sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Fredsforskningen förklarar alltså ofta orsaken till våld från en maktanalys eller resursfördelningssynpunkt. Inom IR och fredsforsk- ning används begrepp som övergång (”transition”), asymmetriskt våld och kriminaliseringen av konflikt, etc. Dessa är förhållningssätt som öppnar upp för att se olika typer av säkerhetsproblem ur ett ”cross-over” eller relationellt, perspektiv. Sådana perspektiv har inte minst fått fäste i studier av kopplingen mellan kriminalitet och vålds- bejakande extremism. Mot bakgrund av ovanstående kommer detta kapitel först att ge en överblick av säkerhetsutmaningar i svenska städer, med empiriskt Våldets polarisering i svenska städer fokus på fysiskt och strukturellt våld, ökningen av gängkriminalitet, samt på våldsbejakande extremism. Den tredje och sista delen disku- terar luckor i den existerande litteraturen och ger förslag på framtida forskningssatsningar. Trender i urbant våld: svenska städer i en europeisk kontext Det fysiska våldet: förändringar i dödligt våld Det dödliga våldet i har uppvisat en nedåtgående trend på nationell nivå , liksom i många andra europeiska länder (, 2015). har antalet personer i som uppger att de utsatts för misshandel minskat något 2005–2015 (Brå, 2016b) och antalet personer i åldern 15–som varit miss- tänkta för brott minskade också (Brå, 2016a). Två typer av dödligt våld som haft genomslag på minskningen på nationell nivå är minskningen av spontana alkoholrelaterade fall av dödligt våld mellan män, och minskningen av mäns dödliga våld mot kvinnor i nära relationer. Båda dessa typer av dödligt våld sker ofta i privatbostäder med kniv eller slagvapen och är inte typiska storstadsfenomen; förändringar i länen utanför storstadsregionerna har haft störst genomslag minskning. (Brå, Rapport 2015:24:8). I som helhet är partnermord och dödligt våld mellan bekanta män, ofta i samband med alkoholkonsumtion, fort- farande de största kategorierna av dödligt våld, medan de som begås inom ramen för en kriminell miljö är tredje vanligast. I , och är bilden dock den omvända (Brå, 2012:10). Medan det dödliga våldet har minskad nationellt så har dödligt våld mot unga män framför allt i storstäderna ökat . Brotten sker oftast utomhus på allmänna platser i storstadslänens socialt mest utsatta områden och utgör oftast en del av pågående konflikter i kriminella miljöer (Brå, Rapport 2015:24). kunde av morden i , och kopplas till organiserad brottslighet, jämfört av morden utanför storstäderna (Brå, 2015; , Rostami, Gerell & , 2017). Därmed kan det konstateras att det dödliga våldet är alltmer centralt för att förstå dödligt våld i , samt att trender i grova våldsbrott i vissa storstadsmiljöer inte nödvändigtvis följer den positiva nationella utvecklingen. Våldets polarisering i svenska städer I ett kortare perspektiv kan flera tendenser utläsas. Det första är att antalet mord i låg högt (112 mord) och 2016 (106 mord), jämfört med medeltalet om 83 mord 2010–2014, en utveckling som har fortsatt . Den andra ten- densen är att antalet offer i ärenden som innehöll flera fall av dödligt våld mer än fördubblades (10 offer) till 2015 (22 offer). Ökningen av sådana fall utgjorde omkring hälften av den totala uppgången 2015 (, 2015). Den tredje är att våld mot unga män mellan 15–har ökat signifikant bland dödsoffren de . var antalet unga dödsoffer högre än någon- sin tidigare sedan mätningarna började , en trend som fortsatt och (Estrada, 2017.) Den fjärde är att användningen av skjutvapen i fall av dödligt våld har ökat mar- kant –2015 (i snitt av fallen), jämfört med –2005 (i snitt av fallen) (, 2015). Den femte tendensen är att kriminalitet, däribland våldsbrott, är närmare sammankopplat med låg socioekonomisk status . Bland annat visar en studie att andelen dömda för brott till växande del till- hör de 20 fattigaste procenten i : en ökning från bland personer födda bland personer födda (Estrada, 2017). Både längre och kortare trender visar på