sou · H6B328 · 2018-04-03 00:00:00 — sammanställningar av information ....................... 15.5.2 Det är viktigt att den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen kan dela information med varandra ............................. 15.5.3 En ny regel om larmbehandlingssekretess 15.5.4Den nationella alarmeringsfunktionen behöver få tillgång till vissa trafikuppgifter m.m. .............. 15.5.5Den nationella alarmeringsfunktionen ska få lämna över lokaliseringsuppgifter och A- nummer till hjälporganen i vissa fall..................... 15.5.6 Den nationella alarmeringsfunktionen får spela in, avbryta eller på annat sätt hantera 15.5.7 Samhällets alarmeringstjänst är skyldiga att dela vissa uppgifter med varandra ........................ Vittnesplikt, editionsplikt och annan Personuppgiftsbehandling hos den nationella 15.7.1 Utredningens utgångspunkter ............................. 15.7.2 Avvägningen mellan behovet av effektivitet i informationsutbytet och skyddet för den 15.7.3 Behandlingen av personuppgifter torde vara förenlig med dataskyddsförordningen................. 15.7.4 Behandlingen av känsliga personuppgifter torde vara förenlig med Några förvaltningspolitiska och andra aspekter på 16.1.1 Myndighetsformen är huvudregel vid organisering av statligt bedriven verksamhet ...... 16.1.2 Konkurrensutsatt verksamhet bör inte bedrivas i myndighetsform ................................... 16.1.3 Konkurrens-, upphandlings- och möjligheter att verka ............................................. 16.1.4 Regeringen styr de statliga 16.1.5 Regeringen styr bolagen med statligt ägande ...... 16.1.6 Statlig verksamhet står under offentlig tillsyn 16.1.7Offentlighetsprincipen gäller som huvudregel endast för myndigheter ......................................... 16.1.8 Finansiering av statlig verksamhet........................ 16.2 Den nationella alarmeringsfunktionens 16.3 En ny statlig alarmeringsmyndighet .................................... 16.3.1 Inrättandet av en ny myndighet ........................... 16.3.4 En organisationskommitté eller en särskild utredare bör utses för inrättandet av förhandlingar bör inledas med SKL...................... 16.4 Ett aktiebolag för alarmering ............................................... 16.4.1 SOS Alarm behålls som bolag............................... 16.4.2 Ägarförhållandena i kvarstår ...... 16.4.4 En organisationskommitté eller en särskild utredare bör utses inför den nya ordningen och förhandlingar med SKL bör inledas 16.4.5Bolagets ledning och statens styrning av 16.4.6 Finansiering på kort/lång sikt............................... 16.5 Statlig förvaltningsmyndighet eller bolag? 16.5.1Kriterier för bolagisering av statlig verksamhet eller för fortsatt statligt ägande av bolag.............. 16.5.2 En alarmeringslag för båda 16.5.3Organisationsformens betydelse för dagens Synpunkter på en myndighetslösning .................. Synpunkter på en bolagslösning ........................... 16.6 Utredningen förordar att SOS Alarm ges uppdraget att vara samhällets alarmeringstjänst ......................................... 16.6.1 Båda organisationsformerna är möjliga ............... 16.6.2Ingångsvärden när det gäller att förorda viss 16.6.3Kvalitets- och effektivitetsargument finns för bägge organisationsformerna men kostnaderna blir olika stora .................................. 16.6.4SOS Alarm bör ges uppdraget att vara Regional organisering, robusthet och säkerhet ............ Dagens regionala organisation ............................................. 17.3.1 SOS Alarms regionala organisation ..................... Hjälporganens regionala organisation ................. Den nationella alarmeringsfunktionen ska ges en 17.4.1Regeringens styrning av regional indelning för en nationell alarmeringsfunktion ......................... 17.4.2Samlokalisering kan ske både fysiskt och 17.5 Flera utredningar har pekat på att större regioner 17.5.1Förvaltningspolitiken och tidigare utredningar om statens regionala organisation........................ Vilka faktorer ska tillmätas betydelse?................................ Dagens ordning för alarmering............................................ erfarenheter av förändrad regional indelning....... 17.9 Det finns ett behov av anpassning till ett förändrat 17.10Den nationella alarmeringsfunktionen bör tills vidare utgå från SOS Alarms nuvarande organisering med sikte på färre alarmeringscentraler ....................................... 17.10.1 Det finns tre möjliga alternativ............................. 17.10.2En samordnad alarmeringstjänst kan uppnås utan att förändra den regionala Det första alternativet är förenat med risker ....... Det tredje alternativet är lämpligast ..................... En tydligare roll i samhällets krisberedskap ........................ Förordningen (2015:1052) om krisberedskap åtgärder vid höjd beredskap ska gälla för den Nuvarande krav på SOS alarm gällande utbildning, övning och metodutveckling i hantering av kriser ................................................. Förmåga och skydd............................................................... Nuvarande krav på SOS Alarm............................. Behov av stark förmåga ......................................... Behov av skydd och robusthet.............................. Krav som enligt utredningen bör ställas på en nationell alarmeringsfunktion när det gäller förmåga, skydd och säkerhet ................................ En analys av de ytterligare krav på skydd och säkerhet som bör ställas på funktionen bör göras utifrån hela hotskalan .................................. Verksamhetsmässiga, personella och ekonomiska konsekvenser samt finansiering................................. Kraven på redovisning av förslagens konsekvenser ............ Kommittéförordningen och förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning................. Problembeskrivning och målsättning.................................. Har alternativa lösningar övervägts? Vilka berörs av utredningens förslag? 18.4.1 Konsekvenser för de nödställda ........................... 18.4.2 Verksamhetsmässiga konsekvenser för SOS 18.4.3 Verksamhetsmässiga konsekvenser för staten .... 18.4.5 Verksamhetsmässiga konsekvenser för andra 18.4.6 Verksamhetsmässiga konsekvenser för andra 18.4.7 Konsekvenser för samhället i stort ...................... 18.4.9 Konsekvensen av tidsplanen för inrättandet ....... Betydelsen för anslutning till Europeiska Betydelse ......................för den kommunala självstyrelsen Betydelsen för brottsligheten och det Konsekvenser ...........................för den offentliga servicen 18.9.1 Allmänt om de ekonomiska konsekvenserna 18.9.2 ...................................SOS Alarms ekonomi 18.9.5Ekonomiska konsekvenser av utredningens 18.9.6Ekonomiska konsekvenser som uppkommer 18.9.7Samlad bild av de ekonomiska konsekvenserna av utredningens förslag i myndighetsalternativet respektive 18.9.8Kostnaderna för staten inklusive de statliga hjälporganen och andra myndigheter ................... 18.9.9Kostnaderna för kommuner och landsting – SOS/SOS Alarm .................................................... Kostnaderna för företag och andra enskilda ........ Ikraftträdande, övergångsbestämmelser och behovet av fortsatt arbete ..................................................... Faktorer som kan påverka tidsplanen för Inga avbrott får ske i verksamheten ..................... Fortsatt arbete, behov av ytterligare utredning i annat Fortsatt arbete behövs i vissa frågor..................... Frågor som utredningen har haft att utreda men som har varit av den karaktären att färdiga förslag inte har kunnat lämnats – ett fortsatt arbete kommer att behövas ..................... Frågor som utredningen inte har haft att Frågor som regeringen behöver samordna med andra utredningars förslag..................................... Förslaget till alarmeringslag ................................................. Alternativ 1 – Myndighet...................................... 20.1.2 Alternativ 2 – Bolag .............................................. 20.2 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala 20.3 Förslaget till lag om ändring av lagen (2003:389) om 20.4 Förslaget till lag om ändring av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................... Bilaga 4 Alarmering i , och ............... Bilaga 5 Utredningens politiska referensgrupp, övriga kontakter och relevanta utredningar ........................... Utredningen har haft att ur ett allsidigt perspektiv analysera och utarbeta förslag som kan ligga till grund för regeringens kommande ställningstagande när det gäller reglering och organisering av fram- tidens alarmeringstjänst. En nationell alarmeringsfunktion ska inrättas för att samhällets alarmeringstjänst ska kunna samordnas på ett bättre sätt än i syfte att säkerställa enskildas möjligheter att snabbt och säkert få kontakt med polis, statlig och och am- bulanssjukvård för effektiva hjälpinsatser i en nödsituation. Att samhällets alarmeringstjänst fungerar väl har betydelse inte bara för enskilda nödställda utan också för samhällets samlade skydd mot hela hotskalan från vardagsolyckor, kriser, påfrestningar och störda förhållanden upp till höjd beredskap och krig. Utredningen har också haft att se över regeringens och riksda- gens styrning och granskning av samhällets alarmeringstjänst mot bakgrund av att har bedömt att det finns bris- ter