sou · H6B328 · 2018-04-03 00:00:00 — Utredningen har därför i sitt arbete också utgått ifrån dessa och har inte sett anledning att pröva om några andra tjänster ska kunna nås via nödnumret 112. Det skulle kunna handla om t.ex. flygambulans, (narkotikatips), jour- havande läkare eller jourhavande tandläkare. Vissa av dessa tjänster erbjuds inte via nödnumret 112 eller endast i begränsad utsträckning. Det som utredningen föreslagit hindrar inte framtida möjligheter och önskemål om att ansluta fler tjänster till den nationella alarme- ringsfunktionen. I sammanhanget kan nämnas att flera av remiss- instanserna när det gäller påpekade vikten av att en ny ordning för samhällets alarmering inte bör hindra möjligheterna att fortsatt dra nytta även av organisationer och funktioner i samhället som inte hör till hjälporganen eller hänvisningstjänsterna. Förändringar har skett tidigare. Samhället och tekniken föränd- ras och utvecklas. Människors utsatthet och hjälpbehov kan också variera . Mot den bakgrunden har förslaget till reglering av hänvisningstjänster utformats så att den möjliggör en löpande omprövning av vilka hänvisningstjänster som ska kunna nås via nödnummer 112. 12.7.7Integration med den tjänsteorienterade tekniska lösningen för samhällets alarmeringstjänst är inte avgörande för funktionalitet eller samordning Bedömning: Utredningens förslag att möjliggöra en anslutning av hänvisningstjänsterna socialjourer, Giftinformation och jour- havande präst eller motsvarande funktion hos annat tros- samfund än till den nationella alarmerings- funktionen, kan genomföras oberoende av om den föreslagna gemensamma tjänsteorienterade tekniska lösningen för mot- tagning och behandling av larm, liksom för informationsdelning och informationssamordning är i funktion fullt ut eller inte. Skälen för utredningens bedömning Utredningen har i kapitel 13 lämnat förslag angående inrättande av en för den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen gemen- sam tjänsteorienterad teknisk lösning för mottagning och behand- ling av larm, liksom för informationsdelning och informations- samordning. Utvecklingsarbetet rörande denna tekniska lösning bör enligt utredningen inledningsvis fokusera på den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. Utredningen anser att funktionaliteten i själva hänvisnings- tjänsterna och nuvarande former för samordning med SOS Alarm och hjälporganen fungerar tillräckligt väl för att utredningens för- slag rörande hänvisningstjänsterna de kommunala socialjourerna, Giftinformation och jourhavande präst eller motsvarande funktion hos annat trossamfund än ska kunna genomföras även om den gemensamma tekniska lösningen inte är helt ”på plats”. Däremot kan det finnas anledning att överväga om det är ändamålsenligt och lämpligt att dessa tjänster inte bara är ansluta till den nationella alarmeringsfunktionen utan även till den gemensamma tekniska lösningen. I samband med en eventuell teknisk integration av dessa tjänster behöver givetvis ett fortsatt skydd för enskildas personliga integritet säkerställas. 13Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm, samt för informationsdelning och informationssamordning Utredningen har haft i uppdrag att: •analysera och redovisa förutsättningarna för ett successivt in- förande av en teknisk plattform för mottagning och behandling av larm samt informationsdelning och informationssamordning mellan berörda aktörer på alarmeringsområdet, samt överväga hur en sådan teknisk plattform successivt kan utvecklas och för- valtas,1 •mot bakgrund av analysen även utarbeta de författningsförslag som behövs för ett sådant införande,2 •föreslå en så kostnadseffektiv gemensam lösning som möjligt och bland annat noggrant analysera, beräkna, redovisa och fördela kostnaderna för, samt föreslå en ändamålsenlig finansiering av, ett successivt införande av en teknisk plattform för mottagning och behandling av larm, inbegripet drifts- och utvecklingskost- nader för plattformen. Det innefattar ekonomiska konsekvenser såväl för den nationella alarmeringsfunktionen som för hjälp- organen,3 10–11. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... Regeringens inriktning i dessa frågor har enligt direktiven till utredningen varit att en nödställd i normalfallet bara ska behöva beskriva sitt hjälpbehov och att det är av vikt vid samordnad larmbehandling att kunna ta fram en helhetsbild över de samlade hjälpresurserna. Regeringen har i direktiven till utred- ningen vidare uttryckt att om hjälporganen involveras tidigt i larm- hanteringen, genom t.ex. medlyssning och automatiserad tillgång till relevanta uppgifter, möjliggörs en effektiv och ändamålsenlig alarmering av samhällets hjälporgan. Regeringen har vidare angett att hjälporganens tekniska system ska vara samordnade samt kom- patibla med den tekniska plattformen.4 Enligt utredningens tilläggsdirektiv har utredningen också haft uppdraget att: •analysera och föreslå hur hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen, vid situationer då hjälporganen möts eller befaras kunna mötas av hot eller våld, vid alarmering och genomförande av hjälpinsatser på ett effektivt sätt ska kunna dela sådan information med varandra som är av väsentlig och omedelbar betydelse för såväl personalens säkerhet som effek- tiva hjälpinsatser.5 Regeringens utgångspunkt har i dessa fall varit att en skyldighet bör införas att dela information mellan den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. Regeringen har vidare angett att det även i fortsättningen ska vara den som leder hjälpinsatsen vid hjälporganen som, inom det egna ansvar- området för respektive hjälporgan, bedömer och beslutar hur tillgänglig information för säkerhets- och effektivitetsändamål ska användas.6 Regeringen har angett att den tekniska lösning för informationsdelning som utredningen haft i uppdrag att föreslå i enlighet med sina tidigare direktiv, bör kunna användas även för den informationsdelning som avses i tilläggsdirektivet.7 •överväga och belysa, utan att lämna några förslag i det avseen- det, om det kan finnas skäl för att i ett annat sammanhang låta utreda förutsättningarna för hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen att i säkerhets- och effektivitetshöjande 2017:84 s. 1. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... syfte kunna delge varandra mer omfattande och mer ingående information än vad som avses i tilläggsdirektiven.8 Regeringen har i direktiven till utredningen även pekat ut uppgifter hos den nationella alarmeringsfunktionen som innebär hantering av information, men utan att uttryckligen ange att samma tekniska lös- ning ska användas också för dessa. Dessa uppgifter beskrivs kort- fattat i avsnitt 13.1.3. I kapitel 15 gör utredningen sin närmare analys och sina över- väganden när det gäller dels uppgiftsskyldighet för den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen i situationer då hjälporganen möts eller befaras kunna mötas av hot, våld eller skadegörelse, dels offentlighet, insyn, överföring av uppgifter och personlig integritet kopplade till informationsdelning. 13.1.1Alarmeringstjänstutredningens betänkande och remissinstansernas synpunkter huvudsakliga iakttagelser var följande: •De olika hjälporganen och (SOS Alarm) arbetade i olika tekniska system för information, kommunika- tion och ledning. Det saknades en systematiserad inriktning för vilka system och vilken teknik som hjälporganen skulle använda.9 •Användningen av olika tekniska system ledde till att nödsamtal vidarekopplades, och att information behövde delas muntligen per telefon eller radio. Konsekvensen av den rådande ordningen var en risk för fördröjning av nödsamtal, förlängda samtalstider och brutna samtal. I situationer när ett ärende lämnades över till något hjälporgan (t.ex. ) efter initial intervju så kopplade SOS Alarm ur sig från samtalet och deltog inte längre. Om behov av hjälpinsatser från fler hjälporgan uppstod, 9SOU 2013:33 s. 155. