sou · H6B311 · 2018-02-28 00:00:00 — Information ska ges om vilka kurser eller betyg eleven saknar för att kunna fullfölja utbild- ningen och erhålla en gymnasieexamen, samt information om olika studievägar, inom och utanför gymnasieskolan, för att uppnå en gym- 23Skolverket (2017). En undersökning av vilka kurser gymnasieelever med studie- bevis saknar godkänt i för att få examen. 24Ett ansvar som rektorn, enligt 15 kap. 20 § respektive 18 kap. 20 § skollagen, har och därmed ska se till att eleven får minst en gång per termin. Förslag för kvalitet i insatser nasieexamen eller motsvarande utbildning på folkhögskola. Det sist- nämnda kan handla både om vilka anpassningar och möjligheter den aktuella gymnasieskolan kan erbjuda, men också studiealternativ vid andra gymnasieskolor, komvux eller folkhögskolor. Om eleven är ska information också ges om kommu- nens aktivitetsansvar i 29 kap. 9 § skollagen och om hemkommunens skyldighet att kontakta ungdomar som inte har fullföljt en gymnasie- eller gymnasiesärskoleutbildning för att vidare stödja och motivera dem till utbildning eller annan sysselsättning. Eftersom det saknas motsvarande krav på godkänt betyg i ett visst antal kurser för att få en examen inom gymnasiesärskolan, och samtliga elever som har genomfört en gymnasiesärskoleutbildning får ett gymnasiesärskolebevis25, regleras i förslaget till 12 kap. 4 c § gymnasieförordningen att eleven ska få information om vilka kurser och utbildningsmoment som saknas för att kunna fullfölja utbild- ningen26 samt om olika studievägar inom och utanför gymnasiesär- skolan.27 Information om kommunens aktivitetsansvar ska, på samma sätt som i förslaget till 12 kap. 4 b §, också ges till gymnasiesärskole- eleven om denne inte har fyllt enligt 12 kap. 4 c § gymnasieför- ordningen. Målgrupp för avslutande vägledningssamtal Det avslutande vägledningssamtalet ska enligt förslaget erbjudas samt- liga elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som riskerar att avsluta utbildningen och till samtliga gymnasieelever som slutför utbildningen utan att ha uppfyllt kraven för att få en gym- nasieexamen. De som ska erbjudas vägledningssamtal är: 25Se 19 kap. 27 § skollagen (2010:800). 26Med fullföljd utbildning menas att målen för ett nationellt gymnasiesärskoleprogram har uppfyllts. 27En pågående utredning har i uppdrag att analysera om studie- och yrkesvägledningen kan förbättra övergången från skola till arbete för elever med funktionsnedsättning, däribland de som går i gymnasiesärskolan. I det kan övervägas om mer behöver göras för att stärka etabler- ingsmöjligheterna för denna målgrupp. Se Dir. 2017:116 En utvecklad studie- och yrkesväg- ledning. Förslag för kvalitet i insatser –elever som slutför ett nationellt program med studiebevis, enligt 8 kap. 12 § gymnasieförordningen, –elever som avslutar sina studier på nationellt gymnasie- respektive gymnasiesärskoleprogram eller introduktionsprogram inom gymnasieskolan och som därmed omfattas av reglerna i 12 kap. 4–4 a §§ gymnasieförordningen28, samt –elever som endast genomför studier på introduktionsprogram och inte övergår till ett nationellt program. Nyanlända unga med tillfälliga uppehållstillstånd29 ska omfattas av rätten till vägledningssamtal på samma sätt som andra elever enligt ovan. Med hänsyn till vad som anförts om kunskapsbrister kring gäl- lande regelverk och framtida vägval för denna specifika målgrupp (se avsnitt 5.3) kan vägledningssamtalen fylla en särskilt viktig funktion för att ge dessa elever bättre information för vägarna framåt mot ett fullföljande av sin utbildning. En stor del av den kunskap som behövs för att kunna ge ett väg- ledande samtal av god kvalitet finns redan inom gymnasieskolan. Samordnaren gör dock bedömningen att det från kom- mer att krävas råd och stöd för att säkra likvärdighet och kvalitet i det föreslagna arbetet i anslutning till elevers avslutande av utbildningen. kommer att behöva utarbeta ett ändamålsenligt stöd, ex- empelvis i form av allmänna råd, information via webbplats eller lik- nande. För att säkra kvaliteten i implementeringen bör Skolinspek- tionen genomföra en särskild granskning av samtalen ett eller efter införandet. 