i dessa förutsättningar. Utredningen har haft att ur ett effektivitets- och kvalitetsperspek- tiv analysera vilken organisationsform, dvs. en statlig förvaltnings- myndighet eller ett bolag, som ska förordas för en sådan funktion, samt analysera och utarbeta fullständiga förslag om hur en myn- dighet alternativt ett bolag kan inrättas för att kunna ansvara för den nationella alarmeringsfunktionen. Utredningen har också haft att analysera och föreslå hur den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen ska kunna an- vända dels en gemensam teknisk lösning för mottagning och behandling av larm samt informationsdelning och informationssam- ordning, och dels ett gemensamt system för geodata på ett effektivt och enhetligt sätt, som stöd i larmbehandlingen och vid hjälpinsatser. Utredningen har också haft att analysera och föreslå hur den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen vid alarmering och genomförande av hjälpinsatser på ett effektivt sätt ska kunna dela sådan information med varandra som är av väsentlig och omedel- bar betydelse för såväl blåljuspersonalens säkerhet som för effek- tiva hjälpinsatser. Utredningen har slutligen haft att utarbeta de författningsför- slag som behövs för ett genomföra utredningens förslag. I detta betänkande föreslår utredningen följande författningsänd- ringar: •En ny alarmeringslag och en ny alarmeringsförordning, •Upphävande av lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler, •Ändring av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation samt förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation, •Komplettering av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), och •Komplettering av förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd bered- skap. Härutöver föreslår utredningen att vissa myndigheter – Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , , , och länsstyrel- serna – ges olika uppdrag, bland annat att utfärda till alarmerings- lagen kompletterande föreskrifter. Utredningens förslag ger uttryck för en ambitionshöjning när det gäller samhällets alarmeringsfunktion och människors möjlig- heter att få snabb, säker och effektiv hjälp. Förslagen tar sikte på både hur den nationella alarmeringsfunktionen ska vara reglerad, organiserad och finansierad, ansvarsfördelningen inom alarmeringen samt hur digitaliseringen ska användas för att göra tekniken till ett verksamt stöd i arbetet. I syfte att förbättra samordningen, finansieringen och den statliga styrningen och granskningen av samhällets alarmeringstjänst lämnar utredningen förslag om: •en ny författningsreglering genom bland annat en ny alarme- ringslag som ersätter den avtalsreglering som finns , •den nationella alarmeringsfunktionens roll och ansvar när det gäller –en författningsreglerad ensamrätt att ta emot och behandla larm på nödnummer 112, –möjlighet att på uppdrag av hjälporganen utföra större delen av larmbehandlingen, –en författningsreglerad ensamrätt avseende till larmbehand- lingen anknytande tjänster. Här avses uppgifter inom alarmer- ingen som har betydelse för den enskildes säkerhet och trygg- het samt för samhällets skydd mot olyckor och krisberedskap, däribland uppgiften att sammanställa och förmedla lägesbilder, andra stödjande uppgifter (t.ex. ansvar för att arrangera sam- verkanskonferenser, för nationell trafiksamordning för och för journumret 116 000) och informations- och var- ningstjänster (t.ex. ansvar för förmedling av VMA och för informationsnumret 113 13), –larm på annan larmväg, –möjligheten att tillhandahålla kommersiella tjänster och •hjälporganens roller och ansvar när det gäller –obligatorisk anslutning till den nationella alarmeringsfunk- tionen, –att inhämta information, bedöma och prioritera, besluta om hjälpinsats, larma ut och dirigera samt leda hjälpinsatser, och –möjligheten att uppdra åt den nationella alarmeringsfunk- tionen att utföra delar av larmbehandlingen, •en enhetlig begreppsapparat, •en teknisk lösning för informationsdelning, •ett gemensamt system för geodata för att underlätta snabba och effektiva hjälpinsatser, •nya bestämmelser om larmbehandlingssekretess, •den nationella alarmeringsfunktionens organisationsform och re- gionala indelning, samt •finansieringen av utredningens förslag . Bakgrunden till uppdraget och hur utredningen har arbetat I direktiven till utredningen beskrivs att det är viktigt att samhällets alarmeringsfunktion är samordnad, författningsregleras och ges en regional indelning som på bästa sätt kan möta såväl de nödställdas behov av snabb, säker och effektiv hjälp som samhällets förmåga att hantera händelser i hela hotskalan. regleras alarmeringsverksamheten i allt väsentligt genom avtal på olika