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... behövde hjälporganet på nytt ringa upp SOS Alarm, vilket riske- rade att fördröja larmbehandlingen.10 •Berörda hjälporgan fick inte aktuell information , trots att samma initiala informationsbehov kunde finnas för flera hjälporgan och trots att idealet är att flera arbetsmoment kan genomföras av olika aktörer parallellt.11 •En konsekvens av detta var att varken SOS Alarm eller hjälp- organen själva hade någon helhetsbild av tillgängliga resurser eftersom systemen var särkopplade.12 •Även om det fanns en ökad insikt hos hjälporganen, SOS Alarm och andra aktörer inom området, om att information i de egna systemen skulle kunna vara värdefull för andra, och flera var positiva till gemensamma informations- och ledningssystem, saknades standardisering inom området. Incitamenten för att åstadkomma en ökad informationsdelning saknades.13 beskrev flera situationer där larm- behandlingen skedde genom en omfattande informations- delning. Det framgår också att hjälporganen hade en del bilaterala kontakter vid samverkanslarm där informationen inte delades med SOS Alarm. Detta ledde till att ingen fick en helhetsbild av en situation.14 I syfte att alla hjälporgan skulle få samtidig och tidig tillgång till information om inträffade händelser föreslog Alarmeringstjänst- utredningen att en gemensam teknisk plattform för larmbehandling skulle utvecklas. I förslaget ingick också att hjälporganen skulle säkerställa tillgång till de system för ärendehantering, informations- delning och kommunikation som den föreslagna Alarmerings- myndigheten skulle komma att anvisa och ansvara för.15 Alarmerings- tjänstutredningen föreslog att det i den av utredningen föreslagna 119–130. s. 155 och 158. 119–130. s. 28, 202 och 220. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... lagen om alarmering skulle införas en skyldighet för hjälporganen att ansluta sig till den tekniska plattformen.16 föreslog att Myndigheten för sam- hällsskydd och beredskap (MSB) skulle få i uppdrag att i samråd med den nya , och efter samråd med andra berörda myndigheter och aktörer, utveckla en gemensam teknisk plattform för larmbehandling, informationsdelning och kommuni- kation. ansåg att MSB, utifrån sitt uppdrag och ansvar inom samhällsskydd och krisberedskap, skulle kunna vara kravställare när det gällde utveckling av en gemensam teknisk plattform. Eftersom detta låg i linje med myndighetens instruktionsenliga uppdrag, föreslog inte någon särskild finansiering för uppdraget utan finansieringen skulle ske inom MSB:s befintliga anslagsram. lyfte särskilt fram att det borde prövas hur polisen kunde etablera en direkt koppling till den tekniska plattformen. hade erfarit att polisen efterfrågade ett system som möjliggjorde en tidig infor- mation om inkommande larm om händelser för att snabbare kunna förbereda insatser. föreslog därför att SOS Alarms befintliga plattform Zenit17 skulle användas som en övergångslösning tills dess att en gemensam teknisk plattform var utvecklad och i drift.18 MSB lämnade inom ramen för arbete ett förslag till utredningen på hur ett arbete med en gemen- sam och sammanhållen teknisk plattform med gränssnitt för inter- operabilitet mot andra system och plattformar skulle kunna bedri- vas. Utgångspunkten var att en sådan plattform borde bygga på befintlig teknik och utgå från respektive aktörs legala förut- sättningar. MSB uppgav vidare att det var först efter att funktionalitetskrav på informationssäkerhet utretts som en kostnadsuppskattning skulle kunna göras.19 uppskattade s. 29, 202 f. och 221. 17Zenit är samlingsnamnet på SOS Alarms lednings- och ärendehanteringssystem. s. 29, 203 och 221. 19MSB (2013) Svar till s. 4 (Dnr 2010-3341-16). Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... kostnaderna till , med utgångspunkt i dåvarande () förhållanden.20 preciserade inte kostnaderna när- mare, utan ansåg att det var en fråga att bedöma när ytterligare beslutsunderlag fanns.21 Bland de ytterligare beslutsunderlag som utredningen identifierade fanns bland annat en analys och översyn av sekretessmässiga frågeställningar inför en utvidgning av Zenit.22 Remissinstanserna delade i stort problembeskrivning och var till övervägande del positiva till utred- ningens förslag om en gemensam teknisk plattform. lyftes olika aspekter fram som remissinstanserna ansåg behövde analyseras, kompletteras och utredas ytterligare. •En fördjupad analys av alternativa tekniska lösningar ansågs behöva genomföras, liksom av säkerhets- och redundansaspek- terna i förslaget. En analys av integritetskonsekvenser av för- slaget saknades. Det efterfrågades en redogörelse för och analys av det regelverk som skulle styra informationsdelningen mellan hjälporganen och alarmeringsmyndigheten och skyddet av käns- liga uppgifter vid en sådan informationsdelning samt analys och översyn av sekretessmässiga frågeställningar. •Ett gemensamt tekniskt system i betydelsen ett gemensamt ärendehanterings- och ledningssystem som skulle inbegripa samtliga hjälporgan och sågs inte som någon realistisk lösning. Flera remissinstanser uttryckte far- hågor inför komplexiteten och riskerna med att bygga ett helt nytt gemensamt system. •Kommuner, landsting och statliga myndigheter framförde att kostnaderna för förslaget inte var tillräckligt utredda och att om en anslutning till en gemensam teknisk plattform skulle bli obligatorisk borde staten också finansiera plattformen fullt ut. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... En tidplan för arbetet efterfrågades också, bland annat för att åstadkomma bättre kostnadskontroll. •Flera remissinstanser invände mot att ge MSB uppdraget att ut- veckla och förvalta plattformen, bland annat eftersom de ansåg att det förelåg en intressekonflikt mellan att vara tillsynsmyndighet och utförare. Flera ansåg dock att ansvaret för den gemensamma tekniska plattformen borde hållas ihop med ansvaret för kom- munikationssystemet . Som alternativa förvaltnings- och utvecklingsorganisationer nämnde remissinstanserna en särskild organisation eller den föreslagna . •Det ansågs behövas ett obligatoriskt krav på och en förtydligad innebörd av att alla hjälporgan som deltog i larmbehandlingen skulle vara integrerade med den gemensamma tekniska platt- formen. Det ansågs krävas en tydligare riktning/styrning för att undvika att hjälporganen skulle välja egna tekniska lösningar. •Det ansågs behövas en gemensam informationsmodell. En sådan skulle vara en grundförutsättning för att information om ären- den och insatser skulle kunna lämnas över till och delas av hjälp- organen och utan avbrott eller infor- mationsförlust. En sådan modell skulle också bli normgivande och måste förvaltas centralt eftersom den skulle komma att användas av alla samhällets hjälporgan liksom den nya Alarmer- ingsmyndigheten i befintliga och nya stödsystem. En gemensam modell för information, med harmoniserade begrepp och ter- mer, skulle ge möjlighet att skapa gränssnitt även mot andra berörda och deras tekniska system. En komponent som ansågs central var ett gemensamt kartunderlag och ett koordinatsystem för hjälporganen och alarmeringsmyndigheten, både i lednings- centraler och på fältet. •Vissa remissinstanser ansåg att det var viktigt att hjälporganen skulle kunna styra vilken information de ville ta del av för att inte riskera att få för mycket information, s.k. ”information overload”. •Det framfördes behov av samordning även kring andra processer såsom metodik, utbildning, rutiner och sättet att leda. En styr- modell efterfrågades för det utvecklingsarbete som skulle ske och som tidigt kunde involvera de berörda. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... 