sou · H6B376 · 2018-10-12 00:00:00 — Se kapitel 8. Vid en hög användning av biodrivmedel bedöms behöva fortsätta importera biodrivmedel i stor utsträckning och kostna- derna för att nå klimatmålen bli högre jämfört med en utveckling där laddbara bilar introduceras. Andra sektorer får då svårare att nå sina klimatmål eftersom potentialerna av hållbart framställd biomassa är begränsad.62 Om inte laddbara bilar introduceras i transportsektorn minskar inte energianvändningen i sektorn på det sätt som tidigare antagits. Det skulle i så fall även försvåra uppfyllelsen av energiintensitets- målet. Effekt/verkningsfullhet och kostnadseffektivitet mot uppsatta mål Om hinder för infrastruktur förvinner på platser där det både från ett elsystem- och ett teknikintroduktionsperspektiv bedöms vara mest strategiskt, kan introduktionen av laddbara bilar komma att ske 62När Miljömålsberedningen kom överens om målen i det klimatpolitiska ramverket för analyserades hur målen skulle kunna nås till så låg kostnad som möjligt. En relativt snabb introduktion av laddbara bilar var en av grundförutsättningarna, tillsammans med en utveckling mot en ökad transporteffektivitet i samhället för ett sådant resultat. SOU 2016:47 kapitel 12 konsekvensanalys. på ett mer kostnadseffektivt sätt i förhållande till flera samtidiga samhällsmål, se ovan. Det bedöms därför vara särskilt motiverat att hinder röjs för laddinfrastruktur nära bostäder och arbetsplatser så att just denna infrastruktur snabbt kan byggas ut. Kostnaderna för att undanröja hindren bedöms som mycket små (se konsekvenser för hushåll nedan), jämfört med de extra kostnader som uppstår om ytterligare mindre kostnadseffektiva åtgärder behö- ver genomföras för att nå såväl målet om förnybar elproduktion, klimatmålen till 2030, 2040 och 2045 samt energi- intensitetsmålet. Kraven medför merkostnader för bostadsföretag och fastighetsägare, främst i samband med nybyggnation men också vid större renove- ringstillfällen, se konsekvenser för hushåll nedan. För bilföretag och företag som på annat sätt är verksamma i an- slutning till fordonsbranschen i är det positivt om ändamål- senlig infrastruktur byggs ut, så hinder för potentiella kunder att köpa laddbarbil förvinner. Det kostar (när tekniken är relativt ny) mellan 13 000– per parkeringsplats att installera en laddningspunkt med tillhörande ledningsdragning. Den lägre kostnaden i intervallet gäller när den befintliga elinstallationen kan utnyttjas och den högre när elmatningen behöver kompletteras. Kostnaden för ledningsdragning utgör en relativt liten del av totalkostnaden. Kostnaden för ledningsdragning kan bli högre om även elledningens s.k. servisledning behöver bytas ut.63 Kostnaderna för de föreslagna förberedande åtgärderna för led- ningsdragning vid nybyggnation är generellt mycket låga (utgör ett par procent av totalkostnaden per laddplats). Det handlar huvud- sakligen om att planera för och ge plats för extra kablar vid projek- teringen av parkeringsplatsen. Förberedelserna bör helst begränsas till att skapa en så kallad kanalisation för framtida kabeldragning på de parkeringsplatser som inte utrustas med laddningspunkter initialt, detta eftersom teknik- utvecklingen gör att den framtida tekniklösningen kan komma att se annorlunda ut jämfört med dagens lösningar. Förslaget att även ställa krav på att laddplatser installeras på nya parkeringsplatser i anslutning till bostadshus, antas innebära en merkostnad på i genomsnitt per laddningspunkt inklusive ledningsdragning. Kravet för parkeringsplatser i anslutning till lokaler gäller för var femte parkeringsplats på parkeringsplatser med mer än tio parker- ingsplatser. Motsvarande krav föreslås alltså enligt utredningen gälla även i anslutning till bostäder. De byggs cirka 50 000 nya lägenheter i . Denna takt antas i denna beräkning fortsätta framöver. Om samtliga nyproducerade lägenheter (högt räknat) antas bli föremål för det föreslagna kravet om att