sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — The programme could include work experience, culture and society studies, techno- logy, ethics and good interpreter conduct, and meet the need for dis- cussion and reflection before entering the interpreting profession. New interpreting services act including regulation and supervision Society’s interpreting services are an important and necessary part of a number of public activities, but also a cost-driving factor. To a certain extent, developing the necessary quality requirements and monitoring them requires increased support and governance through supervisory measures. In addition to registration and supervision of interpreting agencies, regulation involves greater supervision of authorised and trained interpreters. Today’s interpreting agency services cannot fully guarantee quality interpreting services for the public sector and do not always contribute to a well-functioning labour market for qualified, trained and authorised interpreters. Despite a lack of non-conformance management on the part of public authorities, the Inquiry has been able to identify certain quality deficiencies in interpreting services. They often involved interpreters who failed to appear or arrived late, incompetence in the practice of interpreting or breach of good interpreting practice. These deficiencies threaten individual rights and entail costs to society. The supervisory role of the Legal, Financial and should be broadened to include registered inter- preters with approved training. County administrative boards with experience of business supervision and market regulation should be given responsibility for registration and operational supervision of interpreting agencies. The mandate covers agencies that are appro- ved to outsource assignments for the public sector. Registration, regulation and supervision of interpreters and inter- preting agencies contribute to ensuring quality, legal certainty and cost-effectiveness in public sector interpreting. Use of children as interpreters to be prohibited The Inquiry also clarifies the child rights perspective in Swedish law – as set out in the Convention on the Rights of the Child – with a prohibition on the use of children as interpreters. The use of children as interpreters may be allowed in exceptional cases, for example, if there is a risk of serious injury or death. Inquiries in and our neighbouring countries suggest that the use of children as interpreters mainly produces negative effects and continues to be widespread in public services. The Inquiry dove- tails with the starting points that led to regulation of the use of children as interpreters in and and proposes a similar prohibition in . An adult relative may also be unsuitable as a substitute for a professional interpreter. The issues are multifaceted and include the individual’s natural need for some support from friends and close relatives in dealing with authorities and public services. If a public authority assesses that an interpreter is needed, a professional inter- preter should be engaged. Commissioning and the child’s perspective The public sector’s ability to commission and use interpreting ser- vices needs to improve. This applies to skills and requirements regar- ding interpretation as a tool for communication that ensures legally certainty or patient safety. It is also important to increase knowledge about the working conditions of interpreters and contribute to shaping a work situation that is constructive for both the interpreter and operations. The Inquiry’s proposals regarding information and support measures in this area are directed at the Legal, Financial and Admi- nistrative and a number of public authorities and knowledge centres that can assist in these efforts. One particular issue to be considered in the remit concerns developing knowledge about the child’s perspective in interpreting for children. Governance, collaboration and monitoring The lack of governance and collaboration surrounding the public sector’s use of interpreting services plays a significant role in the problems related to interpreting services. These include a perceived shortage of interpreters in certain languages, inefficient use of available interpreters and the poor quality of many of the interpreting services on offer. Trained interpreters, on the other hand, feel there are few opportunities for assignments and employment. The Inquiry presents a number of proposals on how to reverse the situation by •the State developing its own coordinated commissioning, •initial development projects being conducted around a state inter- preter portal, •the possibility of a state interpreter resource being examined, •frameworks being