sou · H6B373 · 2018-09-25 00:00:00 — Att andelen var högst 2010 beror på att fribeloppet för inkomst var lägst detta år. Källa: CSN. Det är stora skillnader mellan studerande i olika åldrar när det gäller andelen som får reducerade studiemedel eller återkrav. Äldre stude- rande med studiemedel har oftare inkomster som överstiger fri- beloppsgränsen och får därmed oftare reducerade studiemedel eller återkrav. Av dem som är får av studie- medelstagarna reducerade studiemedel eller återkrav, jämfört med bara enstaka procent bland dem som är . Utvecklingen för de olika åldersgrupperna har varit enhetlig, dvs. andelen i respektive åldersgrupp har minskat i samband med fribelopps- höjningarna. I sammanhanget ska det noteras att antalet studerande som får reducerade studiemedel är högst bland dem i ålders- intervallet 25–. Källa: CSN. Inkomstnivån är högre bland dem som studerar på eftergymnasial nivå än bland dem som studerar på grundskole- eller gymnasienivå. Detta framgår av figur 6.6. där studerande på eftergymnasial nivå oftast får sina studiemedel reducerade eller återkrävda. Källa: CSN. De reducerade eller återkrävda beloppen har varierat för olika kalenderhalvår. Beloppen minskade som fribeloppet höjdes 2011 och 2014. Övriga år, inte minst 2015, har inkomsterna ökat. Det har även medfört ökade reducerings- och återkravsbelopp. Källa: CSN. Att det reducerade eller återkrävda beloppet är högre för kvinnor än för män beror på att det är fler kvinnor än män som har studiemedel. Det är beloppsmässigt nästan exakt lika mycket bidrag som lån som återkrävs. Att inte lån återkrävs i högre utsträckning än bidrag, trots att lånedelen i studiemedlen är betydligt större än bidragsdelen, beror på att många som har inkomster som överstiger fribelopps- gränsen avstår från lånedelen. Källa: CSN. 6.5Positiva och negativa effekter av arbete Att studerande arbetar vid sidan av sina studier kan vara både negativt och positivt. Den mest uppenbara risken, vilket är en viktig fråga för utredningen att överväga, är att arbetet kan påverka studieresultaten negativt. Det kan då leda till längre studietider och lägre genomströmning i högskolan. Arbete kan dock även ha andra, mer positiva implikationer, t.ex. när det gäller studerandes arbets- livserfarenhet och möjlighet till en snabb etablering på arbets- marknaden efter studierna. Arbete är även en viktig försörjningskälla för många studerande och lönearbete kan vara ett alternativ eller komplement till studiemedel eller studielån. Vidare har studerandes arbete påverkan på arbetsmarknaden generellt. Vi går här igenom dessa frågor, med tyngdpunkt på frågan om arbetets påverkan på studieresultat och genomströmning. Arbetets påverkan på studier och studieresultat har undersökts i några olika studier. Den i tiden mest närliggande studien som avser svenska förhållanden är en studie från IFAU, Student aid, academic achievement and labor market behaviour.17 Studien analyserar den svenska studiemedelsreformen , då fribeloppet för inkomst höjdes, och studerar bland annat hur arbete inverkar på studie- prestationerna för personer som påbörjat högskolestudier . Enligt studien arbetar av dessa under terminstid och arbetar under sommaruppehåll. Studien visar att arbete i viss omfattning parallellt med studierna ökar risken för lägre studieresultat och minskar sannolikheten för högre studieresultat. Däremot uppvisar arbete under sommar- uppehåll ett positivt samband med goda studieresultat. I en annan studie finner och att särskilt stude- rande från en lägre socioekonomisk bakgrund ökade sitt arbete i samband med studiestödsreformen och fribeloppshöjningen 2001 och att detta sammanföll med en tydlig relativ försämring av studie- resultaten för samma studerandegrupp. och Gartells tolkning av resultaten är att särskilt studerande från en lägre socioekonomisk bakgrund ökade sitt arbete på ett sätt som fick deras studietakt att avta. Även studier som avser andra länder har visat på ett samband mellan