samhällsnivåer. Mellan staten och finns ett ägaravtal (konsortialavtal) avseende (SOS Alarm), och mellan regeringen och SOS Alarm finns ett alarmeringsavtal som bland annat reglerar den s.k. SOS-tjänsten som innefattar att svara på nödnumret 112. För att närmare belysa de olika frågeställningar som tas upp i utredningens direktiv har utredningen, utöver samarbetet med utredningens experter och sakkunniga och ledamöter i den poli- tiska referensgruppen, bedrivit sitt arbete utåtriktat. Utredningen har inhämtat nödvändigt kunskapsunderlag och tagit del av erfaren- heter och synpunkter från företrädare för hjälporganen, bransch- organisationer, andra myndigheter och övriga aktörer. Detta redo- görs närmare för i bilaga 5. Utredningen har strävat efter att ha en bred kontaktyta med berörda aktörer i syfte att få in ett så brett underlag som möjligt för sina överväganden och förslag. Direktiven har varit tydliga med att det för utredningen har gällt att föreslå åtgärder som förbättrar samordningen inom alarmerings- tjänsten som de statliga och kommunala hjälporganen ska behålla både sina ansvarsområden och rättsliga befogenheter samt rådigheten över sina resurser. Den ordning vi har innefattar aktörer på olika samhälls- nivåer, dvs. både statlig och nivå. En fullständigt samord- nad alarmeringstjänst med helhetsansvar för samtliga delar av larmkedjan i hela landet skulle förutsätta en radikal förändring där samhällets alarmeringstjänst läggs under statligt huvudmannaskap på det sätt som gäller för t.ex. Polisen. Eftersom det inte har varit utredningens uppgift att föreslå förändringar i den grundläggande ansvarsfördelningen så har det för utredningen handlat om att hitta en lösning som så optimalt som möjligt knyter ihop de centrala aktörerna och som ger förutsättningar för att det samhälleliga åtagandet, en samordnad och effektiv alarmeringstjänst, ska kunna uppfyllas. Allt i syfte att kunna ge nödställda så snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser som möjligt. Utifrån detta har det varit viktigt för utredningen att se till att roller och ansvar hos berörda aktörer är klara och tydliga, liksom att betona vikten av att aktö- rernas förmågor stärks och tas till vara. Utredningen har under arbetets gång sett att när det handlar om att under en gemensam organisation få olika huvudmän (främst statliga och kommunala) att samordna sina verksamheter så innebär det ett antal utmaningar både rättsligt, geografiskt och i det prak- tiska vardagsarbetet. Dessutom ser bland annat befälsstrukturer olika ut inom polisen och räddningstjänsten respektive inom ambu- lanssjukvården. Detta har utredningen haft att förhålla sig till. En faktor som visat sig komma att ha stor betydelse för utform- ningen av den nationella alarmeringsfunktionens uppdrag – inte minst utformningen av en ensamrätt att ta emot och behandla larm på nödnummer 112 – är de möjligheter och begränsningar som ligger såväl i den nationella som i när det gäller regler om bland annat konkurrens och offentlig upphandling. Konsekvenserna av utredningens förslag Direktiven till utredningen ger uttryck för en ambitionshöjning i flera avseenden när det gäller samhällets alarmeringsfunktion. Ut- redningens förslag speglar detta och utredningen har också bedömt att finansieringsfrågan kommer att vara central och att såväl befint- liga som nya myndighetsanslag behöver ses över och övervägas. I detta sammanhang är det också viktigt att få en rimlig fördelning av kostnaderna mellan staten, kommunerna och landstingen och andra aktörer. Detta gäller inte minst frågan om finansieringen av den tekniska lösning för informationsdelning och geodata som utredningen föreslår. Utredningen föreslår ett nytt regelverk som berörda aktörer kommer att behöva anpassa sin verksamhet till. Vissa myndigheter får i uppdrag att utreda frågor vidare och andra får i uppdrag att ta fram till alarmeringslagen kompletterande föreskrifter. Den ensamrätt som utredningen föreslår för den nationella alarmer- ingsfunktionen kommer att påverka både hjälporganen, marknaden och andra aktörers möjligheter att agera på alarmeringsmarknaden. När det gäller utredningens förslag om en ny teknisk lösning för bland annat informationsdelning och geodata så har lösningen inte fått sin slutliga utformning . Visst utvecklingsarbete är redan igång och det är viktigt att detta får fortsätta. Utredningen har bedömt att ikraftträdandetiden påverkas av bland annat vilken organisationsform som regeringen slutligen väljer att ge den nationella alarmeringsfunktionen. För det fall att regeringen väljer att behålla SOS Alarm bedömer utredningen att den nationella alarmeringsfunktionen kan inrättas per . Om myndighetslösningen väljs så är det utredningens bedömning att inrättandet kan ske först per . 