sou · H6B376 · 2018-10-12 00:00:00 — 59Europaparlamentets och rådets direktiv /27/EU av . Auktionerna riktas mot projekt som varaktigt effektiviserar el- användning och minskar eleffektbehov. Projekt inom de verksamheter som föreslås undantas från kvot- pliktsystemet föreslås inte heller ingå i auktionssystemet. föreslås avsättas för auktioner med inriktning mot projekt som effektiviserar elanvändning och minskar eleffektbehov. Den föreslagna volymen har beräknats utgående från antaganden om vilken statlig medfinansiering som auktionerna kan komma att resultera i (i genomsnitt ), en antagen nivå på åtgärdernas genomsnittliga kostnader (per kWh), deras genomsnittliga livslängd () samt de reduktionskvoter som föreslås gälla för kvot- pliktsystemet . Auktionssystemets volym kommer därefter successivt behöva trappas upp i likhet med kvot- pliktsystemets föreslagna kvotkurva. Den myndighet som utses som ansvarig för genomförande av styrmedlet får i uppgift att ta fram en vägledande lista med tillåtna åtgärder och anvisningar för hur kalkyler av projekts effekter beräk- nas. Listan behövs för att undvika att medfinansiering går till projekt som har en mycket kort återbetalningstid och som ändå genomförs i samhället. Tillåtna åtgärder föreslås bland annat kunna utgöras av åtgärds- förslag från energikartläggningar hos små och medelstora företag samt från energideklarationer. Den ansvariga myndigheten får också i uppgift att bestämma om det ska finnas ytterligare begränsningar för de tillåtna projektens storlek samt om auktionen ska delas upp i flera kategorier. Vinnande bud får högst uppgå till av projektens stöd- berättigade kostnader om budet avser genomförande av små företag. Om budet avser medelstora företag är gränsen . För större företag gäller . Auktionernas utfall följs upp löpande och systemet som helhet utvärderas . Styrmedlet kan i princip utvidgas till att om- fatta även andra energislag och sektorer om den föreslagna budget- ramen för auktionerna förstärks. Vad är problemet? Problemet beskrivs i kapitel 3 och kapitel 5 och inledningen av detta kapitel. Vad händer om inget görs? Vad som händer om inget görs beskrivs i kapitel 3 och 5 och i inled- ningen av detta kapitel. Systemet ska ges ett indikativt mål som utfallet utvärderas mot. Om målet inte nås bör övervägas om systemet ska ersättas med en kvot- plikt för säkrare måluppfyllelse. Det finns element i detta styrmedel som kan bidra till ett kostnads- effektivt genomförande. Lägsta bud vinner auktionerna. Auktions- utfallen följs upp och omformas utifrån den kunskap som successivt byggs upp om åtgärdskostnader och kostnadseffektivitet. Kriterierna för vilka åtgärder som kan ingå i projekten utformas så att inte åtgär- der med särskilt hög lönsamhet tillåts ingå, dvs. åtgärder med en mycket kort återbetalningstid. Genom att åtgärder inom den elintensiva industrin inte föreslås omfattas försämras kostnadseffektiviteten i systemet. Beskrivs i kapitel 3 och kapitel 5 samt i analysen av konsekvenser av ett införande av ett kvotpliktsystem. Konsekvenser för relevanta mål Beskrivs i kapitel 3 och 5 samt i analysen av konsekvenser av ett införande av ett kvotpliktsystem. Konsekvenser för företag och hushåll i form av elkostnadsbesparingar De företag och hushåll, som väljer att vidta åtgärder efter att de själva eller genom en aggregator har deltagit i auktionen, påverkas på samma sätt som beskrivs i avsnittet om kvotplikt under rubriken ”Deltagande elanvändare sparar pengar på elräkningen”. Lika stora elkostnadsbesparingar uppstår också av auktioneringssystemet givet att auktionernas budget är på nästan samma nivå som de s.k. program- kostnaderna i kvotpliktsystemet. Det är också troligt inledningsvis. Konsekvenser för företag, konkurrenseffekter på energitjänstemarknaden kan få en förbättrad konkurrenssituation om medlen till auktioner ger ett betydande incitament till ytterligare investeringar jämfört med dagens marknad för eleffektiviseringsåtgärder. En förutsättning