arbete och genomströmning i utbildning. Flera studier visar att arbete under studierna kan öka utbildningstidernas längd och det tycks sammantaget finnas relativt tydliga evidens för att arbete under studierna faktiskt förlänger tiden i studier och till examen.19 En ny studie från det danska Uddannelses- og Forsknings- ministeriet visar på ett mindre men signifikant samband mellan relativt mycket arbete och längre studietider. För studerande med studiestöd som arbetade påverkades inte utbildningstiderna. De som arbetade mellan 15 och parallellt med studierna blev i genomsnitt 1–2 månader mer försenade i sina studier än genomsnittligt och de som arbetade i mer 17IFAU (2017). 18Avdic, D., Gartell, M (2015). 19Joensen, J (2011), s. 6.; , T. m.fl. (2013); Uusitalo. (2010). än uppvisade en ökad försening på cirka tre månader.20 Gemensamt för många studier är att arbete tycks uppvisa ett icke- linjärt samband med uppnådda studieresultat. Måttligt arbete tycks uppvisa ett positivt samband med goda studieresultat, men när arbetet överstiger en viss omfattning övergår det till att vara negativt för studieresultaten. Exempelvis visar Joensen att arbete har en tydligt negativ effekt på studieresultaten.21 En tidigare studie av Joensen visade att störst chans att heltidsstude- rande klarar 60 ECTS-poäng under läsåret, dvs. ett heltidsåtagande, finns för dem som arbetar i . De som inte arbetar alls och de som arbetar i 10–klarar i något lägre utsträckning 60 poäng. För dem som arbetar i minskar möjligheten att klara 60 poäng drastiskt.22 Även andra studier har visat att brytpunkten för när arbete blir negativt för en heltidsstuderande ligger någonstans mellan 15–25 timmars arbete per vecka.23 Att arbete i mindre omfattning är positivt för studieresultaten kan eventuellt förklaras av att de som arbetar planerar sin tid bättre, att de kan nå en bättre förståelse för sina studier, samt att arbetet kan öka studiemotivationen och självförtroendet.24 Det bör även vara rimligt att anta att de som arbetar har gjort bedömningen att det är möjligt att arbeta utan att studie- resultaten påverkas negativt. De som väljer att arbeta kan alltså vara personer som har förmågan att arbeta och studera parallellt och där utbildningen tillåter detta. Resultaten i de refererade undersökningarna får stöd av enkät- undersökningar från CSN. Resultaten från dessa bygger på stude- randes egna skattningar av sitt arbete och deras bedömning av hur arbetet påverkar studierna. Den senaste undersökningen genom- fördes hösten 2017.25 Enkätundersökningen visar att av dem som studerar på eftergymnasial nivå och har studiemedel arbetar parallellt med 20Uddannelses- og (2018). 21Joensen, J. (2011). Studien avser danska förhållanden. 22Joensen, J. (2007). 23Kosi, T. m.fl. (2013). 24Kosi, T. m.fl. (2013). 25CSN (2018 b). Tabellbilaga samt CSN:s bearbetningar av resultaten. Det innebär att de arbetar , eller både och. Kvinnor arbetar i betydligt högre utsträckning än män. Av kvinnorna anger att de arbetar vid sidan av studierna, jämfört av männen. Yngre arbetar mer sällan än äldre. Bland dem som är arbetar ungefär hälften vid sidan av studierna, vilket kan jämföras av dem som är . De flesta som arbetar gör det ganska lite. Ungefär hälften arbetar i högst , dvs. Äldre studerande arbetar i genomsnitt fler timmar än yngre. De flesta som arbetar, , tycker inte att arbetet påverkar studierna. anger dock att studierna påverkas negativt av arbetet och anger att studierna påverkas positivt. Kvinnor bedömer oftare än män att arbetet påverkar studierna nega- tivt. Yngre tycker oftare än äldre att arbetet inte påverkar studierna alls, medan de som är lite äldre oftare anser att arbetet på något sätt inverkar på studierna, både positivt och negativt. Det är av de studerande som anser att arbetet för- dröjer studierna: anger att studierna blir försenade med mindre än en termin, anger att de blir försenade i en termin och anger att arbetet leder till en fördröjning av