developed for multilingual terminology and technology development, and •the Legal, Financial and ’s Coun- cil for interpreting and translation issues developing into a central forum for discussion and support for the profession. The Inquiry also recommends that municipalities and county coun- cils improve collaboration on their use of high-quality interpreters in spoken languages. For the State, managing an advanced interpreter register and a com- prehensive portal solution means that sufficient security requirements can also be imposed within the State for the processing of personal data. The Inquiry proposes the development of a uniform state portal for coordinating and ordering public sector interpreting services. The portal is intended to facilitate dynamic development and the membership of both commissioning authorities and future inter- preters and interpreting agencies. The portal should be systemically managed by the State for proper processing of personal data and sensitive classified information. A comprehensive portal means that available interpreters of different languages with different skills can be matched with the authorities’ needs in terms of skills, and geo- graphical and time requirements. For the interpreters, the goal of increased employment can be given true meaning. Today’s difficulties lie in the fact that different authorities and public providers develop their own special solutions, as do the inter- preting agencies that are used. This consolidates the development of separate framework agreements, separate prime suppliers and diffe- rent technical solutions, and presents serious difficulties in terms of flexibility and adaptation to a changing market for interpreting A comprehensive solution creates conditions for greater public responsibility for interpreting agency services. The purchasing and provision of interpreting services need to be uniform and coordinated, which is hampered by today’s fragmented sub-ordering system. Coordination means better management of the quality-assured interpreting resources listed in the register of the Legal, Financial and . Development resources to the are proposed for a pilot project for an initial two-year period. Several other autho- rities need to assist in the work, primarily the Swedish Public Employ- ment Service, the Legal, Financial and and the , which manage the current frame- work agreement for the provision of services, have their own experiences and, in some cases, technical expertise. The pilot project should include relevant technical, legal and economic conditions. Moreover, the professional requirements that could apply for establishing sustainable and sought-after support for the State’s interpreting services should be developed. This portal should be developed as a central tool for planning, service provision, invoice management, statistics, monitoring, non- conformance management and supervision of public interpreting services. Ultimately, the of a state source of inter- preting expertise including employed interpreters should be tested to meet the State’s need for interpreting services within the languages that have been in greatest demand over time. This would provide the conditions to secure skills and a basic level of staffing to meet the needs of society that are prioritised from time to time. The interpreting profession would thereby be given a higher status in the public sector, along with stability, reasonable working conditions and pay levels, and the possibility of longer-term planning both for individual interpreters and users. Consistent terminology and systematically built term databases as support for interpreting and translation services are a basic utility for the public sector. should therefore take clearer responsibility for the development of term databases for the most Work has begun to make open digital language data accessible, for example in connection with activities in other EU countries. Technology and service development New technological advances will play a crucial role in the future development of the interpreting profession. Technology is signi- ficant in various ways, which are addressed in different parts of the Inquiry. They relate to the interpreter’s tools, support for termino- logy and language management and, in the long run, digital trans- lation functions. Digitally managed terminology databases in diffe- rent languages are, as stated previously, a fundamental and valuable resource for both interpreters and translators. The Inquiry proposes that lore and their be commissioned to develop a model for collaboration and development of multilingual terminology as a basis for interpreting and translation. A number of relevant authorities should be