att det våldet karakteriseras av en fragmentering, där majoriteten av det dödliga våldet koncentreras geografiskt, socioekonomiskt, delvis etniskt och till ett genus. Sett ur ett komparativt EU perspektiv så svarar antalet mord rap- porterade till polisen mot befolkningsmängd i EU (har av EU:s befolkning och av de rapporterade morden i EU) (, 2016). har emellertid knappt 3 pro- cent av EU:s totala BNP (SCB 2016), utav vilken en högre grad går till socialt skydd än genomsnittet i EU1 (, 2014b). Därtill har de näst högsta sjukvårdsutgifterna i EU (efter ), vilket skulle förorda mindre dödligt våld och mindre våld med dödlig utgång, enligt en rad teorier (, 2014a). Utan dessa strukturella åtgärder finns anledning till att förmoda att det dödliga våldet i skulle hamna över vad som anses rimligt utifrån befolkningsmängd. 1Dock lägre än i och . Våldets polarisering i svenska städer Det strukturella våldet: ökad marginalisering och ekonomisk ojämlikhet Det strukturella våldet, per Galtungs definition, ökar i stä- der. Ett flertal studier har belyst en kraftigt ökande segreger- ing av svenska städer (se t.ex. , , 2016). hade mellan den starkast växande ojämlikheten bland alla , då den ökade med en tredjedel. var den genomsnittliga inkoms- ten för de 10 rikaste procenten av inkomsttagare 6,3 gånger högre än den för de lägsta . Detta är en ökning från ett förhållan- de på cirka 4–1 under större delen av (, jan. 2015; , mar. har de största inkomstskillnaderna bland hushållens disponibla inkomster och högst relativ fattigdom (8,8 pro- cent) bland de nordiska länderna. Andelen relativt fattiga i är dubbelt så hög, , bland personer 18–25 år.2 (, 2014). Till stor del beror den ekonomiska ojämlikheten på skillnaden i arbetslöshet mellan utrikes och inrikes födda. Arbetslösheten bland utrikesfödda i var , jämfört för inrikes födda –2013 (, juli 2015:18; SCB, 2016). Skillnaderna beror även på förmögenhetsojämlikhet (från, t.ex. skill- nader i kapitalinkomster) (, 2016:6–8). I ses en stark korrelation mellan inkomster och familjebakgrund bland de allra fattigaste, vilket betyder att familjebakgrunden har mycket stor betydelse för en persons (framtida) inkomster. Detta samband är inte alls lika tydligt för genominkomsttagare, vilket betyder att olika grupper i har ojämlika ekonomiska möjligheter (, 2016:27–29). Den ekonomiska ojämlikheten leder till skillnader i bland annat levnadssituationer och boendemiljö, utbildningsnivå, politiskt deltagande och hälsa. Som omnämnts i introduktionsavsnit- tet så problematiserar fredsforskning också ökade klyftor, inte minst i samband med urbant våld. 2Relativ fattigdom är del av befolkningen som lever på eller mindre av median- inkomsten. Våldets polarisering i svenska städer Minskad social sammanhållning: våld mot minoriteter Ytterligare dimensioner av det våldet kan anses vara en ökad segregering mellan inrikes och utrikes födda (särskilt utomeuro- peiskt födda), en minskad social sammanhållning och ökad främ- lingsfientlighet. Denna utveckling bör ses som en förlängning av den ekonomiska marginaliseringen och växande ojämlikheten, men kan även ses kopplat till utvecklingen utanför och särskilt säker- hetiseringen av muslimer och muslimska samhällen sedan terror- attackerna i , och som ökat ytterligare i och med Daeshs framväxt. Enligt uppgifter från Nationella trygghetsundersökningen ut- sattes uppskattningsvis 107 000 personer för 190 000 främlingsfient- liga hatbrott i . I statistiken över polisanmälningar med identifierade hatbrottsmotiv var, , hatbrott med främlingsfientliga/rasistiska motiv vanligast. Anmälda islamofobiska hatbrott mer än fördubblades 2015 jämfört med (Brå, 2016:15). En tredjedel av hatbrotten begås på allmänna platser eller i kollektivtrafiken. är överrepresenterat bland hat- brotten (Brå, 2016:15:16). Minoriteters utsatthet på allmänna platser i svenska städer begränsar rörelsemönstret hos vissa individer och grupper. En kvalitativ studie om muslimska kvinnors utsatthet av hat- brott