sou · H6B343 · 2018-05-29 00:00:00 — Personuppgiftsbiträdet kommer att få nya skyldigheter och ett betydligt utökat eget ansvar för personuppgiftsbehandlingen. 2017/18:105, Ny dataskyddslag, s. 19. 2017/18:105, Ny dataskyddslag, s. 19. flertal situationer kommer även personuppgiftsbiträden att omfattas av samma skyldigheter som gäller för personuppgiftsansvariga. Ett företag eller myndighet som behandlar personuppgifter för någon annans räkning är att anse som ett personuppgiftsbiträde. En orga- nisation, dvs. den personuppgiftsansvarige, som vill anlita ett sådant biträde måste teckna ett skriftligt avtal med biträdet. anser att frågan om personuppgiftsbiträdes- avtal behöver belysas ytterligare då myndigheten bedömer att de personuppgifter som behöver behandlas görs inom ramen för gäll- ande uppdragsavtal. Även har framfört synpunkter i denna del och anfört att den anser att det finns anledning att utreda respektive myndighets uppdrag och roller samt ansvarsfördelningen ytterligare med anledning av nya bestämmelser på området. I samband med detta finns anledning att undersöka om det i förevarande situation inte kan vara fråga om ett gemensamt personuppgiftsansvar. Det får inte råda någon tvekan om vilken myndighet som bär ansvaret vid bristande regelefterlevnad. Det måste stå klart till vem den regi- strerade ska vända sig till vid utövande av sina rättigheter Utredningen instämmer i de av och Pensions- myndigheten lämnade synpunkterna att det hade varit önskvärt att på ett grundligt sätt belysa samtliga de frågeställningar som otvivel- aktigt uppkommer i anledning av ny lagstiftning på området. Det kan dock konstateras att det med hänsyn bl.a. till tidsramen för arbetet inte har varit möjligt att hantera dessa frågor på det sätt som frågornas komplexitet kräver. Utredningens arbete såvitt gäller rätts- liga frågor har fått koncentreras till frågor som bedömts kräva för- fattningsreglering. Det får antas att de myndigheter som redan ingår i servicekontorsverksamheten samt Statens servicecenter har pågående arbeten inom respektive myndighet för att förbereda en övergång till det system som följer av nya författningar i anledning av dataskyddsförordningen. De får alltså förutsättas ha djup kunskap och bra beredskap i dessa frågor. Sammanfattningsvis är utredningen således medveten om att verksamheten på servicekontoren berörs av frågor i anledning av dataskyddsförordningen. Detta kommer vara en uppgift för myndig- heterna i fråga att hantera. Utredningens bedömning är dock att det inte är något som föranleder något författningsförslag från vår sida. Varken , Statens servicecenter eller har lämnat några synpunkter på innehållet i detta kapitel. Statens service- center har anfört att myndigheten inte har några invändningar mot de lämnade författningsförslagen. tillstyrker författningsförslagen och anför bl.a. följ- ande. Förslagen avseende sekretessgenombrott, överföring av sekre- tess och direktåtkomst ger en grund för att verksamheten ska kunna genomföras med beaktande av integritetsaspekter och behandlings- reglering. Förutsättningarna är i vissa delar nya och oprövade. Det förhållandet att Statens servicecenter i dessa sammanhang inte ska ta emot eller upprätta handlingar inom sin egen verksamhet, utan enbart för att fullgöra uppdrag inom andra myndigheters verksam- heter, ger en unik situation. Det finns utrymme för att tänka på lite olika sätt i fråga om hur man ska se på frågor runt förhållandet mellan Statens servicecenter, dess anställda som agerar utifrån ett uppdragsavtal från en uppdragsmyndighet och uppdragsmyndig- heterna. anser att de lämnade förslagen utifrån givna förhållanden är rimliga. påpekas att det finns delar där en fördjupning hade varit av värde men har förståelse för att tid inte har funnits för en sådan fördjupning. delar utredningens uppfattning att det är viktigt att handlingar som kommit in till eller upprättats av Statens service- center även ska anses inkomna till den myndighet inom vars verk- samhet handlingen ska behandlas. delar utredningens bedömning att detta borde följa redan av den nu gällande regler- ingen. En uttrycklig reglering skulle dock kunna övervägas för tyd- lighets skull. Vidare delar utredningens uppfattning att registreringskravet i OSL kan