kan därför utredningens förslag leda till ökade kostnader för åtgärdande eller att kostnader tidigareläggs eftersom krav efterlevs på ett bättre sätt, vilket var utredningens uppdrag. Ansvaret för att många små avloppsanläggningar inte uppfyller lagens krav kan anses vara delat mellan staten, kommunerna och de enskilda fastighetsägarna. Enligt utredningens förslag innebär kravet på en avloppsdeklaration att ett ackrediterat kontrollorgan genomför en besiktning och upprättar en deklaration. Syftet är att ge både fastighetsägaren och kommunen information och att skapa ett kostnadseffektivt styrmedel ur samhällets, fastighetsägarens och företagares perspektiv. Systemet kan jämföras med andra typer av inspektioner såsom energideklarationer och ventilationskontroller. 5.7.2Hur många fastighetsägare berörs av avloppsdeklarationer? Det finns cirka 950 000 fastigheter (1,2 miljoner folkbokförda personer) i utan anslutning till kommunalt avlopp. Av dessa har cirka 691 000 ansluten vattentoalett. Av de anläggningar som har vattentoalett ansluten är cirka 468 000 permanentboende och 223 000 fritidshus.10 Cirka 145 000 fastigheter har indraget vatten men är utan vattentoalett och släpper ut spillvatten från bad/disk/tvätt-avlopp, så kallat som helt saknar indraget vatten föreslås inte omfattas av kravet på avloppsdeklaration eftersom de i allmänhet saknar behov av en avloppsanläggning. Med utgångspunkt i antalet fastigheter med vattentoalett och antalet med endast BDT- avlopp finns det cirka 836 000 va-anläggningar som skulle omfattas av kravet på avloppsdeklaration. Fastighetsägare med enskilt avlopp är ingen homogen grupp. Här finns både privatpersoner och företag. De huvudsakliga grup- perna av fastighetsägare är: •privatpersoner som äger sitt eget boende. Detta är den största gruppen och omfattar uppskattningsvis av fastighetsägarna. Fördelningen mellan permanentboende och fritidsboende varierar betydligt mellan kommunerna •företag som hyr ut fastigheter, för boende och/eller till andra företag •företag som äger fastigheterna som de bedriver verksamhet i, exempelvis jordbruksföretag. Uppdatering av kunskapsläget och statistik för små avloppsanläggningar. 11Beräkning utifrån siffror från om antal BDT-avlopp. fanns cirka 62 900 jordbruksföretag i och om när- mare av dessa uppskattas ha små avloppsanläggningar utgör de av alla fastighetsägare med små avlopps- anläggningar. Många djurägare har dock allmänt dricksvatten. De företag som hyr ut fastigheter och har små avloppsanläggningar uppskattas grovt räknat utgöra av det totala antalet fastighetsägare med små avloppsanläggningar. För hela saknas statistik om företag som hyr ut fastigheter. Dessa uppgifter kan finnas på nivå. Utredningens förslag kommer att underlätta för framtagandet av statistik på området . Jordbruksföretag och andra företag som exempelvis arbetar med produktion av livsmedel eller andra produkter omfattas av olika andra regler som innebär att kommunen utför inspektioner. Utred- ningen bedömer att dessa företag i något högre grad än genom- snittet har fungerande små avloppsanläggningar. När begreppet fastighetsägare används i konsekvensutredningen görs ingen skillnad mellan om verksamhetsutövaren är en fysisk person eller om det rör sig om en juridisk person. En verksamhets- utövare med ansvar för ett avlopp behöver inte nödvändigtvis äga fastigheten utan även andra grunder för ansvaret kan förekomma. I kapitel 3 förs en mer ingående diskussion om detta. När det gäller teknisk lösning för små avloppsanläggningar är markbaserad rening den vanligaste typen. Tekniken används i av alla små avloppsanläggningar, varav är infiltrationer och markbäddar. Små avlopp är vanligare i mindre tätbefolkade delar av landet samt längs kusterna medan kommunalt ledningsnät återfinns i eller nära större samhällen och städer. 