sou · H6B35 · 2018-02-05 00:00:00 — Paragrafen är ny och reglerar inom vilken tid enskilda ska överklaga och beslut. I sak har den förändringen gjorts att tiden för enskilda att överklaga Försäk- ringskassans och beslut har förkortats . Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Tidsfrist för det allmänna ombudets överklagande av och beslut Ett överklagande från det allmänna ombudet avseende ett beslut som ska omprövas enligt 10 § innan det får överklagas av en enskild, ska ha kommit in från den dag då beslutet meddelades. I annat fall ska överklagandet ha kommit in från den dag då beslutet med- delades. Paragrafen är ny och reglerar inom vilken tid det allmänna ombudet ska överklaga och beslut. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. I paragrafen klargörs att överklagandetiden för det allmänna ombudet är såvitt gäller sådana beslut som inte ska eller har omprövats. I övriga fall, dvs. vid överklagande av ompröv- ningsbeslut, gäller i likhet med vad som gäller för en enskild, en överklagandetid . Tidsfrist för överklagande av allmän förvaltningsdomstols beslut Ett överklagande av en allmän förvaltningsdomstols beslut ska ha kommit in från den dag då klaganden fick del av beslutet. Om det är det allmänna ombudet, eller Pensionsmyndig- heten som överklagar beslutet, ska tiden räknas från den dag då beslutet meddelades. Paragrafen reglerar inom vilken tid allmän förvaltningsdomstols beslut ska överklagas. Den förändring som gjorts i paragrafen, dvs. att beslut meddelade av och har utgått ut första meningen, har föranletts av den uppdelning av regleringen av klagofristen som gjorts genom införandet av 19 a och b §§. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Vid överklagande av , och allmän för- valtningsdomstols beslut i ärenden om allmän ålderspension tillämpas 10– 18, 20, 21 och 33–35 §§. Bestämmelserna om det allmänna ombudet tillämpas dock inte i fråga om beslut som avser premiepension. När det gäller överklagande av beslut om pensionsgrundande inkomst ska vad som i de i första och andra styckena angivna bestämmelserna, utom 18 och 35 §§, föreskrivs om och det allmänna ombudet i stället avse och det allmänna ombudet hos enligt 67 kap. 3 § skatteförfarandelagen. I 2 § anges att bestämmelserna om överklagande i 3–21 §§ ska till- lämpas om inget annat följer av bestämmelserna i 22–40 §§. Före- varande paragraf innehåller sådana avvikande bestämmelser såvitt avser överklagande av beslut om allmän ålderspension. I paragrafens första stycke har en mindre ändring gjorts som innebär att bestämmelsen i 18 § om talan om fastställelse m.m. ska vara tillämplig även vid överklagande av domstols beslut rörande allmän ålderspension. Hänvisningen till bestämmelserna om allmän ålderspension har också ändrats med anledning av att 36 § upphör att gälla. I andra stycket har en ändring gjorts som innebär att bestäm- melsen i 18 § inte ska tillämpas i sådana fall det allmänna ombudet hos överklagar beslut om pensionsgrundande inkomst. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslagen träder i kraft . Bestämmelserna i 108 kap. 26 § tillämpas inte på beslut om återbetalning som har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär att beslut om återbetalning enligt 108 kap. SFB, som har meddelats före denna lags ikraftträdande, inte omfattas om den nya bestämmelsen i 108 kap. 26 § SFB om indrivning. Sådana äldre beslut handläggs således inte enligt lagen (1993:891) om in- drivning av statliga fordringar m.m. och de är inte verkställbara enligt utsökningsbalken. Bestämmelserna om betalningssäkring är inte tillämpliga på dem. Äldre föreskrifter om tidsfrister för att överklaga och beslut gäller för beslut som har meddelats före ikraft- trädandet. Bestämmelsen innebär att beslut av och Pensions- myndigheten som har meddelats före ikraftträdandet ska överklagas enligt de äldre föreskrifterna i 113 kap. 20 § SFB. