sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Chermak och Gruenewald (2015) utvärderade bland annat tidigare brottslighet hos 974 gärningspersoner inom de tre dominerande extremistiska miljöerna i (637 från vit makt-miljön, 182 från den autonoma vänstermiljön och 155 från den våldsbejakande islamistiska miljön). Studien visar att i genomsnitt var av gärnings- personerna tidigare dömda (inom vit makt-miljön, 26 pro- cent inom autonoma vänstermiljön och inom den vålds- bejakande islamistiska miljön). Vidino, och (2017) har analyserat 51 terrorattacker i och genomförda av den islamistiska miljön och identifierat att av gärningspersonerna har haft tidigare kriminell bakgrund. Europol (2016b) rapporterar att en överväldigande majoritet av europeiska konfliktresenärer till och var dömda för brott innan avresa. Brottsligheten varierar i allt från mindre allvarlig brottslighet till grov och organiserad brottslighet. Europol rappor- terar vidare att 816 individer hade rappor- terats för både terrorrelaterad brottslighet och inblandning i grova våldsbrott och/eller organiserad brottslighet (Europol, 2016c). Rapporten understryker att det faktum att så många individer varit aktiva i kriminella nätverk innan de anslutit sig till terrororgani- sationer tyder på att även medlemmar i kriminella nätverk är öppna för radikaliseringsprocesser (Europol, 2016c:13). Säkerhetspolisen (2009, 2010) rapporterar att det finns individer som har rekryterats till extremistiska miljöer med bakgrund i kriminella gäng och att en tredjedel av de 200 personer som 2010 var registrerade inom den våldsbejakande islamistiska extremismen i återfinns i miss- tanke- och belastningsregister. En tredjedel innefattar brott för ekonomisk (bedrägeribrott, skattebrott, bokföringsbrott, bidragsbrott, smuggling samt stöld och snatteri) och en annan tredjedel innefattade våldsbrott (våld, hot och vapenbrott). I en analys av både primära och sekundära källor framkommer, hur personer med bakgrund i kriminella gäng rekryterats till extre- mistiska miljöer och återgått till gängmiljön när de återvänt från eller Organiserad antagonism: … misslyckats att ta sig till konflikten i och (Rodre, Rostami &, 2017). I en pågående studie om svenska konfliktresenärer som omkommit i och så framgår det att 26 av 41 om- komna hade misstänkts för tidigare brottslighet, varav de flesta varit av omfattande karaktär med våldsbrott, stölder och narkotikabrott som de mest framträdande brottskategorier (Rostami et al., 2017). I en annan pågående studie över de individer som har koppling till och som åtalats, dömts för eller utfört terrorrelaterade brott i blir överlappningen mellan tidigare brottslighet med eventuell involvering i organiserad brottslighet och våldsbejakande extremism tydligare. I denna studie har vi identifierat 18 män med en genom- snittsålder på , och av dessa hade 10 tidigare dokumenterad brottslighet (), varav 6 hade dokumenterad delaktighet i våldsbrott (). Minst två av dessa 18 har haft en tidigare länk till etablerade gäng (Rodre, Rostami & , 2017). Flera studier har rapporterat att fängelsemiljön är en miljö som lämpar sig för radikalisering (, 2016; , 2009) och även att rekrytering faktiskt sker inom fängelsemiljön (Kushner, 2006; , 2006). En rapport under- stryker båda dessa förhållanden och menar vidare att fängelsen ock- så kan vara en lämplig plats att avradikalisera individer och grupper och att den nuvarande litteraturen har förbisett detta faktum (ICSR, 2010). Den mest kända personen anknuten till som har radikaliserats i fängelse och sedan begått ett terrordåd var en 22-årig man som med automatvapen sköt en privatperson till döds och skadade tre poliser under ett möte i där deltog. Gärningspersonen hade släppts från ett fängelsestraff som han avtjänade med anledning av ett våldsbrott. Han hade radikaliserats i fängelset och var även tidigare känd av den danska säkerhetspolisen. rapporterade Kriminalvården att antalet klienter från våldsbejakande extremis- tiska