studierna med mer än en termin. Studerande som arbetar inom samma område som de studerar anger i lägre utsträckning än övriga att arbetet påverkar studierna negativt. Bland dem som arbetar och studerar inom samma område svarar att arbetet påverkar studierna negativt och anger att arbetet påverkar studierna positivt. För dem som i stället arbetar med något helt annat än det de studerar är motsvarande andelar . De som arbetar med något annat upplever alltså att arbetet oftare är en belastning och de upplever sällan arbetet som positivt för studierna. CSN:s enkätundersökning visar, liksom de tidigare refererade studierna, på ett samband mellan hur mycket studerande arbetar och hur de upplever arbetet i förhållande till studierna. Ju större om- fattning på arbetet vid sidan av studierna, desto mer påverkas studierna. Källa: Utredningens bearbetning av data från CSN. Andelen studerande som anger att arbetet påverkar studierna nega- tivt ökar med antalet arbetade timmar, utom vad gäller de studie- medelstagare som anger att de arbetar (minst halvtid). Antalet svar från dem som arbetar är dock relativt få, vilket ökar osäkerheten i detta resultat. 6.5.2Arbetslivserfarenhet, etablering och arbetsmarknad Som framgår ovan finns det tydliga indikationer på att arbete vid sidan om studierna kan ha en negativ effekt för studietakten och därmed kan leda till längre studietider och sämre genomströmning. Så kan åtminstone antas vara fallet om det rör sig om arbete av inte ringa omfattning. Arbete kan dock även ha positiva effekter. En sådan är att arbete under studierna ger ökad arbetslivserfarenhet. Arbetet kan ge erfa- renheter som utbildningen inte gör och det kan även öka studie- motivationen. Studerande kan lära sig hur arbetsmarknaden fungerar och även knyta kontakter på arbetsmarknaden. För en arbetsgivare kan arbete under studierna eventuellt tyda på hög motivation och förmåga. Arbete kan ur dessa perspektiv även leda till att det blir lättare för den studerande att få ett jobb efter avslutade studier. Den införskaffade erfarenheten kan även ge högre lön. Den ovan refererade nya studien från det danska Uddannelses- og visar på ett tydligt positivt samband mellan arbete parallellt med studierna och sysselsättning efter avslutade studier. Studerande som exempelvis arbetar uppvisar i studien en sysselsättningsgrad efter avlagd examen som är högre än för genomsnittligt nyutexaminerade.26 Det finns därutöver flera studier som visar att det finns samband mellan arbete och en stabil anställning och relativt sett högre lön.27 studie Working while enrolled in a university: does it pay? kan anses särskilt intressant eftersom den både diskuterar arbetets effekter på sysselsättning och lön efter stu- dierna och arbetets effekt på studietidens längd. Studien visar att arbetslivserfarenhet ökar möjligheten till en anställning efter studierna och även leder till högre inkomster. Sam- bandet gäller nära inpå en examen och är inte signifikant i ett senare skede. När arbetets negativa påverkan på studietidens längd beaktas, minskar dock det positiva sambandet mellan arbete och inkomst och det finns någon signifikant positiv effekt på inkomsten av att arbeta . Studerandes arbete under studierna är av betydelse för arbets- marknaden. Vid ett antagande om att av studiemedels- tagarna på alla utbildningsnivåer sammantaget arbetar parallellt med studierna innebär det ett extra arbetskraftsutbud under ter- minstid på cirka 200 000 personer.28 Dessa studerande utgör en flexibel arbetskraftsreserv som ofta arbetar på deltid eller i mindre omfattning och sannolikt oftare än många andra arbetstagare kan variera sitt arbete efter arbetsgivarnas behov. 26Uddannelses- og (2018). 27Se Light (2001); m.fl. (2002); , I. (2006). 