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön I fråga om handläggning av ärenden enligt 10, 11, 13, 14, 16, 17, 17 d och 20 §§ samt 24 § andra stycket och 27 § andra stycket tillämpas följande föreskrifter i socialförsäkringsbalken: –107 kap. 9 och 10 §§ om förbud mot utmätning och överlåtelse, –107 kap. 12 § om preskription, –108 kap. 2, 2 a, 11 och 22 §§ om återbetalningsskyldighet, –108 kap. 15, 16, 19 och 21 §§ om ränta, –108 kap. 26 § om indrivning, –110 kap. 13 § och 31 § första stycket samt 115 kap. 4 § om skyldighet att lämna uppgifter, –110 kap. 14 § 1 och 2 om utredningsåtgärder, –110 kap. 39 och 42 §§ om undantag från sekretess, –110 kap. 52 § första stycket 2 och andra stycket samt 53 § om indrag- ning eller nedsättning av ersättning, –112 kap. 2 och 3 §§ samt 108 kap. 10 § om interimistiska beslut. Paragrafen innehåller en uppräkning av bestämmelser i socialför- säkringsbalken som ska tillämpas vid handlägg- ning av vissa ärenden enligt lagen. Paragrafen har ändrats på så sätt att en hänvisning till beloppsgränsen i 108 kap. 2 a § socialförsäk- ringsbalken tagits in i tredje strecksatsen om återbetalningsskyldig- het. Utöver detta har det har lagts till en femte strecksats, med inne- börd att även 108 kap. 26 § socialförsäkringsbalken om indrivning ska tillämpas. Av övergångsbestämmelserna till lagen (2019:000) om ändring i socialförsäkringsbalken följer att bestämmelserna om indrivning i 108 kap. 26 § inte blir tillämpliga beträffande beslut om återbetal- ningsskyldighet som har meddelats före . De föreskrifter om omprövning och ändring av beslut som finns i 113 kap. 3–9 §§ socialförsäkringsbalken ska tillämpas på mot- svarande sätt i fråga om –beslut enligt 10 eller 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17, 17 d eller 20 § eller 24 § andra stycket, samt –beslut att inte avge yttrande enligt 27 § andra stycket. Vidare ska föreskrifterna i 113 kap. 10–21 §§ socialförsäkringsbalken om överklagande av eller domstols beslut tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 § första stycket 2, 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17, 17 d eller 20 § eller 24 § andra stycket. I övrigt får beslut enligt denna lag inte överklagas. Hänvisningen i paragrafens andra stycke till bestämmelserna om änd- ring, omprövning och överklagande i 113 kap. socialförsäkringsbalken, har ändrats med anledning av de förändringar som gjorts i socialför- säkringsbalken beträffande det allmänna ombudet, tidsfrister för att överklaga m.m. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslagen träder i kraft . Äldre föreskrifter om tidsfrister för att överklaga beslut gäller för beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär att beslut av som har med- delats före ikraftträdandet ska överklagas enligt de äldre föreskrif- terna i 113 kap. 20 § SFB. 10.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1488) om handläggning av vissa ersättningar till den som tjänstgör inom totalförsvaret I fråga om familjebidrag och dagpenning tillämpas bestämmelserna om änd- ring och omprövning samt om överklagande i 113 kap. 2–21 §§ socialför- säkringsbalken. Beträffande familjebidrag tillämpas dessutom följande bestämmelser i socialförsäkringsbalken: –107 kap. 12 § om preskription, –108 kap. 2, 2 a, 11 och 22 §§ om återbetalningsskyldighet, –108 kap. 15, 16, 19 och 21 §§ om ränta, –108 kap. 26 § om indrivning, –110 kap. 13 § och 31 § första stycket samt 115 kap. 4 § om skyldighet att lämna uppgifter, –110 kap. 14 § 1 och 2 om utredningsåtgärder, –110 kap. 52 § första stycket 2 och andra stycket samt 53 § om indrag- ning eller nedsättning av ersättning, –112 kap. 2 och 3 §§ samt 108 kap. 10 § om interimistiska beslut. Paragrafen innehåller en uppräkning av bestämmelser i socialför- säkringsbalken som ska tillämpas i vissa fall enligt lagen. Hänvisningen i paragrafens första stycke till bestämmelserna om ändring, omprövning och överklagande i 113 kap. socialförsäkrings- balken, har ändrats med anledning av de