är också att systemet ges en administrativt enkel utformning. Företag som inte genomför eller säljer energiåtgärder får margi- nellt högre kostnader för el genom den höjning av energiskatten på el på sammanlagt per kWh som föreslås. Företag som genomför energiåtgärder får lägre kostnader för sin energianvändning jämfört med konkurrerande företag. Invester- ingarna får en snabbare återbetalning med det föreslagna styrmedlet. bedöms nettoeffekten av de ökade investeringarna i eleffek- tiviseringsåtgärder som också sänker effektlasten leda till att kostnaderna för el blir lägre än de annars skulle ha blivit, se konse- kvensanalys av kvotpliktsystem. Se konsekvenser av en höjning av energiskatten på el. Hushåll som genomför energiåtgärder får lägre kostnader för sin energianvändning jämfört med andra. Investeringarna får en snabbare återbetalning med det föreslagna styrmedlet. Offentligfinansiella konsekvenser/finansiering Styrmedlet avser att ge bidrag till kapitalinvesteringar i byggnader och lokaler och i tekniska system. Eftersom även bidrag till kapital- investeringar enligt kommitteereglerna förutsätts finansieras genom att ytterligare utrymme skapas till statskassan (statliga utgifter till investeringar förutsätts inte kunna lånefinansieras) föreslår utred- ningen att energiskatten på el höjs, se ovan. En höjning med bedöms ge intäkter till staten som är i samma storleksordning som de ökade utgifter som förslaget till energirotavdrag och auktions- system kan ge tillsammans. Styrmedlet bedöms leda till ökade administrativa kostnader vid motsvarande två till fyra heltidstjänster . Inga särskilda effekter har kunnat identifieras. Inga särskilda effekter har kunnat identifieras. Inga särskilda effekter har kunnat identifieras. Förslaget har utformats så att det ska vara förenligt med EU:s stats- stödsbestämmelser. De tak som satts för de maximalt tillåtna stöd- nivåerna följer bestämmelserna i gruppundantagsförordning. 10.6Förslag i kapitel 7 kopplade till småskalig solelproduktion 10.6.1Förslag om att hålla investeringsstödet till solceller på en nivå som medger sund marknadstillväxt Utredningen föreslår att en brett sammansatt grupp tillsätts för att till regeringen föreslå nivå för investeringsstödet för en successiv utfasning av stödet. Investeringsstödet bör maximalt vara på en sådan nivå att den genomsnittliga återbetalningstiden för inve- stering i solceller inte understiger med hjälp av stödet. Utred- ningen föreslår att gruppen sorterar under som ges ansvaret att tillsätta och rapportera till regeringen enligt utred- ningens förslag. Förslaget skulle innebära en mer förutsägbarhet både för kunder och för marknadsutveckling. Vad är problemet? Solceller är en teknologi på stark frammarsch. har utvecklingen inom solcellsområdet accelererat. Allt fler mindre aktörer ser möjlighet till solcellsinstallationer på sina tak. Den poli- tiska reformtakten har också varit hög och ett antal förändringar har gjort det mer och mer attraktivt att investera i solceller. Många hinder för en positiv solcellsutveckling har undanröjts . Solceller kan i förlängningen komma att utgöra en viktig pusselbit i målet om förnybar elproduktion. Regeringen har i omgångar tillskjutit mer medel till investerings- stödet och är de tillgängliga medlen . Därtill har stödandelen höjts från till . är månad de tillgängliga medlen intecknande för ansökningar som kommit in till länsstyrelserna. Det beror på att stor del av budgetmedel går åt till att täcka ansökningar för tidigare år.60 Det är stor efterfrågan på att få ta del av investerings- stödet och långa handläggningstider väntar de som söker stöd. När man stödjer efterfrågad ny och omogen teknologi gäller det att balansera så att stöden både ger avsedd effekt och att de är på en lagom nivå. För stort stöd kan ge för snabb expansion och en osund marknadsutveckling. För litet stöd kan hämma efterfrågad mark- nadsutveckling. är det möjligt att göra solcellsinvesteringar där en rak återbetalningstid