sou · H6B368 · 2018-08-22 00:00:00 — För de yngre deltagarna låg fokus helt på de egna erfaren- heterna, medan de äldre också ombads reflektera kring de aktuella frågorna i ett bredare samhällsperspektiv. Inför barnintervjuerna genomfördes kortare telefonintervjuer med barnens föräldrar. Syftet med föräldraintervjuerna var att forskarna skulle få relevant informa- tion om det aktuella barnets familj, hur barnet blivit till, vilka som är dess vårdnadshavare samt vilken kunskap och kännedom barnet själv hade om sin tillblivelse och rättsliga föräldraskap. Under två av barnintervjuerna satt en förälder med utifrån barnets eget önskemål. Övriga intervjuer genomfördes avskilt med deltagaren. Barnintervjuerna genomfördes med en särskild lyhörd- het inför det enskilda barnets behov av paus eller avbrott. Barn- intervjuerna (5–) blev också generellt kortare än vuxen- intervjuerna (30–). Vid samtliga intervjuer gjordes en ljudupptagning som sedan transkriberades. Alla personnamn har bytts ut av konfidentialitetsskäl. Transkripten har därefter analyserats med tematisk analys, vilket är ett vanligt sätt att bearbeta kvalitativ data i psykologisk forskning (, 2006). I denna rapport ges en koncis sammanställning av resultaten, för en mer omfattande presentation hänvisas till studentuppsatserna (monsson, 2018; Grönbäck, 2018). Resultat: Vilka erfarenheter har deltagarna? Nedan återges översiktligt deltagarnas reflektioner kring tre om- råden: föräldraskap, biologiskt ursprung samt reglering av rättsligt för- äldraskap. Föräldraskap beskrivs av deltagarna som en aktiv process, som något som skapas i det vardagliga livet tillsammans. Föräldraskap definie- ras utifrån kärlek, omsorg och ansvar att tillgodose barnets fysiska och emotionella behov. Att föräldraskap handlar om omsorg ut- trycks från de yngsta till de äldsta deltagarna, med olika ord. För jag känner inte, liksom såhär, ’bara för hon inte har haft mig i magen så är hon inte min mamma’, för hon har ju tagit hand om mig. /---/ Det känns som att hon är min riktiga mamma liksom. Vad som gör dem till mina föräldrar … ja det är väldigt såhär basala , att de har försörjt mig, de har sett till att jag har liksom kläder att jag har det som jag behöver, sen grundläggande behov, men sen har de ju också fostrat mig på olika sätt … mm … så det skulle jag säga, på det sättet så har de varit föräldrar. Här belyser både , , och , , hur föräldraskapet handlar om omhändertagande och fostran. Det är de sociala relationerna som är centrala för upplevelsen av föräldraskap. Biologiska band beskrivs däremot som oviktigt för upplevelsen av föräldraskap. De som har er- farenhet av att växa upp med en eller flera sociala föräldrar utan bio- logiska band beskriver hur kärleken, ansvaret och fostran varit centralt för föräldraskapet. Okända spermadonatorer ses inte som föräldrar av någon deltagare. Däremot kan gränsen mellan att ses som ”pappa” eller ”donator” vara flytande för dem som vuxit upp med en känd donator, som inte stått för den dagliga omsorgen, men ändå funnits med i deras liv. Några av de vuxna deltagarna lyfter fram intentionen att bli förälder som centralt i föräldraskapet. Avsaknad av intention att bli förälder kan enligt samma perspektiv förklara varför en donator inte ses som förälder. , , och , , har båda blivit till med hjälp av okända spermadonatorer. Trots den stora åldersskillnaden ger de påfallande lika svar på frågan vad som skiljer en donator från en förälder: Alltså det är helt olika saker, helt olika saker, finns ingen relation eller överhuvudtaget liksom, det finns ingen – den personen har ju inte önskat sig ett barn eller skaffat ett barn, den personen har bara bidragit med sin säd liksom. Att en donator, det … I det här fallet vet man inte vem det är, man har aldrig träffat den, den tar liksom inte hand om en, man vet inte ens vad han heter, eller liksom så. Den är som inte inklu… inkvol… in… involderad [skratt] i ens liv, så, riktigt. /---/ Den har bara