sou · H6B317 · 2018-03-12 00:00:00 — Det handlar om att uppmärksammade pro- blem med enskilda reformer, till exempel karriärstegsreformen, ska kunna lösas, liksom att den samlade effekten av de olika reformerna ska bli större än vad den . Professionsprogrammet syftar också till att skapa långsiktighet och förutsägbarhet i frågor som är avgö- rande för lärares och rektorers professionella utveckling. I kapitel 6 och 7 beskrivs pågående statliga insatser för kompetensutveckling, Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer karriärtjänster och lärarlönelyft mer ingående samt utredningens förslag till förändringar i dessa delar för att de ska utvecklas och ta plats i professionsprogrammets ram. I avsnitt 5.6 beskrivs också vissa insatser som utredningen bedömer bör genomföras omgående. En av den nationella funktionens första uppgifter behöver vara att tillsammans med lärare och rektorer, huvudmän och andra intressen- ter utforma kompetensbeskrivningar för respektive nationell kompe- tensnivå liksom att avgöra för vilka arbetsuppgifter som det finns behov av särskild kompetens. Utifrån dessa beslut behöver till exem- pel behörighetsförordningens krav om vem som kan fungera som liksom kriterierna för vilka lärare huvudmannen kan få statsbidrag för inom ramen för karriärstegsreformen förändras. Detta för att dessa förordningar ska bygga på de nationellt fastställda kom- petensnivåerna och tydligt koppla ihop professionsprogrammets oli- ka delar. I anslutning till arbetet med att utforma kompetensbe- skrivningar behöver också formerna för den dokumentation som ska kunna ligga till grund för ett erkännande fastställas. Funktionen behöver också inventera behovet av kompetensutvecklingsinsatser och tillsammans med parterna bedöma vilka områden som ska prio- riteras och erbjudas. Detta arbete behöver göras såväl nationellt som regionalt. I detta arbetet bör också ingå att avgöra för vilka insatser som huvudmannen ska erbjudas statsbidrag för att öka möjligheterna att lärarna kan delta. Detta arbetet omfattar också utformningen av kriterier för de sökbara utbildningsutrymmen som beskrivs i kapitel 4. Arbetsmarknadens parter behöver tillsammans komma överens om de villkor för enskilda lärares och rektorers löne- och kompetens- utveckling som ska gälla när professionsprogrammet har kommit på plats. Precis som på stora delar av arbetsmarknaden i övrigt bör en ökad grad av yrkesskicklighet och ansvar för mer kvalificerade arbets- uppgifter följas av en höjd lön. Statsbidraget för höjda löner till lärare och vissa andra personalkategorier (lärarlönelyftet) kan användas för att skapa en sådan lönestruktur. , när ett nationellt system för kompetenserkännande har etablerats, bör statsbidraget fördelas till kommunerna via det generella statsbidraget. Utredningen menar att inga ändringar av statsbidraget bör göras , däremot kan det finnas fördelar med att använda statsbidragsförordningens kriterier i arbetet med att utforma kompetensbeskrivningar för de olika kompe- tensnivåerna. Utredningen uppmanar också parterna att komma över- ens om en tydlig nivå för antalet timmar som den enskilda Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer individen bereds möjlighet att delta i kompetensutvecklingsinsatser inom professionsprogrammets ram. Många av de insatser som görs från statlig sida omfattar inte samtliga lärarkategorier eller lärare i olika skolformer. På samma sätt omfattas inte alla rektorer av samma möjligheter beroende på vilken skolform de är verksamma inom. I kapitel 8 lämnas förslag att stats- bidrag för karriärtjänster ska kunna tilldelas i fler skolformer. bör utgångspunkten vara att lärare och rektorer oavsett var i skol- väsendet de befinner sig, har samma utvecklingsmöjligheter. 