var femte parkeringsplats ska vara utrustad med en laddningspunkt, och alla nya lägenheter antas förses med mellan 0,5 till 1 parkeringsplatser per lägenhet, skulle kravet sammanlagt kunna innebära en merkostnad för nybyggda lägen- heter på mellan 75–. (10 000 lägenheter gånger gånger 0,5 respektive 1). slås ut över hela nyproduktionen eller läggas på kostnaden för de lägenheter som ges tillgång till laddningspunkterna. Om en ny lägenhet kostar bidrar ladd- ningspunkten till att kostnaderna ökar med mindre än en procent för lägenheten. Att lägga till laddplatser för laddbilar till en samfällighets befint- liga anläggningsbeslut kan kosta mellan 30 till om föreningen är överens om genomförandet.64 Att inkludera laddplatser i ett nytt anläggningsbeslut medför ingen merkostnad. För det enskilda hushållet som inte får tillgång till att investera i en laddplats, om inte utredningens förslag genomförs, kan alter- nativet i stället bli att använda en bil som använder biodrivmedel. Bedömningar av kostnadsutvecklingen för laddbara bilar, inklusive kostnaderna för batterier, pekar mot att en bilägare inte ska behöva betala extra vid nyinköp av en laddbar bil jämfört med motsvarande bil med förbränningsmotor.65 En bil som använder biodrivmedel antas inte heller vara dyrare i inköp jämfört med motsvarande bil som enbart använder ett fossilt drivmedel, särskilt som biodrivmedel antas kunna blandas in i höga volymer i både bensin- och dieselbränsle och användas i konven- förbränningsmotorer. Hushållets kostnader för sin bilanvändning kommer dock skilja sig åt mellan de två fallen på grund av att energiförbrukningen är betydligt lägre i en laddbar bil jämfört med bränsleförbrukningen i en bil som enbart använder förbränningsmotor. Bilen som använder biodrivmedel bedöms därför få en betydligt högre drivmedelskostnad jämfört med den laddbara bilen. Skillnaden blir störst när jämförelsen görs mellan en bil som till använder el och en bil som använder biodrivmedel. Dagens elbilar kostar cirka 1–mil att köra medan en framtida bil som använder biodrivmedel antas komma att ha en drivmedelskostnad på per mil.66 Om bilarna körs 1 blir skillnaden i drivmedels- kostnader vilket innebär att ägaren av 64Personlig kommunikation Lantmäteriet i . 65”Up-front cost parity”. Jämför Bloomberg (2018). 66En lägre kostnad jämför med dagens situation. elbilen kan tjäna in stora delar av investeringen för sin laddnings- punkt . Beräkningen förutsätter vidare att drivmedelspriserna och elpriset inte utvecklas på olika sätt i fram- tiden samt att övriga kostnader p.g.a. av värdeminskning, repara- tioner m.m. inte skiljer sig åt mellan de två biltyperna. Även en ladd- hybrid har lägre kostnader för sin energianvändning. Om ägaren av ladd-hybriden använder el av bilens årliga kör- sträcka dröjer det innan kostnaden för en laddnings- punkt är intjänad, vid samma körsträcka som i exemplet ovan. Om laddningspunkterna i stället behöver byggas ut i form av snabbladdningsstationer ökar i stället hushållens kostnader för el, inklusive nätavgifterna. Kostnadsökningar som inte bara påverkar bilekonomin utan hushållets sammanlagda utgifter för el. Offentligfinansiella konsekvenser/finansiering Förslaget innebär att behovet av offentligfinansiell finansiering i form av framtida bidrag till laddinfrastruktur inte behöver omfatta parkeringsplatser i anslutning till nybyggda lägenheter och vid större renoveringstillfällen. Förslaget bedöms inte medföra några negativa konkurrenseffekter. Förslaget kan medföra större effekter i storstadsregioner där andelen gemensamma parkeringsplatser är högre än i övriga landet. Förslaget är en del av genomförandet av ett EU-direktiv. 