sou · H6B344 · 2018-06-14 00:00:00 — Myndigheten eller enheten kan på detta sätt freda sig mot en talan om ogiltighet av avtalet, vilket framgår av 20 kap. 15 § tredje punkten respektive 20 kap. 15 § andra punkten LUF. Möjligheten till frivillig förhandsannonsering bör finnas kvar. I förtydligande syfte bör det, i den paragraf i de föreslagna 19 a kap. som reglerar denna möjlighet, göras en hänvisning till bestämmel- serna om avtalsspärr i 20 kap. 3 § i respektive lag. 15.5Förfaranderegler som inte behövs Bedömning: Det bör inte gälla några regler om kommunicerings- former vid direktupphandlingar. Enligt 19 kap. 16 § och gäller bl.a. bestämmelserna i lag- arnas 12 kap. 1–5 §§ vid upphandling som avses i 19 kap. Bestämmel- serna i 12 kap. 1–5 §§ gäller dock inte vid direktupphandling. Undan- taget innebär att det inte finns något krav på att använda allmänt tillgängliga elektroniska medel vid kommunikation i direktupphand- lingar. Det finns heller inte någon begränsning när det gäller möjlig- heten att använda muntlig kommunikation. Rättsläget i dessa avse- enden bör vara oförändrat. Bedömning: Det behövs inga regler om tidsfrister vid direktupp- handlingar. Enligt 19 kap. 15 § respektive LUF ska anbudssökande och anbudsgivare ges skälig tid att komma in med anbudsansökningar respektive anbud. Bestämmelsen är tillämplig även vid direktupphand- lingar. Det ligger emellertid i sakens natur att bestämmelsen har störst betydelse för upphandling enligt något av de annonserade för- farandena i 19 kap. Utredningen bedömer inte att det behövs någon motsvarande bestämmelse om tidsfrister i det föreslagna 19 a kap. i lagarna om direktupphandling. 15.6Om myndigheten eller enheten väljer att inte direktupphandla Förslag: Om en upphandlande myndighet eller enhet väljer att inte direktupphandla, trots att det är tillåtet, ska upphandlingen i stället genomföras med tillämpning av bestämmelserna om annonsplik- tiga upphandlingar i lagarnas 19 kap. Om en upphandlande myndighet eller enhet väljer att inte direktupp- handla, trots att det är tillåtet, ska det givetvis inte vara något alter- nativ att helt underlåta att tillämpa upphandlingsreglerna. Då ska upphandlingen i stället genomföras med tillämpning av bestämmel- serna om annonspliktiga upphandlingar i lagarnas 19 kap. En uttryck- lig regel bör ange detta. 15.7Beräkning av en upphandlings värde 15.7.1De särskilda reglerna om principer för beräkning vid direktupphandling utgår Förslag: De direktivstyrda bestämmelserna om beräkning av det uppskattade värdet av en upphandling ska tillämpas för såväl direk- tivstyrda som icke direktivstyrda upphandlingar. En ny bestäm- melse i det inledande kapitlet i respektive LUF ska ange detta. En bestämmelse om att en upphandling inte får delas upp i avsikt att kringgå bestämmelserna i 19 kap. tas in i kapitlet om tröskelvärden och beräkning av en upphandlings värde (5 kap.) i respektive LUF. Bedömning: Det är inte nödvändigt att behålla de särskilda be- stämmelserna om principer för beräkning vid direktupphandling i 19 kap. och . I samband med att det s.k. ändringsdirektivet genomfördes i svensk rätt, infördes också fasta beloppsgränser för direktupphandling (se avsnitt 3.4.1). Då infördes också särskilda bestämmelser om prin- ciper för beräkning av ett kontrakts värde, som ska användas vid till- lämpning av reglerna om fasta direktupphandlingsgränser.7 Värdet av en upphandling ska uppskattas till det totala belopp som ska betalas i upphandlingen. En upphandling får inte delas upp i avsikt att kringgå bestämmelserna i lagen. Vid beräkningen ska options- och förlängningsklausuler beaktas som om de utnyttjats. Vid beräk- ningen ska den upphandlande myndigheten beakta direktupphand- lingar av samma slag gjorda av myndigheten under räkenskapsåret (nuvarande 19 kap. 8 § i och ). Bestämmelserna har sin förebild i de regler om beräkning av vär- det av ett kontrakt och om förbud i vissa fall mot att dela upp en upp- handling som gäller för direktivstyrda