sou · H6B329 · 2018-04-10 00:00:00 — Detta gäller för de utlåtanden som Universitets- och högskolerådet utfärdar om avslutade utbildningar för bland annat arbetsmarknaden och för bedömningar för tillträde till exempelvis utbildningar på avancerad nivå vid svenska universitet och högskolor. På systemnivå gäller principen om generöst och flexibelt erkännande även utbildningskvalifikationer från länder som inte har ratificerat Lissabonkonventionen. ställnings- taganden inom ramen för Bolognaprocessen med avseende på erkän- nande av informellt och icke-formellt lärande har påverkat erkän- nande på systemnivå så att även kvalifikationer som helt eller delvis baserar sig på informellt och icke-formellt lärande ska erkännas utifrån samma förutsättningar. I har således ändringar gjorts i 6 kap. 6 § högskole- förordningen på så sätt att Lissabonkonventionens principer om att utbildningar och studieperioder ska erkännas, såvida det inte finns en väsentlig skillnad mellan utbildningarna. Formuleringarna i 6 kap. 7 § högskoleförordningen om att en student har rätt att tillgodo- räkna sig annan utbildning än den som anges i 6 § eller motsvarande kunskaper och färdigheter som förvärvats i yrkesverksamhet är emellertid i stort sett oförändrade /86. Detta innebär att det ändrade fokus som genomsyrar Bolognaprocessen – från en utbildnings innehåll och formerna för lärandet till målet för utbild- ningen, dvs. vad en individ faktiskt kan efter avslutad utbildning (learning outcomes) – med nuvarande formulering inte gäller kun- skaper och färdigheter som utvecklats genom utländsk högskole- utbildning som inte anges i 6 § andra stycket, genom annan utbild- ning eller i yrkesverksamhet. Vidare är 6 § första stycket endast Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning tillämplig för svensk högskoleutbildning som en student vill till- godoräkna sig vid en annan högskola. Att formuleringarna i 6 kap. 7 § varit oförändrade annat än stilistiskt innebär också att de, till skillnad från mycket av det stödmaterial högskolorna förfogar över i sitt arbete med akademiskt erkännande i form av tillgodoräknande, inte åter- speglar Lissabonkonventionens och Bolognaprocessens ställnings- tagande till det livslånga lärandet. Bestämmelsen återspeglar heller inte synen på akademiskt erkännande som en verksamhet som ska utmärkas av ett generöst förhållningssätt och flexibilitet. Den är heller inte förenlig med Europeiska unionens råds rekommenda- tioner om validering av icke-formellt och informellt lärande. Valideringsdelegationen föreslår därför att 6 och 7 §§ ska slås ihop till en paragraf, 7 §, för att förtydliga att samma princip gäller för samtliga tillgodoräknanden oberoende av vilka meriter som åberopas. Principen ska också gälla all svensk och utländsk högskoleutbild- ning oberoende av i vilken högskola eller i vilket land utbildningen har genomgåtts. Detta innebär att hänvisningen i 6 § andra stycket till de nordiska länderna, till den som är part i Lissabonkonven- tionen och till den nedlagda för folkhälsovetenskap är nödvändig. En student ska ha rätt att tillgodoräkna sig tidigare utvecklade kunskaper och färdigheter. Ordet förvärva byts ut mot utveckla då det stämmer bättre överens med högskolelagen som bland annat anger att högskoleutbildning ska utveckla studenternas kunskaper och färdigheter. Tillgodoräknande ska medges om det inte finns en väsentlig skillnad mellan de kunskaper och färdigheter som åberopas och målen för utbildningen för vilken de är avsedda att tillgodoräknas. Med väsentlig skillnad avses att det ska finnas stora och betydelse- fulla skillnader på de kunskaper och färdigheter som åberopas och lärandemålen för utbildningen för att neka ett tillgodoräknande. Det är fortfarande högskolan som ska visa att det föreligger en väsentlig skillnad. Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning Enhetligt regelverk en förutsättning för en nationell struktur för validering Reell kompetens infördes i högskoleförordningen som grund för grundläggande och särskild behörighet till följd av de för- slag som lämnades i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). Utgångspunkten var bland annat regeringens syn på högskolans roll i det livslånga lärandet. framkommer upp- fattningen om att även regelverket för tillgodoräknande ändrades , men så var inte fallet. Regeringen var dock tydlig med att det som anfördes om reell kompetens för behörighet även gällde för tillgodoräknande. Reell kompetens beskrevs i pro- positionen som den samlade kompetens en person har oavsett om han eller hon har formella bevis för den eller inte. Förslag till ändring av bestämmelserna i högskoleförordningen som reglerar tillgodoräk- nande lämnades dock inte med anledning av denna vidare definition. Enligt Valideringsdelegationens mening är en förutsättning för en sammanhållen nationell struktur för validering av reell kompetens att regelverket är modernt, enhetligt och tydligt. Förordningstexten i 6 kap. 7 § har dock sin upprinnelse i då synen på kunskap och lärande var en annan. Högskolans studentpopulation, arbets- marknadens kompetensbehov och individers möjligheter att tillägna sig kunskaper och färdigheter på andra sätt än genom högskole- utbildning såg väsentligt annorlunda ut jämfört med . Bestäm- melsen begränsar rätten till tillgodoräknande av reell kompetens till annan utbildning än formell högskoleutbildning och motsvarande kunskaper och färdigheter som en individ utvecklat i yrkesverk- samhet. Det saknas stöd i högskoleförordningen för tillgodoräk- nande av kompetens som utvecklats på annat sätt. Validering avser en strukturerad process för kartläggning, bedöm- ning och erkännande av en individs kunskaper och färdigheter oavsett hur kompetensen har förvärvats. Att regelverket inte medger tillgodo- räknande av reell kompetens annat än om den utvecklats genom annan utbildning eller i yrkesverksamhet begränsar nyttan med det omfattande arbete som bedrivs på lärosätena (se avsnitt 3.7) med att utveckla metoder för validering av reell kompetens. Det finns exempel på lärosäten som har valt att göra en vidare tolkning av regelverket och som även tillgodoräknar kompetens – utifrån bland annat om validering av reell kompetens Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning – som den nuvarande skrivningen inte omfattar. Det sker i Lissabon- konventionens och Bolognaprocessens anda men saknar stöd i för- ordningstextens nuvarande ordalydelse. Valideringsdelegationen föreslår därför att möjligheterna till till- godoräknande utvidgas till att omfatta tillgodoräknande av kunskaper och färdigheter som utvecklats också på annat sätt än genom utbild- ning eller i yrkesverksamhet. På annat sätt kan till exempel handla om kompetens som utvecklats i volontärarbete, i föreningsverk- samhet och genom självstudier i olika former. Förslaget är i linje med bland annat Bolognaprocessens målsättning att förbättra möjlig- heterna till erkännande av tidigare lärande från informella och icke- formella sammanhang och EU:s rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande. Förslaget innebär också att reell kompetens vad gäller tillgodoräknande uttrycks på ett likartat sätt som i bestämmelserna som avser reell kompetens för behörighet. På så sätt blir regelverket mer enhetligt och därigenom enklare att tillämpa för lärosätena. Ett enhetligt regelverk bidrar till ökad tyd- lighet även för enskilda sökande och studenter. Att det finns stöd för den föreslagna förordningsändringen framgår bland annat av remissvaren på departementspromemorian Validering med mervärde (Ds 2016:24) där flera lärosäten framhållit att skrivningarna i 6 kap. 7 § högskoleförordningen är begränsande med avseende på vad som kan tillgodoräknas. Det har också fram- gått i bland annat kompetens vid bedömning av behörighet och tillgodoräknanden (2009) att lärosäten upplever bestämmelserna i