på allmänna platser i visade till exempel att muslimska kvinnors känsla av otrygghet och erfarenheter av utsatthet gjorde att de undvek delar av som uppfattas som ”bra områden” av andra svenskar (, 2015:100). FN:s senaste rapport om mänskliga rättighetssituationen i noterade en ökning av hets mot folkgrupp, rasistiskt och främlings- fientligt våld mot muslimer, afro-svenskar, romer och judar, och återkommande negativa skildringar av muslimer i media. Rapporten uttryckte också oro över ett stort antal incidenter av religiös intole- rans, inklusive fysiska övergrepp mot personer som tillhör religiösa minoriteter (bland annat muslimer och judar) attacker mot deras gudstjänster samt om underrapportering av sådana fall (, 2016). Våldets polarisering i svenska städer Ökad gängkriminalitet och fragmentering I , och har allt fler kriminellt belastade personer sökt sig till olika grupperingar eller ”gäng” och av det dödliga våldet i storstäderna kan en stor del kopplas till kriminella grupper. Dessa gängbildningar skiljer sig från den traditio- nellt organiserade brottsligheten då de mer liknar löst sammansatta nätverk, eller mycket lokala territoriella grupperingar, ofta skapade utifrån lokala sociala nätverksfaktorer så som gemensam uppväxt- miljö eller familjeband. ”Medlemmarna” är ofta unga killar. Därmed har den kriminella miljön i storstäderna både vuxit och diversifierats då miljön utgjordes av ett fåtal kriminella grupperingar kopplade till MC-klubbar (Brå, 2012:13). Många av de nuvarande grupperingarna har stark territorial anknytning. Koncen- treringen av kriminella individer och våldsbrott på en liten geografisk yta har tidigare pekats ut som en faktor till exempelvis fler skjut- ningar då risken för våldsamma möten ökar, vilket Brå menar kan förklara varför har varit mer utsatt än och (Brå, 2012:18). En likande hypotes kan appliceras på särskilt utsatta områden, där olika grupperingar kan göra territoriella anspråk och sträva efter att kontrollera ett litet område, vilket leder till att konflikter uppstår mellan olika grupperingar. Våldsmedel och våldsupptrappning: ökad tillgång till skjutvapen En del i utfallet av den ökande gängbildningen och fragmenteringen är en förhöjd användning av vapen i kriminella uppgörelser och kon- flikter. Enligt Brå användes skjutvapen i närmare en tredjedel (29 pro- cent) av de konstaterade fallen av dödligt våld 2015, vilket är en något lägre andel än 2014 (). var dock motsvarande siffra . Den senaste femårs- perioden har andelen varit i genomsnitt (, 2015). Antalet sannolika skjutningar och antalet skottskadade ökade också kraftigt . var antalet anmälda skjutningar per 100 000 invånare, fem gånger vanligare i särskilt utsatta områden än i övriga delar av landet (Brå, 2015). forskning har visat att tillgång på skjutvapen och spräng- ämnen kan öka våldsnivån i enskilda gängrelaterade attacker mot människor och egendom. Dessutom kan användningen av skjutvapen Våldets polarisering i svenska städer och sprängämnen medföra en risk för ytterligare våldsupptrappning och en form av gängrelaterad våldspiral och kapprustning (, 2015). Detta gör att antalet skjutningar kan variera kraftigt från till ett annat och intensifieras när konflikter i kriminella miljöer trap- pas upp. hade till exempel totalt 40 verifierade skjutningar –, varav majoriteten ägde rum i , och (, feb. Även hade ett ovanligt högt antal skjutningar i kriminella miljöer , med 32 skjutningar som antags ha kopplingar till gängkrimina- litet . Majoriteten ägde rum i , och Odense3 (Danska , 2017). Till skillnad från den svenska statistiken över skjutningar så rensas den danska statistiken till att täcka enbart skjutningar som kan kopplas till kriminella gäng och MC-klubbar medan den svenska statistiken kan innehålla, till exempel, jaktlyckor och självmord (Rigspolitiet, 2015; Brå, Skjutningar, 2015a:3). Ett sätt att utforska huruvida våldsdåd har upprepningseffekter är att kartlägga skjutningar och rum. En publicerad studie om skjutningar