sou · H6B329 · 2018-04-10 00:00:00 — Varje huvudman ska se till att rektorerna går en särskild befatt- ningsutbildning eller en utbildning som kan jämställas med denna. Utbildningen ska påbörjas möjligt efter det att rektorn har tillträtt sin anställning och vara genomförd efter till- trädesdagen. Skyldigheten för en huvudman enligt första stycket gäller inte i fråga om rektorer som -tidigare gått befattningsutbildningen eller en äldre statlig rektors- utbildning, -genom tidigare utbildning, i yrkesverksamhet eller på annat sätt har utvecklat kunskaper och färdigheter som av en högskola som anordnar befattningsutbildning har jämställts med sådan utbildning, eller -är verksamma som rektorer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning enligt första stycket. I paragrafen finns bestämmelser om skyldigheten för varje huvud- man att låta rektorer gå en särskild befattningsutbildning eller mot- svarande utbildning för rektorer. Paragrafen innehåller även vissa undantag från denna skyldighet. Andra stycket har ändrats på så sätt att en rektor som genom tidigare utbildning, i yrkesverksamhet eller på annat sätt har utvecklat kunskaper och färdigheter som av en högskola som anordnar befatt- ningsutbildning har jämställts med sådan utbildning, inte behöver gå den särskilda befattningsutbildningen för rektorer eller motsvarande utbildning. gäller undantaget enbart kunskaper som förvärvats genom annan utbildning eller yrkeserfarenhet. Paragrafen har ut- vidgats till att även omfatta kunskaper och färdigheter som utvecklats på annat sätt i enlighet med förordningen (2011:183) om befatt- ningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. Exempel på kunskaper och färdig- heter som har utvecklats på annat sätt är icke-formellt lärande genom t.ex. studiecirklar, arbetsmarknadsutbildning och personal- utbildning samt kunskaper och färdigheter som utvecklats genom informellt lärande i t.ex. oavlönat volontärarbete, föreningsliv och praktik. Vissa ord i andra stycket har bytts ut enbart för att motsvara ordalydelsen i förordningen för befattningsutbildningen. Annan utbildning har ändrats till tidigare utbildning och yrkeserfarenhet har ändrats till yrkesverksamhet. Slutligen har ordet förvärvat bytts ut mot utvecklat och ett tillägg har gjorts för att förtydliga att man utöver kunskaper även utvecklar färdigheter. Dessa ändringar har gjorts för att bättre stämma överens med högskolelagen som bland annat anger att högskoleutbildning ska utveckla studenternas kun- skaper och färdigheter. anges enbart kunskaper i lagtexten. Särskilt yttrande av ledamoten Jag befarar att Valideringsdelegationens bedömning i avsnitt 7.4 inte uppnår avsedd nyttoeffekt. Syftet med ett förhandsbesked är, enligt min mening, att ge individen ett så tydligt underlag som är möjligt i studie-och karriärplanering, för att kunna fatta ett välgrundat beslut. Målet ur individens perspektiv är att få en uppfattning om vad som de facto kommer att tillgodoräknas. Jag anser inte att delegationens bedömning leder fram till det som individen efterfrågar. Ett för- handsbesked kan inte bli juridiskt bindande, då en bedömning och validering behöver styras mot en kvalifikation eller motsvarande. Jag anser att högst effekt uppnås om förhandsbeskedet ges vid den lärosätesinstitution där ett eventuellt framtida beslut om tillgodo- räknande tas. Vägledning sker på lärosätena, och jag före- slår därför att lärosätena får ett utvidgat vägledaruppdrag, bestående i att koppla det vägledande samtalet till ett skriftligt omdöme om vad av individens reella kompetens som kan komma i beaktande för beslut om tillgodoräknande, om och när individen söker och blir antagen till utbildning. (2017) “Validation as a learning process”, i Learner at the Centre, s. 121–127, Houten/Aarhus: /. , P & M (2011) ”Reell kompetens som resurs i högre utbildning?” i Högre utbildning, Vol 1, Nr 1 s. 3–14. , P & A Fejes (2010) Kunskapers värde – validering i teori och praktik, . Analysgruppen för arbetet (2015) Livslångt lärande för framtidens arbetsmarknad, Delrapport 1, Kansliet för strategi- och framtidsfrågor, Statsrådsberedningen. Analysgruppen för arbetet (2016) Arbetet , Slutrapport, Kansliet för strategi- och framtidsfrågor, Statsråds- beredningen. Associatie (2017) RPAC-Guide 2017. , S (2014) “Origins, history and evolution of the Recognition Convention: A view of the past and a look at the future”, i , S och C (eds) The Recognition Convention at 15: Making fair recognition a reality, 19. Cedefop (2014) European inventory on validation of non-formal and informal learning 2014: Country report . Cedefop (2015) European and Informal Learning, Cedefop reference series No 104, . Cedefop (2016a) Country report – 2016 update to inventory on validation of non-formal and informal learning. Cedefop (2016b) Belgium-Flanders Country report – 2016 update to inventory on validation of non-formal and informal learning. Cedefop (2016c) Funding validation, A thematic report for the 2016 update to inventory on validation of non- formal and informal learning, : Publications Office. Cedefop (2017) European inventory on validation of non-formal and informal learning – 2016 update, Synthesis report. : Publications Office. Cedefop (2018) National qualifications framework developments in European countries: analysis and overview 2015–2016, Cedefop research paper No 65, : Publications Office. (1997) Explanatory Report to the Convention on the Recognition of Qualifications concerning Higher Education in Region. (2017) Recommendation on the recognition of refugees’ qualifications under the Recognition Convention and Explanatory Memorandum, DGII/EDU/HE, 3 rev. Ds 2016:24 Validering med mervärde, . Europeiska unionens råd (2004) Common European Principles for the Identification and Validation of Non-formal and Informal Learning, EDUC 101 SOC 220, No 9175/04. Europeiska unionens råd (2008) Rekommendationen om EQF, EUT C 111, . Europeiska unionens råd (2012) Rådets rekommendation av om validering av icke-formellt och informellt lärande, 2012/C 398/01. (2012) Process Implementation Report. (2015) Process Implementation Report. (2016) A New Skills Agenda for Europe – Working together to strengthen human capital, employability and competitive- ness, , 10.6.2016, COM(2016) 381. Försvarshögskolan (2017) Riktlinjer för erkännande av tidigare studier/reell kompetens inom uppdragsutbildning, Ö 268/2017. (2011) Recognition of Prior Learning at GCU, GCU RPL Policy, Revised October 2016. (2018) universitets årsredovisning 2017. Haikola L (2016) ”Samverkan inom högskolesektorn”, i Frivillig samverkan mellan myndigheter – några exempel, Statskontoret. (2013) Handläggningsordning för validering av reell kompetens, Dnr DUC 2013/831/80. (1998) Tillgodoräknande av kurs, Tillsynsrapport. (2004) Tillgodoräknande av tidigare utbildning och yrkesverksamhet. (2009) Reell kompetens vid bedömning av behörighet och tillgodoräknande, rapportserie 2009:21 R. (2011) Är det lönsamt att satsa på kvalificerade insatser för invandrade akademiker? (2017) Rätt jobb åt utrikes födda akademiker, En samhälls- ekonomisk beräkning av en fungerande jobbkedja. Kolb D A (1984) Experiential learning: Experiences as the source of learning and development, Englewood , N J: (2015) Utbildningsutbud för livslångt lärande i arbetslivet, Underlagsrapport 4 till Analysgruppen för arbetet , Kansliet för strategi- och framtidsfrågor, Statsrådsberedningen. (2017) Struktur för valideringsprocesser vid . Nuffic (2016) for Higher Education Institutions, second edition. (2015) Education at a Glance, Indicators. (2016a) Getting Skills : , , . (2016b) Working Together: Skills and Labour Market Integration of Immigrants and their Children in , , . (2017) Making integration work: Assessment and Recognition of Foreign Qualifications, , . 1992/93:1 Frihet för kvalitet. 2001/02:15 Den öppna högskolan. 