5.6Vissa förändringar som bör genomföras omgående Flera av de delar som tillsammans utgör professionsprogrammet finns redan på plats, andra finns på plats men behöver förändras när kompetensbeskrivningarna har beslutats. Här presenteras några in- satser som utredningen menar bör genomföras redan innan ett sådant arbete har slutförts. Ytterligare förslag, bland annat vad gäller kompe- tensutveckling och karriärstegsreformen, finns i kommande kapitel. 5.6.1Mentorsutbildning för en introduktionsperiod med hög kvalitet Utredningens förslag: Utöver nuvarande krav på att den nyexa- minerade lärarens eller förskollärarens under introduk- tionsperioden ska vara en legitimerad lärare eller förskollärare som har tillräcklig erfarenhet av arbete som lärare eller förskollärare för uppgiften som , bör krav också ställas på att mentorn har utbildning avsedd för uppgiften (mentorsutbild- ning). För att förbereda ett sådant krav bör en satsning på men- torsutbildning genomföras. ställs krav på att en lärare som genomför en introduktions- period ska få stöd av en . Mentorn ska vara en legitimerad lärare eller legitimerad förskollärare och ha tillräcklig erfarenhet av Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer arbete som lärare för uppgiften som mentor.17 Rektorn eller för- skolechefen ska se till att mentorn ges förutsättningar och till- räckligt stöd för att kunna fullgöra sin uppgift.18 Något konkret krav om att mentorn har en utbildning för mentorsuppdraget ställs däremot inte. – om behörighet och auktorisation, U 2006:07, menade att huvudmannen bör sträva efter att mentorn får utbildning för uppgiften vilket flera remissinstanser tyckte var en för svag skrivning och menade att ett krav på utbildning skulle ställas och att regeringen borde tillskjuta medel för detta, något som regeringen valde att inte ta hänsyn till.19 Utredningen menar att det för att bidra till att mentorn ges de förutsättningar som krävs för att fullgöra uppgiften liksom för att bidra till att intro- duktionsperioden håller hög kvalitet bör ställas krav på att mentorn har en utbildning som är avsedd för uppgiften (mentors- utbildning). Utbildningen bör omfatta minst 7,5 högskolepoäng inom området mentorskap eller motsvarande. Den blivande mentorn bör genom utbildningen utveckla ett professionellt för- hållningssätt till mentorsrollen samt utveckla sina kunskaper om bland annat yrkesetik, vuxenpedagogik och samtalsmetodik. För att förbereda för ett sådant kommande krav bör en satsning på mentorsutbildning göras med start . 5.6.2Rekryteringsutbildning för rektor som ett första steg mot kvalifikationsutbildning? Utredningens förslag: Regeringen bör överväga att uppdra till några universitet och högskolor att genomföra en försöksverk- samhet med en rekryteringsutbildning för blivande rektorer och förskolechefer. Behovet av justeringar av befattningsutbildningens innehåll med anledning av tillgången till en rekryteringsutbildning bör analyseras som försöksverksamheten genomförs. Rektorsfunktionen är central för skolverksamhetens kvalitet och utveckling. På många håll är det svårt att rekrytera rektorer. 175 kap. 1 § behörighetsförordningen. 1810 § föreskrifter (SKOLFS 2014:44) om introduktionsperiod för lärare och förskollärare Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer är vägen till en rektorstjänst oklar, oavsett om en person redan arbetar i skolväsendet eller inte. Många rektorer upplever svårigheter med att klara av de uppgifter de har ansvar för, inte minst i yrket.20 För att främja rekryteringen av rekto- rer, men också för att öka ledarskapskompetensen hos personer som har eller kommer att ha andra ledaruppgifter i skolväsendet som exempelvis arbetslagsledare, föreslås en försöksverksamhet med en rekryteringsutbildning genomföras. Utbildningen kan också bidra till att nya rektorer får bättre förutsättningar att utföra sitt nya uppdrag. erbjuder ett fåtal universitet och högskolor rekryterings- utbildningar i form av uppdragsutbildningar. Kostnaden påverkar möjligheten för rektorer hos olika huvudmän att delta. En utbildning som erbjuds som en reguljär högskolekurs skulle kunna förbättra lik- värdigheten mellan