upphandlingar. Regeringen uttalade att stöd får sökas i förarbeten och praxis rörande dessa bestämmelser vid behov av vägledning för tolkningen av bestäm- melsernas närmare innebörd.8 Det moment i dessa bestämmelser som förefaller ha vållat störst svårigheter i tillämpningen är att direktupphandlingar av ”samma slag” ska räknas samman. har prövat frågan om flera avtal som har direktupphandlats ska anses vara av samma slag och värdena av dem därför ska räknas samman vid bedömningen av om beloppsgränsen för när direktupphandling är tillåten har överskridits.9 Bestämmelserna har i oförändrad form förts över till och . I lagstiftningsärendet anmärkte Lagrådet bl.a. på att det inte framgår vilka direktupphandlingar som är av ”samma slag” och vad som avses med ”räkenskapsåret”. Vidare noterade att, till skillnad från vad som gäller enligt den direktivstyrda beräk- ningsregeln i 5 kap. 3 § , och andra ersättningar till anbudssökande och anbudsgivare inte ska räknas in i värdet. Lag- rådet anmärkte vidare att vilka ”bestämmelser över tröskelvärdena” som skulle kunna bidra till en ökad förståelse i frågorna om varför vissa ersättningar inte ska ingå i värdet av en upphandling med lägre 2009/10:180 del 1 s. 292 f. s. 293 och 345. 9HFD 2017 ref. 74. värde, eller vad som ska anses vara direktupphandlingar ”av samma slag” inte anges i de citerade förarbetsuttalandena.10 I författ- ningskommentaren till 19 kap. 8 § anges , som svar på Lag- rådets anmärkning, att det i första hand är 5 kap. 3 och 5–7 §§ samt i tillämpliga delar 5 kap. 4 § som kan tjäna som ledning vid tolk- ningen av bestämmelserna.11 Utredningen konstaterar att den upphandlande myndigheten eller enheten, enligt lagarnas nuvarande systematik, förväntas att i vissa fall göra två beräkningar av värdet av det som ska upphandlas. Först enligt 5 kap., för att avgöra om upphandlingen ska genomföras med tillämpning av 19 kap. Därefter enligt 19 kap. 8 § för att avgöra om anskaffningen får ske genom direktupphandling eller inte. Enligt utredningens mening är det inte ägnat att underlätta tillämpningen och förståelsen av regelverket att det i en och samma lag finns två regelsystem för beräkning, som ska tillämpas parallellt, överensstäm- mer till stora delar men innehåller vissa skilda moment. Det är oklart hur rekvisitet ”samma slag” i 19 kap. 8 § i fråga om direktupphandling förhåller sig till de direktivstyrda bestäm- melserna i 5 kap. om upphandling av delkontrakt (8 §), som bl.a. avser ”likartade varor”, och om varu- eller tjänstekontrakt som regelbundet återkommer eller ska förnyas (11 §). Såväl logiskt som systematiskt borde en tillämpning av reglerna i 19 kap. 8 § och 5 kap. rimligen leda till samma resultat i fråga om vilka anskaffningar som ska räknas samman. Om exempelvis fyra kontrakt avseende tjänster av ”samma slag” ska läggas samman enligt 19 kap. 8 §, och om det sammanlagda värdet enligt den beräkningen ger att tröskelvärdet överskrids, blev resultatet i praktiken tämligen märkligt om inte också de direktiv- styrda beräkningsreglerna då innebar att sammanläggning skulle ske. Det går dock inte att med säkerhet säga att bestämmelserna alltid korresponderar med varandra på det viset. Denna osäkerhet är enligt utredningen otillfredsställande och onödig. Det må vara att de nämnda direktivstyrda beräkningsbestämmel- serna lämnar en hel del i övrigt att önska i fråga om tydlighet och tillämpbarhet.12 Men som framgått ovan kan rekvisitet ”samma slag” inte heller anses lättillämpat, vilket får anses gälla även om HFD nu genom sitt avgörande har lämnat viss vägledning.13 Utredningen anser 2015/16:195 del 4 s. 1 164 f. del II s. 1142. 