11.1Förslaget till lag om kvotplikt för minskad effektbelastning Denna lag innehåller bestämmelser om en skyldighet för elleverantörer att medverka till en minskad effektbelastning genom eleffektiviserings- åtgärder hos elanvändare. Lagen innehåller bestämmelser om ett system med kvotplikt för elleverantörer. Kvotplikten innebär en skyldighet för elleverantörer att medverka till en minskad effektbelastning genom eleffektiviser- ingsåtgärder hos elanvändare. Varje elleverantör blir skyldig att se till att eleffektiviseringsåtgärder utförs hos elanvändare, för att uppfylla den kvot som beslutas för elleverantören. Summan av eleffek- tiviseringsåtgärder ska leda till en minskad effektbelastning som överensstämmer med kvotplikten för elleverantören. Rapportering av kvotuppfyllnad görs till ansvarig myndighet. Den ansva- riga myndigheten ska ta fram en särskild förteckning som innehåller åtgärder som förses med en beräknad besparingseffekt utifrån typ- värden. En kvotpliktig elleverantör får endast använda sig av åtgärder som finns med i förteckningen. Vid sidan av dessa åtgärder kan även andra åtgärder tillåtas men då ställs högre krav på verifiering av resultaten. Elanvändaren (kunden) och elleverantören kommer över- ens om vilka åtgärder som ska genomföras. Elleverantören kan även välja ett annat företag, t.ex. ett energitjänsteföretag som utför åtgärden hos kund. Åtgärder med en lång livslängd ges ett högre värde. Åtgär- der får tillgodoräknas i alla sektorer utom elintensiv industri. Det indikativa målet 2040 föreslås vara 3 GW minskad effektbelastning under en topplasttimme . För den första treårsperioden är kvoten enligt 11 §, för : av den kvotpliktiges elförsäljning under beräkningsåret, för : och för : av den kvotpliktiges elför- säljning. Uttrycken elleverantör och elanvändare definieras i 2 §. Utredningens överväganden behandlas i avsnitt 5.3 och kapitel 6. I denna lag betyder 1.elleverantör: den som yrkesmässigt levererar el i en elanvändares uttagspunkt, 2.elanvändare: fysisk eller juridisk person som tar ut el i en uttags- punkt, 3.slutlig elanvändning: all el som levereras till industrin, transpor- ter, hushåll, tjänster och jordbruk, dock inte el som använts för omvand- ling eller produktion av el, 4.elintensiv industri: företag eller del av ett företag som utgör en egen verksamhet eller verksamhetsgren, där det a) bedrivs och har bedrivits industriell till- verkning i en process där det använts i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, b) bedrivs ny verksamhet med industriell tillverkning i en process där det används eller beräknas användas i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet, eller c) bedrivs verksamhet för vilken avdrag eller återbetalning får göras för skatt på elektrisk kraft enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi. 5.beräkningsår: det kalenderår som föregår det år som deklaration ska lämnas enligt 10 §. 6.kWhack: kilowattimme ackumulerat, är ett mått på eleffektiviser- ing där årlig elbesparing summerats över den eleffektiviserande åtgär- dens livslängd. I paragrafen definieras vissa centrala uttryck som används i lagen. Definitionen av elleverantör överensstämmer med definitionen i 1 kap. 2 § 7 lagen (2011:1200) om elcertifikat. Definitionen av elanvändare överensstämmer med definitionen i föreskrifter och allmänna råd om ur- sprungsmärkning av el (EIFS 2013:6). Definitionen av slutlig elanvändning anknyter till den definition av slutlig energianvändning som finns i artikel 2 i Europaparlamen- tets och rådets direktiv /27/EU av om energi- effektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG. Definitionen av elintensiv industri överensstämmer med definitio- nen i 1 kap. 2 § 8 lagen om elcertifikat. Se även kommentaren till 13 §. Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) prövar frågor enligt denna lag och utövar tillsyn över att lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. I paragrafen anges att det är regeringen som bestämmer vilken myn- dighet som ska utöva tillsyn över att lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Det kommer att framgå av för- ordning vilken myndighet som avses. Utredningens överväganden behandlas i avsnitt 5.9. Kvotpliktig är elleverantör. I paragrafen anges vilka som är kvotpliktiga. Det är alla elleverantörer. Utredningens överväganden behandlas i avsnitt 5.7. Av avsnittet framgår att en undre storleksgräns för hur små elleverantörer som ska omfattas av kvotplikten behöver övervägas och utredas vidare. Kvotplikten inträder när en elleverantör börjar leverera el till elanvän- dare och upphör när en elleverantör inte längre levererar el till el- användare. Bestämmelsen knyter an till 6 och 7 §§ om an- mälan respektive avanmälan om kvotplikt ska göras till tillsyns- myndigheten. Den som har kvotplikt enligt 4 § ska skriftligen anmäla detta till till- synsmyndigheten senast efter det att kvotplikten började. ska registrera den kvotpliktige. Om tillsynsmyndigheten har en välgrundad anledning att anta att någon är kvotpliktig enligt 4 § utan att ha gjort en anmälan om det, ska myndigheten registrera denne. Innan en sådan registrering görs, ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Ett beslut om registrering gäller . Den som har kvotplikt enligt 4 §, dvs. en elleverantör, ska skriftligen anmäla detta till tillsynsmyndigheten senast efter det att kvotplikten började. Enligt 5 § inträder kvotplikten när en elleveran- tör börjar leverera el till elanvändare. För företag som bedriver verk- samhet lagen träder i kraft innebär det att de ska göra en anmälan till tillsynsmyndigheten senast efter det att lagen träder i kraft. I andra stycket anges att tillsynsmyndigheten kan registrera en kvotpliktig på eget initiativ, om myndigheten har en välgrundad anledning att anta att denne är kvotpliktig. Innan en sådan registrer- ing görs ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Den som inte längre har kvotplikt ska skriftligen göra en anmälan om detta till tillsynsmyndigheten. Anmälan ska göras senast efter det att kvotplikten upphörde. ska avregistrera den som anmälan avser. Om tillsynsmyndigheten har anledning att anta att någons kvotplikt har upphört utan att den registrerade har gjort en anmälan som avses i första stycket, ska myndigheten avregistrera denne. Innan avregistrering görs, ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Ett beslut om avregistrering gäller . Den som inte längre har kvotplikt ska skriftligen göra en anmälan om detta till tillsynsmyndigheten. Enligt 5 § upphör kvotplikten när en elleverantör inte längre levererar el till elanvändare. Anmälan ska göras senast efter det att kvotplikten upphörde. I andra stycket anges att tillsynsmyndigheten kan avregistrera en kvotpliktig på eget initiativ, om myndigheten har anledning att anta att någons kvotplikt har upphört. Innan en sådan avregistrering görs ska den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. Kvotplikten gäller slutlig elanvändning. Den som har kvotplikt ska medverka till att av tillsynsmyndigheten godkända eleffektiviseringsåtgärder utförs hos elanvändare för att upp- fylla en kvot för ackumulerad elbesparing (kWhack). Vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts ska eleffektiviseringsåtgärdens resultat i årlig elbesparing adderas över åtgärdens livslängd. Eleffektiviseringsåtgärder får tillgodoräknas inom alla sektorer som använder el utom elintensiv industri som avses i 2 § 4. Paragrafen anger innebörden av kvotplikten. I första stycket anges att kvotplikten gäller slutlig elanvändning. Slutlig elanvändning definieras i 2 § punkten 3 som all el som leve- reras till industrin, transporter, hushåll, tjänster och jordbruk, dock inte el som använts för omvandling eller produktion av el. Utred- ningens överväganden behandlas i avsnitt 5.2.3. I andra stycket anges att den som har kvotplikt ska medverka till att av tillsynsmyndigheten godkända eleffektiviseringsåtgärder utförs hos elanvändare för att uppfylla en kvot för ackumulerad elbesparing (kWhack). Med av tillsynsmyndigheten godkända eleffektiviserings- åtgärder menas åtgärder som en kvotpliktig får tillgodoräkna sig för att uppfylla