olika huvudmän. Det skulle också öppna möj- ligheter för den som inte är verksam i skolväsendet att delta och därefter söka en rektorstjänst. kan en sådan utbildningsväg vara kvalificerande för att kunna söka en anställning som rektor. För att utveckla innehållet i en rekryteringsutbildning bör reger- ingen överväga att ge några universitet och högskolor i uppdrag att utforma en sådan utbildning i samråd med professionen och därefter erbjuda en sådan utbildning inom ramen för en försöksverksamhet. De lärosäten som genomför försöksverksamheten bör upp- muntras att utveckla forskning inom området så att utbildningen, liksom rektorers övriga kompetensutveckling, vilar på en vetenskaplig grund. bör behovet av justeringar av befattningsutbildning- ens innehåll med anledning av tillgången till en rekryteringsutbildning analyseras liksom om ett krav på genomförd rekryteringsutbildning bör ställas på den som anställs som rektor. Detta bör göras av den nationella funktionen för lärar- och skolledarutveckling i samarbete med lärosätena. 5.6.3Stärkt arbete med praktiknära forskning och utveckling Utredningens förslag: Ett statsbidrag införs i syfte att stärka arbetet med praktiknära forskning och utveckling. Huvudmän som avsätter tid för att legitimerade lärare och legitimerade 20 SOU 2015:22. Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer förskollärare med en examen på forskarnivå ska kunna arbeta med praktiknära forskning och utveckling, bör kunna få statsbidrag för del av lärarens lönekostnad. Statsbidrag lämnas med ett schablonbelopp som, som mest, motsvarar av en genomsnittlig heltidslön för en lektor under förutsättning att huvudmannen bidrar med minst motsvarande belopp. Statsbidraget lämnas i taget och i mån av tillgång på medel. Utredningens bedömning: Regeringen bör överväga att förlänga den pågående satsningen på en särskild kompletterande pedago- gisk utbildning som leder till ämneslärarexamen för personer med examen på forskarnivå efter att den har utvärderats. bör det vara möjligt för erfarna legitimerade lärare och förskollärare att delta i forskarutbildning med stöd av ett så kallat sökbart utbild- ningsutrymme. Bättre förutsättningar för lektorer att bidra till utveckling av verksamheten Utbildningen i skolväsendet ska vila på vetenskaplig grund och be- prövad erfarenhet.21 Enligt skollagen ska också varje huvudman sträva efter att för undervisningen anställa lärare och förskollärare som har forskarutbildning.22 bedömdes det finnas cirka 700 lärare med både forskarutbildning och lärarlegitimation i skol- väsendet.23 En del av dessa har utsetts till lektorer av respektive huvudman enligt förordningen (2013:70) om statsbidrag till skol- huvudmän som inrättar karriärsteg för lärare.24 I detta avsnitt kallas samtliga legitimerade lärare med examen på forskarnivå för lektorer. Det är viktigt för utbildningens kvalitet att antalet lektorer i skol- väsendet ökar liksom att det finns en organisation och ett arbetssätt 211 kap. 5 § skollagen. 222 kap. 22 § skollagen. 23Statskontoret (2017b). 24För att huvudmannen ska kunna erhålla statsbidrag när en lektor utses krävs att läraren är legitimerad, har en examen på forskarnivå och under tjänstgöring som lärare visat pedagogisk skicklighetenligt förordningen om statsbidrag till skolhuvudmän som inrättar karriärsteg för lärare. Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer som både tar till vara lektorernas fördjupade kunskap men också ger dem möjlighet att vidareutveckla den. Lektorernas ämnesdjup och vetenskapliga kompetens kan bidra till en högre kvalitet i såväl den egna undervisningen som i utvecklingsarbetet på skolan. Det senare kan ske genom att lektorerna leder kollegor i utvecklingsarbete och kompetensutveckling, till exempel i kollegialt lärande i form av forsk- ningscirklar. För sådant arbete krävs det dock att viss del av lektorns arbetstid viks till detta. Utredningen menar att regeringen bör upp- muntra huvudmännen