4275 - 8438 8438 - 15922 Källa: Havs- och vattenmyndigheten. Konsekvensutredning av förslag på nya regler för små avloppsanläggningar. Havs- och vattenmyndighetens rapportering . Utredningen uppskattar att kostnaden för en avloppsdeklaration kommer att ligga i intervallet 1 500–. Bedömningen bygger på vad en energideklaration kostar . Kostnaden kan komma att variera över landet. Den kan påverkas av olika mark- nadsförutsättningar, vilken typ av avloppsanläggning som berörs, vilken status den har, vilken belastning den utsätts för samt anlägg- ningens ålder. Innan en avloppsdeklaration upprättas ska en besikt- ning av avloppsanläggningen genomföras. Sannolikt kommer be- siktningar i glest bebyggda områden vara förknippade med längre restider och därför få ett högre pris än besiktningar i mer tätbe- byggda områden. Detta förutsatt att närboende fastighetsägare på landsbygden inte samordnar sig i större utsträckning. I tabell 5.1 har utredningen gjort uppskattningar om vilken effekt restiden kan få på tidsåtgången för avloppsdeklarationerna. Swedac bedömer att systemet med ackrediterade kontrollorgan, i stället för ett system med personcertifiering, möjliggör en bättre penetrering av landsbygd med hjälp av längre samordnade resrutter för den som ska utföra besiktningen.12 Det valda systemet är ut- format för att minska riskerna för lokalt höga priser som motiveras av bristande konkurrens samt att vissa områden helt skulle stå utan företag som erbjuder besiktningar. 12 Telefonmöte med , Swedac . Enligt utredningens förslag ska avloppsdeklarationen göras . Det innebär att fastighetsägare med enskilt va kommer att belastas med en ökad kostnad på cirka 200–. För större anläggningar, med fler fastigheter anslutna, blir besikt- ningskostnaderna högre men dessa delas å andra sidan av fler fas- tigheter. Kostnaden för besiktningen per fastighet beräknas bli avsevärt lägre för dessa fastigheter. Fastighetsägarna som kollektiv beräknas bära en kostnad på . Beräkningen bygger på att dagens be- fintliga 836 000 enskilda va-anläggningar avloppsdeklareras till ett genomsnittligt pris om . Utifrån pris- intervallet 1 500–så blir den årliga kostnaden för kol- lektivet som helhet 180–. Fastighetsägare kommer också att behöva använda en del av sin tid för att hantera avloppsdeklarationen. De behöver informera sig om vad en avloppsdeklaration är, förstå vad som krävs av dem och boka in ett ackrediterat kontrollorgan för en besiktning. Det är också lämpligt att fastighetsägaren deltar vid besiktningen. Utred- ningen beräknar att den sammanlagda tiden som krävs för detta är i genomsnitt per deklarationstillfälle. För en gemensam anläggning kan besiktningen ta , uppskattningsvis inklusive protokollskrivning. Särskilda konsekvenser för företag som är fastighetsägare Företag som är fastighetsägare kan beröras på olika sätt av förslaget om avloppsdeklaration beroende på företagets verksamhet. Många företag har endast en avloppsanläggning med kapacitet som motsvarar ett normalt bostadshus. Dessa påverkas på samma sätt som fastighetsägare som inte är företag. För företag som har flera avloppsanläggningar eller en större anläggning, exempelvis företag som hyr ut stugor i stugbyar beror konsekvenserna på avlopps- anläggningens utformning. Om företaget har en gemensam anlägg- ning med kapacitet för högst 200 personekvivalenter behövs endast en avloppsdeklaration (anläggningar som är större än så omfattas inte av kravet på avloppsdeklaration). Det kan däremot ta att genomföra en besiktning av en sådan anläggning än för de minsta anläggningarna, uppskattningsvis kan det ta totalt cirka två timmar att upprätta en sådan avloppsdeklaration. Detsamma gäller för andra gemensamma anläggningar. Om företaget har flera an- läggningar dimensionerade för ett eller ett fåtal hushåll vardera behövs en avloppsdeklaration per anläggning. Tidsåtgången och kostnaden per anläggning blir då liknande den för fastighetsägare som inte är företag. Den kan bli mindre om det finns stordrifts- fördelar. 