förändringar som gjorts i socialförsäkringsbalken beträffande det allmänna ombudet, tids- frister för att överklaga m.m. I andra strecksatsen i andra stycket har tagits in en hänvisning till beloppsgränsen i 108 kap. 2 a § socialförsäkringsbalken. Paragrafen har även ändrats på så sätt att det i andra stycket har lagts till en fjärde strecksats, med innebörd att även 108 kap. 26 § socialförsäkringsbalken om indrivning ska tillämpas. Av övergångsbestämmelserna till lagen (2019:000) om ändring i socialförsäkringsbalken följer att bestämmelserna om indrivning i 108 kap. 26 § inte blir tillämpliga beträffande beslut om återbetal- ningsskyldighet som har meddelats före . Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslagen träder i kraft . Äldre föreskrifter om tidsfrister för att överklaga gäller för beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär att beslut som har meddelats före ikraft- trädandet ska överklagas enligt de äldre föreskrifterna i 113 kap. 20 § SFB. 10.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.1lagen (1972:435) om överlastavgift, 1.2lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 1.3vägtrafikskattelagen (2006:227), 1.4lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 1.5lagen (1994:419) om brottsofferfond, 1.6skatteförfarandelagen (2011:1244), 1.7lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 1.819 eller 108 kap. socialförsäkringsbalken eller annan författning om fordran avser återkrav som eller Pensions- myndigheten beslutar om och för vilken denna lag är tillämplig, 1.9lagen (2004:629) om trängselskatt, eller 1.10lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg, i fråga om av- gifter på allmän väg. Paragrafen handlar om företrädesrätt vid utmätning av lön. De ford- ringar som räknas upp i paragrafen har viss företrädesrätt enligt bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken. I punkten 8 i paragrafen har gjorts ett tillägg med innebörden att fordringar avseende återkrav enligt 108 kap. socialförsäkrings- balken har företräde framför andra fordringsanspråk vid utmätning av lön, på samma sätt som övriga fordringar som nämns i paragrafen, enligt den ordning som anges 7 kap. 14 § utsökningsbalken. Vidare framgår av tillägget att detsamma gäller fordringar avseende återkrav enligt andra lagar och förordningar om eller beslutar om återbetalning och lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. är tilllämplig. Så är fallet i fråga om fordringar avseende återbetalning som har påförts enligt 4 kap. 3 a § lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd, 19 a § förord- ningen (2014:67) om bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsnära stöd för återgång i arbete, 19 a § förordningen (2017:117) om bidrag till företagshälsovården för köp av medicinsk service och 8 kap. 7 § förordningen (2017:819) om ersättning till deltagare i arbetsmark- nadspolitiska insatser. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.7. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagen träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas inte på fordringar enligt 2 § 8 som grundar sig på beslut som har meddelats före ikraftträdandet, med undantag för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 19 kap. socialförsäkrings- balken. Bestämmelsen innebär att fordringar avseende återbetalning enligt 108 kap. socialförsäkringsbalken eller annan författning som avses i 2 § 8, som grundar sig på beslut som har meddelats före denna lags ikraftträdande, inte omfattas om den nya bestämmelsen om före- trädesrätt. 10.