högskoleförordningen om reell kompetens som otydliga och att det råder oklarhet kring vissa begrepp. Anpassning till och EU:s referensramar för kvalifikationer för livslångt lärande Med den gemensamma europeiska referensramen för kvalifikationer (EQF) och implementeringen av nationella referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (SeQF) ökar jämförbarheten mellan kvalifikationer som har erhållits i olika länder och i olika sammanhang. Fördelarna med systemet med EQF/NQF för läro- sätenas arbete med erkännande av tidigare lärande framhålls i , och (se kapitel 4). Om en individ redan har erhållit en kvalifikation från en erkänd institution är prövningen Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning för tillgodoräknande inom en högskoleutbildning betydligt enklare än om de kunskaper och färdigheter som åberopas inte har blivit formellt bedömda. Denna skillnad mellan å ena sidan lärande- resultat som bedömts och lett till en kvalifikation och å andra sidan kunskaper och färdigheter som inte tidigare prövats i en formell bedömning (reell kompetens) är inte tydlig i nuvarande bestäm- melser om tillgodoräknande inom högskoleutbildning. Att kunna särskilja grunden för tillgodoräknande inom högskole- utbildning är inte minst viktigt med tanke på den expansion som pågår av . finns nära 50 000 studerande inom olika yrkeshögskoleutbildningar, och inom ramen för regeringens satsning på ett utvidgat kunskapslyft sker en kraftig ytterligare ut- byggnad. Kvalificerad yrkeshögskoleexamen är i likhet med examina på grundnivå inom högskolan nivåplacerade på nivå 6 i SeQF. Genom att särskilja tillgodoräknanden som grundar sig på sådant lärande som studenten redan fått bedömt för en kvalifikation från tillgodo- räknande som grundar sig på kunskaper och färdigheter som inte tidigare bedömts (reell kompetens) ges bättre förutsättningar att följa upp att utbildningssystemet som helhet ger möjlighet till progression och ett effektivt livslångt lärande. Det finns en mångfald utbildningar som bedrivs av bland annat privata utbildningsanordnare, studieförbund, folkhögskolor, branschorganisationer och enskilda arbetsgivare. Många håller en nivå både vad gäller kvalitet och inriktning som kan vara jämför- bar med en högskoleutbildning. Med förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (SeQF) ges möjlighet att ansöka hos Myndigheten för om en nivå i referensramen för sådana icke-formella utbildningskvalifika- tioner. En kvalifikation ska anses motsvara den nivå i referensramen som bäst överensstämmer med de kunskaper, färdigheter och kom- petenser som kvalifikationen representerar (3 §). En förutsättning är att den som utfärdar kvalifikationen bedriver ett systematiskt kvalitetsarbete där kvalitetssäkring av kvalifikationen ingår (4 §). Myn- digheten för ansvarar för att granska att utfärdaren upprätthåller den nivå på kvalifikationen som anges i beslutet och att kraven på systematiskt kvalitetsarbete är uppfyllda (6 §). Med successivt fler kvalifikationer från icke-formella utbildningar och informellt lärande som nivåplacerats i SeQF ökar lärosätenas möjlig- heter att jämföra resultat av lärande (learning outcomes) från samman- Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning hang utanför formell utbildning vid prövning för tillgodoräknande inom högskoleutbildning. Valideringsdelegationen föreslår därför att rätten till tillgodo- räknande delas upp i fyra punkter i 7 § andra stycket och gäller kunskaper och färdigheter som studenten har utvecklat 1.genom att ha gått igenom en högskoleutbildning med godkänt resultat vid en svensk högskola, 2.genom att ha gått igenom en högskoleutbildning med godkänt resultat vid en utländsk högskola, 3.på annat sätt än som avses i 1 eller 2 och som har dokumenterats i en kvalifikation som anges i bilagan till förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande eller som enligt beslut enligt den förordningen motsvarar