gjort så man finns. I både och Dianas utsagor blir det tydligt att den okända donatorn inte ses som en förälder, utan som en utförare av en tjänst. Avsaknaden av den sociala relationen speglar den tydliga skillnaden mellan den okända donatorn och föräldern. Skillnaden mellan okänd och känd donator blir tydlig när vi jämför med hur , som kom till genom heminsemination, berättar: och var tillsammans och hade varit det när de bestämde sig för att de ville ha barn, och de letade efter en pappa då. Ehm … som ville bidra med spermier och också agera pappa, liksom under min uppväxt, och då hittade de . (, ). Här beskrivs spermagivaren som pappa, utifrån den sociala relation han haft till under hans uppväxt. Återigen synliggörs hur det sociala bandet utgör grunden för upplevelsen av föräldraskap, medan biologin i sig inte gör det. Gällande synen på biologiskt ursprung finns en tydlig skillnad mellan de yngre och de äldre deltagarna i studien. Barnen framhöll generellt att det biologiska ursprunget varit tämligen oviktigt eller ointressant för dem. svarar såhär på frågan om hon tänker på donatorn : Näe, inte direkt. Jag tänker inte på honom , men kanske lite då och då. Men inte min dagliga tanke direkt. Flera av deltagarna med okända menade att de var tillfreds med att inte ha kännedom om hela sitt biologiska ursprung, och framhöll positiva familjerelationer, eget välmående samt att de redan hade kännedom om halva sitt biologiska ursprung som skäl till detta. menade flera att de kunde känna en nyfikenhet kring donatorn, som framför allt handlade om eventuella likheter. Jo, men jag ser ju väldigt mycket likheter mellan mig och [biolo- gisk förälder], men inte så mycket mellan mig och [icke-biologisk förälder]. Så kring de delar där jag och inte är lika, undrar jag ’Oj, var kommer de ifrån?’. Då kan jag liksom börja tänka ’Oj, hur är han som person? Hur är hans retorik? Vad har han för åsikter?’ (, ) Som belyser handlar eventuella likheter med donatorn inte bara om utseende, utan också om donatorns personlighet och värder- ingar. Andra berättar att de ibland funderar över donatorns ur- sprung, som till exempel vilket land personen kommer ifrån. Trots nyfikenheten uttryckte barnen inget intresse av att söka efter dona- torn, de var medvetna om att donatorn var anonym och framhöll generellt vetskap om det biologiska ursprunget som oviktigt. Ny- fikenheten tycks präglas av lekfullhet och fantasi, men inte av identitetsgrubbleri. Flera av de unga vuxna deltagarna delade synen att det biologiska ursprunget är tämligen oviktigt. framförde flertalet av de vuxna deltagarna åsikten att en person alltid ska ha rätt att kunna inhämta kunskap om sitt ursprung. De vände sig på så vis mot ano- nym könscellsdonation. Anonym donator – det tycker jag inte heller är okej. Vems skull gör man det för? /---/ Att välja att ha en anonym donator, det tycker jag är egois- tiskt. Det är, ur min synvinkel är det inte för barnets skull. På vilket sätt är det för barnets skull? Alltså, jag ser det lite som att stänga dörren till hälften av ursprung för barnet, hur kan det vara för barnets skull? De vuxna deltagarna såg det generellt som förälderns skyldighet att berätta för barnet om dess tillblivelse, och ge barnet möjlighet att själv kunna ta reda på donatorns identitet om hen så önskar. I de unga vuxnas utsagor framträder här en barnrättsdiskurs som inte återfinns i barnintervjuerna. Flera deltagare lyfter fram intresset att se och spegla likheter i sitt biologiska ursprung. Flera menar också att kännedom om eventuella ärftliga sjukdomar är viktigt. Att barnet tidigt får kännedom om sin tillblivelse och att föräldrarna har en öppen dialog med barnet, framhåller flera som relationsstärkande och värdefullt. De flesta deltagare hade tidigt fått kännedom om hur deras föräldrar gått till väga för att få barn. En deltagare berättar dock hur smärtsamt det varit för honom att hans föräldrar hemlighöll informationen om hans tillblivelse, då han