understiger . Det finns exempel där 7–återbetalningstid är möjlig. är en beräknad livslängd på solcellssystem på omkring 25–. Det betyder alltså att när investeringen är betald efter knappa är det ren vinst som gene- reras på taken. Med tanke på den snabba teknikutvecklingen med sjunkande priser för solcellsmoduler och växelriktare är det önskvärt att noga följa utvecklingen och begränsa investeringsstödet och helt ta bort det. Vad händer om inget görs? Om inte investeringsstödet begränsas riskerar vi att få dels en överhettad marknad för solceller och dels onödigt stora utgifter för statskassan. Med en hög subventionsnivå finns det risker för den långsiktiga utvecklingen av solcellsmarknaden då stödet riskerar att plötsligt försvinna. En mjuk och följsam stödutveckling gynnar en sund marknadstillväxt. 60Energimyndigheten skriver i sin rapport om förenklad administration av solcellsstödet (ER:2018:19): ”Den kraftiga budgetökningen räcker för att hantera alla gamla ansökningar och tidigare som ligger på kö eftersom det fanns i sökt stöd som ej blivit beviljat. Men eftersom stora delar av budgeten går åt till att bevilja ansökningar och eftersom ansökningstakten varit stor så kommer de flesta som söker behöva vänta på beslut till 2019 års budget fördelas. Om medeltakten på ansökningar extrapoleras framåt så kommer budget vara sökt för och budget kommer att var sökt för är slut. Trots den kraftiga ökningen i budget så väntas resultatet, liksom vid tidigare ökningar, bli att intresset alltjämt är större än budgeten och problemet med en kö av ansökningar hos Länsstyrelserna kommer att kvarstå.” Bedömningen är att en brett sammansatt expertgrupp direkt under med rapporteringsskyldighet till regeringen har goda möjligheter att rekommendera kloka nivåer på investeringsstöd och därigenom undvika den överhettning av marknaden som annars skulle kunna ske. Förslaget innebär inte några större administrativa kostnader och be- döms därmed vara kostnadseffektivt eftersom förslaget i sig är kon- struerat för att bidra till att höja kostnadseffektiviteten i de offent- liga stödinsatserna till den pågående teknikintroduktionen. Med ett begränsat solcellsstöd kan fler investerare ta del av den begränsade budgeten för investeringsstödet och köerna kunde där- med också minska. Långsiktigt är bedömningen att utbyggnads- takten blir stabilare och får en större omfattning. Detta beror på att det finns en risk att solcellsmarknaden kan få svårt att återhämta sig om stödet förändras kraftigt eller oförutsägbart på kort sikt. Konsekvenser för relevanta mål Målet om förnybar elproduktion till 2040 bedöms gynnas av förslaget då det innebär en mer stabil och gynnsam marknads- utveckling för solcellsområdet. Förslaget skulle kunna innebära en initialt dämpad marknadsutveck- ling men å andra sidan så räcker pengarna till fler, vilket skulle kunna innebära att aktiviteten hålls upp hos företagen som säljer och instal- lerar solceller. Med tanke på den snabba expansionen av solcellsmark- naden som ändå sker är bedömningen att det skulle vara gynnsamt för seriösa aktörer att ta uppdrag i rimlig takt. För mindre seriösa aktörer är förslaget ogynnsamt. är investeringsstödet översökt och de som ansöker om stöd kommer behöva vänta på stödet , se ovan. Förslaget innebär att det ska bli lättare att göra en ekonomisk kalkyl på sol- cellsinvestering när man vet ungefärlig återbetalningstid som kan förväntas så länge stödet är motiverat. En lägre stödnivå kan å ena sidan ha en dämpande effekt för den enskilde som pengarna räcker till fler. Färre inte helt seriösa aktörer är också en förmodad gynnsam effekt för hushållen. Offentligfinansiella konsekvenser/finansiering Förslaget skulle ha en gynnsam effekt på de offentliga finanserna då det högst sannolikt skulle innebära ett dämpat statligt anslag för sol- cellsinstallationer jämfört med hur det ser ut . Inga större konkurrenseffekter är att motse. Inga betydande regionala effekter bedöms uppstå. Inga övriga fördelningseffekter bedöms uppstå. Inga effekter jämfört med dagens situation. Inga skillnader jämfört med dagens situation. 