28Beräknat med utgångspunkt i samtliga studerande med studiemedel. Drygt hälften av de studerande som arbetar anger att de gör det inom samma område som de bedriver sina studier eller inom ett närliggande område. Denna andel är högre bland äldre studerande än bland yngre. Knappt hälften av alla som arbetar gör det med något helt annat än vad studierna handlar om. Särskilt yngre arbetar ofta med något helt annat än det de utbildar sig till.29 Sannolikt rör det sig i dessa fall ganska ofta om relativt okvalificerade arbetsuppgifter. Att studerande arbetar under sina studier har både positiva och negativa effekter för arbetsmarknaden. Studerandes arbete fyller sannolikt en viktig funktion för många arbetsgivare, inte minst i en högkonjunktur. innebär studerandes arbete att andra personer, inte minst arbetssökande med kort utbildning och ringa erfarenhet som ansöker om arbeten med låga kvalifikationskrav, får svårare att hitta ett arbete. Studerandes arbete kan därför anses tränga undan andra personer som är arbetslösa, vilket sammantaget kan bidra till högre arbetslöshet. Det är svårt att bedöma vilka arbetsmarknadseffekter ett minskat utbud av arbetskraft i form av studerande skulle få. Eftersom det är fråga om vanliga arbeten med marknadsmässiga löner, dvs. inte några subventionerade anställningar, är det dock rimligt att anta att arbete som utförs av studerande i de allra flesta fall måste ersättas av andra som utför arbetet. 6.6Påverkar fribeloppsnivån studerandes arbete? 6.6.1Fribeloppet kan bara påverka en del av de studerande Förändringar av studerandes arbete och inkomster kan ha olika orsaker. Exempelvis påverkar konjunkturförändringar både arbete och inkomster. Även studiemedelsnivån kan påverka behovet av att arbeta och skaffa sig sidoinkomster. Fribeloppsnivån inom studie- medelssystemet har givetvis också, genom att fribeloppsgränsen påverkar arbetets lönsamhet, potential att påverka studiemedels- tagarnas arbete. I detta avsnitt använder vi inkomstuppgifter, studie- stödsdata, samt olika studier för att bedöma hur studerandes arbete 29CSN (2018b). och inkomster påverkas av förändringar av inkomstprövningen inom studiemedelssystemet. Innan vi tittar på hur de fribeloppsförändringar som har genom- förts har påverkat studerandes arbete är det viktigt att uppmärk- samma att justeringar av fribeloppet har en begränsad räckvidd när det gäller att påverka studerandes arbete och inkomster. En begräns- ning är att en fribeloppsjustering enbart påverkar studerande som har studiemedel. Studerande utan studiemedel, vilket är ungefär en tredjedel av dem som studerar inom högskolan30, påverkas inte. Möjligen skulle någon studerande utan studiemedel vid ett höjt fri- belopp finna det lönt att ansöka om studiemedel, något som dock torde höra till undantagen. Vidare påverkar en fribeloppshöjning i första hand dem som arbetar. Av dem som arbetar bör fribeloppet också mest påverka dem som ligger över eller i närheten av fri- beloppsgränsen. Den som har en inkomst som ligger långt under fri- beloppsgränsen har möjligheter att öka eller minska sitt arbete utan någon inverkan från fribeloppet. 6.6.2Mer arbete och högre inkomster efter fribeloppshöjningen 2001 Som framgår i avsnitt 6.1 höjdes fribeloppet för inkomst 2001, 2011 och 2014. Höjningen 2001 har analyserats i två forskningsrapporter och höjningarna 2011 och 2014 har följts upp av CSN. Den ovan refererade har analyserat studiestöds- reformen 2001 då fribeloppet för inkomst höjdes från för en heltidsstuderande till 91 000 kronor.31 Efter förändringen ökade enligt studien andelen av studiemedels- tagarna, vilka i studien är studerande som påbörjat högskolestudier , som arbetade parallellt med studierna med 14 pro- centenheter. Man fann också en generell ökning av studerandes inkomster, där antalet studerande utan inkomst eller med låg in- komst minskade som antalet studerande i högre inkomst- klasser ökade. Inkomstförändringarna var ungefär jämnt fördelade mellan studerande i olika inkomstklasser och var inte samlade till studerande med inkomster i närheten av fribeloppsnivån. 30CSN (2017b). 