5.7.4Kostnad för tillsyn och för att åtgärda anläggningar Den fastighetsägare som genom en avloppsdeklaration fått kunskap om brister i sin avloppsanläggning ställs inför valsituationen att antingen åtgärda avloppet direkt eller vänta tills kommunen utövar tillsyn och då riskera ytterligare tillsynsavgifter. Tillsyn kommer att krävas för fastigheter vars avlopp fått anmärkning i deklarationen och fastighetsägaren inte självmant tar initiativ till åtgärd. Ett tillsynsbesök av denna karaktär debiteras mycket olika i kommunerna. I flera kommuner ligger taxan för avloppsinventering på , vilket motsvarar två timmars handläggningsarbete. Det sammantagna behovet i landet av tillsyn av små avlopps- anläggningar bedöms omfatta åtminstone 324 000 små avlopp vilket är ungefär en tredjedel av alla små avlopp som finns. Bland de övriga två tredjedelarna finns anläggningar som kommer behöva kompletterande åtgärder . Om fastighetsägaren inte vidtar åtgärd efter tillsynsbesöket och om tillsynen bedömt att åtgärd är nödvändig, blir det aktuellt med ett föreläggande. Ett sådant föreläggande bedöms kunna handläggas vilket uppskattningsvis medför en avgift på för fastighetsägaren. Tar handlägg- ningen av ärendet ökar kostnaden. Om det antas att , det vill säga 32 000 fastighetsägare, föreläggs att vidta åt- gärder uppstår en kostnad på som en direkt följd av avloppsdeklarationernas första period (fördelat ). Övriga fastighetsägare antas i detta fall inte behöva ett föreläggande. Det är viktigt att understryka att kostnaderna för tillsyn och förelägganden ovan också skulle uppstå i det referensscenario som redogjorts för tidigare. Kostnaden för förelägganden kan endast undvikas om fastighetsägare med dåliga avlopp frivilligt ansöker om tillstånd innan myndigheten beslutat om föreläggande eller om myndigheten underlåter att ställa krav på fastighetsägaren. Det senare är i strid med och inte med som ett scenario i denna konsekvensanalys. En avloppsdeklaration kan jämföras med en kontrollrapport eller motsvarande uppgifter som verksamhetsutövare har lämnat till tillsynsmyndigheten. I de fall där anläggningar saknar längre gående rening än slamavskiljare eller saknar komponenter som tillståndet kräver, kan tillsynsmyndigheten eventuellt förelägga utan att genomföra ett debiterat tillsynsbesök på plats. Det kan ge en kortare handläggningstid och därmed en lägre kostnad. Vid det andra deklarationstillfället som uppkommer efter 8–beräknar utredningen att av fastigheterna kommer att kräva ett tillsynsbesök eller föreläggande av kommunens miljökontor. Exempelberäkningarna och de bedömda kostnaderna ovan upp- kommer enbart som en följd av att fastighetsägare inte ansöker om tillstånd eller gör en anmälan för en ny eller förbättrad avlopps- anläggning innan myndigheten utövar tillsyn eller beslutar om före- läggande. Om alla fastighetsägare följde de krav som ställer skulle kostnaderna inte behöva uppstå. Det bör också påpekas att dessa kostnader är relativt små i relation till de kostnader som själva åtgärdandet av dåligt fungerande avlopp innebär. Dessa investe- ringskostnader kan uppgå till 50 000 –per fastighet be- roende på planeringssituation och teknikval. Det är viktigt att påpeka att utredningens förslag inte i sig påverkar ansvarsfördelningen eller vilka krav