sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — –För att förbättra förutsättningarna för konstnärernas pro- fessionella arbete krävs att de konstnärliga utbildningarna kompletteras med fortbildning och att snedrekrytering till utbildningarna motverkas, en vidgad arbetsmarknad, bättre förmedlingsinsatser för att konstnärerna ska kunna nå sin publik och marknad, ersättningssystem som tar tillvara konst- närernas intressen, relevanta stöd- och bidragssystem samt ökad social trygghet och vissa administrativa förenklingar. –De kulturinstitutioner med offentligt stöd som erbjuder publikmöten för konsten m.m. är en viktig del av konstnä- rernas arbetsmarknad och ska ses som en integrerad del av konstnärspolitiken. –Den ekonomiska ramen för konstnärspolitiken behöver ökas. Konsten lever inte ett liv utanför samhället, utan i samhället. För- hållandet är ömsesidigt. Konsten är beroende av sitt omgivande samhälle och likaså är samhället beroende av konsten, för sin ut- Utredningens bedömningar och förslag veckling och vitalitet. Motiven är flera för samhällets stöd till konstnärerna. I själva verket är flertalet av de motiv som tidigare lagts fram för en konstnärspolitik fortfarande giltiga. De många sätt som konsten verkar på i samhället motiverar att politiken också tar ett ansvar för att de skapande konstnärerna har goda förutsätt- ningar att verka i de professioner de valt. När konstnären lämnar sin utbildning möter en mängd prak- tiska och konkreta frågor: hur ska man finna en lämplig arbetsplats, hur ska man täcka sina levnadsomkostnader, i vilka kanaler, på vilka scener, platser osv. vill man presentera sin konst, hur skapar man en konstnärlig karriär som både ger mat på bordet och ett erkän- nande från kollegor, kritiker, grindvakter och publik? I grunden är de statliga stöden inte det enkla svaret på dessa frå- gor, utan det primära för konstnären är att kunna klara sig på en marknad som antingen finns, eller som man själv driver fram. För att förbättra förutsättningarna för konstnärernas professionella arbete krävs möjligheter till ett livslångt lärande, en vidgad arbets- marknad, förmedlingsinsatser och ersättningssystem som tar till- vara konstnärernas intressen. Dessvärre är det en mycket liten grupp bland konstnärerna som helt och hållet kan försörja sig på den marknad man lyckas ta sig in på – ett förhållande som gäller för alla konstområden. Konst- närspolitiken måste därför också ge rimliga förutsättningar för produktion av värdefull konst som inte ger tillräcklig avkastning till sin upphovsman på marknaden, konst som, enligt rimliga antagan- den, inte skulle ha blivit till utan detta stöd. Till detta kommer be- hovet av en bättre och förutsägbar social trygghet samt administra- tiva åtgärder för att underlätta för konstnärerna att bedriva sin verksamhet genom att förenkla system, få bort hinder för verk- samheten och få information och stöd från myndigheterna. I ett medborgarperspektiv finns det en tydlig koppling mellan de politiska insatserna för det konstnärliga arbetet och möjligheterna för en publik att ta del av detta arbete. De kulturinstitutioner med offentligt stöd som erbjuder publikmöten för konsten bör därför ses som en viktig del av konstnärernas arbetsmarknad. Stödet till dessa institutioner bör också ses som en integrerad del av konst- närspolitiken. Detta är utgångspunkterna för utredningens bedöm- ningar och förslag i det följande. Utredningens bedömningar och förslag Bedömning: Konstnärspolitiken bidrar till att de kulturpolitiska målen kan uppnås. De nuvarande stödordningarna för bidrag till konstnärer bedöms i grunden fungera väl även om vissa förbätt- ringar, moderniseringar och kompletteringar behövs. De kulturpolitiska målen är att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund, att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet och att kreativitet, mång- fald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. Detta ger i sig tydliga motiv för samhället att