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd 4 kap. Övriga bestämmelser ska utan dröjsmål vidta åtgärder för att driva in fordringen, om den återbetalningsskyldige inte betalar i rätt tid. Indrivning behöver dock inte begäras för en fordring som understiger om indrivning inte behövs från allmän synpunkt. Bestämmelserna i lagen (1993:891) om in- drivning av statliga fordringar m.m. ska tillämpas. Beslut om återbetalning av ersättning enligt 2 eller 3 §§ får verkställas enligt bestämmelserna i utsökningsbalken när beslutet har fått laga kraft. Detsamma gäller ränta på fordringen enligt räntelagen (1975:635) och avgifter enligt lagen (1981:739) om ersättning för inkassokostnader m.m. som tas ut i samband med indrivning av fordringen. I fråga om fordring enligt andra stycket gäller bestämmelserna om betal- ningssäkring i 3 kap. 8 §, 46 kap. 2, 5–7, 9–13 och 16–22 §§, 68 kap. 1 §, 69 kap. 13–18 §§ och 71 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Paragrafen, som är ny, innebär att beslut om återbetalning enligt kapitlet, liksom ränta och avgifter, blir verk- ställbara enligt utsökningsbalken sedan de har fått laga kraft och ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. hos . Vidare införs genom paragrafen en möjlighet till betalningssäkring avseende sådana ford- ringar. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.1–7.6.4 och 7.6.8. Se i övrigt kommentaren till 108 kap. 26 § socialförsäkrings- balken. Om inte annat följer av denna lag, gäller i tillämpliga delar följande bestäm- melser i socialförsäkringsbalken för ärenden om statligt tandvårdsstöd: –107 kap. 9, 10, 12, 17 och 18 §§ om utmätning, preskription och skade- stånd m.m., –108 kap. 2, 2 a, 11, 15, 16, 19 och 21 §§, 22 § första stycket och 26 § om återbetalningsskyldighet och ränta m.m., –110 kap. 13 §, 14 § 1 och 2 samt 31 § och 115 kap. 4 § om uppgifts- skyldighet m.m., –113 kap. 2–21 §§ om ändring, omprövning och överklagande. Bestämmelserna i 108 kap. 2, 2 a, 11, 15, 16, 19 och 21 §§, 22 § första stycket samt 26 § socialförsäkringsbalken gäller dock inte i förhållande till vårdgivare. beslut gäller , om inte något annat anges i beslutet. Paragrafen innehåller en uppräkning av bestämmelser i socialför- säkringsbalken som ska tillämpas i vissa fall vid handläggning enligt lagen. Paragrafen har ändrats på så vis att det i första stycket i andra strecksatsen och i andra stycket tagits in en hänvisning till belopps- gränsen i 108 kap. 2 a § socialförsäkringsbalken. Paragrafen har också ändrats på så sätt att 26 § har lagts till dels i första stycket andra strecksatsen, dels i andra stycket. Ändringen innebär att i de fall bestämmelserna om återbetalning enligt 108 kap. socialförsäkringsbalken ska tillämpas vid handläggning enligt lagen ska även bestämmelserna om indrivning i samma kapitel tillämpas. Den hänvisning till bestämmelserna om ändring, omprövning och överklagande i 113 kap. socialförsäkringsbalken som finns i första styckets fjärde strecksats, har också ändrats med anledning av de förändringar som gjorts i socialförsäkringsbalken beträffande det allmänna ombudet, tidsfrister för att överklaga m.m. Av övergångsbestämmelserna till lagen (2019:000) om ändring i socialförsäkringsbalken följer att bestämmelserna om indrivning i 108 kap. 26 § inte blir tillämpliga beträffande beslut om återbetal- ningsskyldighet som har meddelats före . Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslagen träder i kraft . Bestämmelserna i 4 kap. 3 a § tillämpas inte på beslut om återbetalning som har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär att beslut om återbetalning, som har med- delats före denna lags ikraftträdande, inte omfattas om den nya be- stämmelsen i 4 kap. 3 a § om indrivning. Sådana äldre beslut hand- läggs således inte enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. och de är inte verkställbara enligt utsökningsbalken. Bestämmelserna om betalningssäkring är inte tillämpliga på dem. Äldre föreskrifter om tidsfrister för att överklaga gäller för beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen innebär att beslut som har meddelats före ikraft- trädandet ska överklagas enligt de äldre föreskrifterna i 113 kap. 20 § SFB. 10.6Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild när det gäller socialförsäkringar, studiestöd, arbetsmarknad, m.m. Sekretessen enligt 1 § hindrar inte att uppgift lämnas till det allmänna om- budet för socialförsäkringen. Paragrafen, som är ny, innebär att uppgifter kan lämnas till det all- männa ombudet för socialförsäkringen utan hinder av sekretess enligt 1 §. Bestämmelsen har samband med den samverkansskyldighet som införts i 2 kap. 2 a § SFB och avser att underlätta för beslutsmyndig- heterna att bistå det allmänna ombudet med de uppgifter och upp- lysningar som ombudet behöver. Övervägandena finns i avsnitt 4.15.2. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslaget träder i kraft . Stärkt rättssäkerhet och effektiv handläggning i ärenden och mål om socialförsäkring Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska se över vissa processuella och processrätts- liga frågor på socialförsäkringsområdet. Syftet är att stärka rätts- säkerheten inom området samt att skapa en mer effektiv handlägg- ning i ärenden och mål om socialförsäkring. –utreda och föreslå hur det allmänna ombudet för socialför- säkringen kan stärkas processuellt, –utreda förutsättningarna för att förkorta tidsfristerna för begäran om omprövning respektive överklagande av myndighets beslut inom socialförsäkringsområdet och lämna förslag om en sådan förkortning bedöms lämplig, och –utreda och föreslå åtgärder för en mer effektiv och ändamåls- enlig återkravshantering inom socialförsäkringsområdet. Uppdraget ska redovisas . Det allmänna ombudet för socialförsäkringen Det är inte möjligt att utforma lagstiftningen så att alla olika tänkbara situationer förutses och samtliga oklarheter undanröjs. Prejudikat- bildningen utgör därför ett mycket betydelsefullt komplement till lag- stiftningen då den bland annat leder till en mer enhetlig rättstillämp- ning som underlättar för både enskilda personer och tillämpande myndigheter. Oklara rättsfrågor inom socialförsäkringsområdet kan påverka ett stort antal enskilda personers situation, och i många enskilda fall är frågorna dessutom kopplade till betydande belopp. En effek- tiv prejudikatbildning är därför av betydelse inom detta område, liksom inom andra områden. En effektiv prejudikatbildning tillför dessutom lagstiftaren underlag för att bedöma om lagstiftningen uppfyller de uppställda målen eller om den ger upphov till oavsiktliga effekter som föranleder att lagstiftningen behöver ses över. Socialförsäkringsmål utgör en stor andel av målen i allmän för- valtningsdomstol. Inom socialförsäkringsområdet finns ett särskilt instrument för att främja prejudikatbildningen, det allmänna om- budet för socialförsäkringen. Ombudets uppdrag är att föra princi- piellt viktiga frågor vidare till prövning i domstol för att därigenom bidra till att socialförsäkringens bestämmelser tillämpas likformigt och rättvist. Ombudet inrättades 2005. har ombudets arbete resulterat i ett fåtal prejudicerande domar.1 Utredningen om tillsyn inom socialförsäkringsområdet har haft i uppdrag att överväga hur det allmänna ombudet för socialförsäkringen kan ges bättre förut- sättningar för att kunna fullgöra sitt uppdrag (dir. 2013:58 och dir. 2014:49). Fokus har i första hand legat på att stärka ombudet bemanningsmässigt och organisatoriskt. Ett antal förslag har lämnats i betänkandet Skapa tilltro – Generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen (SOU 2015:46). Ut- redningen har bedömt att ombudet även behöver stärkas processuellt för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Några av förslagen utgör därför förslag på hur detta ska kunna åstadkommas. I budgetpropositionen har regeringen angett att den avser att ta initiativ till att stärka ombudet processuellt (prop. 2016/17:1, utg.omr. 10, s. 41). Det finns därför skäl att låta en utredare fördjupa sig i denna fråga ytterligare. Prejudikatbildningen inom socialförsäkringsområdet är viktig, inte minst för att försöka motverka den bristande likformighet som Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har bedömt att det finns 1 