en nivå i referensramen, eller 4. i yrkesverksamhet eller på annat sätt. Kunskaper och färdigheter som studenten utvecklat och fått bedömt för en kvalifikation enligt förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande, och kunskaper och färdig- heter som utvecklats i yrkesverksamhet eller på annat sätt anges i två separata punkter i bestämmelserna om tillgodoräknande. Punkt- erna 1–3 avser således kunskaper och färdigheter som studenten redan har fått bedömt för en erkänd kvalifikation. Det är därmed enbart kunskaper och färdigheter enligt punkten 4 som avser bedöm- ning av reell kompetens. Kunskaper och färdigheter från annan utbildning än de som anges i punkterna 1–3 kan tillgodoräknas som kunskaper och färdigheter som utvecklats på annat sätt, dvs. med stöd av punkten 4. Följdändringar i högskoleförordningen samt ändringar i andra lagar och förordningar Ändringen i 6 kap. 7 § högskoleförordningen gör det nödvändigt att göra följdändringar i 6 kap 8 § som rör högskolans skyldighet att pröva ansökan om tillgodoräknande och 12 kap. 2 § 4 enligt vilken ett beslut om tillgodoräknande får överklagas till för högskolan. Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning Utöver ändringarna i högskoleförordningen föreslås följdänd- ringar i 2 kap. 12 § skollagen (2010:800) och i sju andra förordningar: 2 kap. 3 § och 3 kap. 7 § förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor, 4 § förordningen (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal, 31 § förordningen (2011:689) om vissa behörig- hetsgivande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskoleutbildningar för vidareutbildning av lärare och förskollärare som saknar lärar- eller förskollärarexamen, 4 kap. 2 § förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan, 5 kap. 2 och 3 §§ förordningen (1993:221) för , 2 kap. 8 § förordningen (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskole- chefer och 5 kap. 4 § och 6 kap. 5 § förordningen (2011:1108) om vuxenutbildning. De föreslagna ändringarna ska träda i kraft . De nya bestämmelserna om tillgodoräknande är avsedda att utvidga studenternas möjligheter för tillgodoräknande genom en rätt att åberopa alla former av meriter vid ansökan om tillgodoräknande oberoende av hur dessa kunskaper och färdigheter har utvecklats. De nya bestämmelserna ska också säkerställa att Lissabonkonven- tionens principer om generöst och flexibelt erkännande av tidigare lärande ska gälla för alla åberopade meriter oavsett var kunskaperna och färdigheterna har utvecklats. Det är därför motiverat att de nya bestämmelserna ska tillämpas så snart de träder i kraft och att inga övergångsbestämmelser införs. De nya bestämmelserna ska därmed även gälla för studenter som ansökt om tillgodoräknande före ikraft- trädandet men där beslut inte har fattats av högskolan när de nya bestämmelserna träder i kraft. De nya bestämmelserna ska även tillämpas vid överklagande av beslut om tillgodoräknande som med- delats med stöd av de äldre bestämmelserna men där ärendet ännu inte har avgjorts av överklagandeinstansen vid tiden för ikraft- trädandet. Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning Tillgodoräknande för andra än studenter Bestämmelserna i 6 kap. högskoleförordningen rörande tillgodo- räknande gäller endast för studenter om inte annat anges särskilt. Valideringsdelegationen föreslår inte någon ändring i högskoleförord- ningen som möjliggör tillgodoräknande även för andra än studenter då detta inte ryms inom högskolornas uppgifter att bedriva utbild- ning och forskning samt att samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet. Högskolornas uppgift beskrivs närmare i kapitel 7. 