miljöer är litet, men att radikaliserade individer som tagits in på häkte och anstalt har ökat något (Kriminalvården, 2015). Det finns ett flertal identifierade risker med att radikaliserade individer befinner sig i fängelsemiljö. Dessa risker är: a) att individerna fort- sätter stötta extremism från fängelset, b) att de kan rekrytera nya individer till organisationen/nätverket, c) att de förbereder terror- brott från fängelset eller d) att de utsätter andra intagna eller perso- Organiserad antagonism: … nal för hot eller våld eller annan otillåten påverkan genom påtryck- ningar från individer eller grupper utanför fängelset. Våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet är kom- plexa problem som innefattar allt från demokratifrämjande åtgärder till förebyggande och förhindrande insatser. Överlappningen mellan dessa fenomen riskerar i sin tur att öka komplexiteten. Möjlig- heterna att förebygga och stärka demokratin förutsätter kunskap om hur dessa miljöer organiserar sig och hur karriärer i dessa miljöer ser ut. Med anledning av dess komplexitet och utmaningar bör medel avsättas för forskningsprogram som kombinerar analysmetoder, olika teoretiska ansatser och som är tvärvetenskapliga. Medel bör också avsättas för att underlätta kunskapsutbyte mellan forskning och myndigheter. Vi har i det här kapitlet diskuterat överlappningen mellan vålds- bejakande extremism och organiserad brottslighet utifrån tidigare forskning. Vi argumenterar för att det finns ett slags organiserad antagonism där dessa miljöer överlappar och som behöver studeras vidare då forskning om överlappningen av antagonistiska miljöer är eftersatt. forskning har gjort gällande att symbiosen av dessa antagonistiska miljöer skapar särskilda utmaningar för samhället. Anekdotiska uppgifter indikerar att vissa individer som återvänder efter att ha stridit för terrororganisationer fortsätter att begå brott i . Deras kunskap om våldsanvändning, vapenkunskap och krig- föring i kombination med gängens hänsynslösa våldsanvändning riskerar att generera en ny dimension av organiserad våldsutövning. Överlappningen mellan dessa antagonistiska hot har många dimensioner och måste studeras vidare och därför måste investeringar i forskningsprogram och forskningsmiljöer äga rum för att vi ska skapa oss en möjlighet att hantera dessa utmaningar. Våldsbejakande extremism är för komplext för att studeras inom en begränsad och diffus begreppsram. Begreppsförvirringen kring organiserad brotts- lighet och våldsbejakande extremism behöver adresseras. För att fånga komplexiteten av dessa fenomen och uppmuntra till tvär- vetenskapliga projekt underlättar det att investeringar i forskning utgår från ett mer neutralt begreppsparaply, förslagsvis sociala risker. Organiserad antagonism: … Vi behöver också komma bortom anekdotiska uppgifter för att förstå hur antagonistiska miljöerna uppkommer, verkar och över- lappar. Den kunskap som finns, om än begränsad, handlar om vägar in, profiler av och studier på extremistiskt beteende och terrorhand- lingar, samt de finansiella aspekterna av extremism. Prospektiva studier som undersöker vad som sker med till exempel de personer som varit inblandade i avstyrda terrordåd lyser med sin frånvaro. Det är inte utanför Säkerhetspolisen känt huruvida dessa individer även fortsättningsvis bedöms vara kopplade till extremistiska miljöer och på nytt är inblandade i antisociala beteenden. Det behövs särskilda programsatsningar på forskning som kom- binerar kvantitativa registerstudier med kvalitativa ansatser för att kunna adressera de forskningsbehov som identifierats. För att möj- liggöra detta behöver också tillgången till avidentifierade myndig- hetsdata öka. Slutligen behövs mer forskning som kan komplettera myndig- hetsutredningar på området. Därför bör en forskningsmiljö om sociala risker inrättas som inkluderar forskare från olika lärosäten och discipliner. Genom en allokering av forskning om sociala risker i en mångvetenskaplig forskningsmiljö kan samhällets förebyggande förmåga stärkas och bekämpningen av organiserad brottslighet och våldsbejakande extremism i ännu större utsträckning bli kunskaps- baserad. , , , T., & Högardh, D. (2015). Kunskaps- inventering inom fälten antagonistiska hot och social oro med relevans för samhällets säkerhet. Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap. Utlysningar/Antagonism%20social%20oro%202015/Kunskapsi nventering%20antagonistiska%20hot%20och%20social%20oro. Albini, J. L., & McIllwain, J. (2012). Deconstructing organized crime: an historical and theoretical study. Bakker, E. (2006). Jihadi terrorists in Europe. The Hague: Cliengendael. Organiserad antagonism: … Bakker, E., & De Bont, R. (2016). Belgian and Dutch jihadist foreign fighters (2012–2015): Characteristics, motivations, and roles in the War in and . Small Wars & Insurgencies, 27(5), 837–857. , R., & , P. (2016). Criminal Pasts, Terrorist : European Jihadists and the New Crime-Terror Nexus. Perspectives on Terrorism, 10(6). Beers, R., & , F. X. (2002). Narco-Terror: The Worldwide Connection between Drugs and Terror. on Technology, Terrorism and Government Information. Bjorgo, T. (2014). Terror from the extreme right. (2011). Dreams and disillusionment: engagement in and disengagement from militant extremist groups. Crime, and Social Change, 55, 277–285. Borum, R., & , R. (2016): The psychology of foreign fighters. Studies in Conflict & Terrorism, 3, 1–19. Brå & Säkerhetspolisen. (2009). Våldsam Politisk Extremism: Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänster- kanten. (2016). Att lämna våldsbejakande extremism. Forskningsrapport /1, . Ceccarelli, A. (2007). Clans, politics and organized crime in Central . Trends in Organized Crime, 10(3), 19–36. Chermak, S., & Gruenewald, J. (2015). Laying a , Left-Wing, and in the . Terrorism and Political Violence, 27(1), 133–159. Decker, S. H., & Pyrooz, D. (2015). ”I’m down for a Jihad”: How 100 Years of can inform the Study of Terrorism, Radicalization and Extremism. Perspectives on Terrorism, 9(1). de , V. Z. J., & Bakker, E. (2016). Analysing Personal Characteristics of Lone-Actor Terrorists: Research Findings and Recommendations. Perspectives, 10, 8.Dishman, C. (2001): Terrorism, crime, and transformation. Studies in Conflict and Terrorism, 24(1), 43–58. Organiserad antagonism: … , C., , C., Mondani, H., Rydgren, J., Rostami, A., , J., , J., , M. (2016). Våldsbejakande organisering och antisociala karriärer. Ansökan till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. (1996). Europol (2016a). European Union Terrorism Situation and Trend Report 2016. Hague, Europol, europol_tesat_2016.pdf. Europol (2016b). Changes in Modus Operandi of Islamic State Terrorist . Hague: Europol, documents/changes-in-modus-operandi-of-islamic-state- terrorist-attacks. Europol (2016c). Changes in Modus Operandi of Islamic State (IS) Revisited. Hague, Europol, documents/changes-in-modus-operandi-of-islamic-state- revisited. Finckenauer, J. O. (2005). Problems of definition: What is organized crime?. Trends in organized crime, 8(3), 63–83. Flyghed, J. (2012). Kontroll av säkerhetspolisen i L. (Red.) Kontrollens variationer (s. 261–274), : . Flyghed, J. (2016). I dokumenterar konferensen det ur det onda födas något gott? : Interreligiösa Center. (2014). Terrorism and Organised Crime: Co-operative Endeavours in ?. Terrorism and Political Violence, 26(2), 320–336. (2015). (2006). Out of the Shadows: Getting ahead of Prison Radicalization. Organiserad antagonism: … (1990). , C., & Rostami, A. (2017). : Organized Crime, Politics and . I Allum, , (Eds. ), Organised crime and Politics. Gyllenhaal, L., & , L. (2015). Svenskar i krig: 1914–1945. Hadley, J. (2009). Animal Rights Extremism and the Terrorism Question. , 40, 363–378. , P. O. (2013). Sociala risker: en begrepps- och metod- diskussion. , D (2016). ICRS Insights – German Jihadists in and Iraque: An Update. ICRS (2016). Criminal Pasts, Terrorist : European