att ge lektorer goda förutsättningar för att kunna bidra till kollegors och enskilda skolenheters utveckling ge- nom att inrätta ett statsbidrag. Statsbidraget ska kunna erhållas av den huvudman som avsätter en viss del av en lektors arbetstid för praktik- nära forskning och utveckling. Statsbidraget föreslås motsvara halva lönekostnaden för den tid som lektorn genomför uppgiften, dock maximalt av en heltidstjänst. Det är av stor vikt att lektorn fortsätter att ha undervisning som sin huvudsakliga arbetsuppgift. Insatser för att fler lärare ska ha en examen på forskarnivå Bättre förutsättningar att kunna använda den kunskap och kompe- tens som erhållits inom ramen för en forskarutbildning bedöms vara ett incitament som gör det mer attraktivt för den med forskarexamen att finnas kvar i skolan. Men det behövs också insatser för att fler ska delta i forskarutbildning. I utredningens direktiv anges att det kan finnas skäl att analysera och överväga om det kan skapas incitament som leder till fler lektorer i skolväsendet. Mellan 2016–2021 pågår en tidsbegränsad satsning på en särskild kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärar- examen för personer med examen på forskarnivå. Syftet med sats- ningen är att få fler ämneslärare och lektorer i skolan. För att stimu- lera personer att påbörja och slutföra utbildningen har ett tillfälligt utbildningsbidrag införts om före skatt för studenterna . Möjligheten till utbildningsbidrag om- fattar totalt högst 250 studenter under satsningen. De första studen- terna antogs till utbildningen varför det inte är möjligt att säga något om genomströmning eller utfall annat än att antalet intresserade av utbildningen har varit stort. I samband med att förslaget presenterades meddelade regeringen sin avsikt att Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer särskilt utreda satsningen och dess effekter.25 Utredningen menar att regeringen bör överväga att förlänga satsningen om efterfrågan fort- sätter att vara stor och om utvärderingen visar på goda resultat. Det är också viktigt att legitimerade lärare ges goda möjligheter att delta i forskarutbildning. har flera statliga satsningar på forskarskolor för lärare och förskollärare genomförts. I de första satsningarna var den bestämda studietakten , vilket kom- binerades med arbete i skolväsendet på och huvudmannen kunde ansöka om ett relativt generöst statsbidrag för delar av den lönekostnad det innebar att läraren deltog i en forskarskola. I den senaste satsningen bedrivs studierna på halvtid och läraren arbetar i skolan. Till denna satsning finns inget statsbidrag knutet då regeringen gjorde bedömningen att kompetensutveckling av anställda lärare i huvudsak är skolhuvudmannens ansvar och ett ökat ansvar också skulle leda till ett ökat intresse för att på ett systematiskt sätt ta till vara den nya kompetensen i verksamheten.26 Avsaknaden av ett statsbidrag har påverkat möjligheterna att delta i forskarutbildning för många lärare. Att låta en lärare delta i forskarutbildning är en omfattande kostnad, inte minst för små huvudmän. Det finns inte heller någon garanti att den forskarutbildade läraren stannar kvar i huvudmannens verksamhet efter slutförd utbildning. För att bidra till att lärare vid fler skolenheter får möjlighet att delta bör därför det vara möjligt att få delar av lönekostnaden ersatta av ett statsbidrag som läraren deltar i forskarutbildning, jämför det sökbara utbildningsutrymme som beskrivs i kapitel 4. Vem som ska kunna erhålla ett sådant utrymme liksom hur detta ska prioriteras i för- hållande till andra utbildningsinsatser som av olika skäl delvis behöver finansieras av statsbidrag bör dock avgöras av den nationella funk- tionen. Enligt utredningens mening bör utgångspunkter i ett sådant arbete vara att strukturerna för att kunna läsa till exempel en forskar- utbildning som delvis finansieras av ett sökbart utbildningsutrymme bör präglas av långsiktighet och förutsägbarhet för att stimulera lära- res och rektorers utveckling genom yrkeslivet i stället för de tillfälliga satsningar som kommit och gått . 