tasked with assisting in this work, with the long-term aim of developing joint basic terminology to support services and technical applications. Municipalities and county councils It is estimated that municipalities and county councils account for almost two thirds or slightly more than billion of publicly funded interpreting services throughout the country. This includes agency fees arising from their own or contracted private provision of interpreting services. The public benefits of greater coordination and efficiency improvements in the sector would therefore be substantial. This also applies to internal efficiency improvements that the relevant authorities can achieve through enhanced commis- sioning skills and clearer guidelines on how and when interpreters should be called in, use of internally available language support and new technological solutions. Municipalities and county councils should, to a greater extent, be encouraged to collaborate on the pro- vision of interpreters of spoken languages. However, such collaboration can only be regulated or encouraged by the State to a limited extent; changes must stem from the sector’s own ambitions to ensure that the tax revenues used produce greater quality and efficiency. Significant experience of municipal collaboration already exists, both in the procurement area in question and in relation to interpreter rates, and organisational and coordinated activities. The Inquiry proposes that the funding of its proposals come partly from the appropriation for employment training for people who want to become interpreters, and partly from the savings that would result from more effective use of interpreting services. New resources in the order of million should be directed at •training at higher education institutions and adult education colleges •supervision of interpreters and interpreting agencies •pilot projects on the state interpreter portal including interpre- ting agencies •information and development of commissioning skills. Impact of the Inquiry’s proposals The Inquiry’s proposals will have a number of direct effects, but will ultimately also create conditions for structural and indirect develop- ments. One of the fundamental aims of the proposals is to create better conditions in the long term that will enable public authorities to access the quality interpreting services they require. The inter- preting profession needs to be strengthened and professionalised; for interpreters, this involves clearer training and authorisation requirements. The public sector needs to manage its interpreting resources well, which can be done in several ways. This could mean, for example, that when managing assignments and collaborating within its own sphere, the public sector should create the working conditions and employment opportunities to make the interpreting profession attractive and long-term. Putting quality ahead of quantity is costly, but it pays in the long run in terms of increased legal certainty and effective use of the qualified interpreters that society trains and uses. For certain stakeholders, the Inquiry’s proposals may be more demanding. In the long term, interpreters not wanting to invest in authorisation, training or validation will be in declining demand. The market for interpreting agencies will also be more limited, at least in relation to the public authorities. However, remaining interpreting agencies could add value and raise the quality of their services, and by doing so also retain their role in the system in the long term. 1.1Förslag till tolklag (2019:000) 1.2Förslag till lag om ändring i 1.3Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 1.4Förslag till lag om ändring i förvaltningslagen (2017:900) 1.5Förslag till tolkförordning (2019:000) 1.6Förslag till ändring i förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare 1.7Förslag till ändring i förordningen (2007:824) med instruktion för Kammarkollegiet 1.8Förslag till ändring i förordningen (2012:140) om statsbidrag för viss utbildning som rör tolkning och teckenspråk 1.9Förslag till upphävande av förordningen (1984:140) om allmän tolk Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll och tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om anlitande av tolk i tala- de språk hos myndigheter under och regeringen (statliga myndigheter). Lagen innehåller också bestämmelser om registrer- ing, auktorisation och tillsyn över tolkar, god tolksed och tolks opartiskhet samt registrering och tillsyn över tolkförmedlingar som förmedlar tolktjänster till offentlig sektor. Avvikande bestämmelser i andra lagar eller förordningar 2 § Om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestäm- melse om val av tolk som avviker från denna lag, tillämpas den bestämmelsen. 