12Se t.ex. Lagrådets yttrande beträffande 5 kap. 11 § , prop. 2015/16:195 del 4 s. 1 060 f. 13HFD 2017 ref. 74. mot den bakgrunden att det trots allt är ett steg i förenklande rikt- ning att renodla beräkningsbestämmelserna. Det bör inte tas in några särskilda regler om principer för beräkning vid direktupphandling. Genom en ny bestämmelse i lagarnas inledande kapitel ska det klargöras, att alla beräkningar av upphandlingars värde ska göras med tillämpning av bestämmelserna i 5 kap. Utredningen anser dock att det fortfarande behövs en särskild bestämmelse om ett förbud mot att dela upp en upphandling i avsikt att kringgå bestämmelserna i 19 kap., dvs. en bestämmelse motsva- rande 19 kap. 8 § första stycket andra meningen och . Den bestämmelsen tas lämpligen in som en ny paragraf i 5 kap. i respek- tive lag. De befintliga direktivstyrda bestämmelserna om förbud mot kringgående, i 5 kap. 6 och 7 §§ respektive 5 kap. 5 och 6 §§ LUF, tar uttryckligen sikte på kringgående av tröskelvärdesgränsen. De är också annorlunda utformade och mer detaljerade än det nationella förbudet mot kringgående. Även om det skulle kunna vara möjligt att göra de direktivstyda bestämmelserna om kringgående tillämplig även för ett kringgående av bestämmelserna i 19 kap., an- ser utredningen inte att det är lämpligt. På grund av den annorlunda utformningen går det inte att med säkerhet säga att de båda bestäm- melsernas tillämplighet till fullo överensstämmer. Den nuvarande bestämmelsen i 19 kap. 8 § och är dessutom tydlig och lättillämpad. Den fyller en viktig funktion bl.a. i arbete med tillsyn över otillåtna direktupphandlingar. Det behövs alltså en särskild bestämmelse om förbud mot kringgående av de icke direktivstyrda reglerna om annonspliktiga upphandlingar. Om en regel om sammanläggning av anskaffningar av ”samma slag” vid beräkning av värdet av en direktupphandling ändå skulle an- ses behövas, skulle en sådan bestämmelse kunna tas in som ett andra stycke i paragrafen med nämnda förbud mot kringgående. Bestäm- melsen skulle kunna utformas på följande sätt. När det avgörs om en upphandlings värde uppgår till direktupphand- lingsgränsen enligt 19 a kap. 1 § andra stycket ska den upphandlande myndigheten/enheten beakta direktupphandlingar av samma slag gjorda av myndigheten/enheten under räkenskapsåret. 15.7.2Självständiga separata operativa enheter ska få direktupphandla Förslag: Om en upphandlande myndighet eller enhet är indelad i separata operativa enheter, ska värdet av en upphandling få upp- skattas särskilt för en självständig sådan enhet när enheten avgör om den får genomföra upphandlingen med användning av direkt- upphandling. När de fasta beloppsgränserna för direktupphandling vid lågt värde infördes genom lagstiftning 2010, uttalade regeringen att avsikten var att samtliga upphandlingar av samma slag inom en och samma upphandlande myndighet eller enhet skulle läggas till grund för uppskattningen av upphandlingens värde.14 Så formulerades också bestämmelsen: det är direktupphandlingar av samma slag gjorda av myndigheten respektive enheten som ska beaktas (se motsvarande bestämmelser i 19 kap. 8 § andra stycket respektive LUF). Med andra ord ska enheter eller avdelningar inom en myndighet eller enhet beakta inköp av samma slag inom hela myndigheten eller en- heten, när den avgör om en viss anskaffning får göras genom direkt- upphandling eller om direktupphandlingsgränsen då överskrids. Den relativt kraftiga höjning av direktupphandlingsgränserna som genom- fördes med ändringar av lagarna är gjord med denna utgångspunkt, även om saken inte berörs närmare i förarbetena.15 Iartikel 5.2 i LOU-direktivet och artikel 16.2 i LUF-direktivet finns bestämmelser, som är nya i förhållande till direktiv, om uppskattning av värdet när en upphandlande myndighet eller enhet är indelad i ”separata operativa enheter”. De har genomförts i 5 kap. 4 § respektive 5 kap. 3 § LUF. Bestämmelserna innebär att om en upphandlande myndighet eller enhet består av separata operativa enheter, ska värdet av en upphandling som huvudregel uppskattas till det samlade värdet för alla sådana enheter. Värdet får dock upp- skattas särskilt för en sådan enhet, om den ansvarar självständigt för sina upphandlingar eller vissa kategorier av upphandlingar. Om en separat operativ enhet inom en upphandlande myndighet eller enhet