2004/05:162 Ny värld – ny högskola. 2006/07:107 Vägar till högskolan för kunskap och kvalitet. 2008/09:175 Gränslös kunskap – högskolan i globaliseringens tid. 2014/15:1 Budgetpropositionen . 2014/15:100 ekonomiska vårproposition. 2015/16:1 Budgetpropositionen . 2017/18:105 Ny dataskyddslag. 2017/18:204 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande. QAA (2014) Recognition of Prior Learning, National Framework for Scottish Higher Education, QAA 697, . Rekryteringsdelegationen (2004) Breddad rekrytering – en fråga om visioner, incitament och attityder, Dnr 22/04. (2011) Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning – förutsägbara, ändamålsenliga och effektiva? (2016) Det livslånga lärandet inom högre utbildning, (2015a) Vad kostar en akademiker? En jämförelse av utbildnings- kostnaden för en svenskutbildad och en invandrad akademiker. (2015b) utrikes födda akademiker. SCB (2013) Ingenjörerna, En djupanalys av ingenjörsutbildade och personer med ett ingenjörsyrke, Temarapport 2013:1. SCB (2014) Vuxnas deltagande i utbildning /2012, Tema- rapport 2014:3. SCB (2017) Studenter och examinerade på grundnivå och avancerad nivå 2015/16, Statistiska meddelanden UF 20 . (2016) Krav på behörighet inom barn- och ungdomsvård – uppföljning av lagändring. Sonnerby P (2012) Lärda för livet? En om effektivitet i svensk högskoleutbildning, Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi 2012:7, . SOU 2004:29 Tre vägar till den öppna högskolan, Betänkande av . SOU 2015:70 Högre utbildning , Betänkande av utred- ningen om högskolans utbildningsutbud. SOU 2015:90 Utbildning för framtidens arbetsmarknad, Bilaga 5 till . SOU 2016:85 Digitaliseringens effekter på individ och samhälle, fyra temarapporter. SOU 2017:18 En nationell strategi för validering, Delbetänkande av Valideringsdelegationen 2015–2019. SOU 2017:20 Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning, Betänkande av Tillträdes- utredningen. SOU 2017:49 EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet, Betänkande av . (2015) Validering för tillgodoräknande inom Lärarlyftet, Lärosätets manual för funktionerna kartläggare, bedömare och beslutsfattare. (2016) Validering inom Lärarlyftet II, slut- rapport , Dnr SU FV-6.5-1833-14. Strut (2018) Övergripande modellförslag för styrning av universitet och högskolor, U 2017:05, Promemoria . (2017) Integration för tillväxt, En samhälls- ekonomisk beräkning av två reformer för snabbare etablering av invandrade akademiker. (2003) SUHF:s projekt om validering av reell kompetens, Slutrapport . (2003) Rekommenda- tioner för arbetet med att validera reell kompetens inom högskolan, Dnr 42/03. (2004) Validering av reell kompetens 2004 – hur har det gått? Reflek- tioner och förslag från en arbetsgrupp inom SUHF, . SÖ 2001:46 Konventionen om erkännande av bevis avseende högre utbildning i , , internationella överenskommelser, . TCO (2017) Återkommande utveckling – Förslag till ett omställ- ningsuppdrag för högskolan, 1/17. (2017) Global Convention on the Recognition of Higher Education Qualifications, presenterad . Unionen (2016) Förslag till utbildnings- och valideringsprojekt med anledning av omfattande sparpaket på , , N2016/06364/RTS. (2014a) Tillsynsbesöket vid 2013, Rapport 2014:5. (2014b) Tillgodoräknande i utbildning på forskarnivå, Effektivitetsanalys 2014:5. (2015) Standarder och riktlinjer för kvalitetssäkring inom det europeiska området för högre utbildning (ESG), Översättning av Standards and in Higher Education Area (ESG), antagna vid ministerkonferensen i , . (2016a) Nationellt system för kvalitets- säkring av högre utbildning, Rapport 2016:15. (2016b) Vägledning för granskning av lärosätenas kvalitetssäkringsarbete. (2016c) Uppdragsutbildning vid univer- sitet och högskolor, Rapport 2016:18. (2017a) Vägledning för tillsyn av läro- sätenas regeltillämpning, Pilotstudie. (2017b) Universitets och högskolors arbete med att främja en hållbar