31Höjningen var från av prisbasbeloppet för den som tog studiemedel . IFAU (2017). före eller efter reformen kunde man se någon ansamling av stude- rande i nära anslutning till den exakta fribeloppsnivån. Det senare kan dock enligt författarna handla om att det är svårt att anpassa sitt arbete och sin inkomst till en exakt inkomstnivå. Störst påverkan hade fribeloppshöjningen enligt studien på de studerande som hade låga förväntade inkomster efter studierna. Dessa ökade sitt arbete mer än övriga. och har också studerat studiemedelsreformen 2001.32 I sin studie kommer de till slutsatsen att studerande från lägre socioekonomisk bakgrund ökade sina inkomster av tjänst. Detta beror enligt studien på att dessa studerande har ett större behov av extra inkomster. Studerande som hade både bidrag och lån ökade vidare sina inkomster mer än dem som enbart hade bidrag. Även detta kan enligt studien bero på att studerande med både bidrag och lån kan ha en snävare budget för sin privatekonomi, att de har större behov av ytterligare pengar och att de därmed har en större benägen- het att öka sitt arbete när fribeloppet höjs. Dessutom ökade de som hade inkomster i närheten av fribeloppsgränsen sina inkomster mer än de som låg en bit under fribeloppsgränsen. Tesen att studerande från lägre socioekonomisk bakgrund är mer känsliga för förändringar av studiestödet, och därmed har större benägenhet att ändra sitt beteende vid förändringar, finner även stöd i annan forskning. En viktig förklaring till att så är fallet är att dessa studerande är mer beroende av studiestödet för sin försörjning.33 Uusitalo är mer tveksam till inkomstprövningens och fri- beloppets påverkan på studerandes arbete. Han konstaterade 2010 att de allra flesta studerande hade inkomster under fribeloppsgrän- sen och att det inte förekom någon ansamling av studerande precis i anslutning till denna gräns.34 32Avdic, D., Gartell, M (2015). 33Avdic, D., Gartell, M (2015). 34Uusitalo (2010). 6.6.3Effekter av höjningarna 2011 och 2014 I en uppföljning av fribeloppshöjningen 2011 kunde CSN konstatera att studerande ökade sina inkomster av tjänst mer än de genom- snittliga löneökningarna . Antalet studerande med in- komster i det inkomstintervall fribeloppsnivån höjdes, ökade också något mer än antalet studerande i andra inkomstintervall. CSN drog slutsatsen att andelen som arbetade och hade inkomster av tjänst ökade förhållandevis lite efter fribeloppshöjningen, men att de som arbetade antingen arbetade mer än tidigare eller hade högre lön. CSN konstaterade att det inte förekom någon ansam- ling av studerande med inkomster precis under fribeloppsgränsen och att det ur det perspektivet inte gick att spåra någon anpassning av inkomsterna till den exakta fribeloppsnivån. CSN menade att detta kunde antas bero på att det är svårt att beräkna inkomsten och att många saknar möjlighet att välja sin exakta inkomst. Dessutom bedömde CSN att alla studerande sannolikt inte heller i detalj kände till reglerna för inkomstprövningen, samt att en annan förklaring kunde vara att många trots förhållandevis låg ekonomisk återbäring av ökade inkomster ändå värdesätter det faktum att de kan hålla nere sin skuldsättning och den arbetslivserfarenhet ett arbete ger.35 CSN har även följt upp den fribeloppshöjning som gjordes 2014. I denna uppföljning konstaterar CSN att av studie- medelstagarna hade inkomster över fribeloppsgränsen , jämfört året innan höjningen. Fler studerande fick alltså studiemedel utan reducering. De med inkomster över fri- beloppsnivån fick givetvis också högre studiemedelsbelopp efter höjningen av fribeloppet, jämfört med vad de skulle ha fått om fribeloppet inte hade höjts.36 Kvinnor påverkades i högre utsträckning än män av den höjning som genomfördes . På samma sätt påverkades de som studerade på eftergymnasial nivå mer än övriga.37 De data vi har fått från CSN (se tabell 6.1) indikerar att stude- randes inkomster ökade mer än genomsnittligt i samband med fri- beloppshöjningen 2014, men att inkomsterna ökade mindre det året 35CSN (2014). 