kan anses vara tillräckligt självständig, får den alltså med stöd av dessa bestämmelser beräkna värdet av sin upphandling utan 2009/10:180 del 1 s. 292 f. 2013/14:133. att ta hänsyn till upphandling inom övriga delar av myndigheten eller enheten, när det gäller att avgöra om tröskelvärdet överskrids inför en viss anskaffning eller inte. När direktivens bestämmelse genomfördes i svensk rätt, saknades det dock beredningsunderlag för någon mer genomgripande föränd- ring av bestämmelserna på det icke direktivstyrda området. Den ordning som har gällt sedan lagstiftningen 2010 gäller därför fortfa- rande. Självständiga separata operativa enheter inom en upphand- lande myndighet eller enhet bör således alltjämt ta hänsyn till värdet av samtliga upphandlingar av samma slag inom myndigheten eller enheten när den avgör om kontraktet kan direktupphandlas eller inte.16 En separat operativ enhet, som är tillräckligt självständig i direk- tivens mening, kan alltså åberopa sin självständighet för att avgöra om den får göra en viss anskaffning genom att upphandla enligt 19 kap. eller LUF. Men om det sammanlagda värdet av enhe- tens och övriga myndigheters inköp av samma slag innebär att direktupphandlingsgränsen överskrids, får anskaffning inte ske med användning av direktupphandling. En sådan ordning kan beskrivas som haltande. Det bör noteras att förarbetena anger att det saknades beredningsunderlag för att före- slå en annan ordning. Det är alltså inte sakliga skäl som hålls fram. I avsnitt 15.7.1 föreslår utredningen att de icke direktivstyrda be- räkningsbestämmelserna om sammanläggning av upphandlingar av ”samma slag” inom en upphandlande myndighet eller enhet ska utgå. Om de direktivstyrda beräkningsbestämmelserna i lagarnas 5 kap. alltid ska användas, får det till följd att bestämmelserna om självstän- diga separata operativa enheter inom en upphandlande myndighet eller enhet blir tillämpliga också i förhållande till direktupphand- lingsgränsen. Detta är en avsedd effekt av utredningens författnings- förslag. Utredningen anser emellertid att lagstiftaren, av förenklings- skäl, bör tillåta självständiga separata operativa enheter att direkt- upphandla på egen hand oavsett om ”samma slag”-bestämmelsen tas bort eller inte. Som redan har framhållits, förutskickades i förarbetena till den senaste höjningen av direktupphandlingsgränserna en utvärdering av de höjda gränserna efter tre år.17 Det kan givetvis invändas att gäl- lande ordning inte bör ändras innan en sådan utvärdering har gjorts. 2015/16:195 del 1 s. 485. 2012/14:133 s. 11. Vidare är det vanskligt att med någon större säkerhet kunna uttala sig om konsekvenserna, om självständiga separata operativa enheter inom en upphandlande myndighet eller enhet skulle tillåtas att direktupphandla i större utsträckning. Orsaken är att det får betrak- tas som osäkert vad som i svensk rätt är en självständig operativ enhet inom en upphandlande myndighet eller enhet. Det beror i sin tur på att det inte ens är helt klarlagt vad som är en och samma upphandlande myndighet eller enhet, både inom den statliga sektorn och den kommunala. Rättsläget kan sammanfattas med att de EU- rättsliga begreppen upphandlande myndighet och upphandlande en- het ännu inte har getts någon klar definition i en svensk kontext. Detta är ytterst en fråga för den nationella rättstillämpningen. har meddelat prövnings- tillstånd i ett mål där fråga är om det vid bedömningen av upphand- lingsskadeavgiftens storlek är rätt att beakta att en annan nämnd i samma kommun har gjort sig skyldig till en otillåten direktupphandling.18 Det målet, som inte kommer att hinna avgöras för detta betänkande, kan förväntas bli vägledande i fråga om hur begreppet upphandlande myndighet ska förstås beträffande den kommunala sektorn. Utredningen anser att den nu gällande, haltande ordningen när det gäller separata operativa enheters möjligheter att genomföra sin upphandling självständigt är otillfredsställande såväl från ett prak- tiskt som ett