28Det avslutande vägledningssamtalet ska erbjudas till den elev som, enligt 12 kap. 4 § första stycket gymnasieförordningen, har anmält till rektorn att han eller hon önskar avsluta utbild- ningen samt till den elev som enligt 4 a § under minst en månad varit frånvarande från utbild- ningen och därmed misstänks stå i begrepp att avsluta utbildningen utan planer på fortsatt utbildning vid samma eller annan skola eller kommun. 29Unga som omfattas av lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheterna att få uppehållstillstånd i . Förslag för kvalitet i insatser Stärkt samverkan med hemkommunen för unga Förslaget om ett avslutande vägledningssamtal syftar till att stärka den unges kunskap om vägar vidare. Förhoppningsvis kan en följd- effekt vara att samtalen också bidrar till att skolans samverkan med hemkommunens verksamhet för det kommunala aktivitetsansvaret stärks och även att efterlevnaden av den lagstadgade rapporterings- skyldigheten30 om avslut och frånvaro till hemkommunen förbätt- ras. Detta skulle i sin tur förbättra förutsättningarna för att den unge mer skyndsamt kan kontaktas av hemkommunen och erbjudas lämp- liga individuella insatser inom ramen för det kommunala aktivitets- ansvaret. Bättre information och förståelse av möjligheterna inom det kommunala aktivitetsansvaret kan också öka den unges egna initiativ till att kontakta hemkommunen för att få hjälp och stöd. 10.3Projekt för övergångar från språkintroduktion Samordnarens bedömning: En nationell aktör bör utarbeta model- ler med syfte att stärka kopplingen mellan språkintroduktion, vidare studier och etablering i arbetslivet för unga nyanlända i åldern 15–. Detta bör ske i projektform och i samarbete med ett antal utvalda kommuner. Svenska bör utlysa nationella medel inom program- område 2 , för att möjliggöra utarbetandet av ovan föreslagna modeller. Särskilt fokus i utlysningen ska ligga på ut- värdering av projektverksamheten då det finns stora kun- skapsluckor inom detta område. Skälen för Samordnarens bedömning: av alla elever i åldersgruppen 16–kom till . Språk- introduktion var under /2017 gymnasieskolans fjärde största program med 35 863 elever.31 Språkintroduktion är det intro- duktionsprogram med den minsta andelen elever () som går över till ett nationellt program. 30Se 15 kap. 15 § och 18 kap. 15 § skollagen (2010:800). 31Skolverket (2017). Programblad, introduktionsprogram, språkintroduktion. Förslag för kvalitet i insatser Skolinspektionens granskning av språkintroduktionsprogram- met 2017 visade att den kraftiga ökningen av elever, har förstärkt tidigare brister samt att bristande kvalitet kan få långt- gående konsekvenser för en sådan redan utsatt grupp (se kapitel 5). Bland unga som inte fortsätter med gymnasiestudier efter språk- introduktion är det nästan en av tre som varken studerar eller arbetar. Detta visar på ett behov av att utveckla arbetsmetoder och studie- alternativ för unga som anländer till sent i tonåren för att kunna öka deras förutsättningar och möjligheter att slutföra en ut- bildning, inte minst mot bakgrund av hur avgörande en gymnasie- utbildning är för senare etablering på arbetsmarknaden. Samordnaren ser behov av att en nationell aktör tillsammans med ett antal kommuner utarbetar modeller för övergångar från språk- introduktion till fortsatta studier eller från språkintroduktion till etablering på arbetsmarknaden. Modellerna kan med fördel utarbe- tas i projektform för att stärka möjligheterna att fler kommuner kan medverka i detta arbete. Svenska har utlyst regionala och nationella medel för att öka andelen nyanlända som etablerar sig på arbetsmarknaden . Samordnaren gör bedömningen att ESF bör genom- föra ytterligare en nationell utlysning inom program- område 