i fastställer just dessa upprepningseffekter, som gör att ett våldsdåd ofta följs av andra liknande dåd, inom när- liggande geografiska områden och inom , ofta (, Rostami, Gerell & , 2017). På så vis kan studien visa på våldets koncentrering och underlätta planeringen av polisiära och andra insatser. Studier om upprepningseffekter pekar på att skjutningar motiveras av till exempel hämnd för tidigare skjut- ning, och utgör en del av en pågående konflikt mellan kriminella miljöer. Underlaget behöver dock kompletteras med teorier om var- för våldet uppstår. I en nyligen publicerad studie finansierad av Europeiska Kommis- sionen bedöms som ett land med förhållandevis många skjut- ningar per capita i ett europeiskt perspektiv. , och låg i topp bland antal rapporterade dödliga och icke-död- liga skjutningar i EU tillsammans med södra . Studien visade även att det väpnade våldet drivs av, och drabbar främst, unga män i ålder 20–24 år4 (Project FIRE, feb. 3För var antalet skjutningar totalt 6 st. 4Analysen baserades på systematisk insamling av medierapportering i lokala nättidningar från jan. Våldets polarisering i svenska städer Förhållandevis många skjutningar i resulterar i kropps- skador och död, och utvecklingen har varit negativ . , noterade i en rapport om brottssituationen i , och , att antalet skjutningar stigit i samtliga storstäder, men ansåg att många av skjutningar då var menade som markeringar utan syfte att skada någon. Skjutningar mot person betraktades som ganska spontana fenomen och plane- rade avrättningar ansågs ovanliga (Brå, 2012:13). Mycket tyder på en förändring där en stigande andel skjutningar syftar till att skada eller döda, och flera av dödsskjutningarna är mer planerade. Dessutom används handgranater som markering i situationer där skjutvapen tidigare använts. I , och resulterade 387 av 948 skjut- ningar i kroppskador, bland annat död, mellan och . i skottskadades cirka 40 personer i drygt 160 skjutningar5 (, Rostami, Gerell &, 2017; Intervju med danska Rikspolisens Nationella Efterforskningscenter, ). Trots att antalet mord i har fallit , har haft en ökning med i genomsnitt fler dödsskjutna män och fler skottskadade män, . Utvecklingen har en stark koppling till den förändrade kriminella miljön i storstäderna, med en växande andel kriminella som ingår i olika rivaliserande grupperingar (, Rostami, Gerell & , 2017). Ett ytterligare problem med skjutvapenvåldet i kriminella miljöer är att få brott upp och andelen ouppklarade fall som begås med skjutvapen är högre i storstadslänen än i övriga landet (Brå, 2012:10). har flera olika studier och rapporter visat på en ökad tillgång till skjutvapen i kriminella miljöer framför allt i stor- städerna. En rapport från och Polisen konstaterar att illegala skjutvapen är ett utbrett problem i , att fler kriminella individer bär skjutvapen i och att efter- frågan på skjutvapen bland kriminella kretsar i är fortsatt stor eller har ökat. Rapporten konstaterar att det funnits en efterfrågan på illegala skjutvapen, och den senaste tidens skjutningar har troligtvis genererat en ytterligare ökad efterfrågan. 5Danmark hade dock betydligt fler skjutningar och träffsäkerheten har stigit mar- kant . Våldets polarisering i svenska städer I gjordes en betydande ökning av beslagtagna skjut- vapen och . En bedömning är att detta ledde till en ökad efterfrågan på nya illegala skjutvapen, vilket i sin tur troligen bidrog till ökad införsel (verket, 2014:15–16). I är det relativt ovanligt att samma vapen används vid flera olika skjutningar, vilket tyder på en god tillgång till vapen i våld- samma kriminella miljöer (Intervju med NFC, sep. Analyser från och visar i stället att samma vapen ofta används i flera skjutningar, i i upp till fem olika skjutningar (Intervju danska Rikspolisens Nationella Efterforskningscenter, ). Trots att anses ha fler illegala vapen i omlopp, beslag- togs färre vapen i än i –2014 (Polismyndig- heten & , 2014:4; Rikspolisen i , 2017). Utöver polisens