först efter sin pappas död fick vetskap om att pappan inte var hans biologiska förälder. som de vuxna deltagarna ser öppenheten kring till- komsten och möjligheten till kännedom om sitt biologiska ursprung som en grundläggande rättighet, menar flertalet att de själva i vuxen ålder inte funderar särskilt mycket över sitt ursprung. I stället be- rättar de att sådana funderingar fanns med dem under barndomen och/eller under tonåren. problematiserar därför den nuva- rande lagstiftningen, där unga ges möjlighet att ta reda på en dona- tors identitet först i så kallad ”mogen ålder”. Då tänker jag att den typen av frågor kommer tidigare än femton, sexton eller uppemot arton, de här existentiella frågorna som ”var kommer jag ifrån?”. [De] kommer väl – jag kan ju inte säga i allmänhet när de kommer […] jag skulle gissa på att det kommer än när man är myndig. sätter här fingret på en viktig fråga i relation till kännedom om biologiskt ursprung. Utifrån de vuxna deltagarnas berättelser tycks frågor om ursprung vara aktuella i olika åldrar hos olika per- soner, från tidig skolålder till tonåren. Reglering av rättsligt föräldraskap Svensk familjelagstiftning är inte enkel, ens för en vuxen, att fullt ut överblicka. För den som fött ett barn fastställs alltid ett rättsligt föräldraskap. Vem som därtill kan fastställas som rättslig förälder, och hur det föräldraskapet fastställs, bestäms av ett komplext regel- verk där hänsyn tas till biologiskt faderskap, äktenskap, samboskap, om en relation är sam- eller olikkönad, om en assisterad befruktning skett, om partner samtyckt till behandlingen eller inte, om behand- lingen skett inom svensk sjukvård eller utanför, samt om adoption medges eller inte. De kommande lagändringarna inne- bär därtill att nyttjandet av känd eller okänd donator, om behand- lingen skett vid en behörig inrättning eller inte, samt om en person bytt juridiskt kön ska påverka hur rättsligt föräldraskap fastställs. Frågan om föräldraskapspresumtion för lesbiska par utreds av Utredningen om faderskap och föräldraskap. Eftersom regleringen av rättsligt föräldraskap är komplex har intervjuerna med barn i huvudsak berört rättsligt föräldraskap i barnets egen familjesituation. De vuxna deltagarna har däremot fått rådande lagstiftning beskriven för sig och ombetts reflektera kring dessa frågor i ett större perspektiv. Bland deltagarna i barnstudien varierade kunskaperna om familje- juridik mycket, där de yngsta barnen hade mycket liten kunskap, medan tonåringarna generellt hade större insikt i hur familjejuridiken präglat deras egen familj. Liv, , växer upp i en flerföräldrafamilj där hon har sitt huvudsakliga boende hos sina mammor, men träffar sina pappor regelbundet. Livs biologiska föräldrar har gemensam vårdnad, men eftersom lagen bara tillåter två vårdnadshavare har hennes icke- biologiska föräldrar inte del i vårdnaden. Hon reflekterar över detta: Så säger de att vårdnadshavare ska komma på utvecklingssamtal och då blir det lite konstigt för att pappa och jag står ju inte lika nära varandra och de [papporna] vet ju inte så mycket om vad som händer i min skola, mina betyg och så … /---/ Typ att lagen, ser att pappa är närmare mig än vad [icke vårdnadshavare] är, som jag har vuxit upp med och träffat nästan i mitt liv. Så att det är ju liksom … Det känns konstigt. (Liv, ) För Liv blir det märkligt att samhället genom lagstiftning uttrycker en annan syn på föräldraskap och vårdnad, än den hon själv upplever i sin vardag. För de övriga deltagarna i barnstudien överensstämmer det rättsliga föräldraskapet med det sociala, men flera barn känner till att deras icke-biologiska mamma genomfört en adoption för att bli deras rättsliga förälder. Ja, mamma födde ju mig och då blev hon ju min vårdnadshavare. Ehm … och sen så vet jag att när jag var några månader så fick [icke- biologisk förälder] genomgå en adoptionsprocess. Den har jag läst igenom och … ja men, kollat och de har berättat om den. Eh, ja men, det känns