2.32 Syftet med utlysningen bör vara att på ett systematiskt sätt utveckla modeller för att stärka kopplingen mellan språkintro- duktion, vidare studier och etablering i arbetslivet för unga ny- anlända i åldern 15–. Samordnaren ser behov av fokus på att utveckla modeller för övergångar mellan utbildning och arbete, vilket har varit en mindre vanlig inriktning inom socialfonden i . De projekt som riktats mot skolan har gällt att stärka närvaron och förebygga studieavbrott. Erfarenheten av att arbeta fram modeller för övergångar från språkintroduktion till vidare etablering kan där- med bli intressant även för utveckling av genomförandet av social- fonden i under kommande programperiod 2021–2027. 32 Insatserna inom ESF:s programområde 2 ska skapa nya vägar in på arbetsmarknaden genom att utveckla nya sätt att arbeta med integration och inkludering och därigenom hjälpa personer som står långt från arbetsmarknaden att utvecklas så att de lättare kan få anställning. Fokus lig- ger på utveckling av metoder och strukturer. Insatserna här behöver alltså inte ge ökad syssel- sättning direkt, utan kan också innebära att utveckla metoder på området. Förslag för kvalitet i insatser För att säkerställa resultat för modellernas effektivitet och kvalitet bör särskilda resurser avsättas för utvärdering för att kunna sprida arbetsmodellerna till andra skolor som drivs av både enskilda och kommunala huvudmän. Samordnaren bedömer att ESFs utlysning bör rikta sig till natio- nella aktörer med ett starkt mandat inom dessa frågor. Projektverk- samheten bör omfatta utprövning av modeller i ett antal mindre eller medelstora kommuner och/eller regioner. Vikten av att en nationell aktör leder arbetet baseras på erfarenheter från tidigare nationella ESF-satsningar så som Plug In, Plug In 2.0, Unga in, Ung Komp och Ung Framtid. Dessa flernivåprojekt har bidragit till att stärka det lokala arbetet genom att den nationella aktören kunnat ge stöd i att sätta frågorna på dagordningen, genomföra mer omfattande utvär- deringar, samt att de kommuner och myndigheter på lokal nivå som deltagit belastats med en minskad andel av den administrativa bör- dan som ESF-finansierade projekt ofta innebär. För den nationella aktören innebär flernivåprojektet ett ansvar att säkerställa att alla nivåer arbetar målinriktat, mätbart och på ett sammanhållet sätt. Projektet kan med fördel ske i samverkan mellan kommuner och Arbetsförmedlingen och komplettera pågående eller just avslutade satsningar så som Plug In 2.0, #jagmed och Arbetsförmedlingens satsning inom sysselsättningsinitiativet, Ung framtid. Det är särskilt angeläget för små och medelstora kommuner att kunna komplettera ordinarie verksamhet med utveckling av model- ler i projekt. Stora kommuner uppger i högre grad att de kan möta individers behov av individuellt stöd än vad små och medelstora kommuner gör.33 Det finns också erfarenheter av att riktade stats- bidrag inte söks av mindre kommuner i lika stor utsträckning som av större kommuner.34 Konstruktionen med en nationell samman- hållande aktör bedöms därför kunna öka möjligheten att utveckla arbetet även i mindre kommuner. Projektet bör ha ett särskilt jäm- ställdhetsfokus. Nyanlända kvinnor är överrepresenterade i grup- pen unga som varken arbetar eller studerar som är , sam- tidigt som det finns en överrepresentation av unga män bland de nyanlända eleverna på språkintroduktion. Att stärka deltagarnas in- 33Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (2016). Kommunernas aktivitets- ansvar 2016. 