underrättelse så visar studier att boende i vissa utsatta områden upplever att vapentillgången har ökat i deras när- område , vilket bland annat framkommit i fokusgrupper i i norra (Öppet samtal om våldet, ). har större variation gällande typ och fabrikat av ille- gala vapen påträffats (se t.ex. Brå, 2012:13). Bland annat har olika for- mer av ombyggda eller konverterade vapen beslagtagits av både tull och polis. Detta gäller framfört allt turkiska gaspistoler av märket som säljs utan licens i flera EU-länder, men som med enkla medel kan justeras för att skjuta med riktig ammunition och därmed bli dödliga. Även så kallade återaktiverade deaktiverade vapen på- träffas (intervju med NFC, 2015). I flera EU-länder säljs deaktiverade vapen utan krav på registrering eller vapenlicens, och i vissa av fallen kan det gälla före detta militära vapen som kan återställas i fullt bruk. Flera av vapnen som användes i terrorskjutningarna i var återaktiverade tidigare deaktiverade vapen. Åtgärder har vidtagits på europeisk nivå för att komma åt luckor i lagstiftningen. Bland annat har en ny gemensam förordning antagits för att införa en minimum- standard för deaktivering för att undvika möjlig framtida reaktivering av vapen. Därtill har Europol tillsammans med en rad EU-länder, bland annat , lett en gemensam operation mot reaktiverade vapen, vilket ledde till beslag av 10 000 vapen i (Europol, 2017). Våldets polarisering i svenska städer Användandet av handgranater ökade avsevärt . I en rapport från polisen till regeringen framgår att användandet av handgranater ökat från 10 detonerade handgranater till 27 fall av detonerade handgranater . hade polisen totalt 45 ärenden med handgranater medan antalet var 2016. Kriminella använde handgranater bland annat mot lokaler och bostäder utan att ta hänsyn till om människor fanns i närheten, vilket bland annat kostade en 8-årig pojke livet (, och , 2016). Användandet av handgranater bland kriminella i saknar mot- stycke i andra länder i och . hade till exem- pel inte ett enda fall med handgranater –2016 (Intervju danska Rikspolisens Nationella Efterforskningscenter, ). var problemet med handgranater mer vanligt före- kommande i men ökade antal beslag samt utredningar av handgranater i . Enligt polisen handlar det om fram- för allt fem saker som gör att handgranater ökar: tillgång, lågt pris, många konflikter mellan kriminella gäng, normalisering av användan- det av granater samt låg risk för att straffas (Pirttisalo, 2017). Därtill kan tilläggas att handgranater har en psykologisk effekt och sprider rädsla, samt att de eventuellt ger status i vissa kretsar. Det är även vanligare att militära skjutvapen, så som automat- vapen, används vid våldsbrott i . beslagtog polisen bl.a. militära vapen i två olika tillslag i . Det första beslaget gjordes i samband med att polisen genomförde en husrannsakan i en vindsfastighet i Fruängsområdet. Där hittade man fem stycken fullt funktionsdugliga automatvapen samt ammunition. Dagen efter be- slagtog polisen ytterligare fem automatvapen samt ammunition i samband med att de stannade ett fordon i . Polisen bedömer att det finns fler personer inom den grova brottsligheten i Stock- holmsregionen som har haft tillgång till vapnen och ämnat använda dessa i grova våldsbrott (Kirvesmäki, 2017). Det dödliga våldet har lett till att flera unga tungt kriminella vänder sig till och till avhopparverksamhet . rap- porterar en stor efterfrågan på deras EXIT-verksamhet och att trycket är större än . De ser en särskild koppling mellan efterfrågan och skjutningar där rädslan för att förlora sitt eget eller en nära anhörigs liv, eller för att tvingas ta någon annans liv, spelar en avgörande roll för viljan att lämna kriminella miljöer (Efendić, 2017; Parlamentarikerforum för lätta vapen-frågor, 2017:5). Våldets polarisering i svenska städer Det våldet och våldsbejakande extremism I den svenska strategin mot våldsbejakande extremism kan utläsas att utvecklingen av våldsam extremism i under det