sou · H6B379 · 2018-10-31 00:00:00 — Därtill ska Vårdanalys kontinuerligt utvärdera sådan information om vården och omsorgen som lämnas till den enskilde i fråga om informationens innehåll, kvalitet och ändamålsenlighet och tillgänglighet. Vårdanalys ska bedriva omvärldsanalys och göra internationella jämförelser.24 Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten Myndigheten publicerade 10 rapporter och fem promemorior samt 15 remissvar. Vårdanalys följer upp och analyserar verksamheter, utvärderar och effektivitetsgranskar inom sitt verksamhetsområde. Myndigheten ger rekommendationer till regeringen och också vissa rekommendationer till andra statliga myndigheter och huvudmännen inom vård- och omsorg. Tyngdpunkten i myndighetens verksamhet ligger på analyser och utvärderingar av olika insatser. Myndighetens rapporter innehåller ofta kunskapsunderlag av olika slag. Ett vanligt analysobjekt för Vårdanalys är en viss insats eller en viss aspekt av vården eller omsorgen, exempelvis väntetider eller samhällsvård för barn och unga. Specifika patient- och brukargrupper 24Förordning (2010:1385) med instruktion för Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, 1–3 §. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter står generellt sett inte i fokus utan mer allmänna grupper, t.ex. personer med kronisk sjukdom. Vårdanalys leds av en styrelse som utses av regeringen. Utöver vad som framgår av myndighetsförordningen (2007:75) ska styrelsen fatta beslut om myndighetens rapporter och analysplan.25 Generaldirektören är myndighetschef. Regeringen styr myndighetens verksamhet med uppgifter i instruktionen och med regeringsuppdrag i regleringsbrev och särskilda regeringsuppdrag. Myndigheten har också som särskild uppgift i sin instruktion att till regeringen inkomma med en analys- och granskningsplan som ange vilken huvudsaklig inriktning verksamheten ska ha . Enligt Vårdanalys är av myndighetens analys- och utvärderingsprojekt egeninitierade sett över en längre tidsperiod. Vårdanalys finansieras huvudsakligen via anslagsmedel. Till skillnad från de övriga analys- och utvärderingsmyndigheterna finansieras myndighetens regeringsuppdrag med öronmärkta anslagsmedel, dvs. vid sidan av myndighetens förvaltningsanslag. Ungefär en tredjedel av myndighetens intäkter har bestått av sådana medel . och myndigheten har cirka tre till fyra möten . Därutöver genomförs möten och avstämningar mellan generaldirektören och huvudmannen inom . Vid den årliga myndighetsdialogen medverkar också ordföranden för styrelsen. Myndigheten presenterar sina rapporter för . beskrivs som betydelsefull för rapporternas användbarhet och relevans. 255, 7 § Förordning (2010:1385) med instruktion för Myndigheten för vårdanalys. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Målgrupper för Vårdanalys rapporter utöver regeringen och är socialutskottet, beslutsfattare inom hälso- och sjukvården, tandvården och omsorgen. Andra målgrupper är också patient- och brukarorganisationer, vårdprofessioner och politiker på nationell, landsting, region och lokal nivå. Myndighetens roll i sektorn Vårdanalys är en analys- och utvärderingsmyndighet i vård- och omsorgssektorn. Myndigheten har i uppdrag att analysera stora och breda områden, vården (inklusive tandvård) och omsorgen, med en relativt liten personalstyrka. I sektorn finns även bl.a. som är expertmyndighet inom vård- och omsorgsområdet och som också arbetar med utvärderingar. Vårdanalys gör analyser med en helhetssyn. När myndigheten bildades motiverades myndigheten med att den ska följa upp hur hälso- och sjukvården totalt sett fungerar och analysera större satsningar och reformer på systemets makronivå med patientens och allmänhetens perspektiv.26 Vårdanalys har en unik roll i och med att den ska följa upp regeringens politik i ett patient-, brukar- och medborgarperspektiv. Myndigheten ska alltså beakta verksamheterna utifrån olika perspektiv, som ibland måste värderas mot varandra, i sitt arbete. Nedan redovisas utredningens samlade bild av analys- och utvärderingsmyndigheternas uppgift, roll och verksamhet samt regeringens styrning och finansiering av myndigheterna. Vi redovisar också likheter och i vilka avseenden myndigheterna skiljer sig åt. Vår samlade bild av myndigheternas uppdrag stämmer väl överens med tidigare beskrivningar som gjorts av Statskontoret. Myndigheterna beskrives av Statskontoret ha flera likheter men också ha betydande skillnader som framför allt består av att de verkar i olika 2010/11:1 utg.omr. 9, s. 37. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter sektorer och därmed har behov av sakkompetens av olika karaktär.27 Vår beskrivning ger en uppdaterad bild med fokus på myndigheternas uppgift och roll. I följande avsnitt beskriver vi myndigheternas huvudsakliga uppgifter. Myndigheterna har i uppgift att analysera och utvärdera regeringens insatser och effekterna av regeringens politik och/eller att kontinuerligt beskriva och följa upp utvecklingen inom sitt verksamhetsområde. Flertalet myndigheter ska inom sitt verksamhetsområde bidra till regeringens policyanalys genom att ge rekommendationer och förslag till regeringen. Utöver detta har myndigheterna i varierande utsträckning andra uppgifter. Brå skiljer sig åt från övriga myndigheter genom att ha en tyngdpunkt på statistik och att stödja andra myndigheter. Brå har också i mindre utsträckning än övriga myndigheter regeringen som huvudsaklig målgrupp för sin verksamhet. Alla myndigheter uppger i våra intervjuer att de gör analyser och utvärderingar. Några av våra myndigheter har, trots benämningen analys- och utvärderingsmyndigheter, i sina instruktioner inte i uppdrag att göra utvärderingar. Begreppet utvärdering anges inte i Brås och ISF:s instruktioner.28 För ISF används en annan begreppsapparat för den verksamhet som är utvärderande (systemtillsyn och effektivitetsrevision, se avsnitt 3.2.3). Brå ska bidra till kunskapsutvecklingen och utveckla kunskap på det kriminalpolitiska området. Samtliga av de sju myndigheterna uppger att de gör analyser och utvärderingar inriktade på effekter. IFAU har en mer renodlad roll som effektutvärderare än övriga myndigheter. Även i detta avseende skiljer sig myndigheternas uppgiftsbeskrivning åt. Effekter anges inte i Brås eller ISF:s instruktion. 27Statskontoret (2011), s. 50 f, Statskontoret 2014:7, Utvärdering på olika områden. En analys av sektorsspecifika utvärderingsmyndigheter, s. 7. I Statskontorets tidigare kartläggningar ingick också undersökningar (SBU) och . 2011 ingick också SADEV. 28Se motsvarande iakttagelser i kartläggningen från Statskontoret (2011), s. 19. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Flera myndigheter följer upp och analyserar andra myndigheters genomförande (Brå, ISF, Kulturanalys, Trafikanalys och Vårdanalys). Två myndigheter (Vårdanalys och ISF) har i uppgift att analysera och utvärdera effektiviteten i andra myndigheters verksamhet. Några av myndigheterna bidrar också löpande som stöd till . Det gäller särskilt Brå och Trafikanalys där regeringen i Brås instruktion angett uppgiften att löpande bistå regeringen i kriminalpolitiska frågor. Några myndigheter har också som särskild uppgift att utveckla analys- och utvärderingsmetoder inom sina verksamhetsområden (Kulturanalys, Tillväxtanalys). ska följa arbete med att utveckla modeller för samhällsekonomiska analyser och följa den internationella modellutvecklingen på området. Brå ska bl.a. ge metodstöd till myndigheter inom rättsväsendet. Flertalet myndigheter har framåtriktade ansatser och har i uppgift att på olika sätt bistå med underlag som syftar till att kunna utveckla politiken. De bidrar med analyser och bedömningar som kan ge underlag till att justera politiken och till omprövning. Det gör myndigheterna på olika sätt, bland annat genom att lämna rekommendationer och förslag. En annan del av denna verksamhet är att bidra med policyrelevanta underlag som remissinstans. Att ge rekommendationer till regeringen är en uppgift som de fyra senast inrättade myndigheterna har getts i sina instruktioner. Statskontoret har beskrivit att de har en tydligt rådgivande roll.29 IFAU som inte lämnar rekommendationer och förslag i sina rapporter bidrar till policyanalysen som remissinstans. Rekommendationer ges till regeringen men några av myndigheterna ska också ge rekommendationer och stöd till framför allt andra myndigheter. Brå har tydligt denna roll. Brå ger regeringen andra myndigheter och brottsförebyggande aktörer underlag för åtgärder och stöd. 29Statskontoret (2011), s. 70. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Fyra av sju myndigheter har ett officiellt statistikansvar enligt förordning (2001:100) om den officiella statistiken (Brå, Kulturanalys, Tillväxtanalys och Trafikanalys). Kulturanalys, Tillväxtanalys och Trafikanalys har i uppgift att utveckla metoder och modeller för analys inom sina respektive områden. IFAU har inget statistikansvar men samlar in registerdata i sin forskning. Även Tillväxtanalys och Vårdanalys samlar in statistik. Bedriver uppföljning och omvärldsanalys Myndigheterna har i uppgift att följa upp utvecklingen inom sina verksamhetsområden. Några av myndigheterna har sin tyngdpunkt på denna uppgift. Det gäller särskilt Trafikanalys och Kulturanalys. Så ska exempelvis Trafikanalys löpande beskriva utvecklingen inom transportområdet. Även för Brå är det en betydande uppgift att följa upp utvecklingen inom området. För några av myndigheterna har regeringen angett att de ska följa upp sitt verksamhetsområde i omvärlden eller göra internationella jämförelser (Kulturanalys, Trafikanalys, Vårdanalys). Tillväxtanalys ska bistå regeringen i internationella sammanhang. Det förekommer att myndigheterna tar fram olika kunskaps- och forskningssammanställningar. Tre av myndigheterna får enligt sin instruktion bedriva forskning (IFAU, Trafikanalys och Brå). Vid IFAU och ISF ges medarbetare möjlighet att publicera vetenskapliga artiklar i anslutning till rapporter som myndigheten publicerar. Vetenskaplig publicering används som en del av kvalitetssäkringen av använda metoder och spridningen av resultat och utgör också en möjlighet för medarbetare att meritera sig inom akademin. IFAU avviker i förhållande till de övriga myndigheterna i och med att myndigheten har i uppdrag att genom forskning genomföra uppföljningar och utvärderingar. IFAU skiljer sig också från övriga myndigheter med en nära samverkan med universitet och högskolor och att dess verksamhet har ett tydligt akademiskt fokus. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Har också vissa operativa uppgifter Några av myndigheterna har operativa uppgifter. Brå ska främja det brottsförebyggande arbetet. Myndigheten ska bidra till utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet och till samordningen mellan aktörer. Brå har också ett nationellt centrum som ska arbeta med att förebygga våldsbejakande extremism. IFAU fördelar bidrag till forskning. Kulturanalys har i uppdrag av att etablera ett nordiskt till stöd för nordisk kulturpolitik, bl.a. genom att belysa olika frågeområden och ta fram statistik och kunskapsunderlag. Verksamheten är inte en instruktionsenlig uppgift utan är reglerad i avtal mellan och Kulturanalys. Sammanställning av myndigheternas verksamhet 3.3.2Producerar analyser och utvärderingar med fokus på effekter av insatser Myndigheterna har, med undantag från Brå och IFAU, som huvudsaklig verksamhet att göra analyser och utvärderingar med regeringen som målgrupp. Fokus varierar, men vanligtvis är det effekter av insatser, en föreslagen policy eller en sektors funktionssätt. Myndigheternas prestationer är i huvudsak rapporter och promemorior. publicerade utvärderings- och analysmyndigheterna tillsammans mer än 130 rapporter eller skrivelser (exklusive statistikrapporter och remissvar). Det finns variationer i antalet rapporter och publikationer . Publikationerna kan ha olika karaktär, men är i huvudsak antingen analyser av ett visst politikområde eller utvärderingar av en politisk satsning, reform eller en viss verksamhet. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Därutöver tar myndigheterna fram remissvar. De fyra myndigheterna med statistikansvar publicerar också statistikrapporter och resultat från enkätundersökningar. Flera av myndigheterna anordnar konferenser och seminarier, eller deltar i sådan verksamhet i syfte att sprida kunskap från sin verksamhet. 3.3.3Rapporterna beslutas av myndighetens ledning Rapporter och remissvar som myndigheterna producerar tas fram av myndigheten. Det innebär att det är myndighetens ledning som beslutar om dessa. Kvalitetssäkringen av rapporterna görs internt, exempelvis genom olika föredragningar för chefsgruppen eller berörda chefer. Olika externa kompetenser bidrar också till kvalitetssäkringen (se avsnitt 3.3.11). För Vårdanalys, som är en styrelsemyndighet, är det styrelsen som beslutar om rapporterna. När IFAU och ISF tar fram forskningsrapporter för publiceringar i vetenskapliga tidskrifter är det den eller de enskilda medarbetarna som står bakom dessa och inte myndigheten. 3.3.4Målgrupper utöver regeringen och Myndigheternas målgrupper för analyserna och utvärderingarna utöver regeringen och är andra myndigheter, framför allt i sektorn. Flertalet myndigheter uppger också forskarsamhället som målgrupp. Utöver dessa målgrupper finns även kommuner, landsting, företag och allmänheten. Regeringen har för flertalet av myndigheterna tydliggjort att myndighetens arbete också ska komma andra än regeringen till gagn. För majoriteten av myndigheterna är metodansatsen underställd utvärderingsfrågan, vilket innebär att antingen kvalitativa eller kvantitativa metoder (eller både och) kan användas för en utvärdering eller analys. IFAU skiljer sig från övriga utvärderings- och analysmyndigheter genom att ha ett metodologiskt fokus på kvantitativa effektutvärderingar. IFAU:s metodorientering styr i viss Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter utsträckning valet av analysobjekt. Övriga myndigheter genomför också kvantitativa effektutvärderingar och gör bedömningar av samlade effekter utifrån kvantitativa data. 3.3.6Analyserar i huvudsak statlig verksamhet inom en sektor Myndigheterna analyserar och utvärderar i huvudsak statlig verksamhet. Vårdanalys har till skillnad från de övriga myndigheterna som huvudsaklig uppgift att analysera verksamhet som har landsting och kommuner som huvudman.30 Myndigheterna gör analyser och utvärderingar inom områden/sektorer som anges i myndigheternas instruktioner. 3.3.7Vad utvärderar myndigheterna mot? Myndigheternas instruktioner anger mot vilka normer de ska utvärdera. Trafikanalys ska utgå från de transportpolitiska målen i sin verksamhet och Kulturanalys verksamhet ska ta sin utgångspunkt i de kulturpolitiska målen. Tillväxtanalys ska särskilt fokusera på de samlade effekterna av tillväxt- och näringspolitiken. ISF:s verksamhet syftar till att värna rättssäkerheten och effektiviteten inom socialförsäkringsområdet och Brå ska bidra till att verksamheterna inom det kriminalpolitiska området bedrivs kunskapsbaserat och att brottsförebyggande arbete främjas. IFAU:s förordning med instruktion anger ingen norm att utvärdera mot. Det är dock ändå tydligt i instruktionen att verksamheten ska inriktas på de samlade effekterna av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och de reformer som regeringen fattar beslut om inom de områden som ingår i myndighetens uppdrag vilket inkluderar även utbildning och socialförsäkring. Vårdanalys skiljer sig åt genom att myndigheten ska ha ett patient-, brukar-, och medborgarperspektiv som utgångspunkt för sin verksamhet. Någon annan norm anges inte i myndighetens instruktion. 30Se också Statskontoret 2014:7, s. 33. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter 3.3.8Styrning och finansiering av myndigheterna Regeringens styrning och finansiering av analys- och utvärderingsmyndigheterna har flera likheter men skiljer sig också åt i vissa avseenden. Skälet är att bland annat att myndigheterna har olika uppgifter och roller, som vi visat i föregående avsnitt. I nedanstående beskrivning kommer uppgifterna från myndigheternas instruktion, regleringsbrev och årsredovisningar om inte annat anges. Enrådighetsmyndigheter och en styrelsemyndighet Samtliga myndigheter utom Vårdanalys är enrådighetsmyndigheter och leds av en myndighetschef. Vårdanalys leds av en styrelse. Myndigheterna är i olika grad uppdragsstyrda Regeringen styr vilka uppgifter analys- och utvärderingsmyndigheterna ska ha i myndigheternas instruktioner. Därutöver styr regeringen i varierande grad vad myndigheterna ska göra genom regeringsuppdrag, antingen i myndigheternas regleringsbrev eller som särskilt regeringsuppdrag.31 Det totala antalet regeringsuppdrag ger en bild av i vilken grad myndigheterna är styrda. Exempelvis kan regeringen i ett regeringsuppdrag ange att den önskar en analys i en fråga. Regeringen kan ange särskild avrapporteringstidpunkt för ett regeringsuppdrag. Särskilda regeringsuppdrag kan ges under verksamhetsåret och har då en mer omfattande uppdragsbeskrivning än uppdrag i regleringsbreven. Antalet regeringsuppdrag som myndigheterna får varierar . I tabellen nedan redovisas antalet uppdrag i regleringsbrev och som särskilt regeringsbeslut . Sammanställningen avser samtliga regeringsuppdrag som myndigheterna har, oavsett vad uppdraget avser. 31Vår genomgång styrks av Statskontoret (2011). Statskontoret 2014:7, s. 37. Statskontorets kartläggning avsåg endast regeringsuppdrag i regleringsbreven. SOU 2018:79Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Antal uppdrag i regleringsbrev samt regeringsuppdrag beslutade i särskild ordning 2016 och 2017 Källa: Myndigheternas regleringsbrev samt skriftliga e-postsvar från myndigheternas handläggare vid respektive departement, inkomna mellan och . Tabellen ska läsas på följande sätt: Brå fick 10 uppdrag 2016, varav 4 beslutades i regleringsbrev och 6 i särskild ordning. Brå, ISF och Trafikanalys är uppdragsstyrda i högre grad än övriga analys- och utvärderingsmyndigheter (mellan 18–19 uppdrag var –2017). IFAU sticker ut genom att endast ha ett uppdrag . Det är ett uppdrag om moderna beredskapsjobb som regeringen gett till många myndigheter. Tillväxtanalys och Kulturanalys har därefter minst antal uppdrag. Tillväxtanalys styrs numera mer långsiktigt och i mindre utsträckning med regeringsuppdrag. I Statskontorets kartläggningar hade Tillväxtanalys totalt 33 uppdrag.32 De flesta av myndigheterna har betydande frihet att styra verksamhetens inriktning, givet de uppgifter som regeringen angett i myndigheternas instruktioner. Utredningens samlade bild är att de flesta av myndigheterna har utrymme att göra 40–egeninitierade uppdrag (se avsnitt 3.2). Myndigheterna är i huvudsak anslagsfinansierade Sammantaget uppgick de sju analys- och utvärderingsmyndigheternas intäkter till 2017. Brås intäkter utgjorde ungefär en tredjedel av de totala intäkterna för samtliga myndigheter. Vid utgången av 2017 var fyra myndigheter ungefär jämnstora sett till sina intäkter. ISF:s, Trafikanalys, Tillväxtanalys och Vårdanalys intäkter uppgick till per myndighet. IFAU:s intäkter uppgick till och Kulturanalys intäkter uppgick till . 32Statskontoret (2011), s. 64. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Merparten av myndigheternas intäkter har ökat marginellt sedan myndigheterna inrättades. Trafikanalys och Vårdanalys intäkter har planat ut . Brå sticker ut genom att intäkterna har växt samt . Delar av Tillväxtanalys uppgifter övergick till och , vilket gjorde att myndighetens intäkter 2017 nästan halverades jämfört med . Figur 3.1 Myndigheternas intäkter 2007–2017, 2 0 0 7 2 0 0 8 2 0 0 9 2 0 1 0 2 0 1 1 2 0 1 2 2 0 1 3 2 0 1 4 2 0 1 5 2 0 1 6 2 0 1 7 Källa: , ESV, 2017 samt myndigheternas årsredovisningar. Myndigheterna är i huvudsak finansierade med förvaltningsanslag. De får också i varierad utsträckning intäkter i form av bidrag för särskilda regeringsuppdrag, forskningsanslag eller bidrag från andra myndigheter. Vårdanalys skiljer sig från de övriga myndigheterna genom att cirka en tredjedel av myndighetens verksamhet finansieras med medel för särskilda regeringsuppdrag. Övriga myndigheter finansierar huvudsakligen de uppdrag som regeringen ger dem inom ramen för myndighetens förvaltningsanslag. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Personal-, lokal- och driftskostnader Itabell 3.3 visas personal-, lokal- och driftskostnader per myndighet . Kostnader för personal, lokal och drift presenteras i respektive kolumn och den totala kostnaden per myndighet summeras i kolumnen längst till höger. Tabell 3.3 Myndigheternas kostnader 2017, Källa: , ESV, 2017 samt myndigheternas årsredovisningar. Vid utgången av 2017 utgjorde personalkostnader (löner m.m.) den största kostnaden för myndigheterna. till samtliga myndigheter uppgår personalkostnader till , driftskostnader till knappt 30procent och lokalkostnader till . För IFAU och ISF som har högst andel personalkostnader utgör personalkostnader respektive av den totala verksamhetskostnaden. Motsvarande siffra för Trafikanalys som har lägst andel personalkostnader är . Vårdanalys och Tillväxtanalys avviker genom att ligga lägre. Myndigheternas lokalkostnader varierar mellan av de totala kostnaderna. Lägst andel lokalkostnader har IFAU, Kulturanalys och Trafikanalys. Tillväxtanalys har högst andel lokalkostnader. Driftskostnader, vilket bl.a. omfattar inköp av tjänster, står för mellan av myndigheternas kostnader, se tabell 3.4. Vilken typ av tjänster som köps in varierar mellan myndigheterna, men typiskt sett gäller det konsultstöd till kärnverksamheten. Trafikanalys, med en driftkostnad på , är den myndighet som nyttjar konsulter i högst utsträckning. En stor del av dessa avser produktion och utveckling av statistik och statistikspridning. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter myndigheter som i liten utsträckning, eller inte alls, köper in konsultstöd till kärnverksamheten är ISF och IFAU där driftskostnaderna är . Deras driftskostnader består i huvudsak av köp av tjänster till stödverksamheten. Tabell 3.4 Myndigheternas kostnader 2017 som andelar (procent) Källa: , ESV, 2017 samt myndigheternas årsredovisningar. Not: Övriga kostnader består av Finansiell kostnader och Avskrivningar och nedskrivningar. Kostnader för lednings- och stödkompetens Statskontoret har iakttagit att små myndigheter generellt har högre personalkostnader för ledningskompetens. I små myndigheter utgör ledningskompetensen i snitt och i större myndigheter mellan av personalkostnaderna. Enligt Statskontorets definition tillhör Kulturanalys gruppen små myndigheter (<31 årsarbetskrafter), de övriga analys- och utvärderingsmyndigheterna gruppen medelsmå myndigheter (31–100 årsarbetskrafter) och Brå gruppen medelstora myndigheter (>101 årsarbetskrafter).33 Hos analys- och utvärderingsmyndigheterna utgör ledningskompetensen mellan : IFAU , Vårdanalys 13procent, Tillväxtanalys , Trafikanalys och Kulturanalys 9procent, Brå och ISF 7 procent.34 Den genomsnittliga andelen av personalen som tillhör kompetenskategorin stödkompetens är hos samtliga myndigheter. Hos analys- och utvärderingsmyndigheterna varierar denna andel mellan (Brå, vilket förklaras av en IT-avdelning till 33Statskontoret (2017), Kostnader för små myndigheter. 34Ibid., s. 11 och 16. Myndigheternas årliga redovisning av anställda till ger en bild av personalens fördelning mellan kompetenskategorierna kärnkompetens, stödkompetens och ledningskompetens. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter stöd för produktion, förvaltning och utveckling av statistik) och (Trafikanalys) med ett snitt på . 3.3.9Samspelet och närheten till regeringen varierar Våra fokusgrupper med huvudmän och intervjuer med myndighetsledningar visar att informationsutbytet mellan regeringen, och myndigheterna är betydelsefullt för verksamheterna. Informationsutbytet är formaliserat och varierar i frekvens.