ju väldigt idiotiskt, men … alltså, känns det ju idiotiskt. /---/ Jag vet inte vad jag ska säga … De fick gå igenom den här adoptionsprocessen och sen så efter det är båda vårdnadshavare. Här framhåller att det känns idiotiskt att hennes icke-biolo- giska mamma behövt adoptera henne för att bli rättslig förälder. Närståendeadoptionen, som för deltagarna skett då de ännu var för små för att minnas processen, har möjliggjort att rättsliga föräldra- skapet överensstämmer med det sociala. kan själva adop- tionsförfarandet upplevas som märkligt eller ”idiotiskt” för dem, då relationen till den icke-biologiska föräldern varit ett livslångt och självklart föräldraskap för dem. Bland de vuxna deltagarna har flertalet vuxit upp med minst en social förälder som inte haft del i det rättsliga föräldraskapet och vårdnaden. Flertalet menar att detta inte varit något problem för dem själva i vardagen – även om det kan ha inneburit svårigheter för de vuxna, så påverkade det inte dem som barn. De framhåller att den icke-rättsliga föräldern kunnat utöva ett fullvärdigt föräldraskap för dem, med samma auktoritet och trygghet som den rättsliga föräl- dern. Dock berättar flera hur deras föräldrar gjort stora anpassningar för att hitta vägar till föräldraskap, till följd av den tidens rättsliga begräsningar. De berättar hur deras föräldrar har känt sig tvungna att ljuga eller kringgå lagar för att möjliggöra sin familj. Det kan handla om att undanhålla en privat spermadonators identitet för myndigheterna, eller att en social förälder undertecknat dokument avsett för vårdnadshavare. Genomgående beskrivs detta som utma- ningar för föräldrarna, som inte påverkat dem själva som barn. Dock beskrivs två situationer där det blivit påtagligt problematiskt för barnen att det sociala föräldraskapet inte tryggats av ett rättsligt föräldraskap. Det handlar om separationer och dödsfall. be- rättar att hennes mammor separerade när hon var liten. Initialt bodde hon och hennes syskon , men detta ändrades då föräldrarna flyttade långt ifrån varandra: Då blev det ju juridiskt svårt att göra någonting annat än att dela på barnen vilket man normalt inte brukar göra, eftersom att de hade ju bara rättslig rätt till varsitt barn, så vi har ju vuxit upp med varsin mamma och ifrån varandra, vilket är ovanligt för syskon. Eftersom den ena mamman var rättslig förälder till och den andra mamman var rättslig förälder till hennes syskon, innebar separationen att kom att växa upp skild från både sin sociala förälder och sitt syskon. Hur barnens boende skulle ha organiserats i den här familjen om föräldrarna kunnat ha gemensam vårdnad går förstås inte att veta, men precis som säger är det ovanligt att man delar på syskon. Även dödsfall har för några deltagare synliggjort de svårigheter som kan uppstå om det sociala och rättsliga föräldraskapet inte överensstämmer. En deltagare beskriver hur märkligt det kändes när hennes sociala förälder dog och bara två av fyra syskon kom i fråga för arv. En annan deltagare skildrar en omvänd situation. I hans fall hade hans mammor fått barn med hjälp av en känd donator. växte upp hos mammorna, men donatorn hade tagit på sig det rätts- liga faderskapet. Vid donatorns/faderns bortgång var deltagaren så- ledes bröstarvinge, men berättar att arvsprocessen blev utdragen. önskar han en närståendeadoption för att trygga sin rättsliga relation till sin icke-biologiska mamma, i händelse av hennes död, men vill inte påbörja en sådan process innan arvsfrågan efter dona- torn/fadern är avslutad. De vuxna deltagarna ombads i intervjun att reflektera kring fast- ställandet av föräldraskap, utifrån nuvarande lagstiftning och i de förslag som presenterats i offentliga utredningar. Genomgående framhåller de vikten av att föräldraskap fastställs snabbt och effek- tivt. Några framhåller att den juridiska processen skulle underlättas om föräldraskapet utreddes under graviditeten, så att barnet snabbt får sina rättsliga föräldrar. Detta kan