10.6.2Harmonisering av definitionen för mikroproducent Förslaget innebär att i ellagen (och föreslagna elmarknadslagen) justeras gränsen uppåt för vad som är mikroproduktion. Ny gräns föreslås vara en säkring om , vilket motsvarar att topp- effekt inte får överstiga 68 kW. Därmed definieras mikroproduktion med samma gräns i inkomstskattelagen (för skattereduktion) och ellagen (för inmatningsavgift till elnätet). Vad är problemet? Det finns en upplevelse av generellt krångliga regelverk för potentiella solcellsinvesterare. En aspekt som gör det komplicerat för de större mindre aktörerna (typiskt lantbruk eller bostadsrätts- föreningar) är att det inte finns någon enhetlig definition för när man är mikroproducent och därmed lyder under enklare och mer för- delaktiga regelverk. Mikroproduktion definieras indirekt i bland annat inkomstskattelagen och ellagen. Gränserna som anges är dock olika. För att förenkla bör dessa båda gränser vara desamma. I 4 kap. 10 § ellagen gäller att en elanvändare som har ett säkringsabonne- mang om högst och som producerar el vars inmatning kan ske med en effekt om högst inte ska betala någon avgift för inmatning. Denna definition är även föreslagen för den kom- mande elmarknadslagen. I 67 kap. inkomstskattelagen, däremot, definieras en mikroproducent som den som framställer förnybar el, i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el, har en säkring om högst i anslutningspunkten, och har anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. Vad händer om inget görs? Olika gränser för mikroproduktion skapar en otydlighet som riske- rar att i värsta fall innebära uteblivna solcellsanläggningar. Men den vanligaste nackdelen är att solcellsinvesteraren optimerar sin anlägg- ning efter regelgränser i stället efter fysiska förutsättningar. Följden kan bli icke-optimala anläggningar. Regelförändringen bedöms ha stor effekt på det problem som den adresserar. I den ekonomiska kalkylen för solcellsanläggningar är skattereduktionen som definieras i inkomstskattelagen, och undvikt inmatningsavgift för elnätet två av de viktigaste parametrarna. Det torde vara viktigt för de lite större mindre aktörerna att dessa två parametrar med förslaget ges samma gräns för vad som är mikro- produktion. Föreslagen regelförändring skulle innebära att fler anläggningar skulle komma i åtnjutande av mer fördelaktiga villkor vad avser inmatnings- avgiften. Marginalkostnaden bör dock inte bli så stor då antalet anläggningar som berörs av regelförändringen inte är många. Sam- tidigt förmodas fler anläggningar dels bli byggda, dels bli bättre opti- merade. Sammantaget synes regeländringsförslaget ge bättre för- utsättningar för något mer kostnadseffektiva sätt att nå målet om förnybar elproduktion. Förslaget innebär förbättrade möjligheter till fler solcellsanlägg- ningar i mellanstorleksskiktet och en eventuell konsekvens är att sol- elproduktionen ökar något. Men effekterna bedöms som små. Konsekvenser för relevanta mål Förslaget innebär en något förbättrad möjlighet att nå målet om förnybar elproduktion till 2040. Då gränsen för vad som definieras som mikroproduktion föreslås skjutas uppåt i ellagen 4 kap. 10 §, vad avser att inte betala avgift för inmatning av el, så kan det innebära en fördyring för elnätsföretaget där solcellanläggningen ansluts. Dock bedömer utredningen att denna effekt är obetydlig eller måttlig. För en anläggning som har en säkringsstorlek överstigande 63 A tillämpas så kallad transformator- mätning som är dyrare än de mätare som används för anläggningar mindre än 63 A. En eventuell mindre fördyring bedömer utred- ningen kommer slås ut på kundkollektivet och därmed inte drabba elnätsföretaget i förlängningen i någon större omfattning. Kan ge positiva effekter i form av mer solelproduktion för hushåll i bostadsrättsföreningar, hyreshus, och lantegendomar. En ringa eller obetydlig höjning av elnätsavgiften generellt sett kan uppstå, se rubriken ovan, till följd av ökade kostnader för elnätsföretag. Offentligfinansiella konsekvenser/finansiering Förslaget bedöms inte få några offentligfinansiella konsekvenser. Förslaget innebär en regelförenkling. Då föreslagen regelförändring är mindre bedöms inte det få någon påverkan på förenligheten med . 