systematiskt perspektiv. Trots att de redovisade invändningarna talar för att avvakta något, bör självständiga separata operativa enheter redan nu tillåtas att också direktupphandla på egen hand. Det bör framhållas att huvudregeln enligt de direktivstyrda reg- lerna är att separata operativa enheters upphandling ska läggas samman. Kraven för att en separat operativ enhet ska kunna anses som så självständig att den får upphandla helt eller delvis på egen hand är relativt högt satta.19 Utredningens bedömning är därför att den föreslagna förenklingen inte kommer att innebära någon mer betydande ökning av antalet direktupphandlade kontrakt. 18HFD:s mål nr 122-18, Kammarrätten i mål nr 306-17. 2015/16:195 del 1 s. 485 f. och del 2 s. 987 f., se även : Characteristics of Separate Operational Units, 2017:1. 16Rätten att ansöka om överprövning Förslag: Leverantörers rätt att ansöka om överprövning av upp- handlingar och av avtals giltighet vid icke direktivstyrd upphand- ling ska i princip vara oförändrad. Ett avtal, som har ingåtts efter en direktupphandling i form av ett s.k. täckningsköp, ska dock kunna ogiltigförklaras om täck- ningsköpet har gjorts i strid med de förutsättningar som gäller för sådan direktupphandling. Rättsläget ska vara oförändrat även beträffande i vilka fall all- män förvaltningsdomstol får besluta om upphandlingsskadeavgift. Utredningen har i de föregående avsnitten lämnat flera förslag till materiella ändringar av den icke direktivstyrda upphandlingen i och i syfte att göra regelverket enklare och flexiblare. Utred- ningens förslag om avgifter och processkostnadsansvar i betänkan- dets del 2 omfattar alla upphandlingar enligt upphandlingslagarna, således även de icke direktivstyrda upphandlingarna enligt och . När det gäller leverantörernas rätt att ansöka om överprövning av icke direktivstyrda upphandlingar och av avtals giltighet enligt 20 kap. och har utredningen däremot kommit fram till att rätts- läget i princip bör vara oförändrat. Detsamma gäller i fråga om i vilka fall en allmän förvaltningsdomstol ska få besluta om upphandlings- skadeavgift enligt 21 kap. och . Det kan naturligtvis övervägas om ett flexiblare regelverk, åtmin- stone för de upphandlande myndigheterna och enheterna, borde inne- bära att rätten att ansöka om överprövning begränsades, exempelvis i fråga om direktupphandlingar. Att leverantörer har möjlighet att Rätten att ansöka om överprövning ansöka om överprövning av icke direktivstyrda upphandlingar och av avtals giltighet är emellertid viktigt från rättssäkerhetssynpunkt. Utredningens förslag om enklare och mer flexibla regler skulle kunna innebära att antalet tvistefrågor i upphandlingarna blir färre, och därmed ett minskat antal överprövningar. Utredningens förslag i betänkandets del 2 förväntas också medföra att antalet överpröv- ningar minskar, och detta kan i synnerhet förväntas bli fallet när det gäller upphandlingar av mindre värden, såsom upphandlingar under tröskelvärdena. Det är dock oundvikligt att ändringar av den mate- riella regleringen gör att det uppstår nya tolkningsfrågor, som bäst löses genom rättstillämpningen. Av det skälet är det olämpligt att begränsa rätten att ansöka om överprövning. Utrymmet för direkt- upphandlingar av de sociala tjänsterna och andra särskilda tjänsterna ökar genom utredningens förslag. Det är viktigt, av hänsyn till rätts- säkerheten, att dessa upphandlingar och avtal även fortsättningsvis kan överprövas. De upphandlande myndigheter och enheter som utredningen har träffat under utredningsarbetet har också generellt varit positiva till att leverantörerna har goda möjligheter att ansöka om överprövning. Det har beskrivits som en kvalitetskontroll och som en viktig del i myndigheternas och enheternas arbete att skapa förtroende. Utredningens förslag till reglering av den icke direktivstyrda upp- handlingen i 19 och 19 a kap. och nödvändiggör ett antal konsekvensändringar i 20 och 21 kap. Syftet med dessa förslag är att rättsläget ska