13.1.2En förändrad omvärld som påverkar uppdraget Kommunikation blir allt viktigare – digitaliseringen fortsätter Utvecklingsbehovet när det gäller samhällets alarmeringstjänst accentueras av den pågående digitaliseringen. Genom teknikutveck- lingen och de utökade möjligheter att kommunicera och utbyta information som följer av den, följer också utökade möjligheter till samverkan, liksom nya verktyg för övervakning och larm.23 Digita- liseringen har exempelvis inneburit att mängden enheter och kom- ponenter som kopplas upp via internet och trådlösa förbindelser ökar och förväntas öka kraftigt. finns intelligent information i enheter som tvättmaskiner, kylskåp, videokonferenssystem, medi- cinsk teknik etc., utrustning som tidigare fanns i terminaler i mobiler och läsplattor.24 Teknikerna för kommunikation har också blivit allt fler. Ett larm om en nödsituation kan förmedlas på många andra sätt än genom ett telefonsamtal från en fast telefon. finns tekniker som stödjer såväl röstkommunikation som exempelvis överföring av bilder, video etc., som möjligheter att överföra uppgifter auto- matiskt om sådant som hälsotillstånd, rökutveckling, driftstopp, position m.m. Dessa möjligheter har vuxit explosionsartat och kan förväntas växa ytterligare i takt med teknikutvecklingen.25 I nästa stora tekniksteg inryms utvecklingen och användningen av artificiell intelligens och maskininlärning. Med hjälp av artificiell intelligens ökar t.ex. möjligheterna att successivt skapa allt smartare beslutstöd, något som skulle kunna tänkas komma till nytta även inom samhällets alarmeringstjänst.26 För hjälporganen har digitaliseringen medfört att behoven av säker och tillgänglig kommunikation ökar.27 har behoven av smarta och mobila terminaler blivit allt viktigare. Digitaliser- ingen har också inneburit möjligheter att använda kartor och olika kartverktyg på nya sätt, bland annat genom olika hjälpmedel för 23Ds 2017:7 s. 53. 24Se t.ex. a. ds s. 49. Där hänvisas till MSB, FM, FRA och (2015, Infor- mationssäkerhet – trender 2015. 25Se t.ex. a. ds. 43–65. 26Se t.ex. /arkivdigitalisering/artificiellintelligensmojligheterforvalfarden.11487.html ds s. 65. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... positionering, liksom genom sensorer på exempelvis byggnader och bilar. talas också om den ökande betydelsen av tekniska stöd inom den prehospitala vården när akuten ”flyttat ut” till ambulan- serna. Detsamma gäller den ökande användningen av vad som kan kallas telefonsjukvård – ”digital vård”, där ljud och bild överförs i realtid via telefon. Ett annat exempel är den ökande användningen inom räddningstjänsten och polisen av kameror på utrycknings- fordon och blåljuspersonals hjälmar som överför ljud och bild i realtid till larmcentraler. Möjligheterna till en bättre överblick vid särskilda händelser har också förbättrats genom användningen av drönare med videokapacitet.28 För enskilda har den ständigt uppkopplade mobiltelefonen blivit ett viktigt inslag också i säkerhetshänseende. Appar och positioner- ingstjänster, i kombination med internet och sociala medier, har blivit viktiga för människor i samband med större händelser och olyckor. Enskilda som larmar eller kontaktar myndigheter i sam- band med händelser, kan skicka data i form av bild och video, och förväntar sig också att samhället kan svara i samma kanaler. Enskil- das inställning till användningen av övervakningskameror har också förflyttats och blivit mer tillåtande.29 med mängden möjligheter, ökar också sårbarheten på vissa områden. Mängden enheter som är ständigt uppkopp- lade innebär en risk för överbelastningsattacker, liksom en ökad sårbarhet för informationsavtappning, bortfall och störningar.30 Försvarsberedningen har konstaterat att är ett av världens mest uppkopplade länder. Beroendet av elförsörjning och elektroniska kommunikationer är mycket stort i , redan i fredstid. Försvarsberedningen har även konstaterat att den långt- gående digitaliseringen i samhället har möjliggjort utvecklingen av avancerade välfärdstjänster, men att dessa inte kommer att kunna upprätthållas under de störda förhållanden som kan komma att råda under en allvarlig säkerhetspolitisk kris eller i krig.31 ds s. 51, 55 och 57. ds s. 53. och ds 2017:66 s. 113. Se även Dir. 2017:124. 