värna det konstnärliga arbe- tet. En särskild fråga för utredningen enligt direktivet är att be- döma hur de statliga insatserna bidrar till att dessa mål nås. Utred- ningen kan konstatera att kulturpolitiken och konstnärspolitiken är ömsesidigt beroende av varandra och insatser för att skapa goda villkor för konstnärerna därför är ett ansvar för och en prioriterad del av den nationella kulturpolitiken. Utifrån den kartläggning utredningen har gjort och de synpunkter som utredningen in- hämtat från olika intressenter gör utredningen bedömningen att de insatser som görs inom konstnärspolitiken bidrar till att de kultur- politiska målen kan nås. Utifrån utredningens syn på den befintliga budgetramen bör det finnas möjligheter att nå ännu bättre målupp- fyllelse med en stärkt konstnärspolitik. I direktiven till utredningen konstateras att syftet med de statliga ersättnings- och stödsystemen för konstnärerna är att skapa goda förutsättningar för konstnärerna att vara yrkesverksamma och utveckla sitt konstnärskap. Den slutsats som kan dras av utred- ningens kartläggningsarbete är att de nuvarande stödordningarna för bidrag till konstnärer bedöms i grunden fungera väl, även om vissa förbättringar, moderniseringar och kompletteringar behövs. En all- män synpunkt som flera intressenter lämnat till utredningen är dock att systemen är underfinansierade. En viss ekonomisk urholkning av konstnärspolitiken kan konstateras. Utred- ningens bedömning är att konstnärspolitiken behöver förstärkas och den ekonomiska ramen ökas. Utredningen återkommer till budget- frågan i avsnitt 9.11. Utredningens bedömningar och förslag I detta avsnitt redovisar utredningen sin allmänna bild av utbildnings- systemet för konstnärer och sina bedömningar av de konstnärliga högskolornas satsningar mot snedrekrytering, kulturskolornas ansvar för att motverka den sociala snedrekryteringen, insatser för att öka tillgängligheten till konstnärlig högskoleutbildning samt fortbild- ningen för konstnärer.2 Utredningen lämnar också förslag om ett nytt statsbidrag för inrättande av konstnärliga produktionshus för ungdomar i kommundelar med socioekonomiska utmaningar. I anslutning till detta lämnar utredningen i kapitel 1 ett förslag till förordning om nytt statsbidrag till konstnärliga produktionshus. Bedömning: De konstnärliga utbildningarna ger goda förutsätt- ningar för de studerande att etablera sig som konstnärer. Konst- närliga utbildningar medför att viktiga kompetenser tillförs även andra verksamheter som främjar samhällsutvecklingen. Utred- ningen ser därför inga behov av större förändringar av själva utbildningarna. För att vidmakthålla och utveckla de professionella konstnär- skapen behövs dock insatser för fortbildning av konstnärer som befinner sig senare i karriären. Inom den svenska högskolan hör de konstnärliga högskole- utbildningarna till dem som har mest omfattande snedrekryter- ing. För att minska snedrekryteringen krävs strategiska insatser. Vägen till ett konstnärligt yrke kan sägas börja redan i den obliga- toriska skolan och gymnasieskolan. Steget till högskoleutbildning för den som vill bli konstnär kan dock bli längre än för andra hög- skolestudenter eftersom de ofta bedriver studier vid eftergymna- siala skolor innan de kommer in på en konstnärlig högskoleut- bildning. I praktiken ställer de konstnärliga utbildningarna mycket 2 Med konstnärliga högskolor avses samtliga universitet och högskolor som har examens- tillstånd för konstnärlig examen. Med konstnärlig högskoleutbildning avses utbildning på högskolenivå med inriktning mot konstnärlig examen. Utredningens bedömningar och förslag höga krav på förberedelser innan antagningen och de flesta har genomgått olika typer av långa, förberedande utbildningar. Studen- terna på de konstnärliga högskoleutbildningarna är mycket kompetenta när de börjar sin utbildning. Vissa studenter är t.o.m. redan aktiva konstnärer när de påbörjar utbildningen. Den allmänna bild som utredningen fått genom sin