25Regeringen(2015 f). 2012/13:30. Utvecklingsmöjligheter för legitimerade lärare och rektorer 5.7När kommer professionsprogrammet att finnas på plats? Flera av professionsprogrammets delar finns som sagt redan på plats. Tidpunkten för när det är möjligt att tydligt koppla ihop dessa delar inom professionsprogrammets ram genom förändringar i respektive förordning eller motsvarande beror till stor del på när den nationella funktionen för lärar- och skolledarutveckling etableras. Detta avgörs bland annat av vilken organisationsform som funktionen föreslås att få av Skolmyndighetsutredning (U 2017:37). Utredningen bedömer dock att till exempel kompetensbeskriv- ningarna tidigast kan beslutas /2020 om funktio- nen organiseras som en myndighet. Detta innebär att en samman- hängande reglering för professionsprogrammets olika delar tidigast kan träda i kraft . Detta är också det datum som utredningen föreslår att ändringarna i skollagen med anledning av professionsprogrammet ska träda i kraft. Detta datum kan dock komma att behöva justeras, troligen till ett senare datum, beroende på när funktionen etableras. Det är därför viktigt att professionspro- grammets intressenter det tar att få funktionen på plats arbetar vidare med att till exempel utveckla tankarna kring bland annat kriterier och särskilda arbetsuppgifter men också att identifiera särskilt prioriterade områden för kompetensutvecklingsinsatser. Ut- redningen bedömer att det finns fördelar med att implementeringen tar för att en bred förankring ska kunna säkras. Insatser för att informera om professionsprogrammet och det pågående arbetet med att utarbeta kompetensbeskrivningar med mera bör också genomföras för att skapa legitimitet och goda förutsättningar imple- menteringen av förändringarna. 6Kontinuerlig och relevant kompetensutveckling och fortbildning för lärare och rektorer Lärare och förskollärare förbereds för sin yrkesgärning under utbild- ningen vid ett universitet eller en högskola. Kvaliteten på dessa utbildningar är förstås mycket betydelsefull, men för att en lärare eller förskollärare ska bli verkligt framgångsrik i sin yrkesgärning krävs kontinuerlig kompetensutveckling, primärt inriktad på under- visningsskicklighet, genom hela yrkeslivet. Som uppmärksammats i tidigare kapitel var en av slutsatserna som drog i granskningen av det svenska skolsyste- met att det fanns brister vad gäller yrkesverksamma lärares möj- ligheter till kontinuerlig kompetensutveckling.1 I läges- bedömning 2017 bedömer myndigheten att lärares möjligheter till kompetensutveckling är en central fråga för den framtida utveck- lingen av skolan.2 konstaterar att förutsättningarna för långsiktig kompetensutveckling behöver bli bättre, som det finns ett dilemma i att skapa utrymme för att delta i utbildning när det råder brist på lärare. Därför, menar , är det viktigt att alla aktörer tar sitt ansvar för att kompetensutveckling ändå ska kun- na ske. I detta kapitel presenterar utredningen sin syn på hur detta ska kunna bli verklighet. 1Utredningens användning av begreppet kompetensutveckling framgår av avsnitt 2.4. 2Skolverket (2017d). Kontinuerlig och relevant kompetensutveckling Utredaren ska, enligt direktivet •ta ställning till vilken form som bäst lämpar sig för behörighets- givande fortbildning, och om den bör bli permanent, •hålla sig informerad om arbete och de förslag som kommissionen lämnar när det gäller professionsutveckling och vid behov lämna kompletterande förslag som bidrar till att säkerställa att huvudmannen tar sitt ansvar för kompetensutveck- ling. 6.1Ansvaret för lärares och rektorers kompetensutveckling är delat Skollagen tilldelar huvudmännen ansvaret för att se till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjligheter till kompetens- utveckling.3 Men skollagen säger också att huvudmannen