Jihadists and the New Crime-Terror Nexus. content/uploads/2016/10/ICSR-Report-Criminal-Pasts- Terrorist-Futures-European-Jihadists-and-the-New-Crime- Terror-Nexus.pdf. , M. W., & Maxson, C. (2006). , Crime Patterns, and Responses. (2016). Våldsbejakande extremism i Kriminalvården. aggningar-och-utvarderingar/valdsbejakande-extremism-i- kriminalvarden.pdf. (2017). Delredovisning av regeringens uppdrag till Kriminalvården att utveckla och långsiktigt förankra arbetet mot våldsbejakande extremism. Kushner, H. W. (2006): Holy war on the home front: The secret Islamic terror network in the . Lööw, H., , M., & Dahlberg-Grundberg, M. (2017). Den ensamme terroristen. Organiserad antagonism: … Makarenko, T. (2004). The crime-terror continuum: tracing the interplay between transnational organised crime and terrorism. Global crime, 6(1), 129–145. (1968). Social theory and social structure. MSB (2016). i siffror 2015 (No. : Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). , M., Garnham, B., , K., & Caluya, G. (2011): Countering violent extremism (CVE) literature review (No. Defence Science and . Napoleoni, L. (2003). Modern Jihad: the Islamist Crusade. , 23(2), 53–69. Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism. (2017). ”Allt fler kommuner på banan i arbetet mot våldsbejakande extremism.” Pressmeddelande . Nesser, P. (2006). Jihadism in Western Europe after the invasion of : Tracing motivational influences from the war on jihadist terrorism in Western Europe. Studies in Conflict & Terrorism, 29(4), 323–342. Nesser, P. (2012). Research note: single actor terrorism: scope, characteristics and explanations. Perspectives on Terrorism, 6(6). Nesser, P. (2016). Islamist terrorism in Europe: A history. (2009). Joining : Jihadist Recruitment in Europe, Adelphi Paper 399, . (2015): Foreign fighters and the radicalization of local jihad: Interview evidence from Swedish jihadists. Studies in Conflict & Terrorism. (2017). Bedömning av terrorhotet mot 2017. Organiserad antagonism: … , M., Ranstorp, M., & , F. (2017). Finansiella aktiviteter kopplade till personer från och som anslutit sig till terrorgrupper i och mellan 2013– 2016. umbildningar/CATS/publikationer/2017/terrorismfinansiering- fi-cats-2017-eng.pdf Hämtad . Oftedal, E. (2015). The financing of jihadi terrorist cells in Europe. Forsvarets Forskningsinstitutt, . (2016). Hvilken bakgrunn har personer som frekventerer ekstreme islamistiske miljøer i før de blir radikalisert? Artikelnummer: 16/03327. Politiets sikkerhetstjeneste, . Porter, L. E., & Kebbell, M. (2011). Radicalization in : Examining ’s convicted terrorists. Psychiatry, Psychology and , 18(2), 212–231. Ranstorp, M., , L., & Hyllengren, P. (2015). Förebyggande av våldsbejakande extremism på lokal nivå: Exempel och lärdomar från och . (2016). Dealing with radicalization in a prison and probation context. Radicalization awarness network. we-do/networks/radicalisation_awareness_network/ran- news/docs/ran_p_and_p_practitioners_working_paper_en.pdf. P., & , M. (2007). The Kurdish Workers Party (PKK) as criminal syndicate: Funding terrorism through organized crime, a case study. Studies in Conflict & Terrorism, 30(10), 901–920. Rodre, S., Rostami, A. & , J. (2017). Profiles of terror involved offenders from . Manuscript under preparation. Rostami, A. (2016). Criminal Organizing: Studies in the sociology of organized crime (Doctoral dissertation, , ). Organiserad antagonism: … Rostami, A., (2016). Policing gangs and organized crime – Experiences from conceptual confusion and its consequences from two Swedish case studies. I and Transformations in an International Context. (ed) . Maxson & Finn-Aage Esbensen, Springer. Rostami, A., Leinfelt, F., & Brotherton, D. (2012). Understanding : Characteristics and Driving Forces of Street in . Free Inquiry in Creative Sociology, 40(2), 1–20. Rostami, A., , J., Mondani, H., Thevselius, P., ., &, C. (2017): The of 41 Swedish foreign terrorist fighters deceased in and . Rostami, A., & Mondani, H. (2017). Organizing on two wheels: uncovering the organizational patterns of Hells in . Trends in Organized Crime, 1–17. (2010). (2012). Jihad – svenskarna i de islamistiska terrornätverken. (2016). Svenska IS-krigare: från Al-Qaida till Jihadi Cool. : Fri Tanke. (2004). Transnational terror and organized crime: blurring the lines. Affairs, 24(1), 49–61. (2016). Kriminologiskt perspektiv på ideologiskt motiverad våldsbrottslighet. In C. . Rostami (Eds. ), Våldets sociala dimensioner. P., & Price, E. (2011). Selected literature on radicalization and de-radicalization of terrorists: Monographs, edited volumes, grey literature and prime articles published since the 1960s. Crime, and Social Change, 55(4), 337–348. I., & Picarelli, J. (2005). Methods and motives: Exploring links between transnational organized crime and international terrorism. Trends in Organized Crime, 9(2), 52–67. Striegher, J.-L. (2015). Violent-extremism: An examination of a definitional dilemma. Organiserad antagonism: … , J., Rostami, A., Gerell, M., & , A. (2017). Near- repeat shootings in contemporary to 2015. , 1–20. , J., Gerell, M., Rostami, A. & , A. (2017). An explosive increase: A near repeat study of hand and shootings. , J., Rostami, A., Mondani, H. & , C. (2017). violence in to 2015. P., & Bunker, R. (2002). Multilateral counter- insurgency networks. Low Intensity Conflict & , 11(2–3), 353–368. (2008). Radikalisering och Avradikalisering. (2010). Våldsbejakande islamistisk extremism i . (2016). Organized Crime: Analyzing Illegal Activities, Criminal Structures, and Extra-legal Governance. (2017). Definitions of Organized Crime. /organizedcrimedefinitions.htm Hämtad . Vidino, (2017). Fear Thy Neighbor Radicalization and Jihadist Attacks In The West. , Ledizioni LediPublishing. Weenink, A. W. (2015). Behavioral problems and disorders among radicals in files. Perspectives on terrorism, 9(2). 5Våldets polarisering i svenska städer Städers politiska betydelse växer bland annat till följd av kraftig urbanisering, ökad koncentration av tillgångar till städer och stärkan- det av andra än nationella identiteter. Troligtvis kommer städer ha än större inflytande över, och vara i fokus av, den natio- nella politiken. Bland annat antas städer att generera mer resurser som delvis kommer att kunna användas självständigt. Rimligtvis kommer större krav att ställas på att städer själva löser lokala problem och möter nya utmaningar, även på säkerhetsområdet. Det är också i städer som ojämlikhet, bland annat inkomstklyftor, är mest markanta och växer som mest. I svenska storstäder utspelas majoriteten av det nationella våldet. Inom fredsforskningen antas våld vara i motsats till fred, då en grundläggande definition av fred är avsaknaden av våld (Galtung, 1969:167). Därmed blir även våldsbejakande normer och ideologier intressanta att studera. Det våldet är ett hinder för städers utveckling, bland annat påverkas livskvalitet och hälsa, rörelse- mönster, konsumtion, investeringar, social sammanhållning med mera negativt. I fredsforskning och Internationella relationer (IR) har våldets omfattningar, orsaker och konsekvenser studerats . Forsk- ningen har försökt att kartlägga variationer i våld och placera våldet i dess samhälleliga och geopolitiska kontext, i syfte att hitta politiska lösningar för fred. Våld gentemot civila- och militära mål, av och mellan statliga och icke-statliga aktörer, har analyserats. Relevanta koncept och teorier inkluderar idéer om strukturellt våld som ligger till grund för mycket fredsforskning, vapentillgångens och upprust- ningens påverkan på våldets omfattning och konsekvenser, samt fokus på säkerheten med individen i centrum. Våldets polarisering i svenska städer turella orsaker till våld tenderar inom fredsforskning och IR att ses som relaterade till ojämlika maktrelationer (Galtung, 1969; , 2004:7). Begreppet ”strukturellt våld” utvidgade våldsdefinitionen inom freds- och konfliktkunskap genom att hävda att