anläggningen ska uppnå. Därmed påverkas inte fastighetsägarens skyldighet att åtgärda brister i va-anläggningen i förhållande till det regelverk som gäller . ställer krav på att fastighetsägaren ska veta hur av- loppsanläggningen fungerar och att den fungerar som den ska. Fastighetsägaren kan inte åberopa okunskap om anläggningens påverkan på miljö och hälsa för att undgå ansvar. Kännedomen om ansvar och krav är dock låg bland fastighetsägare vilket medför att många fastighetsägare avvaktar tillsynsmyndighetens föreläggande innan kostsamma åtgärder vidtas. Utredningens förslag har därför egentligen ingen direkt påver- kan på fastighetsägarnas kostnader för att åtgärda brister. Förslaget med avloppsdeklaration samt förbättrad tillsyn kan dock innebära att brister upptäcks tidigare och att kostnaderna för fastighetsägar- na tidigareläggs jämfört med referensscenariot. Förslagen kan såle- des påverka när kostnaderna för fastighetsägaren infaller. Huruvida detta påverkar storleken på fastighetsägarnas åtgärds- kostnader eller totala kostnader för anläggningen är svårt att avgöra på förhand. upptäckt och åtgärd av brister kan i vissa fall leda till lägre kostnader om den tidigare upptäckten innebär att mindre omfattande åtgärder behöver vidtas jämfört med om åtgär- den skjuts framåt i tiden. Avloppsdeklarationen kan också leda till en besparing för fastighetsägare om den påvisar problem och den nya kunskapen leder till att tillsynskostnader kan undvikas. Dekla- rationen leder också till att fastighetsägare med godkända avlopp i de flesta fall kan undvika tillsynskostnader. En motverkande effekt skulle dock kunna vara om ökad åtgärdstakt driver upp efterfrågan, och därmed även priset, på va-företagens tjänster och produkter. Hur den sammantagna effekten blir saknas det uppgifter om för att kunna göra vederhäftiga beräkningar. Som en jämförelse kan ändå sägas att investeringskostnaden för dagens åtgärdstakt på kan uppskattas till 1,5–. Vid en åtgärdstakt på kan det beräknas att den årliga investeringskostnaden kan öka med cirka 2,5 – . Detta baseras på en genomsnittlig kostnad på för åtgärdande av små avloppsanläggningar. Särskilda konsekvenser för företag som är fastighetsägare Kommunernas taxa för tillsyn av små avloppsanläggningar är generellt oberoende av om ägaren är en fysisk eller juridisk person. Tillsyn och eventuella förelägganden påverkar därför företag som är fastighetsägare på samma sätt som fastighetsägare som inte är företag. Om ett företag äger flera avloppsanläggningar ökar kost- naderna vid behov av tillsyn eller förelägganden i motsvarande grad. Företag som äger gemensamma avloppsanläggningar påverkas på samma sätt som andra förvaltare av gemensamma anläggningar, såsom exempelvis samfällighetsföreningar. Eftersom tillsynen av dessa kan ta i anspråk, uppskattningsvis , motsvarar det en kostnad om . 5.7.5Miljösanktionsavgift vid utebliven avloppsdeklaration Utredningen föreslår att den som ska lämna in en avloppsdeklaration men inte fullgör skyldigheten ska betala miljösanktionsavgift. Avgiftens storlek föreslås ligga i nivå med de som finns i fråga om avloppsanläggningar, vilket innebär . Det är viktigt att påpeka att miljösanktionsavgifter endast används om en fastighets- ägare inte lämnar in en avloppsdeklaration . Antaganden om hur många som inte kommer att uppfylla kravet är svåra att göra. Utredningens förslag ger möjlighet för kommunen att besluta om miljösanktionsavgift och att använda det som ett verktyg för att förmå fastighetsägare att lämna in en avloppsdeklaration. Kommunerna tvingas dock inte till detta. Hur kommunerna och de som upprättar avloppsdeklarationer lyckas kommunicera med fastighetsägarna är av avgörande betydelse.