5.7.2Förbättrad redovisning av tillgodoräknanden Valideringsdelegationens förslag: Fler uppgifter om studenter ska föras in både i högskolornas studieregister och i universitets- och högskoleregister. Registrering av uppgifter om studier inom utbildning på grund- nivå, avancerad nivå och forskarnivå vid statliga universitet och högskolor ska vad gäller registrering av tillgodoräknande enligt högskoleförordningens bestämmelser utvidgas till att även inne- fatta registrering av grunden för tillgodoräknandet. Med grund för tillgodoräknande avses de grunder som anges i föreslagna 6 kap. 7 § andra stycket högskoleförordningen. Vidare ska universitets- och högskole- register, som innehåller uppgifter om studenter i utbildning på grundnivå och avancerad nivå, även innehålla uppgifter om till- godoräknade enligt högskoleförordningens bestämmelser på samma sätt som det registreras för tillgodoräknande inom utbildning på forskarnivå. universitets- och högskoleregister ska vad gäller registrering av tillgodoräknande enligt högskoleför- ordningens bestämmelser även innehålla grunden för tillgodo- räknandet. Detta gäller studenter inom utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. De föreslagna ändringarna ska träda i kraft . De äldre bestämmelserna ska fortfarande gälla i fråga om ansök- ningar om tillgodoräknande som kommer in till högskolan före ikraftträdandet. Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning Valideringsdelegationen föreslår slutligen att stöd ska ges för utvecklingsarbete för registrering av uppgifter om tillgodoräk- nande i lärosätenas studiedokumentationssystem Ladok. Rätten till tillgodoräknande är av stor betydelse för individens möj- lighet till progression i studierna, för mobilitet och för att möjliggöra det livslånga lärandet. saknas tillförlitlig statistik om tillgodoräknanden. Detta medför bland annat att omfattningen av lärosätenas arbete med bedömning av kunskaper och färdigheter som utvecklats i andra sammanhang än i högskoleutbildning inte synliggörs. Det medför också att underlag saknas för att följa upp i vilken utsträckning lärosätena ger studenter möjlighet att få sitt tidigare lärande från andra sammanhang än högskoleutbildning be- dömt och erkänt. Bristen på tillförlitlig statistik gör det även svårt att bedöma genomströmning och effektivitet i högskoleutbildningen. I förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor finns det bland annat bestämmelser om registrering av uppgifter om studier inom utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå vid statliga universitet och högskolor och bestämmelser om rapportering av uppgifter om studenter till () för officiell statistik. Valideringsdelegationen föreslår att en skyldighet att föra in fler uppgifter om studenter både i högskolornas studieregister och i universitets- och högskoleregister ska införas så att det blir lättare att följa upp beslut om tillgodoräknande och sammanställa statistik. Redovisningen av grunden för tillgodoräknanden ska följa uppdelningen i högskoleförordningen Varje högskola ska dokumentera uppgifter om studenter genom att föra ett studieregister och där ange uppgifterna individuellt för varje student (2 kap. 1 §). I 3 § räknas det upp vilka uppgifter som ska dokumenteras för varje student och i punkten 9 anges tillgodoräk- nad utbildning eller annan tillgodoräknad verksamhet. För att komma åt problemet med att få fram statistik gällande grunden för till- godoräknande, som enbart anges att det ska delas upp i tidigare högskolestudier eller annan verksamhet, föreslår Valideringsdelega- Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning tionen att 2 kap. 3 § första stycket 9 ändras så att det framgår att grunden för tillgodoräknandet ska dokumenteras i studieregistret. Med grunden för tillgodoräknande avses de grunder som anges i den föreslagna 6 kap. 7 § andra stycket högskoleförordningen, det vill säga de kunskaper och färdigheter som studenten har utvecklat 1.genom att ha gått igenom en högskoleutbildning med godkänt resultat vid en svensk högskola, 2.genom att ha gått igenom en högskoleutbildning med godkänt resultat vid en utländsk högskola, 3.på annat sätt än som avses i 1 eller 2 och