10.7Förslag i kapitel 8 om energilager 10.7.1Utvidgat stöd till energilager Utredningen föreslår att utvidga befintligt investeringsstöd för batterilager till att dels omfatta fler mindre aktörer än dagens privat- personer (även företag) och inte endast i kombination med egen elproduktion som . Nivån på stödet föreslås vara oförändrad i relation till dagens stöd. Vad är problemet? Regeringen införde förordningen om bidrag till energilagring av egenproducerad elenergi61. Bidraget riktar sig till privatpersoner och ska gå till installation av ett system kopplat till en anläggning för egenproduktion av förnybar el. Förordningen syftar till att göra det lättare för privatpersoner att dra nytta av sina solcellsanläggningar eller andra småskaliga elproduktionsteknologier. Bidragsberättigade kostnader är t.ex. kostnader för batteri, kablage, kontrollsystem, smarta energihubbar och arbete. 61Förordning (2016:899) om bidrag till lagring av egenproducerad elenergi. Sedan detta bidrag infördes har diskussionen om energilagers roll ökat och vidgats. Energilager pekas alltmer ut som en tänkbar nyckel- komponent i det framväxande energilandskapet. Med mer variabel elproduktion i elsystemet är olika effektbalanserande åtgärder efter- strävansvärda. Energilager kan leverera nättjänster och utgöra en viktig resurs för att dämpa lokala effektvariationer i det korta tidsinter- vallet. Men också sett till den nationella energi- och effektbalansen kan energilager hos kunder bidra med efterfrågeflexibilitet och öka leveranssäkerheten och sänka systemkostnaden. Den nytta som batteri- lager kan spela i energisystemet täcks inte in av dagens stöd. Vad händer om inget görs? Det nuvarande stödet för energilager har varit svagt utnyttjat. Genom att bredda syftet med stödet och vidga möjliga stödmottagare ökar möj- ligheten för fler investeringar i energilager. Energilagertekniken är inte lika mogen som solcellstekniken och är ännu en dyr investering. ökar behovet av flexibilitetsresurser i det svenska elsyste- met. Om inte reglerna för stödet ändras riskerar vi i högre grad en situation med elleveransutmaningar och i långa loppet dyrare alter- lösningar än efterfrågesidans möjligheter till flexibilitet genom energilagertjänster. Ett investeringsstöd med det vidgade syftet skulle ge bättre förutsättningar att ge ett robust elsystem när energiland- skapet är i förändring. Utredningen bedömer att ett vidgat lagringsstöd attraherar fler investeringar. Stödets storlek föreslås vara oförändrat och det finns därmed en risk att även med ett vidgat stöd så är det för många potentiella investerare fortsatt svårt att få ihop en rimlig ekonomisk kalkyl. Förslaget skulle inte innebära att stödets storlek eller stödets totala omfattning skulle ändras. Inte heller föreslås hanteringen förändras visavi dagens stöd. Utredningen gör bedömningen att endast margi- nella kostnader skulle kunna uppstå av förslaget medan effekterna av detsamma bedöms kunna bli betydande . Därmed gör utred- ningen bedömningen att förslaget bidrar till att stöden till energi- lager används på ett mer kostnadseffektivt sätt, jämfört med nu- varande ordning. Som finns beskrivet i utredningens kapitel 3 och 8 är energiland- skapet i förändring där ett flertal effektutmaningar kommer definiera det svenska elsystemet. Energilager bedöms kunna vara en nyckel- komponent för att möta dessa utmaningar. Förslaget stödjer och möter därmed utredningens analys om framtida utmaningar genom tidiga åtgärder för att landa i ett robust, leveranssäkert och kostnads- effektivt elsystem som klarar de politiska energi- och