1.1Förslag till alarmeringslag (2000:000) Utredningen lämnar två alternativa förslag till en ny alarmeringslag, ett för det fall att den nationella alarmeringsfunktionen ska bedrivas i myndighetsform (Alternativ 1) och ett för det fall att funktionen ska bedrivas i bolagsform (Alternativ 2). De två alternativa lagförslagen överensstämmer till stora delar. Det enda som skiljer alternativen åt är bestämmelserna om sekre- tess respektive tystnadsplikt och tidpunkten för ikraftträdandet. 1.1.1Alternativ 1 – Myndighet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Syftet med denna lag är att säkerställa en effektiv och ändamåls- enlig samordning av samhällets alarmeringstjänst så att nödställda kan få snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser. 2 § För ändamål som avses i 1 § ska det finnas en nationell alarmer- ingsfunktion. Regeringen bestämmer närmare vilket organ som ska ansvara för funktionen och den regionala indelningen av funktionen. 3 § Med samhällets alarmeringstjänst avses i denna lag den natio- nella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. 4 § Med hjälporgan avses i denna lag som an- svarar för uppgifter enligt polislagen (1984:387), statliga och kom- munala myndigheter som ansvarar för räddningstjänst enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor samt landsting som ansvarar för sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). 5 § Med larmbehandling avses i denna lag en uppgift att behandla larm på nödnummer 112 eller annan larmväg. I larmbehandling ingår mottagning av larm och en första sorter- ing, inhämtande av information, bedömning och prioritering, inled- ning av hjälpinsats, utlarmning och dirigering, samt ledning av insats. 6 § Med hänvisningstjänst avses i denna lag en tjänst som en en- skild utan avgift kan nå via nödnummer 112. Larm på nödnummer 112 7 § Den nationella alarmeringsfunktionen ska ta emot larm på nöd- nummer 112. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka larmvägar som ska jämställas med larm på nödnummer 112. Larm på annan larmväg 8 § Den nationella alarmeringsfunktionen får behandla larm som kommer in till funktionen på annan larmväg än nödnummer 112. 9 § Den nationella alarmeringsfunktionen får behandla automa- tiska och andra larm som avses i 8 § om larmet rör objekt som kan anses ha särskild betydelse för människors säkerhet, hälsa, egendom och miljö. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka kriterier som ska gälla vid bedömningen av vilka objekt som anses ha särskild betydelse för människors säkerhet och hälsa, egendom och miljö, och vars larm får anslutas till den nationella alarmeringsfunktionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela närmare föreskrifter om grundläggande krav på till- förlitligheten och förmågan hos dessa larm. 10 § Den nationella alarmeringsfunktionen får behandla larm som avses i 8 § om larmet avser nödkanaler via radio eller olika typer av nödsändare som går till statliga myndigheter som ansvarar för rädd- ningstjänst. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om från vilka nödkanaler och nödsän- dare som den nationella alarmeringsfunktionen får behandla larm. 11 § Innan ett sådant larm som avses i 9 § ansluts till den nationella alarmeringsfunktionen ska berörda hjälporgan höras om anslutningen. Den nationella alarmeringsfunktionen har rätt att ta ut avgifter från anläggningsägaren för hanteringen av larm som avses i första stycket. Till larmbehandlingen anknytande tjänster 12 § Den nationella alarmeringsfunktionen får tillhandahålla till larmbehandlingen anknytande tjänster. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka tjänster som får tillhandahållas enligt första stycket. 13 § Den nationella alarmeringsfunktionen har en ensamrätt så- vitt avser 1.mottagning och första sortering av larm som avses i 7 §, och 2.tillhandahållande av sådana till larmbehandlingen anknytande tjänster som avses i 12 §. Ett hjälporgans roll i larmbehandlingen 14 § Ett hjälporgan ansvarar för att 1.inhämta den information som behövs för en hjälpinsats, 2.bedöma och prioritera i larmbehandlingen, 3.besluta att inleda en hjälpinsats och larma ut och dirigera sina resurser, och Uppdrag till den nationella alarmeringsfunktionen 15 § Den nationella alarmeringsfunktionen får på uppdrag av ett hjälporgan utföra sådana delar av larmbehandlingen av larm på nöd- nummer 112 som avses i 14 § 1–3. 16 § Den nationella alarmeringsfunktionen får genom avtal ansluta sådan hänvisningstjänst som avses i 6 §. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka hänvisningstjäns- ter som får anslutas enligt första stycket. Inspelning, avbrytande av kommunikation m.m.