kartläggning samt genom kontakter med olika intressenter är att det rådande utbildningssystemet fungerar väl och att studenterna får de kun- skaper och färdigheter de behöver för att ha förutsättningar att etablera sig som konstnärer. Det konstnärliga högskoleområdet är överlag en dynamisk sektor där man kan se att student- antalet växer, antalet utbildningar ökar i antal och bredd, och där det finns ett utbrett nytänkande som bl.a. har lett till att den konstnärliga forskningen har haft en positiv utveckling. Högsko- lans demokratiska uppdrag och dess betydelse för kritiskt tänkande är av stor betydelse. Det finns också ett stort intresse att utbilda sig på de konstnär- liga högskolorna, även om andra vägar till ett professionellt konst- närskap också är möjliga. Det kan handla om att man söker sig till konstnärliga miljöer, både i och utomlands, och där kolle- gor inspirerar och lär av varandra. Den digitala utvecklingen ger också nya förutsättningar att etablera sig som konstnär. De konstnärliga utbildningarna leder inte alltid till att den en- skilde studenten yrkesmässigt kommer att verka som en profes- sionell konstnär. I samtal som utredningen haft med olika aktörer har frågan ställts om det finns en god balans mellan antalet utbild- ningsplatser och arbetsmarknadsförutsättningar för konstnärerna.3 En uppfattning som framförts till utredningen är att antalet utbild- ningsplatser inom högskolan bör anpassas så att alla som utbildas kan försörja sig som professionella konstnärer. Utredningen redovisar i kommande avsnitt vad som bör göras för att vidga och stärka konstnärernas arbetsmarknad, förbättra deras förutsättningar att nå sin marknad samt vilka konstnärspoli- tiska stöd som bör ges för att säkra omistliga konstnärskap. När det gäller omfattningen av de konstnärliga högskoleutbildningarna 3 Universitet och högskolor ska dimensionera utbildningarna med hänsyn till studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Utöver detta har de långtgående frihet att planera sitt utbud. Utredningens bedömningar och förslag vill utredningen i det här sammanhanget också understryka att per- soner som genomgått konstnärliga utbildningar tillför viktiga kompe- tenser och perspektiv till andra verksamheter i samhället. Utredningen kan därför inte se att antal utbildningsplatser bör dras ner. Utredningens intryck är att kvaliteten i utbildningarna överlag är god. Inom vissa konstområden, exempelvis musikområdet, har dock noterats att vissa svenska musiker har svårt att hävda sig i konkurrensen med sina internationella kollegor inom vissa musikgenrer. En bedömning som förts fram till utredningen är att problemet kan ha sin grund redan i den tidiga instrumentut- bildningen i och den lärarbrist som man anser till del finns där. Detta är en fråga som kan komma att behöva bevakas framöver. Utredningens bedömning är att själva etableringsfasen fungerar relativt väl. och tiden strax efter skapas de nätverk med kollegor, lärare, mellanhänder, institutioner och andra som på många sätt är en nödvändig förutsättning för ett utvecklat konstnärskap. I viss mån skulle tillgång till mentorskap ytterligare kunna förbättra etableringen men utredningens bild är att behovet av ytterligare stöd för att vidmakthålla och utveckla det professio- nella konstnärskapet framför allt kommer när man har varit verk- sam . Det aktualiserar behovet av fortbildning. Den som vill bli konstnär måste tas sig över ett antal trösklar. Det handlar bl.a. om relativt höga kursavgifter hos förberedande skolor och olika typer av inträdesprov. Ett annat viktigt hinder ligger i den enskildes socioekonomiska bakgrund. Det är uppenbart att det finns en tydlig social snedrekrytering när det gäller vilka som blir konstnärer. Utredningen bedömer att detta är den mest angelägna frågan inom utbildningsområdet när det gäller ytterligare åtgärder för att stärka konstnärspolitiken. I det följande redovisar utredningen förslag som rör frågorna om snedrekrytering och be- hovet