utveckling. (2017c) Rapportering av uppdrag att utveckla uppföljningen av lärosätenas arbete med bedömning av reell kompetens för behörighet och tillgodoräknande, nr 111-95-17. (2017d) Universitet och högskolor – Årsrapport , Rapport 2017:8. (2018) Vägledning för tillsyn av läro- sätenas regeltillämpning. Universitets- och högskolerådet (2016) En särskild valideringsinsats – avrapportering av regeringsuppdrag, Dnr 1.1.1-365-2016. Universitets- och högskolerådet (2018) Årsredovisning 2017. Valideringsdelegationen (2008) Valideringsdelegationens slutrapport – Mot en nationell struktur. Vidareutbildning av lärare (2016) Validering av förskolepedagogiskt område, , Rapport 2016:1. Vidareutbildning av lärare (2017) Validering av ämnesdidaktik inklusive metodik, , Rapport 2017:1. Werquin, P (2010) Recognition of Non-Formal and Informal Learning: Country Practices, , . En samordnad utveckling av validering En kommitté i form av en nationell delegation ska följa, stödja och driva på ett samordnat utvecklingsarbete inom valideringsområdet på den nationella och regionala nivån. Delegationen ska också lämna förslag på en nationell strategi för validering som präglas av effek- tivitet, långsiktighet och överblickbarhet och som gynnar utveck- lingen av hållbara och generella strukturer för validering på nationell och regional nivå. •lämna förslag på en nationell strategi för validering, •verka för att en samsyn på validering, dess innebörd och funktion etableras inom utbildningsväsendet och arbetslivet, •följa och analysera omfattningen och resultatet av validering inom utbildningsväsende och arbetsliv, •sprida kunskap om goda exempel i fråga om validering, •arbeta för att information om validering som tillgodoser den enskildes behov görs tillgänglig, •lämna förslag till regeringen och ta behövliga initiativ till för- ändringar som stärker valideringsarbetet inom utbildningsväsendet och arbetslivet, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska slutredovisas . En samordnad utveckling av validering behöver främjas Med validering avses en strukturerad bedömning och ett erkän- nande av kunskaper och kompetens som en person har oberoende av hur de har förvärvats. Validering syftar till att individen ska kunna få en kvalifikation, dvs. ett formellt intyg på att kompetensen mot- svarar fastställda och erkända kriterier inom utbildning eller arbets- liv. Validering lyfts inom både EU och av fram som ett viktigt verktyg för det livslånga lärandet, för ökad anställningsbarhet och för en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Validering av reell kompetens kan ge enskilda individer behörighet till utbildning, bidra till att effektivare utbildningsinsatser kan erbjudas och leda till en snabbare etablering och omställning på arbetsmarknaden. Ur ett tillväxtperspektiv bör validering ingå i strategier för kompetens- försörjning och kompetensutveckling. Det är alltså motiverat av flera skäl att personer med behov av och förutsättningar för validering har tillgång till sådan. Väl fungerande system för validering inom utbild- nings- och arbetsmarknadsområdet bedöms kunna bidra till bety- dande samhällsekonomiska vinster. Europeiska unionens råd beslutade mot bakgrund av sådana över- väganden en rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande (2012/C 398/01). till- styrkte rekommendationen vilken förväntas vara införd . Regeringen har vidare aviserat att ett sammanhållet, nationellt och permanent system för validering ska införas (prop. 2014/15:1) och påtalat att valideringsprocesserna behöver bli effektivare (prop. 2014/15:100). Uppdraget att främja en samordnad utveckling av validering Omfattningen och värdet av validering är beroende av att det finns utvecklade strukturer som möjliggör validering, att validering är till- gänglig i praktiken och att valideringen genomförs med hög kvalitet. Dagens system behöver förbättras i flera av dessa avseenden. En samsyn bland