och rektorn har viktiga roller i det systematiska kvalitetsarbetet, liksom läraren.4 Huvudmannen och rektorn ska kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbildningen på huvudmannanivå respektive på skolenhets- nivå, medan läraren har ansvar för kvaliteten i sin undervisning och ska medverka i det systematiska kvalitetsarbetet. Kompetensutveck- ling är ett mycket viktigt instrument för huvudmannens, rektorns och lärarnas utveckling av kvaliteten i undervisningen och utbild- ningen. Även i de fall utbildningen upphandlas på entreprenad, vilket ofta sker i den kommunala vuxenutbildningen, har den kommunala huvudmannen ansvar för att lärarna får ta del av kompetensut- veckling. I kapitel 8 behandlar utredningen denna fråga ytterligare. Även staten har ansvar för lärares och rektorers kompetensutveck- ling. ska, enligt myndighetens instruktion, i nära samarbete med kommuner och andra huvudmän, stödja dem i deras utbildningsverksamhet och andra pedagogiska verksamheter samt bidra till att förbättra deras förutsättningar för att arbeta med utveckling av verksamheten för ökad måluppfyllelse genom att svara för nationellt prioriterad fortbildning och ge stöd i form av annan kompetensutveckling för personal, sammanställa och sprida kunskap 32 kap. 34 § skollagen (2010:800). 44 kap 3 § skollagen. Kontinuerlig och relevant kompetensutveckling om resultat av forskning, och svara för andra utvecklingsinsatser inom prioriterade områden.5 Myndigheten ska särskilt ansvara för den statliga befattningsutbildningen för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. Innan kommunaliseringen av skolan hade länsskolnämnderna ett regionalt ansvar för lärares kompetensutveckling.6 I samband med avvecklingen av länsskolnämnderna flyttades ansvar- et över till kommunerna och landstingen. När den nuvarande skol- lagen infördes ändrades bestämmelsen om kompetensutveckling till att det är huvudmannen som ansvarar för personalens kompetens- utveckling. I en författningskommentar till propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet förtydligas att bestäm- melsen, som gäller samtliga huvudmän inom skolväsendet, avser att tydliggöra att huvudmannen ska ge förutsättningar, bland annat eko- nomiskt och tidsmässigt, för kompetensutveckling.7 Tid för kompetensutveckling en fråga för arbetsmarknadens parter Hur mycket tid huvudmannen ska avsätta för lärarnas kompetens- utveckling regleras dock inte i skollagen, utan i kollektivavtal. Enligt bilaga M till kollektivavtalet för kommunalt anställda lärare, 12, ska per heltidsanställd arbetstagare avsättas inom den reglerade arbetstiden per verksamhetsår.8 104 timmar motsvarar 13 hela dagars arbetstid för den som arbetar . Tiden för kompetensutveckling ska fördelas mellan arbetstag- arna. Avtalet garanterar alltså inte varje lärare rätt att delta i 104 tim- mars kompetensutveckling, utan tiden fördelas mellan arbetstagarna efter behov. Tid kan även överföras till kommande verksamhetsår. Det är alltså en ansenlig mängd tid för kompetensutveckling som kommunalt anställda lärare ska få möjlighet till om avtalen följs. Utredningen har dock inte kunnat finna någon uppföljning av hur används, vilket i sig är problematiskt. I avsnitt 6.3 åter- 5Förordning (2015:1047) med instruktion för . 6Marklund, S. (1989). 7Proposition 2019/10:165. 8Särskilda bestämmelser om arbetstider m.m. för lärare. Bilaga M till Allmänna bestämmelser (AB). Kontinuerlig och relevant kompetensutveckling kommer utredningen till hur mycket kompetensutveckling lärare tar del av. När det gäller kompetensutvecklingsinsatsernas innehåll avses med kompetensutveckling, enligt avtalsbilagan, insatser som syftar till att utveckla lärares förmåga att skapa goda förutsättningar för barns och elevers lärande. Sammanfattningsvis har de kommunala huvud- männen goda möjligheter att planera kompetensutveckling strate- giskt utifrån skolenheternas behov, såväl om man ser till tiden som till innehållet.