kvoten. får ett bemyndigande att ta fram en förteckning över varaktiga eleffektiviserande åtgärder med potential att minska efterfrågan på el vid topplast. Förteck- ningen innehåller sålunda åtgärden och dess kWhack-värde. Andra åtgärder än de som framgår av förteckningen kan också tillgodo- räknas om de följer föreskrivna mät- och verifieringsmetoder. Vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts ska eleffektiviserings- åtgärdens resultat i årlig elbesparing (kWh) adderas över åtgärdens livslängd för att få dess resultat i ackumulerad elbesparing (kWhack). De kvotpliktiga rapporterar till tillsynsmyndigheten vilka åtgärder som de medverkat till att få genomförda och på vilket sätt resultatet av åtgärden beräknats (standardresultat enligt förteck- ningen eller uppmätta eller kalkylerade värden). Utredningens över- väganden framgår av avsnitt 5.5 och kapitel 6. I tredje stycket anges att eleffektiviseringsåtgärder får tillgodo- räknas inom alla sektorer som använder el utom elintensiv industri. I 2 § punkten 4 definieras elintensiv industri. Denna definition överensstämmer med definitionen i lagen om elcertifikat. Utred- ningens överväganden framgår av avsnitt 5.4. Eleffektiviseringsåtgärder som har fått offentligt bidrag får inte tillgodo- räknas vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts. Syftet med paragrafen är att en eleffektiviseringsåtgärd inte ska tillgodoräknas för att uppfylla kvotplikten om den åtgärden har fått ett offentligt bidrag. Det finns exempel på offentliga bidrag som får lämnas för samma eleffektiviseringsåtgärder som omfattas av kvot- plikten. Ett exempel på sådant bidrag är stödet för att renovera och energieffektivisera hyresbostäder i områden med socioekonomiska utmaningar, enligt förordningen 2016:837. En eleffektiviseringsåtgärd som fått bidrag enligt den förordningen får inte tillgodoräknas vid beräkning av hur kvotplikten har uppfyllts. Med offentligt bidrag avses i detta sammanhang inte skattereduktion för arbetskostnad. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.15.3. Skyldighet att deklarera uppgifter om el Den som har varit kvotpliktig under beräkningsåret ska året därefter, med början , skriftligen i en deklaration till tillsynsmyndigheten lämna uppgifter om den el som ska ligga till grund för beräkning av kvotplikten enligt 11–12 §§ och den el som inte ska beaktas enligt 13 §. Den som har varit kvotpliktig under beräkningsåret ska året därefter lämna en skriftlig deklaration till tillsynsmyn- digheten om den mängd el som ska ligga till grund för beräkning av kvotplikten. Beräkningsår är det kalenderår som föregår det år som deklaration ska lämnas. Av 13 § framgår den el som inte ska räknas med. Kvotplikten ska beräknas genom att den mängd el som sålts under beräkningsåret multipliceras med den kvot som anges inom parentes för varje kalenderår enligt följande: –2021 (2,) –2022 (3,) –2023 (5,). För den första treårsperioden är kvoten, för : av den kvotpliktiges elförsäljning under beräkningsåret, för : av den kvotpliktiges elförsäljning under beräkningsåret och för : av den kvotpliktiges elförsäljning under beräkningsåret. Beräkningsår är det kalenderår som föregår det år som deklaration om såld el ska lämnas. Utredningens överväganden behandlas i avsnitt 5.3 och kapitel 6. Vid beräkning av kvotplikten ska såld el anses motsvara den mängd el som elleverantören har fakturerat elanvändare under beräkningsåret. I paragrafen anges att det är den mängd el som elleverantören har fakturerat elanvändare under beräkningsåret som ska ligga till grund för beräkning av kvotplikten. Vid beräkning av kvotplikten beaktas inte el som 1.matats in på det elektriska nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion (förlustel), 2.en elleverantör har levererat till en elanvändare utan ersättning i enlighet med ett avtal om intrångsersättning, om leveransen sker vid en lägre effekt än (frikraft), 3.har använts i den industriella