aktörer och intressenter i fråga om validering, dess innebörd och funktion utgör vidare en grundläggande förutsättning för att ett fungerande, sammanhållet och transparent system ska utvecklas. Med anledning av detta behöver en nationell strategi för validering tas fram. Strategin ska bidra till ett effektivt, långsiktigt och överblickbart system för validering, liksom en förbättrad sam- ordning mellan aktörer och intressenter inom utbildningsväsendet, arbetsmarknaden, branscher och organisationer inom arbetslivet samt organ som ansvarar för utfärdandet av olika kvalifikationer. En nationell delegation ska ha till uppgift att följa, stödja och driva på utvecklingsarbetet för att skapa ett effektivare system för validering på nationell och regional nivå. Upp- draget att främja en samordnad utveckling av validering omfattar valideringsfrågor inom gymnasieskolan, vuxenutbildning, , högskolan, övriga eftergymnasiala utbildningar, folk- bildning samt verksamhet inom arbetsmarknad och arbetsliv som syftar till validering av reell kompetens. Uppdraget omfattar även valideringsfrågor som kan beröra utfärdandet av kvalifikationer som särskilda organisationer eller organ ansvarar för. Det ska genomföras med hänsyn till varje verksamhetsområdes särskilda förutsättningar. •verka för att konkreta åtgärder initieras och genomförs som gynnar utvecklingen av hållbara strukturer för validering, •när det gäller regionala strukturer för validering beakta behov av stöd och samverkan för att utvecklingen ska gå framåt, •lämna förslag på en nationell strategi för validering, •arbeta för att en samsyn på validering, dess innebörd och funktion etableras i utbildningsväsendet, branscher och organisationer inom arbetsliv samt myndigheter som validerar i syfte att pröva behörighet till yrke, och •arbeta för att strukturer för validering på regional och nationell nivå och inom utbildning och arbetsliv blir överblickbara, effektiva och hållbara i ett långsiktigt perspektiv. Validering ska vara ett naturligt inslag i utbildning och arbetsliv Utvecklingen av metoder inom valideringsområdet och tillämp- ningen av dem har gått framåt och gett validering en högre grad av legitimitet. Det kvarstår dock ännu brister som sammantaget be- gränsar tillgången till och värdet av validering. Det är angeläget att validering betraktas som ett naturligt inslag inom utbildningsväsendet och i arbetslivet. Viktiga utvecklingsområden som behöver upp- märksammas är bl.a. validering av nyanlända invandrares utbildning, kunskaper och kompetens och hur branschernas valideringsmodeller kan anpassas för att fungera för individer med varierande bakgrund och förutsättningar. Även myndigheters arbete med validering som syftar till att pröva behörighet till ett yrke ska uppmärksammas. Det är vidare viktigt att insatser som utvecklas med fokus på enskilda grupper i samhället utformas så att de blir fungerande delar av lång- siktiga och generella strukturer för validering och inte får karaktären av särlösningar. •verka för att valideringsinsatser ges en utformning som kan möta olika individers behov och fungera inom ramen för långsiktiga och generella strukturer för validering. Brister i informationen om valideringens omfattning Det saknas tillförlitliga uppgifter om valideringens omfattning och resultat. Tillgången till validering varierar också i hög grad mellan olika regioner, yrkesområden och utbildningsområden. Det finns behov av att samordnat redovisa hur systemet för validering utvecklas för att på så sätt också kunna identifiera eventuella ytterligare utveck- lingsbehov. Det finns också behov av att sprida kunskap om goda exempel som kan inspirera såväl enskilda som ansvariga myndig- heter och berörda inom arbetslivet. Tillgången till informationen om validering som den enskilde kan tillgodogöra sig behöver också förbättras på olika sätt. Delegationen ska i samverkan med berörda myndigheter på nationell och regional nivå •följa och analysera omfattningen och resultatet av validering inom utbildning och arbetsliv, •sprida kunskap om goda exempel i fråga om validering, och •arbeta för att information om validering som tillgodoser den enskildes behov görs tillgänglig. Identifiera behov av utvecklingsinsatser och förändringar För att validering ska bli ett accepterat, effektivt och tillförlitligt inslag i utbildningsväsende och arbetsliv kan det finnas behov av olika åt- gärder och insatser som delegationen uppmärksammar efterhand. Sådana kan komma att identifieras bl.a. vid kontakter med verk- samma inom olika sektorer och genom de sammanställningar och analyser som ska göras. Behoven av åtgärder och insatser kan skilja sig åt mellan olika verksamhetsområden beroende på deras olika förutsättningar och mål. Delegationen bör i kontakterna med branscher och organisationer i arbetslivet uppmärksamma identi- fierade utvecklingsbehov. Delegationens förslag bör vidare ta hänsyn till eventuella övriga insatser på nationell och regional nivå som syftar till att främja validering. •lämna förslag till regeringen om behövliga och konkreta för- ändringar som stärker valideringsarbetet inom utbildning och arbetsliv, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Delegationen ska redogöra för ekonomiska och praktiska kon- sekvenser av sina förslag. Uppdragets genomförande och redovisning Delegationen ska ledas av en ordförande och bestå av högst 14 andra ledamöter som representerar bl.a. relevanta branscher och parter inom arbetslivet, närmast berörda myndigheter och regionala organ. En expertgrupp ska stödja delegationens arbete. Delegationen ska inhämta synpunkter från och hålla kontakt med de myndigheter och organisationer på nationell och regional nivå som berörs av uppdraget och de åtgärder som delegationen föreslår. Delegationen ska regelbundet hålla (Utbild- ningsdepartementet och ) underrättat om hur uppdraget fortskrider. En redovisning ska lämnas Förslag till åtgärder som delegationen anser är nödvändiga under sin löpande verksamhet ska redovisas i delbetänkanden. Uppdraget ska slutredovisas . 1.Ett reklamlandskap i förändring –konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. 5.Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet. 6.Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. 7.Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2018. Beslut under osäkerhet. 9.Ökad trygghet för studerande som blir sjuka. 10.Myndighetsgemensam indelning – samverkan på regional nivå. Myndighetsgemensam indelning – författningsändringar till följd av ny landstingsbeteckning. –för unga som varken arbetar eller studerar. 12.Uppdrag: Samverkan 2018. Många utmaningar återstår. 13.Finansiering av infrastruktur med skatt eller avgift? 14.Bidragsbrott och underrättelseskyl- dighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering. 15.Mindre aktörer i energilandskapet –genomgång av nuläget. 16.Vägen till självkörande fordon – introduktion. Del 1 + 2. icentrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling. 18.Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst . 19.Forska tillsammans – samverkan för lärande och förbättring. 22.Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande. 23.Konstnär – oavsett villkor? 24.Tid för utveckling. 25.Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering. 26.Några frågor i skyddslagstiftningen. 27.Ekonomiska sanktioner mot terrorism. – för snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser. 29.Validering i högskolan – för tillgodoräknande och livslångt lärande. Uppdrag: Samverkan 2018. Många utmaningar återstår. [12] Flexibel rehabilitering. Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande. Tid för utveckling. Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. Myndighetsgemensam indelning – sam- verkan på regional nivå. Myndighetsgemensam indelning – författningsändringar till följd av ny landstingsbeteckning.