senaste år- tiondet i huvudsak har inneburit ett visst tillbakadragande av vålds- bejakande extremism bland vänsterradikala grupper och framväxten av islamistisk extremism i . Våldsbejakande högerextremism är vanligast förekommande, dock anses islamistisk extremism utgöra ett större säkerhetspolitiskt hot mot och svenska intressen. Rekryteringen av så kallade jihadister i till terrororganisatio- ner sker framför allt i större städer (, 2016:2). Det nationella säkerhetspolitiska hotet från våldsbejakande islamistisk extremism anses främst utgöras av de unga män som rest till och för att ansluta sig till och kriga för Daesh, och risken för att de med en nyvunnen kunskap och en lägre våldströskel skulle kunna utföra terrordåd när de återvänder till (, 2016:7–8). Den våldsbejakande islamistiska extremismen i är, likt det dödliga och väpnade våldet, nära kopplat till socialt utsatta områden. Enligt polisen förekommer våldsbejakande religiös extre- mism, i någon form, i en tredjedel av särskilt utsatta om- råden, där den anses ha stor samhällspåverkan (, 2015:20). Kartläggningar av terroristdåd och kända våldsbejakande extremister i har visat på en påtaglig så kallad överlappning (”crossover”) mellan kriminella och våldsbejakande extremistiska miljöer (& , 2016). I har en stigande andel av gärningsmännen som begått terrorbrott haft en känd kriminell bakgrund. – 2011 hade fem av de 33 gärningsmän som var involverade i terrordåd i en känd kriminell bakgrund, medan –2016 hade 30 av 51 gärningsmän en känd kriminell bakgrund (Data från , citerad i Wilchen , 2017). Överlappning innebär inte bara att individer rör sig i både vålds- bejakande extremistiska- och kriminella miljöer. Kriminella grupper kan verka i en gråzon som influeras både av ”vanlig” eller instrumen- tal kriminalitet och extremistisk ideologisk motiverad kriminalitet, Våldets polarisering i svenska städer så som hatbrott. En extremistisk retorik eller användandet av extre- mistiska symboler kan exempelvis hjälpa att skapa en identitet kring ett speciellt kriminellt gäng. Kriminella kan också försvara sitt ager- ande utifrån extremistisk ideologi (Wilchen , 2017). Våldsbejakande extremister kan närma sig kriminella miljöer, använda kriminella kontakter eller själva begå brott, för att stärka förmågan för att begå ett attentat. Detta gäller till exempel för att få tillgång till illegala skjutvapen eller sprängmedel. Våldbejakande extremistiska grupper kan också vända sig till kriminella individer eller grupper i nyrekrytering. De senaste årens terrorattentat i har bland annat visat på fängelsers roll som plats för radikalisering av kriminella individer (Wilchen , 2017; PET 2016:1–5). En annan typ av överlappning är sociala band och gemensam miljö, till exempel familjeband eller gemensam uppväxt i ett särskilt område. Kartläggning av våldsbrott och islamistisk extremism, till exempel, visar ofta på en gemensam geografisk och socioekonomisk profil. En rapport av och Brå om kriminalitet bland höger- och vänsterextremister i visade att de flesta personer inom politiska extremistmiljöer i inte begår brott. De indi- vider som begår brott är i stället mycket brottsaktiva och majoriteten av brotten de begår är inte politiskt motiverade. Av 1 409 personer som varit skäligen misstänkta för sammanlagt 9 329 brott, bedömdes 2 432 vara politiskt motiverade brott (& Brå, 2009). Många brottsaktiva extremister ansågs ha praktiska färdigheter i, och er- farenhet av, att använda våld, varav ett antal också haft erfarenhet av dödligt våld (& Brå, 2009:19). Enligt har omkring 300 personer rest för att ansluta sig till våldsbejakande islamistiska grupperingar i och . Ungefär 140 har återvänt. –2016 avstannade till stor del rekryteringen till terrororganisationerna i (Delling, 2016). De flesta svenskar som ansluter sig till terroristgrupper utomlands är unga män mellan , födda i med minst en förälder född utomlands och saknar eller har låg inkomst. En tredjedel har kriminell bakgrund (, hotbild ).