av fortbildning. Utredningens bedömningar och förslag 9.3.2Konstnärliga högskolornas satsningar mot snedrekryteringar Bedömning: Snedrekryteringen till konstnärliga högskoleutbild- ningar är bekymmersam och bör motverkas ytterligare. Lärosä- tenas arbete med breddad rekrytering bör ha en långsiktig karaktär. bör få i uppdrag att i samråd med Universitets- och högskolerådet utvärdera berörda universitets och högskolors arbete för att bredda rekryteringen till konstnärlig högskoleutbildning. Den sociala snedrekryteringen till konstnärsyrket är omfattande och innebär att stora grupper i praktiken utestängs från möjlig- heten att bli konstnärer och att många inte känner sig delaktiga i det offentliga samtalet om konst. Med utgångspunkt i synen på konsten som en viktig del av en vital demokrati bidrar snedrekry- teringen till att viktiga röster i samhället får svårare att göra sig hörda och till ökade klyftor i samhället. Konstens och kulturens reflekterande och samhällsförändrande förmåga gör det angeläget med en bred delaktighet, något som ställer krav på ett strategiskt och uthålligt arbete från det offentligas sida. Det handlar inte om en utjämning av konsten, utan om utjämning av förutsättningarna att delta och bidra till landets konstliv i bred bemärkelse, och mer specifikt, att kunna söka sig till ett konstnärligt yrke genom de offentligt finansierade utbildningarna. Den sociala snedrekryteringen till svenska högskolor är omfat- tande men snedrekryteringen till de konstnärliga högskoleutbild- ningarna hör till de största. Kravet på att lärosätena aktivt ska främja och bredda rekryteringen infördes i högskolelagen 2001, men frågan har varit aktuell längre än så. Utöver högskolornas uppdrag har även Universitets- och högskolerådet i uppdrag att främja breddad rekrytering till högskolan och arbetar med främ- jandeuppdraget bl.a. genom att stödja lärosäten i deras arbete med breddad rekrytering.4 Det är svårt att komma åt de strukturer som orsakar den sociala snedrekryteringen, men utredningens uppfattning är att mycket 4 Förordning (2012:811) med instruktion för Universitets- och högskolerådet. Utredningens bedömningar och förslag redan görs inom utbildningsväsendets olika nivåer och vissa hög- skolesäten har höga ambitioner för att skapa möjligheter att bredda rekryteringen. Som beskrivits i avsnitt 7.3.4 har flera högskolor olika slags projekt som riktar sig till både barn och ungdomar för att bredda rekryteringen. Det är enligt utredningen angeläget att arbetet bedrivs fortlöpande och långsiktigt. Utredningen anser att uppföljningen av de insatser som högsko- lorna genomför för att bredda rekryteringen skulle kunna förbättras. I promemorian Kvalitetssäkring av högre utbildning föreslås breddad rekrytering som en tematisk utvärdering i det nya kvalitetssäk- ringssystemet för högre utbildning.5 Enligt utredningen bör få i uppdrag att i samråd med Univer- sitets- och högskolerådet utvärdera berörda universitet och hög- skolors arbete för att bredda rekryteringen till konstnärlig hög- skoleutbildning. Bedömning: Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för en ut- veckling av som gör den mer tillgänglig och jämlik. Utredningen vill understryka vikten av att denna fråga ges prioritet hos både stat och kommun då den i längden påverkar vilka som finner en väg till de högre konstnärliga utbildningarna. som lämnade sitt betänkande 2016 hade som ett av sina uppdrag att identifiera hinder för deltagande i kul- turskolans verksamhet.6 Utredningen pekade på att såväl föräldrar- nas socioekonomiska bakgrund som utländsk bakgrund påverkade i vilken utsträckning föräldrar känner till den kommunala kultursko- lan och har möjlighet att introducera den för sina barn. Utred- ningen konstaterade att det finns en snedrekrytering av barn och unga till den kommunala , något som i längden innebär ett problem för den kommunala legitimitet. Promemoria (U2015/1626/UH). 