vara oförändrat, utom i fråga om underrättelseskyldig- heten och användning av den frivilliga avtalsspärren vid förnyade konkurrensutsättningar inom ramavtal enligt LUF (se om detta av- snitt 12.2.3). Överprövning av avtal som slutits efter täckningsköp Utredningen föreslår i avsnitt 15.2.2 att de upphandlande myndig- heterna och enheterna ska ges en särskilt föreskriven möjlighet att direktupphandla i vissa fall i samband med överprövning, s.k. täck- ningsköp. Denna möjlighet bör balanseras upp på så sätt att leve- rantörer ska kunna begära överprövning av det ingångna avtalet på den grunden att direktupphandlingen har genomförts i strid med bestämmelsen om täckningsköp. Behovet av en sådan reglering kan Rätten att ansöka om överprövning möjligen anses vara tillgodosett genom den befintliga möjligheten att ogiltigförklara avtal som slutits efter en otillåten direktupphand- ling. Utredningen bedömer emellertid att det, om inte annat av klar- görande skäl, bör finnas en uttrycklig regel om ogiltigförklaring som specifikt rör fallet att den upphandlande myndigheten eller enheten har ingått avtal men vid den föregående direktupphandlingen inte hållit sig inom de ramar som gäller för täckningsköp. 17Konsekvensändringar och andra ändringar i och LUF Förslag: Definitionen av anbudssökande i och ges ändrad lydelse så att med anbudssökande avses den som har an- sökt om att få eller inbjudits att delta i ett förfarande som genom- förs i mer än ett steg. I övrigt görs vissa konsekvensändringar i lagarnas 1 kap., 2 kap. och 10 kap. Med anbudssökande avses enligt 1 kap. 8 § och 1 kap. 7 § LUF den som har ansökt om eller inbjudits att delta i 1.ett selektivt förfarande, 2.ett förhandlat förfarande med föregående annonsering, 3.ett förhandlat förfarande utan föregående annonsering, 4.en konkurrenspräglad dialog, 5.ett förfarande för inrättande av innovationspartnerskap, eller De förfaranden som räknas upp i paragrafen har det gemensamt att de är förfaranden som genomförs i mer än ett steg. Det förhållandet att det icke direktivstyrda urvalsförfarandet ska utgå, enligt utred- ningens förslag, nödvändiggör att paragrafen ändras. ska de upphandlande myndigheterna och enheterna givetvis ha möjlig- het att utforma förfaranden på det icke direktivstyrda området i mer Konsekvensändringar och andra ändringar i och LUF än ett steg. Definitionen av anbudssökande behöver anpassas efter detta. Paragrafen kan förenklas. Med anbudssökande ska enligt utred- ningens förslag avses den som har ansökt om eller inbjudits att delta i ett förfarande som genomförs i mer än ett steg. Förslagen i övrigt nödvändiggör vissa konsekvensändringar i be- stämmelser i lagarnas 1 kap., 2 kap. och 10 kap. 17.2Förutsättningarna för att övergå till förhandlat förfarande utan föregående annonsering enligt LUF Förslag: En upphandlande enhet ska få använda ett förhandlat förfarande utan föregående annonsering, om det vid ett förfarande med föregående annonsering inte har lämnats några lämpliga an- budsansökningar eller anbud och de villkor som har angetts i de ursprungliga upphandlingsdokumenten inte har ändrats väsentligt. I 6 kap. 5 § LUF regleras förutsättningar för en upphandlande enhet att övergå från ett annonserat förfarande till ett förhandlat förfarande utan föregående annonsering. En upphandlande enhet får använda ett förhandlat förfarande utan föregående annonsering, om det vid ett öppet eller selektivt förfararande inte har lämnats några lämpliga anbudsansökningar eller anbud och de villkor som har angetts i de ursprungliga upphandlingsdokumenten inte har ändrats väsentligt. Motsvarande bestämmelser LUF (6 kap. 2 § första punkten) medgav de upphandlande enheterna att övergå till ett för- handlat förfarande utan föregående annonsering om det vid ett för- farande med föregående annonsering inte hade lämnats några anbuds- ansökningar, inte lämnats några anbud eller inte lämnats några lämp- liga anbud och de ursprungliga villkoren för kontraktet inte ändrats väsentligt.