34Se exempelvis (2014). Specialdestinerade statsbidrag – ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? och Statskontoret (2016). Statens styrning av kommunerna. Förslag för kvalitet i insatser volvering är en nyckelfaktor i arbetet med att påverka elevers förut- sättningar att fullfölja sina studier. Samordnaren ser en möjlighet att genom projekten utprövar och utvärderar effekten av de yrkespaket som tillsammans med olika branschkunniga tagit fram. Dessa kan användas inom kom- vux på gymnasial nivå och inom gymnasieskolans introduktions- program. Paketen innehåller en kombination av gymnasiala kurser som ska svara mot de kompetenskrav som arbetsmarknaden ställer. Förhoppningen är att de leder till att fler får jobb eller ligger till grund för vidare studier.35 För att unga nyanlända ska kunna fortsätta sin etablering via ut- bildning eller arbete kan stöd från flera aktörer krävas. Exempelvis kan hälso- och sjukvården spela en viktig roll för de ungas psykiska hälsa. Det är därför viktigt, på både lokal och nationell nivå, att in- kludera hälso- och sjukvården i projektverksamheten för att möjlig- göra att hinder i ungas etablering förebyggs och att de unga får ett starkt individanpassat stöd. Exempel på andra satsningar för unga nyanlända var det möjligt att söka statsbidrag via för utveckling av introduktionsprogrammen och 265 huvudmän bevilja- des bidrag.36 Bidragen får användas till exempelvis fortbildning och kompetensutveckling för personal, kvalitetsutveckling och läromedel, men även till anpassningar i utbildningen utifrån arbetsmarknadens behov samt för att öka samarbetet med fler arbetsplatser för att möj- liggöra arbetsplatsförlagt lärande. Svenska har utlyst regionala medel för unga som varken arbetar eller studerar.37 Projekten plane- ras starta . De har även utlyst medel för att bland annat fler nyanlända kvinnor ska komma i arbete och studier.38 Utöver det har ESF flera pågående nationella och regionala projekt som syftar 35Skolverket (2017). Redovisning av uppdrag om sammanhållna yrkesutbildningar samt stöd- insatser under införandet av regionalt yrkesvux. 36Skolverket ”Statsbidrag för introduktionsprogram” publicerad på myndighetens webbplats 37Europeiska socialfonden (2017). Hållbart arbetsliv för unga som varken arbetar eller studerar eller riskerar att inte fullfölja utbildning. Utlysning för region mål 2:2. 38Europeiska socialfonden (2017). Utlysning för ESF Nationellt av genomförandeprojekt med inriktning ”Metoder för att öka nyanlända kvinnors sysselsättning”. Förslag för kvalitet i insatser till att fler unga ska uppnå en gymnasieexamen. Flera av dessa pro- jekt jobbar med nyanlända på språkintroduktion för att ta fram nya metoder och modeller för målgruppen. gjorde Temagruppen unga i arbetslivet en samman- ställning av erfarenheter från pågående ESF-projekt som möter unga nyanlända. Skriften syftar till att bidra med kunskap om och in- spiration till hur verksamheter kan planera och utveckla arbetet med att underlätta för unga nyanlända att etablera sig i arbetslivet och samhället i övrigt. Bland slutsatserna konstaterades vikten av att öka kunskapen om nyanländas behov och perspektiv för att skapa bättre insatser, att stärka kunskapen om unga nyanländas övergångar mellan olika skolformer, utvecklad studie- och yrkesvägledning och spridande av exempel på projekt och verksamheter där språkintro- duktion kombineras med studier på yrkesintroduktionsprogram.39 Regeringen gör en särskild satsning riktad mot barn och unga i gruppen nyanlända. I samband med detta ska 40 miljo- ner kronor fördelas till landstingen för insatser som förbättrar till- gången till insatser som ska motverka psykisk ohälsa hos barn och unga i gruppen asylsökande och nyanlända. MUCF fick i uppdrag att ta fram en digital plattform med information på rele- vanta språk om hälsa och jämställdhet för nyanlända barn och unga. 10.4Nationell etableringssamordnare för unga med funktionsnedsättning Samordnarens förslag: En nationell samordnare ska inrättas med uppdrag att verka för och driva på arbetet för att stärka etabler- ingen för unga med funktionsnedsättning. 