6En inkluderande kulturskola på egen grund (SOU 2016:69). Utredningens bedömningar och förslag Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stödja en utveck- ling av som gör den mer tillgänglig och jämlik. Ett bidrag om fördelas av Kulturrådet.7 Bidraget har fördelats 2016 och 2017. har med anledning av budgetpropositionen beslutat att tillföra för att inrätta ett nationellt kulturskole- centrum. ska redovisa till regeringen hur centret ska utformas. Av uppdraget framgår att centret ska ha till uppgift att samordna och stödja den kommunala . I kulturskolcentrets uppdrag ska också ingå att för- dela statliga bidrag, ansvara för statistik och följa och sprida forsk- ning samt identifiera utbildnings- och utvecklingsbehov. Regeringen genomför också en permanent satsning på ett kul- turskolekliv för att förbättra förutsättningarna att rekrytera lärare till den kommunala kulturskolan.8 För satsningen tillförs 25 mil- joner kronor och . Som en del i det arbetet har regeringen beslutat om ett gemensamt uppdrag till Universitets- och högskolerådet och att kartlägga behovet av och informera om högskoleutbildning med relevans för den kommunala . Vidare kommer ett antal lärosäten väljas ut för satsningen på utbildning för lärare och pedagoger till men också för vidareutbildning av lärare och pedagoger som redan arbetar i . Sammantaget innebär regeringens satsningar på att den ska bli mer tillgänglig och jämlik, något som kommer att leda till att fler barn med olika bakgrund kommer att hitta till den verk- samhet som erbjuder. Utredningens bedömning är att de problem inom som identifierats i allt väsentligt är omhändertagna genom regeringens satsningar. Utredningen vill understryka vikten av att denna fråga ges prioritet hos både stat och kommun då den i längden påverkar vilka som finner en väg till de högre konstnärliga utbildningarna. 7Förordningen (2015:998) om statsbidrag till kommuner som bedriver musik- och kultur- skoleverksamhet. 2017/18:1 utg.omr. 16, bet. 2017/18:UbU1, rskr. 2017/18:125. Utredningens bedömningar och förslag 9.3.4Tillgänglighet till konstnärliga utbildningar Bedömning: De konstnärliga högskolorna bör överväga insatser för att öka tillgängligheten till konstnärlig högskoleutbildning, t.ex. genom att flytta ut delar av sina aktiviteter till socioeko- nomiskt svaga bostadsområden. Aktiviteterna bör genomföras i samarbete med lokala aktörer. De konstnärliga högskolorna bör även utveckla distansutbildningen i större utsträckning i syfte att öka tillgängligheten till utbildningarna. För att skapa bättre förutsättningar för att öka kännedomen om konstnärsyrket och den konstnärliga skaparprocessen och för att bredda rekryteringen till de konstnärliga utbildningarna menar utredningen att de konstnärliga högskoleutbildningarna bör över- väga insatser för att öka tillgängligheten, t.ex. genom att flytta ut delar av sina aktiviteter till socioekonomiskt svaga områden i större omfattning än vad som sker . Aktiviteterna, som kan bestå av kurser, seminarier, tillfälliga ateljévistelser eller workshops, bör produceras i samarbete med de lokala kulturaktörer som redan har verksamhet i området. Ett bra exempel på detta är den verksamhet som Dans- och cirkushögskolan har på Subtopia i . De konstnärliga högskolornas aktiviteter i samarbete med lokala kulturaktörer och studenternas vistelse i bostadsområdena kan i sin tur leda till samverkan med nya lokala kulturella initiativ, en attrak- tivitet till att bosätta sig i området, en ny slags affärsverksamhet, osv. Det är av största vikt att etableringen av högskolornas verk- samhet i områdena genomförs i dialog med lokala aktörer såsom kommuner, boende, föreningar och fastighetsägare m.fl. I det sammanhanget är det också viktigt att det görs en samlad konse- kvensanalys, där t.ex. frågor om lokalkostnader inkluderas. Mål- sättningen är, förutom breddad rekrytering till de konstnärliga utbildningarna, att öka konstens betydelse för en fortsatt hållbar samhällsutveckling och ökad samhörighet i lokalsamhället, dvs. ett som håller ihop. I