upprätthållas genom att Statens service- center håller handlingarna ordnade de finns hos nämnda myndighet. Slutligen anser att det är en lämplig reglering, såsom utredningen föreslår, att Statens servicecenter ska få avhända sig handlingarna genom ett överlämnande till den myndighet inom vars verksamhetsområde frågan ligger. Utredningen har gjort bedömningen att en handling med exem- pelvis som adressat, som ges in på ett service- kontor har inkommit även till förstnämnda myndighet utan att någon särskild reglering införs. Någon ny uttrycklig bestämmelse, som är inne på, föreslås därför inte. anför att i ansvaret för ärendehanteringen ingår ett ägarskap för att säkerställa korrekt informa- tion till servicehandläggarna på Statens servicecenter. Myndigheten saknar ett resonemang om hur informationssäkerheten, såsom otillåten informationssökning, ska säkerställas då det är många parter involverade. Arbetsförmedlingen framför att det är en stor säkerhetsmässig utmaning att ge en och samma person tillgång till flera myndigheters information samt att tillgängliggöra åtkomst till flera myndigheters system från en och samma dator. Det saknas här resonemang kring hur avvägningen gjorts kopplat till kund- och samhällsnytta, mellan att tillhandahålla en ”enkortslösning” för att förenkla för handläggare på servicekontor och annan digital utveckling av Arbetsförmedlingens system. Det saknas även, anser myndigheten, ett resonemang ur ett it-säkerhetsperspektiv, kring riskerna med att koppla samman myn- dighetssystem som både behandlar sekretessbelagda uppgifter och stora pengaflöden. Beträffande och Arbetsförmedlingens synpunk- ter har utredningen i avsnitt 4.5.5 redogjort för exempel på åtgärder som en myndighet kan vidta för att begränsa risken för obehöriga intrång i den enskildes integritet. Vidare kan tilläggas att det i ett första skede inte är fråga om att ge ytterligare personer tillgång till uppgifter om enskilda hos de aktuella myndigheterna. Arbetet på servicekontoren avses utföras av nuvarande personal. kommer ytterligare servicehandläggare att tillkomma. Servicekontoren i den nuvarande formen har funnits och tillgång till myndig- heternas olika datoriserade system har funnits . Det får förutsättas att de rutiner på servicekontoren som tillämpas för dessa viktiga frågor, kan tjäna som utgångspunkt för verksamheten även framöver. Utredningen anser inte att det finns skäl att lämna några ytterligare författningsförslag rörande dessa frågor. Även och ST har fått möjlighet att lämna synpunkter, men har inte haft några sådana beträffande förslagen i detta kapitel. Transportstyrelsen är körkortsmyndighet enligt körkortsförord- ningen (1998:980) och utformar regler, kontrollerar hur reglerna efterlevs, och är den myndighet som ger tillstånd i form av körkort och certifikat. Den som ska ta körkort ansöker om körkortstillstånd och handledarbevis hos Transportstyrelsen. Förarprov ska sedan av- läggas inför en förarprövare som Transportsstyrelsen förordnat. Den som får förordnas som förarprövare är tjänsteman vid Trafik- verket.1 Förarprovsverksamheten vid ansvarar för att genom- föra förarproven som består av två delar, kunskapsprov och körprov. Verksamheten omfattar förarprov för samtliga körkortsbehörigheter, körprov för taxiförarlegitimation, samt kunskapsprov för yrkeskun- nande för trafiktillstånd och yrkesförarkompetens. Därtill ingår foto- grafering, information och rådgivning, samt bokning av kunskapsprov och körprov i verksamheten. Målet för förarprovsverksamheten är att bidra till trafiksäkra, riskmedvetna och miljömedvetna förare i vägtransportsystemet.2 Förarprovsverksamheten är i stort sett helt avgiftsfinansierad. omsatte verksamheten i provverk- samhet och i uppdragsverksamhet med ett resultat om . 1Körkortsförordning (1998:980), 3 kap. 10 §. 2Trafikverket (2017), Strategisk plan 2018–2021 för Förarprov. Förarprov är organiserad i tre avdelningar och varje avdelning består av mellan 5 och 13 huvudorter. Till respektive huvud- ort hör ett antal mottagningsorter. Förutom de tre avdelningarna finns även en avdelning för verksamhetsstyrning och en stab. Verksamheten bedrivs på totalt 33 huvudorter3 och 108 mottag- ningsorter. En mottagningsort är i regel en mindre ort där förarprov genomförs med tillrest personal. På alla 141 orter genomförs kör- prov och på drygt 70 av orterna utförs även kunskapsprov. På de 33 huvudorterna kan besökare få service alla vardagar , medan öppethållande och vilka prov som utförs på de 108 mottagnings- orterna varierar beroende på efterfrågan. 