som har dokumenterats i en kvalifikation som anges i bilagan till förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande eller som enligt beslut enligt den förordningen motsvarar en nivå i referens- ramen, eller 4.i yrkesverksamhet eller på annat sätt. Redovisning av tillgodoräknanden till SCB för studenter på grundnivå och avancerad nivå Bestämmelser om rapportering av uppgifter om studenter till () för officiell statistik återfinns i 3 kap. i förordningen. SCB ska föra ett register och där ange uppgifterna individuellt för varje student (1 §). univer- sitets- och högskoleregister ska innehålla uppgifter om samtliga studenter i utbildning på grundnivå och avancerad nivå (3 §). Registret ska även innehålla uppgifter om samtliga doktorander (7 §). Upp- gifterna hämtar SCB från högskolornas studieregister. De uppgifter som ska dokumenteras räknas upp i 3 § för studenter i utbildning på grundnivå och avancerad nivå respektive i 7 § för doktorander. För doktorander anges i 7 § 7 att det i registret ska dokumenteras uppgifter om tillgodoräknad utbildning eller annan tillgodoräknad verksamhet i högskolepoäng och, i förekommande fall, om tillgodo- räknandet avser utbildning på grundnivå eller avancerad nivå. Mot- svarande skyldighet att dokumentera tillgodoräknad verksamhet saknas för studenter i utbildning på grundnivå och avancerad nivå. Avsaknaden av en sådan skyldighet kan vara en bidragande för- till det stora och ökande antalet tillgodoräknanden som be- Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning viljats studenter där uppgift om grund för tillgodoräknandet saknas i Ladok. Av statistiken som redovisas i avsnitt 5.5.1 framgår att saknades uppgift om grunden för tillgodoräknandet för nära 3 600 studenter i högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå. beviljades totalt 20 800 studenter tillgodoräknande. Detta innebär att dokumentation om grund för tillgodoräknande saknas i registren för nära var femte student som beviljats tillgodo- räknande. Valideringsdelegationen föreslår därför ett tillägg i 3 § i förord- ningen så att SCB även får i uppdrag att dokumentera beslut om till- godoräknande för studenter i utbildning på grundnivå eller avancerad nivå på samma sätt som för doktorander. Vidare föreslås att SCB ska dokumentera grunden för tillgodoräknande för såväl studenter i utbildning på grundnivå och avancerad nivå som för doktorander enligt de grunder som angetts ovan. Stöd för utvecklingsarbete i Ladok För att uppgifter om tillgodoräknande ska kunna registreras i läro- sätenas studieregister krävs en vidareutveckling av studiedokumen- tationssystemet Ladok. finns endast möjlighet att i Ladok dela upp registrering om grund för tillgodoräknande i tidigare högskolestudier eller annan verksamhet. Funktionaliteten i Ladok behöver utvecklas för att möjliggöra den förbättrade redovisningen av tillgodoräknande som föreslås med tydligare uppdelning på olika grunder för beslut. Ett beslut om tillgodoräknande kan i vissa fall grunda sig på flera olika åberopade meriter. Detta medför att det i utvecklingen även är viktigt att möjliggöra registrering av flera till- godoräknandegrunder per beslut. Systemutveckling i Ladok sker gemensamt för alla högskolor som är anslutna till systemet (39 högskolor) men varje hög- skola äger och ansvarar för innehållet i sitt register. Ladok finansieras genom medlemsavgifter från lärosätena. Valideringsdelegationen föreslår att det nödvändiga utvecklings- arbetet i Ladok tillförs stöd för att inte utvecklingen av förbättrad statistik ska försenas. På motsvarande sätt gavs ett stöd till utveck- ling av Ladok i samband med förberedelse inför övergången till ett nytt poängsystem i högskolan 2007. Tillgodoräknanden inom svensk högskoleutbildning Den beskrivna systemutvecklingen i Ladok behöver ha genomförts innan de föreslagna ändringarna i förordningen kan träda i kraft. Den nya förordningen föreslås därför träda i kraft .