strukturell diskri- minering, till exempel dominans av en grupp i resursfördelning som leder till exempelvis utbredd fattigdom bland andra grupper, eller ojämlik tillgång till viktiga aspekter av mänsklig utveckling, såsom hälsovård och utbildning, också kan ha dödliga effekter och hindra ”positiv fred” (dvs. mänsklig utveckling) och bör ses som former av våld. Därför bör en korrekt klassificering av våld och konflikter inte fokusera på enbart fysiskt våld. Med en individ som referent- objektet kan fred och säkerhet äventyras av en mängd olika hot och sårbarheter. En definition av säkerhet som utgår ifrån individens säkerhet behöver därför omfatta mer än fysiskt våld som orsakats av konflikter, terrorism eller kriminalitet, så som ekonomiska hot och risker, hälsa, miljö, med mera. Vanligtvis används geografi och territorium som en första av- gränsning i . Teorier inom ämnet tenderar att se världen som ett gemensamt utrymme med en ojämn fördelning av makt och resurser. Inom detta utrymme skapas politiska enheter som senare försöker både att överleva och att utvecklas, vilket genererar spänningar mellan dem. Antaganden om världens spatiala, sam- existerande och konfliktfyllda natur är centrala inslag i många IR- teorier. Skapandet av ett våldsmonopol inom ett internationellt erkänt territorium anses centralt för statsbildningsprocessen. Den tidigare idén om att den inhemska sfären är ett ordnad politiskt utrymme med en fungerande stat som representerar hela sin befolk- ning, har dock till stor del övergivits då den har varit svår att redogöra för empiriskt. Således gör IR sällan en distinktion mellan politiskt och krimi- nellt motiverat våld, utan ser i stället till våldets konsekvenser, som bland annat påverkas av tillgången på vapen och andra våldsmedel. Höga nivåer av beväpning, eller förekomsten av särskilt dödliga vapen, kan generera oro, undergräva staters våldsmonopol och därför förlänga konflikter eller öka antalet dödsoffer till följd av att en kon- flikt bryter ut. Vapen ses därför som mer än tillfälliga verktyg för våld, utan även som problematiska i sig. Våldets polarisering i svenska städer I kontexter anses ojämlikhet vara den viktigaste formen av strukturellt våld. Det hävdas att strukturellt våld – i form av komplex exkludering och ojämlikhet – genererar reaktiva våldsmönster, både i form av kriminellt och politiskt våld (, 2004:166–167). Ökad social polarisering och fragmentering har kopplats till framväxandet av alternativa sociala identiteter och medlemskap, annat än den nationella identiteten under en gemensam stat. I en sådan kontext kan gängvåldet till exempel vara en identitetsskapande resurs. Krimi- nella gäng är exempel på kulturer där våldet har en framträdande roll i relation till deras medlemmar och plats i samhället. De leder också till att våld normaliseras och koncentreras, eller att särskilda om- råden eller grupper stigmatiseras (, 2004:175). Med ”våldets polarisering” menas att grupper som är sårbara på andra sätt, också utsätts för våld och andra brott i en större grad än andra grupper i samhället. På så vis förklarar polarisering eller margi- nalisering av våld hur förekomsten av våld kan öka markant bland fattiga medan en minskning av våld kan observeras bland mer väl- bärgade. På det hela taget kan våldsutvecklingen därför utläsas som att den har stagnerat eller totalt sett sjunkit, då våldet egentligen har polariserats (Takala & Obstbaum, 2009:52). forskning har visat att städer till växande del är plats för det marginaliserade/polariserade våldet och även identifierat en koppling mellan våldets koncentrering och stigmatisering av utsatta områden (Wacquant, 1999:1643–1644). Våldet har setts som en konsekvens av denna exkludering, isolering och följaktligen fram- växandet av alternativa strategier. Det polariserade våldet har länge studerats i bland annat och , och forskare anser att detta är mönster som blir mer synligt i europeiska länder, bland annat i (Wacquant, 1999:1640, 1643–1644).