tillverkningsprocessen i en registre- rad sådan elintensiv industri som avses i 2 § 4 a eller b, 4.får dras av eller återbetalas enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi, om elen har använts i en registrerad sådan elintensiv industri som avses i 2 § 4 c, eller 5.har använts i produktionen av el (hjälpkraft). Med registrerad elintensiv industri avses registrering enligt 4 kap. 7 § lagen (2011:1200) om elcertifikat. Paragrafen anger vilken elanvändning som inte ska beaktas vid beräk- ning av kvotplikten. Det är förlustel, frikraft, hjälpkraft och el som använts i en registrerad elintensiv industri, som registrerats enligt 4 kap. 7 § lagen (2011:1200) om elcertifikat. Enligt 1 kap. 2 § första stycket 8 a, b eller c lagen om elcertifikat är en elintensiv industri ett företag i sin helhet eller en del av ett företag som utgör en egen verksamhet eller verksamhetsgren, där det bedrivs och har bedrivits industriell till- verkning i en process där det använts i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet eller där det bedrivs ny verksamhet med industriell tillverkning i en process i vilken det används eller beräknas användas i genomsnitt minst 190 mega- wattimmar el för varje miljon kronor av förädlingsvärdet eller där det bedrivs verksamhet för vilken avdrag eller återbetalning får göras för skatt på elektrisk kraft enligt 11 kap. 9 § första stycket 2, 3 eller 5 eller 13 a § första stycket 2, 3 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE). Förädlingsvärde definieras i 1 kap. 2 § första stycket 9 lagen om elcertifikat som skillnaden mellan den elintensiva industrins samman- lagda omsättning och sammanlagda inköp. Med sammanlagda om- sättning avses intäkter från försålda varor och utförda tjänster, inräknat egna uttag, som ingår i företagets normala verksamhet (netto- omsättningen), förändring av varulager, aktiverat arbete för egen räkning, övriga rörelseintäkter samt ränteintäkter. Med samman- lagda inköp avses alla rörelsekostnader, inräknat avskrivningar och nedskrivningar på tillgångar, samt räntekostnader dock inte personal- kostnader, inräknat arbetsgivaravgifter och kostnader för inhyrd personal. När det gäller den elintensiva industrin får olika mängder el undan- tas beroende på utgångspunkten för registrering. Om registrering skett med utgångspunkt från elanvändning i förhållande till föräd- lingsvärdet av den elintensiva industrins produktion får all el som har använts i den industriella tillverkningsindustrin undantas. Om re- gistrering däremot skett med utgångspunkt från att avdrag får göras för skatt på el enligt LSE är mängden el som får undantas lika stor som den mängd el man får göra avdrag för. Uppgifter om vilka företag som registrerats som elintensiva industrier finns hos tillsynsmyndigheten (). Utredningens överväganden behandlas i avsnitt 5.4. beslutar om en kvot för elleverantör enligt 8 § andra stycket och 11 §. Kvoten ska beslutas innan den ska träda i kraft. Kvoten beräknas utifrån såld el som motsvarar den mängd el som elleverantören har fakturerat elanvändare under beräkningsåret i enlighet med 11 och 12 §§. I 13 § anges vilken elanvändning som inte beslutar om kvoter för elleveran- törer. Kvoten ska beslutas innan den ska träda i kraft. Den som har kvotplikt får träffa överenskommelse med aktör att den aktören ska uppfylla den årliga kvot som den kvotpliktige är skyldig att uppfylla. Båda parter ska meddela tillsynsmyndigheten om överenskommelsen. Den som har kvotplikt får träffa överenskommelse med annan aktör att den aktören ska uppfylla den årliga kvot som den kvotpliktige är skyldig att uppfylla. Till exempel kan överenskommelse träffas med annan kvotpliktig eller ett energitjänsteföretag. Parterna ska med- dela tillsynsmyndigheten om överenskommelsen. Den köpande par- ten får kvotuppfyllnaden sig påräknad medan samma mängd sub- traheras från den säljande parten. Överenskommelse kan träffas med en eller flera aktörer.