förlängningen skapas ett ökat demo- kratiskt engagemang. Ett komplement till arbetet enligt ovan är att de konstnärliga högskolorna utvecklar distansutbildningen. Vissa delar av den konstnärliga utbildningen har en stor andel praktiska inslag som förutsätter fysisk närvaro av den studerande och/eller att undervis- Utredningens bedömningar och förslag ningen kräver särskilda lokaler eller andra resurser som försvårar möjligheten att bedriva distansutbildning. I sammanhanget kan till- läggas att den tekniska utvecklingen ökar möjligheterna till inter- aktivitet i realtid även om man befinner sig på olika orter. Det är många moment i undervisningen som skulle kunna vara digitaliserad och utföras på distans. Exempelvis är öppna nätbaserade kurser en form som skulle kunna användas för att bredda rekryteringen och ge intresserade en föreställning om vad för slags utbildning som ges vid lärosätet och vilken slags forskning som bedrivs. Distans- utbildning bidrar till att alla i hela landet ska kunna få tillgång till i alla fall delar av undervisningen på de konstnärliga högskolorna och är därför en viktig demokratisk fråga. 9.3.5Konstnärliga produktionshus för ungdomar Förslag: Ett nytt statsbidrag införs för konstnärliga produktions- hus för ungdomar. Syftet med bidraget är att sänka trösklarna till konstnärligt arbete för ungdomar företrädesvis i områden med socioekonomiska utmaningar att utveckla sina konstnärliga för- mågor, att ge fler röster plats inom det konstnärliga fältet och att minska snedrekryteringen till de konstnärliga högskolorna. Som mentorer för ungdomarna ska huvudsakligen yrkesverksamma konstnärer knytas till verksamheten. Det nya statsbidraget tillförs en ekonomisk ram på . Frågan om snedrekrytering till konstnärliga utbildningar måste ses både i ett generationsperspektiv (föräldrarnas utbildningsbakgrund) och i ett systemperspektiv avseende skola och utbildning. Utred- ningens bild är att en viktig bakgrund till snedrekryteringen till de högre konstnärliga utbildningarna finns redan i hur förutsättningarna ser ut för att fånga barns och ungas intresse för skapande i de yngsta åldrarna. Den kommunala har ofta lyfts fram som en förutsättning för det som kallats det svenska musikundret. Kulturens närvaro under skolåren och framstår som nyckelfunk- tioner för att stärka likvärdigheten i de ungas förutsättningar att senare välja en konstnärlig bana. Ett resultat av den bristande lik- värdigheten är att det konstnärliga fältet domineras av personer upp- Utredningens bedömningar och förslag vuxna med goda socioekonomiska villkor, och att viktiga erfarenheter i samhället utanför denna grupp i mindre grad ges konstnärliga uttryck. Regeringen har under innevarande mandatperiod gjort flera stora kultursatsningar för barn och unga som i sin vardag inte möter konsten och som inte uppfattar det som ett realistiskt alter- nativ att utbilda sig till konstnär. Skapande skola-bidraget inrättades 2008 och har byggts ut till att omfatta fler årkurser och skolformer. innefattar satsningen förskoleklass och årskurserna 1–9 i grundsko- lan samt verksamhet i förskolan. Målet med statsbidra- get som av kommunerna har sökt och beviljats är att eleverna ska få möta det professionella kulturlivet, tillgång till kulturens alla uttrycksformer och att elevernas möjligheter till eget skapande ökar. Svenska skolor har en stor andel barn och unga som inte talar svenska. Många har upptäckt att de icke verbala språken i de kulturella uttrycken är ett sätt att lyfta resurser och förmågor hos enskilda elever. Professionella kulturaktörers med- verkan lyfter in andra värden och andra sätt att arbeta på. Kultur- rådet har prioriterat skolor som har tagit emot många nyanlända barn under senare år.9 Regeringen har vidare gjort särskilda satsningar i bostadsområden med lågt valdeltagande eller socioekonomiska utmaningar genom projekten platser och Konst händer som drivs av Kultur- rådet respektive , inom ramen för regeringens satsning Äga rum.