30Ds 2017:7 s. 54 och 55. 31Ds 2017:66 s. 113 och 117 f. Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... Som en följd av bland annat digitaliseringen, har kommunikations- behoven ökat också bland samhällets hjälporgan. beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå en utvecklad och säker kommunikationslösning för aktörer inom allmän ordning, säker- het, hälsa och försvar. Utredningen överlämnade sin slutrapport för vår gemensamma säkerhet. Uppdrag om en utvecklad och säker kommunikationslösning för aktörer inom allmän ordning, säkerhet, hälsa och försvar. Rapporten remiss- behandlades . beslutade därefter om ett tilläggsuppdrag för att fördjupa vissa frågeställningar kring huvudmannaskap för kommunikationslösningen och möjligheterna att säkra samutnyttjande av statlig bredbandsinfrastruktur. Utred- ningen överlämnade sin rapportering från tilläggsuppdraget, Kom- munikation för vår gemensamma säkerhet – ansvarsfrågor och sam- ordning32 . För utredningen har dessa rapporter och de resonemang som förs i dem varit högst relevanta att beakta i arbetet med den tek- niska lösningen för samhällets alarmeringstjänst. Även om reger- ingen ännu inte tagit ställning till förslagen i rapporterna, så behandlar och belyser dessa rapporter de grundläggande infrastruk- turella komponenter som behöver finnas på plats för att till fullo kunna dra nytta också av den tekniska lösningen för samhällets alarmeringstjänst. Den tekniska lösning som utredningen föreslår kommer att behöva förhålla sig till och använda den kommunika- tionslösning som beskrivs i de båda förslagen. För att tydliggöra detta och för att belysa komplexiteten i att bygga teknisk infra- struktur redogör utredningen för innehållet i förslagen i det följande. I departementspromemorian föreslås bland annat att säkra stat- liga kärn- och stamnät utvecklas för att åstadkomma en samlad lösning med långtgående statlig rådighet. Staten föreslås samverka med en eller flera kommersiella operatörer genom inplaceringar och överenskommelser om nationell roaming, som tillsammans med samhällsnätet väntas ge tillräcklig täckning, kapacitet och redundans för kommunikationen. 32 Ds 2017:7. SOU 2018:28 Teknisk lösning för mottagning och behandling av larm ... och förtätning i prioriterade områden av radioaccessnät med för- fogande över dedikerat frekvensutrymme om 2 X i 700 MHz-bandet för verksamhetskritisk datakommunikation. I pro- memorian föreslås också att ytterligare spektrumresurs bör kunna avsättas för samhällsaktörernas talkommunikation, i takt med att nuvarande Rakelsystem fasas ut.33 I den rapport som följde på tilläggsuppdraget har föreslagits att ansvaret för den nya kommunikationslösningen fördelas mellan det statliga bolaget (), statliga myndigheter (huvudsakligen MSB, men även och Post- och tele- styrelsen föreslås ha vissa uppgifter i systemet) och regering och riksdag. MSB:s roll föreslås vara att samordna samhällsaktörernas behov, utforma kravställning för funktionalitet och säkerhet samt bedriva kontroll och tillsyn av att lösningen motsvarar uppsatta krav. föreslås få mer operativa uppgifter, inriktade mot att etablera, driva och förvalta kommunikationslösningen i enlighet med av beslutade samhällsuppdrag.34 MSB och har därefter haft regeringens uppdrag att redovisa ett specificerat underlag för kostnadsanalysen i förslaget till kommunikationslösning enligt departementspromemorian. I syfte att bredda regeringens beslutsunderlag har myndigheterna analyserat och redovisat en alternativ lösning där har ansvar för att tillhandahålla hela kommunikationslösningen, med bibehållet ansvar hos MSB att samordna användarnas behov, ut- forma en samlad kravställning och utöva tillsyn av kommunika- tionssystemet. Uppdraget har genomförts i dialog med Teracom.35 Myndigheterna föreslår att får ett samlat huvud- mannaansvar för lösningen, dvs.