36CSN (2017c). Beloppen skiljer sig marginellt från de belopp som har lämnats till utred- ningen och som visar något lägre andelsbelopp, . 37Uppgifter från CSN till utredningen. än exempelvis 2016. Arbetsmarknadsläget, som är gott, påverkar dock sannolikt dessa resultat. Eventuellt har även höjningarna av fri- beloppet 2011 och 2014 medfört att fribeloppet inte längre har lika stor betydelse för de studerandes arbete som . 6.6.4Studerandes försörjning kan påverkas Förutom att arbete kan påverka studieresultaten och ge olika typer av arbetsmarknadseffekter, ger möjligheten att arbeta de studerande fler valmöjligheter när det gäller studiefinansieringen. Marginaleffekten för den som har en inkomst som överstiger fribeloppsgränsen är mycket hög. För den som har studiemedel innebär ett överstigande av fribeloppet ungefärligt att den stude- rande får behålla av inkomsten från arbetet. betalas i skatt och studiemedlen minskas av den överskjutande inkomsten. Att den reella in- komsten från arbetet blir så låg gör givetvis att drivkraften att arbeta minskar, åtminstone sett till den krasst ekonomiska aspekten av arbetet. Inkomst av tjänst är en viktig inkomstkälla för många studerande. av heltidsstuderande med studiemedel har någon inkomst av tjänst och av studiemedelstagarna anger att de arbetar parallellt med studierna. Andelen som anger att de använder lön för att försörja sig är ungefär densamma, dvs. När nettoinkomsten av arbete är så låg som av lönen kan det hävdas att valmöjligheterna för studerande med studiemedel minskar. Detta berör dock bara de studiemedelstagare som har så höga inkomster att de når upp till fribeloppsgränsen, samt dem som ligger i sådan närhet till gränsen att den påverkar deras val. För de som t.ex. har behov av en högre inkomst eller vill hålla nere skuld- sättningen blir arbete inte ett lika attraktivt alternativ. I stället för att kombinera studiestöd, kanske utan eller med en begränsad lånedel, och arbete, kan en studerande då i praktiken behöva välja mellan att ta studiestöd med full lånedel eller att i större utsträckning finansiera studierna genom lönearbete. 38CSN (2018b). Se även IFAU (2017), s. 13. Här anges att av högskolestuderande med studiemedel arbetar under terminerna. 6.7Är det möjligt att undanta inkomster under sommarferier? Vårt uppdrag är att undersöka om det är möjligt att undanta in- komster under sommarferier vid inkomstprövningen av studie- medlen och om lämpligt föreslå åtgärder. Frågan har diskuterats tidigare, bl.a. i Studiesociala kommitténs betänkande Stärkt stöd för studier (SOU 2009:28) och i budgetpropositionen för 2010.39 uttalade att inkomster utanför studie- och studiestödstid inte borde påverka studiemedlens storlek i linje med principen att studiemedel ska täcka levnadsomkostnader under studierna. Inkomster under t.ex. sommarferier borde därmed inte räknas in i den inkomst som påverkar studiemedlen. Kommittén bedömde dock att det inte var möjligt. Kommittén konstaterade att om inkomster under tid utanför studietiden skulle räknas bort skulle varje studerande behöva redovisa alla löne- utbetalningar för CSN. Oklarhet skulle även uppstå för ränte- inkomster m.m. Dessutom skulle en sådan regel riskera att leda till att systemet kunde manipuleras genom att löneutbetalningar m.m. förläggs till den tid då mottagaren inte har studiemedel. Även om det vore önskvärt att räkna bort inkomster utanför studietiden var alltså kommitténs bedömning att det inte var praktiskt möjligt. Kommitténs uppfattning var dock att om inkomstredovisningen kommer att ske på individnivå borde reglerna för inkomster och fribelopp inom studiemedelssystemet förändras. Inkomster vid sidan av studietiden borde då kunna undantas från inkomstprövningen. I budgetpropositionen bemötte regeringen synpunkter på Studiesociala kommitténs betänkande från flera remissinstanser. Remissinstansernas önskemål om att inkomstprövningen endast skulle ske mot inkomster som förvärvats under tid då studier bedrivs avvisades.