Inspektionen för socialförsäkringen, rapport 2012:11 Ett förstärkt allmänt ombud för socialförsäkringen. i såväl som förvaltningsdomstolarnas bedöm- ning av socialförsäkringsmål.2 En särskild utredare ska utreda hur det allmänna ombudet för social- försäkringen kan stärkas processuellt och lämna förslag på hur detta kan åstadkommas. Utredaren ska här beakta vad som redan har före- slagits i ovan nämnda betänkande (SOU 2015:46). I remissförfaran- det av betänkandet har flera remissinstanser framfört att det är sär- skilt viktigt att slå vakt om den enskildes rättssäkerhet för det fall att det allmänna ombudets förutsättningar att driva fram sådana domar stärks. Utredaren ska särskilt beakta hur eventuella förslag kan komma att påverka enskilda försäkrade och överväga om förslag behöver lämnas i syfte att värna deras rättssäkerhet. Om detta be- döms behövligt, ska sådana förslag lämnas. En förutsättning för att det allmänna ombudet ska kunna utföra sitt arbete är att och kan lämna ärenden av intresse till ombudet. Utredaren ska utreda om befintliga bestämmelser om sekretess är ändamålsenliga för ett sådant utlämnande. Utredaren bör därvid beakta de författningsförslag som har lämnats i ovan nämnda betänkande. Utredaren ska lämna de för- fattningsförslag som utredningsarbetet ger anledning till. Kortare tidsfrist för begäran om omprövning och överklagande Den nuvarande tidsfristen för att överklaga ett beslut inom social- försäkringsområdet, både beslut av myndighet och beslut av all- männa förvaltningsdomstolar, är enligt 113 kap. 20 § socialförsäk- ringsbalken, förkortad SFB, från den dag då klaganden fick del av beslutet eller, om klaganden företräder det allmänna, från det överklagade beslutet meddelades. Det har diskuterats om dessa tidsfrister bör ändras så att de överensstämmer med den allmänna överklagandetiden som stadgas i 23 § förvaltningslagen (1986:223) och 6 a § förvaltnings- 2 Inspektionen för socialförsäkringen, rapport 2014:18 Socialförsäkringsmål i förvaltnings- domstolarna. processlagen (1971:291). Regeringen föreslog i propositionen En mer ändamålsenlig förvaltningsprocess (prop. 2012/13:45) att tiden för överklagande av domstolsavgöranden i mål om socialförsäkring skulle överensstämma med vad som gäller för de flesta mål i de all- männa förvaltningsdomstolarna, dvs. att tiden för överklagande av en domstols beslut skulle vara i stället . Som skäl för detta anfördes bl.a. intresset av en enhetlig ordning inom förvaltningsprocessen och att domstolsprocessen skulle kunna bli mer effektiv genom kortare handläggningstider. avslog regeringens förslag i dessa delar och gav som sin mening tillkänna att regeringen skulle återkomma till med en konsekvens- beskrivning av hur enskilda påverkas av en kortare överklagandetid (bet. 2012/13:JuU15, rskr. 2012/13:154). Utredningen om fortsatt utveckling av förvaltningsprocessen har haft i uppdrag att göra en sådan konsekvensbeskrivning. Utredningen har i sitt betänkande Fortsatt utveckling av förvaltningsprocessen och specialisering för skattemål (SOU 2014:76) redovisat en konsekvensbeskrivning där det framgåratt utredningen sammantaget bedömer att de negativa konsekvenser som kan identifieras inte kan anses vara sådana att de överväger de fördelar en förkortad överklagandetid skulle innebära. Utredningen påtalar att en förkortning av tiden för överklagande innebär att den enskilde får på sig att sammanställa och ge in sitt överklagande. En förkortad överklagandetid påverkar enligt utredningen dock inte de enskildas möjligheter i praktiken, eftersom det finns möjlighet att begära anstånd med att utveckla sin talan. Mot bakgrund av denna bedömning har utredningen föreslagit att över- klagandetiden avseende domstolsavgöranden i mål om socialför- säkring och mål om arbetslöshetsförsäkring ska ändras . Skälen för att förkorta överklagandetiderna i allmän förvaltnings- domstol uppges vara att effektivisera domstolarnas hantering av dessa mål.