ses som en kritik av rådande ordning där många lesbiska par måste genomföra en närstående- adoption, vilket fördröjer barnets rättsliga relation till den icke-bio- logiska mamman. Några deltagare framhåller att en utgångspunkt för rättsligt föräldra- skap borde vara intentionen att bli förälder, snarare än biologiskt föräldraskap eller äktenskap. Ett samtycke till assisterad befruktning kan vara ett sätt att visa en sådan intention, vilket är grund för fastställande av föräldraskap i vissa fall. Flera framhåller också att processen för fastställande bör vara densamma för alla familje- konstellationer. Att lagen är lika utformad för alla är en viktig prin- cip för flera deltagare. Andra framhåller dock att faderskapsutredningar fyller en viktig funktion: att öka barnets möjlighet till kännedom om sitt biologiska ursprung. är tveksam till förslaget att ha en föräldraskaps- presumtion för lesbiska par, av detta skäl: En rent spontan reaktion är att jag ställer mig skeptisk till det, jag tror inte att det är en bra idé på grund av att jag ser ett värde i faderskaps- utredningen, att barnet vet [sitt genetiska ursprung] … Jag menar, två kvinnor kan inte få barn rent biologiskt, det är bara ett faktum. Jag tror att det finns ett värde i att veta var man kommer ifrån biologiskt. Så det är väl det främst. Flertalet deltagare anser att intentionen att bli förälder bör vara viktigare än det biologiska släktskapet vid fastställande av rättsliga föräldrar, men vissa vill – i likhet med – ändå se ett sätt som lagstiftningen kan garantera att barnet får kännedom om genetiskt Detta gör att flera deltagare uttrycker ambivalens till för- slag som föräldraskapspresumtion för lesbiska par. När forskarna beskriver för de vuxna deltagarna hur dagens lag- stiftning är utformad är det flera som reagerar över lagens komplexitet, och frågar sig om lagstiftaren haft ett syfte med att göra det mer om- ständligt för vissa par än andra att dela rättsligt föräldraskap. Så man liksom försöker … försöker få det så jobbigt som möjligt så det bara är gifta par, gifta heterosexuella par som ska skaffa barn, resten, vi gör det lite jobbigt så ni inte skaffar barn. Lite så tycker jag att det känns. Att lagen är medvetet komplext utformad, i syfte att verka av- skräckande på barnlängtande unga som lever utanför heteronormen, är en spontan reaktion från flera av deltagarna. Detta ger ytterligare en dimension att beakta, som talar för ett förenklat och likställt regelverk för olika familjekonstellationer. Diskussion: Hur kan studiens resultat sättas i relation till nuvarande och framtida lagstiftning? I föreliggande studie har 18 personer berättat om sina erfarenheter av föräldraskap och biologiskt ursprung. Deltagarna har unika och värdefulla kunskaper utifrån sin bakgrund av att växa upp i regn- bågsfamiljer och/eller ha tillkommit med donerad sperma. En viktig styrka med studien är också att den skildrar erfarenheter från per- soner i olika åldrar och födda – då de juridiska förut- sättningarna sett mycket olika ut. är det viktigt att betona att studien är relativt liten och att deltagandet byggt på frivillig in- tresseanmälan. Ytterligare en begränsning är att vissa former av regn- bågsfamiljer och donationsfamiljer (t.ex. barn till manliga par, barn till transpersoner, barn som tillkommit genom embryodonation, äggdonation eller värdgraviditet) inte återfinns bland deltagarna. Därav går det inte att se deltagarna som representativa för hela grup- pen regnbågsbarn eller personer tillkomna via könscellsdonation. Detta gör att studiens resultat bör beaktas med viss försiktighet. De åsikter, erfarenheter och perspektiv som framkommer i studien kan sammanfattas som fyra centrala intressen för barn i de aktuella familjeformerna: att det sociala och rättsliga föräldraskapet bör överensstämma, att lagen bör utformas så att den är lika för alla, att föräldraskap bör fastställs snabbt och enkelt samt att lagstiftningen bör underlätta barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Dessa intressen kommer att diskuteras nedan i relation till nuva- rande lagstiftning, i relation till lagändringarna samt till Utredningen om faderskap och föräldraskaps uppdrag att utreda frågan om föräldraskapspresumtion för lesbiska gifta par. Socialt och rättsligt föräldraskap bör överensstämma Deltagarna i studien, både barn och vuxna, beskriver omhänder- tagandet och den sociala relationen som grunden i föräldraskapet. Det är det känslomässiga band som uppstår mellan barnet och för- äldern, genom förälderns trygghet och fostran, som är centralt för upplevelsen av vem/vilka som är ens föräldrar. Även studier med yngre regnbågsbarn och barn till frivilligt ensamstående mödrar skild- rar detta (Möllerstrand & , 2011; Bergcrona & , 2014). Förutom den sociala relationen framhåller några deltagare också intentionen att bli förälder som viktigt för vem som uppfattas som förälder. Biologi framhålls däremot genomgående som oviktigt för det upplevda föräldraskapet. Även rättsliga band framhålls som oviktigt i vardagen, flera deltagare har erfarit att en social förälder kan utöva ett fullgott föräldraskap. Vid skilsmässor och dödsfall blir det dock tydligt hur avgörande ett rättsligt föräldraskap kan vara för att trygga barnets rättigheter. Vid skilsmässor handlar det om be- varandet av relationen mellan barn och förälder och om förälderns möjlighet att fatta viktiga beslut för barnet; vid dödsfall handlar det om rätt till arv och/eller barnpension. Som beskrivs ovan har några deltagare erfarenheter av dödsfall eller skilsmässa där det rättsliga föräldraskapet inte överensstämt med det sociala, och berättar hur det skapat problem. Deras erfarenheter visar hur viktigt det är att det rättsliga och sociala föräldraskapet överensstämmer. Nuvarande lag: Att det rättsliga och sociala föräldraskapet inte överensstämt för flera deltagare i studien, beror i några fall på att de har fler än två sociala föräldrar. Då nuvarande lag inte medger fler än två rättsliga föräldrar finns ingen möjlighet för dessa unga att bli juridiska barn till samtliga sociala föräldrar. För flera av de vuxna deltagarna är bakgrunden i stället att de vuxit upp med två mammor i då två kvinnor inte kunnat dela rättsligt föräldraskap. kan samkönade gifta par dela rättsligt föräldraskap genom närståendeadoption. kan lesbiska par få barn genom assisterad befruktning i svensk sjukvård, där den icke-biologiska förälderns föräldraskap fastställs genom bekräftelse eller dom. Detta medför att de flesta barn till samkönade par kan få en rättsligt tryggad relation till båda föräldrarna. Enskilda föräldra-barn-relationer kan dock förbli oskyddade om ett samkönat par blivit gravida utanför den svenska sjukvården och inte ansöker om adoption för den icke-biologiska mamman, eller om adoption inte medges. Den icke-biologiska mamman kan avstå från att ansöka om adoption av flera skäl, från ren passivitet till stark oro för att bli utredd, att man inte vill ingå äktenskap eller inte vill förlora underhållsstöd från (den biologiska mamman är berättigad detta stöd så länge hon är ensam rättslig förälder, vilket kan vara betydelsefullt för familjer med svag ekonomi) (, 2016). Oavsett föräldrarnas bevekelsegrunder att inte ansöka om närståendeadoption, står barnet i ett oskyddat läge i händelse av skilsmässa eller dödsfall. I enstaka fall har närståendeadoptioner avslagits för kvinnor i lesbiska par. Ett avslag kan i och för sig ha gjorts på goda grunder, om man bedömt att den sökande inte är lämplig som vårdnadshavare – att adoptionen avslås medför dock att barnet saknar rätt till arv och eventuell barnpension från sin sociala förälder. En känd spermadonator kan kvar- stå som rättslig förälder mot sin intention att vara förälder – med försörjningsplikt och arvsskyldighet till barnet. Nuvarande utform- ning av lagen möjliggör således att det sociala och rättsliga föräldra- skapet överensstämmer för många, men inte för alla.