3 § Syftet med denna lag är att främja tillgång till tolktjänster av sådan kvalitet att den enskilde som inte behärskar svenska ska kunna ta till vara sin rätt. 4 § I denna lag avses med –auktoriserad tolk: tolk med auktorisation som ingår i Kammar- kollegiets register som avses i 3 kap. 2 §, –auktoriserad tolk med specialistkompetens: tolk med auktorisa- tion och specialistkompetens som ingår i Kammarkollegiets register som avses i 3 kap. 2 §, –tolk med godkänd utbildning: tolk utan auktorisation som ingår iKammarkollegiets register som avses i 3 kap. 2 §, –registrerad tolkförmedling: tolkförmedling som ingår i Länssty- relsens register som avses i 5 kap. 1 §, –tolkförmedling: fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt förmedlar tolktjänster i talade språk till det allmänna eller till bolag, förening, samfällighet, stiftelse eller enskild individ (enskilda huvud- män) som bedriver verksamhet inom hälso- och sjukvård, social- tjänstens område, förskola eller skola, och –tolktjänst: tjänst som innebär tolkning mellan olika talade språk. 2 kap. Val av tolk 1 § Tolktjänster vid statliga myndigheter ska, om det är möjligt, utföras av auktoriserad tolk. Om det inte finns någon auktoriserad tolk att tillgå ska tolktjänsten, om det är möjligt, utföras av tolk med godkänd utbildning. Vad som krävs för att få auktorisation framgår av 2 kap. 3–7 §§ tolkförordningen (2019:000). I annat fall ska tolk- tjänsten utföras av annan lämplig person. Bestämmelser om val av tolk i domstol finns i 5 kap. 6 § rätte- gångsbalken (1942:740) och 50 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). 3 kap. Auktorisation, registrering och tillsyn över tolkar 1 § Tolkar får auktoriseras och registreras i ett eller flera främman- de språk. Kammarkollegiet prövar frågor om auktorisation och registrering av tolkar. 2 § Kammarkollegiet ska föra register över auktoriserade tolkar och tolkar med godkänd utbildning (tolkregistret). Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om registret. Ansökan om auktorisation och registrering 3 § Auktoriserad tolk med specialistkompetens och auktoriserad tolk kan ansöka om att upptas i tolkregistret. Även den med sådan utbildning som Kammarkollegiet fastställt kan ansöka om att upptas i tolkregistret som tolk med godkänd utbildning. Ansökan ska göras skriftligen hos Kammarkollegiet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om auktorisation och registrering av aukto- riserad tolk och tolk med godkänd utbildning. För prövning av ansökan ska en avgift tas ut. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådan avgift. 4 § Kammarkollegiet utövar tillsyn över de tolkar som ingår i tolk- registret. 5 § Kammarkollegiet får begära in yttranden från myndigheter eller organisationer i tillsynsärenden. 6 § Finner Kammarkollegiet i sin tillsyn att en tolk som ingår i tolk- registret har varit oskicklig i sitt yrkesutövande, får Kammarkollegiet besluta att tolken ska genomgå särskild prövning för att behålla aukto- risationen eller kvarstå i tolkregistret som tolk med godkänd utbild- ning. För sådan prövning ska det finnas kunskapsprov som Kammar- kollegiet ansvarar för. 7 § Kammarkollegiet ska avföra en tolk från tolkregistret, om tol- ken uppsåtligen eller av grov oaktsamhet gör orätt i sin verksamhet, eller på annat sätt förfar oredligt. Kammarkollegiet får i stället meddela varning om omständig- heterna är förmildrande. 8 § Om en tolk som ingår i tolkregistret på något annat sätt allvar- ligt åsidosatt sina plikter eller av annat skäl visat sig vara klart olämp- lig som tolk, får Kammarkollegiet avföra tolken från tolkregistret. Kammarkollegiet får i stället meddela varning om omständighe- terna är förmildrande. 9 § Den som obehörigen utger sig för att vara auktoriserad enligt denna lag döms till böter. 4 kap. God tolksed och opartiskhet 1 § Tolkar som ingår i tolkregistret ska samvetsgrant utföra upp- drag som de anförtros och i allt iaktta god tolksed. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om god tolksed. 2 § Tolk ska avböja att utföra uppdrag om det finns särskilda om- ständigheter som kan rubba förtroendet för opartiskhet eller själv- ständighet. Registrering och tillsyn över tolkförmedlingar 1 § ska föra register över tolkförmedlingar som får förmedla tolktjänster till offentlig sektor. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om registret. 2 § prövar om en tolkförmedling ska föras in i regist- ret enligt 1 §. Ansökan om registrering av tolkförmedling ska göras skriftligen hos . För prövning av ansökan ska en avgift tas ut. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådan avgift. 