39 Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Unga vill och kan i nytt land. Vad kan projekt inom Europeiska socialfonden lära oss om unga nyanländas etablering? Förslag för kvalitet i insatser Skälen för Samordnarens förslag: Unga med funktionsnedsätt- ning är de som möter störst hinder i övergången från utbildning till arbete. Deras kunskaper och erfarenheter tas inte tillvara i tillräck- lig utsträckning och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning40 har inte fått tillräckligt genomslag i prak- tiken. Utvärderingen av den funktionshinderspolitiska strategin 2011– 2016 visar att personer med funktionsnedsättning fortfarande har betydligt sämre levnadsvillkor än övriga befolkningen. Utveckling- en bedöms inom de flesta politikområden ha gått för långsamt och inom arbetsmarknadsområdet i det närmaste stått stilla.41 Det finns också betydande skillnader i vilket stöd som ges i olika delar av lan- det. Behoven av ett utvecklat arbete för att stärka övergången mellan utbildning och arbete för unga med funktionsnedsättning är bety- dande och har funnits , vilket visar att det krävs mer kraftfulla initiativ än de som har vidtagits. Ett förstärkt arbete tidigt är viktigt för de unga själva, men kan även väntas minska be- hoven av stöd längre fram i livet. En nationell etableringssamordnare för unga med funktionsned- sättning föreslås tillsättas i syfte att utifrån befintlig kunskap och genom dialog med kommunala företrädare och andra aktörer, för- bättra samhällets gemensamma förmåga att öka andelen unga med funktionsnedsättning som övergår från studier till arbete. Arbetet ska bidra till ett gemensamt fortsatt arbete mellan Arbetsmarknads- departementet, och . Utgångspunkten ska vara att förverkliga intentionerna bakom FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 40FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning av den 41Myndigheten för delaktighet (2016). Utvärdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016. Redovisning av regeringsuppdrag om ett samlat uppföljningssystem för funktions - hinderspolitiken. Förslag för kvalitet i insatser har kunskapen om villkoren för unga med funktionsnedsättning ökat, och även kunskapen om utmaningar i deras etablering.42 Unga med funktionsnedsättning har oftare er- farenheter av arbetslöshet, längre arbetslöshetstider, större andel del- tidsanställningar, mindre andel fasta anställningar samt större erfa- renhet av sjukskrivningar jämfört med andra unga.43 Unga som har en funktionsnedsättning som även innebär nedsatt arbetsförmåga44 har särskilt svårt att etablera sig. Unga som har en funktionsnedsättning har generellt en längre utbildningsnivå och möter hinder i övergången från utbildning till arbete (för en mer detaljerad bild av förekomst av funktionsnedsättningar och hinder för etablering se kapitel 5). Det finns stora variationer över landet i vilken utsträckning unga med funktionsnedsättning som är inskrivna på Arbetsförmedlingen går vidare till studier eller arbete.45 är gruppen mycket heterogen och omfattar personer med fysiska, psykiska, intellek- tuella och sensoriska funktionsnedsättningar. Det gör det svårt att ge en generell bild av deras villkor, att fullt ut kunna uppmärk- samma skilda behov samt verka för lösningar som ökar individernas möjligheter. Detta har blivit tydligt i Samordnarens dialog med in- tresseorganisationer inom området. En tydlig signal från dem har varit brister i anpassning inom utbildningen. Detta understryks av att unga själva pekar på bristande stöd i skolan och att det saknas en samordning av insatser och aktörer som de kommer i kontakt med. Unga efterlyser ett bättre bemötande och större förståelse för 42Se exempelvis , J. (2016). Sysselsättning och social rättvisa – en nationell register- studie om 12 269 unga vuxna med intellektuell funktionsnedsättning, (2012). med aktivitetsersättning, (2012). Personer med aktivitetsersättning, behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden – en kvalitativ undersökning genomförd med hjälp av djupintervjuer. (2012). Fokus 12 – levnadsvillkor för unga med funktionsnedsättning, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor (2017). Fokus 17 – unga med funktionsnedsättning. Etablering i arbets- och samhällslivet och Rapporter från 2017/18:RFR2, . Vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och utvärdering. 43Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2017). Fokus 17 – unga med funktions- nedsättning. Etablering i arbets- och samhällslivet. 44Användningen av detta begrepp har varit omtvistat och Arbetsförmedlingen har ett uppdrag att utreda om begreppet påverkar individerna och vid behov föreslå alternativt språkbruk, Regeringsbeslut (A2017/02442/A, A2017/02368/SV, A2017/02382/SV [delvis] m.fl.). Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen. 45Rapporter från 2017/18:RFR2, . Vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och utvärdering och Arbetsförmedlingen (2017). Ungdomsarbetslösheten och ungdomsgarantin – en översikt. Förslag för kvalitet i insatser individuella behov och förutsättningar med möjlighet till flexibla lös- ningar.46 De behov av individualiserat stöd och samverkan som finns för att säkra ett gott och likvärdigt stöd blir än mer accentuerade för dem som också har en funktionsnedsättning. Samordningen mellan olika verksamhetsområden för att under uppväxten stötta mot fram- tida etablering och åstadkomma ett samordnat stöd brister. Det handlar exempelvis om att hjälpmedel och stöd inte alla gånger kan följa med individen in i arbetslivet, såsom exem- pelvis tolk. Dua har lyft fram stora variationer i Arbetsförmedlingens uppdrag att stödja övergången från utbildning till arbete för unga med funktionsnedsättning genom samarbete med skolan. Arbets- förmedlingens stöd finns utbyggt för gymnasiesärskolan och i vissa fall även för gymnasieskolor. För gymnasiesärskolan finns utma- ningar med bristande deltagande från det lokala arbetslivet i program- råden för yrkesprogrammen.47 Inte sällan är definitionen av funktionsnedsättning och vilka funk- tionsnedsättningar som uppmärksammas varierande beroende på vilka skolformer, insatser och ersättningssystem som står i fokus. Vilka funktionsnedsättningar som uppmärksammas och som personal ut- vecklar särskild kunskap kring kan också präglas av de vanligast före- kommande funktionsnedsättningarna de möter i sitt arbete. I detta finns en risk att samhällets stöd blir fragmentiserat och att indivi- der med vissa funktionsnedsättningar och behov osynliggörs. Fram- gångsfaktorer i arbetet för etablering för unga som står långt från arbetsmarknaden gäller även för de som har en funktionsnedsätt- ning. Dock krävs i vissa fall specialistkunskap och de särlösningar som finns behöver utvecklas. Företrädare från olika myndigheter, kommunala förvaltningar och landsting gör ibland skilda bedömningar av vilka förutsättningar och förmågor som individerna har, där en ökad samsyn skulle kunna gynna etableringsprocessen. En individ kan behöva en kombination av olika stöd och hjälpmedel för att de som helhet ger förutsätt- ningar för etablering, vilket pekar på behov av att göra en samlad be- dömning. Kommuner vittnar om att deras eget arbete går för lång- 46Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2017). Fokus 17 – unga med funktions- nedsättning. Etablering i arbets- och samhällslivet. 47SOU 2018:12 Uppdrag: Samverkan 2018. Många utmaningar återstår. Förslag för kvalitet i insatser samt och att insatser för att stärka individernas förmågor och själv- förtroende undergrävs av andra aktörer.48 Till det kan läggas att det ofta saknas ett ungdomsperspektiv i arbetet för att stödja personer med funktionsnedsättning.49 Kommuner och Landsting (SKL) redogör i sitt positions- papper om funktionshinder och delaktighet för sina ställningstagan- den för ett samlat nationellt, regionalt och lokalt ansvar för alla människors lika möjligheter. SKL bedömer att kommuner och lands- ting behöver ökad kunskap om FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och även om Agenda 2030. De menar att erfarenhet och kunskap hos personer med funktionsned- sättning ska tas tillvara genom medskapande.