miljömålen. Konsekvenser för relevanta mål Förslaget stödjer målet om förnybar elproduktion till så låg kostnad som möjligt. Eftersom förslaget innebär att även företag skulle komma i åtnju- tande av stödet kan det få positiva effekter för företag. För elnäts- bolag kan konsekvensen bli undvikta investeringar i till exempel nätkapacitet för att möta lokala (eller regionala/nationella) effekt- utmaningar. Förslaget bedöms få konsekvensen att fler finner det intressant att investera i energilager då kravet på att ha egenproduktion av el för att komma i åtnjutande av stödet föreslås tas bort. Offentligfinansiella konsekvenser/finansiering Förslaget skulle inte innebära att stödets storlek eller stödets totala omfattning skulle ändras. Stödets totala omfattning är och fram har bara av dessa beviljats. Med det vidgade omfånget förmodas fler söka. Förslaget finansieras dock inom befintliga budgetramar. Inga betydande konkurrenseffekter förutses med förslaget. Eventuellt kan en effekt bli att stödet kommer sökas i de delar av landet där det finns flaskhalsar i elnätet. Det skulle i så fall innebära att storstadsregionerna kunde se mer av stödutnytt- jande än . Att tillåta att även företag får söka bidraget kan utgöra ett statsstöd enligt . är det för det stöd som finns inrättat för solceller möjligt för företag att söka. En parallell konstruktion för energilagerstödet torde därmed vara förenligt med . Definition av ellager är en bedömning från utredningen. Att införa en definition av ellager i ellagen ger inga primära konsekvenser. Syftet är att underlätta för vidare lagstiftning. Med den föreslagna definitionen på ellager är det möjligt att särskilja ellager från andra elektriska anläggningar och på så vis få ett tydligare och enklare regel- verk som en huvudsaklig sekundär konsekvens. 10.8Förslag i kapitel 9 om laddinfrastruktur Utredningen föreslår att reglerna om elektromobilitet i det revid- erade direktivet om byggnaders energiprestanda ska genomföras i svensk lagstiftning på ett sätt som innebär att även parkeringsplatser i anslutning till bostadshus omfattas av krav på ett minsta antal laddplatser vid nybyggnation eller vid större renovering, på samma nivå som ska gälla för parkeringsplatser i anslutning till lokaler. Utredningen föreslår dessutom att alla parkeringsplatser med mer än 10 platser som ligger i nära anslutning till bostadshus bör omfattas av samma lagkrav om laddinfrastruktur oberoende av parkeringsplat- sens kontraktsform, bostädernas ägandeform och om de är småhus eller flerbostadshus. Vad är problemet? Laddinfrastruktur behöver byggas ut snabbt för att understödja introduktionen av laddbara bilar, på ett sätt som även kan leverera nytta för elsystemet och minska riskerna för kapacitetsproblem. En sådan utbyggnad fås, generellt sett på ett bättre sätt, om laddplat- serna kan byggas ut nära hem och arbetsplatser i stället för genom snabbladdningsstationer. Organisatoriska hinder och delade incita- ment i hyreshus, bostadsrättföreningar och samfälligheter riskerar dock att bromsa utvecklingen. Vad händer om inget görs? Om inget görs kan utvecklingen av laddbara bilar bromsas upp. Ett alternativ kan då vara att infrastrukturen i stället byggs ut i form av platser för snabbladdning. Det skulle innebära en större belastning för elnätet och göra det mer kostsamt att nå målet om förnybar elproduktion. En omfattande utbyggnad av platser för snabbladdning kan dessutom komma att stoppas upp på grund av kapacitetsproblem i nätet. Om inte laddbara bilar ökar i sådan omfattning att introduk- tionen kan bidra till att klimatmålen 2030, 2040 och 2045 nås och bil- trafiken inte minskar på ett betydande sätt, kan användningen av biodrivmedel i stället behöva öka på ett sätt som överskrider tidigare uppskattningar. En ökad användning av biodrivmedel i stället för el i transport- sektorn skulle kunna vara gynnsamt för elnätet, som den potential som de laddbara bilarnas batterier kan erbjuda nätet då inte kan utnyttjas.