3 § ska föra in en tolkförmedling i registret enligt 1 §, om sökanden 1.har insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten, 2.har förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för verk- samheten, och 3.även i övrigt bedöms som lämplig. Vid lämplighetsbedömningen enligt första stycket ska viljan och förmågan att fullgöra sina skyldigheter, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av betydelse beaktas (vandelsprövning). I fråga om en juridisk person krävs att samtliga som anges i 4 § 1–4 bedöms lämpliga. 4 § I fråga om en juridisk person ska prövningen enligt 3 § sam- mantaget avse 1.den som genom en ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten, 2.styrelseledamöter och styrelsesuppleanter eller motsvarande, 3.bolagsmännen i kommanditbolag eller andra handelsbolag, och 4.personer som genom ett direkt eller indirekt ägande har ett väsentligt inflytande över verksamheten. 5 § Förändringar i den krets av personer som avses i 4 § ska an- mälas till senast efter förändringen. Tillsyn över registrerade tolkförmedlingar 6 § utövar tillsyn över registrerade tolkförmedlingar. 7 § är skyldig att på be- gäran lämna upplysningar och tillhandahålla handlingar och annat material som behövs för tillsynen. 8 § Finner att det förekommer brister i en registre- rad tolkförmedlings verksamhet får förelägga den registrerade tolkförmedlingen att avhjälpa bristen. Ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. 9 § Föreläggande enligt 8 § ska innehålla uppgifter om de åtgärder som anser är nödvändiga för att den påtalade bristen ska kunna avhjälpas. 10 § ska avföra en registrerad tolkförmedling från registret över tolkförmedlingar som får förmedla tolktjänster till offentlig sektor, om 1.ett föreläggande enligt 8 § inte har följts, och 2.missförhållandet är allvarligt. 1 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om över- klagande till allmän förvaltningsdomstol. Kammarkollegiets beslut att avslå ansökan om auktorisation eller om specialistkompetens får dock inte överklagas, om beslutet beror på att en särskild prövning inte har godkänts. 2 § Kammarkollegiets eller en domstols beslut om att avföra tolk från registret enligt 3 kap. 7–8 §§ gäller , om inte annat beslutas. Denna lag träder i kraft i fråga om 2 kap. 1 §, och i övrigt . 1.2Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 5 kap. 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 5 kap. 6 a §, och närmast före 5 kap. 6 a § en ny rubrik av följande lydelse. Om en part, ett vittne eller någon annan som ska höras inför rätten inte behärskar svenska, får rätten anlita en tolk. Om en misstänkt eller en målsägande i ett brottmål inte behärskar svenska, ska en tolk anlitas vid sammanträden inför rätten. Rätten ska, om det är möjligt, Rätten ska, om det är möjligt, förordna en tolk som är aukto- förordna en tolk som är aukto- riserad att vara tolk i målet. I annat fall ska en annan lämplig (rättstolk) att vara tolk i målet. domstolen finns en allmän tolk i Om det inte finns någon sådan det språk som det är fråga om, ska tolk att tillgå, ska rätten, om det är han eller hon anlitas. möjligt, förordna en annan aukto- riserad tolk, eller om inte heller det är möjligt, förordna en tolk med godkänd utbildning enligt tolk- lagen (2019:000). I annat fall ska en annan lämplig person för- ordnas. Det som föreskrivs i första stycket om den som inte behärskar svenska gäller också den som behöver en tolk till följd av en hörsel- nedsättning eller talsvårigheter. Om det är lämpligt, får ett tekniskt hjälpmedel användas i stället för att en tolk anlitas. Den som står i ett sådant förhållande till saken eller till en part att det kan anses minska hans eller hennes tillförlitlighet får inte anlitas som tolk. 1Senaste lydelse 2015:429. av allmän tolk och om anlitande av tolk för den som har en hör- av tolk för den som har en hör- ter meddelas av regeringen. ter meddelas av regeringen. Förbud mot att barn används som tolkar 6 a § Barn får inte användas som tolkar. Första stycket gäller dock inte vid enkel informationsgivning som inte kan anstå, om informationen och situationen är förenlig med hänsyn till barnets bästa. Den som anställes som allmän Den som förordnas att bi- tolk eller eljest förordnas att bi- träda som tolk ska inför rätten träda som tolk skall inför rätten avlägga ed, att efter bästa för- avlägga ed, att han efter bästa stånd fullgöra sitt uppdrag. förstånd skall fullgöra det upp- det anledning att anta att den drag, som lämnats honom. som förordnas att biträda som anledning antaga att den som för- tolk ska erhålla ytterligare upp- ordnas att biträda som tolk skall drag som tolk vid domstolen, får erhålla ytterligare uppdrag som hon eller han avlägga ed som tolk vid domstolen, må han av- avser även framtida uppdrag. lägga ed som avser även framtida