5.1.1Lokaler och kriterier för lokalisering Trafikmiljön i anslutning till ett förarprovskontor ska enligt Trafik- verket vara anpassad så att körprov ska kunna genomföras, att huvuddelen av momenten i kursplanen för respektive behörighet ska uppfyllas vid körprov och att trafikintensiteten varken ska vara för hög eller låg. I nära anslutning till kontoret ska det även finnas tillräckligt med parkeringsplatser och kontoret ska vara någorlunda lätt tillgängligt även för den som reser kollektivt. Parkeringsplatserna är nödvändiga både för personal och för de som ska genomföra körprov, t.ex. för körprov för släp. Strävan är att så många moment som möjligt ska kunna genom- föras på ett och samma ställe, t.ex. fotografering, kunskapsprov och körprov. Därför arbetar myndigheten också för att det vid kontoren ska finnas en uppställningsplan för lastbil och buss, samt manöver- plan för motorcykel. Detta är dock inte möjligt överallt och på många orter har därför körprov på flera olika adresser. På cirka 70 orter tillhandahåller endast körprov och har inte behov av en lokal för kunskapsprov. På dessa orter finns framför allt behov av ett väntrum för körkortstagare och personal- utrymme för förarprövare. På många mindre orter anser sig ha ändamåls- enliga lokaler till en bra kostnad, men det finns också en del orter där det enligt vore önskvärt med bättre lokaler för både kunskapsprov och körprov. 3 utökas antalet kontor i till två. Antalet huvudorter blir då 34. Enligt kan servicekontor på de orter där Trafik- verket endast tillhandahåller körprov ha lämpliga lokaler för samloka- lisering, men det gäller endast om servicekontoret finns nära en lämplig trafikmiljö och om det även finns parkeringsplatser i direkt anslutning till kontoret. krav på trafikmiljö och parke- ringsbehov gör att det särskilt på större orter, enligt , kan finnas svårigheter med att använda servicekontorens nuvarande lokaler. Kunskapsproven ställer krav på en särskild provsal där 10–20 datorer kan vara permanent installerade. Av säkerhetsskäl kan provsalen en- ligt inte användas för annan verksamhet. har som inriktning att samlokalisera förarprovs- verksamheten med övriga verksamhet för att uppnå kostnadsfördelar och för att verksamheterna lättare ska kunna sam- arbeta. är förarprovsverksamheten samlokaliserad med annan verksamhet inom på 13 av de 33 huvudorterna. Myn- digheten ser också en fördel med att förarprovsverksamheten är lokaliserad tillsammans med andra delar av verksamhet eftersom det gör det enklare för besökare att hitta till . 5.1.2Information via olika servicekanaler ger allmän information om förarprov via internet, tele- fon, tryckt material och i receptionerna på de 33 huvudorterna. Digi- tala kanaler såsom och sociala medier är de viktigaste informationskanalerna. Bokning av prov kan genomföras på webben och står för tre fjärdedelar av alla bokningar medan övriga bokningar görs via telefon eller besök. Förarprovsverksamheten har även en egen nationell telefonkundtjänst för allmän information och bokning av prov. Kund- tjänsten är placerad i och tog emot cirka en halv miljon samtal.4 Flertalet av de som ringer för att boka har även en fråga relaterad till bokningen, t.ex. vilken typ av lastbil eller släp de kan eller ska ta med till körprovet. 4 (2017), Förarprov årsrapport . 5.2Verksamheten på huvudorterna och mottagningsorterna Förarprovsverksamheten tillhandahåller följande tjänster på huvud- orterna och mottagningsorterna, men tjänsterna varierar beroende på ort och efterfrågan:5 •körprov och kunskapsprov: prov för körkort, traktorkort, lok- förarbevis och certifikat för arbete på väg, •yrkeskompetens- och yrkeskunnandeprov: prov för blivande yrkes- förare såsom bussförare, lastbilsförare, taxiförare och blivande före- tagare inom transportbranschen, •bilstöd och villkorskodning: expertstöd till av- seende anpassning av fordon för funktionshindrade och expert- stöd till Transportstyrelsen vid villkorskodning av körkort, •fotografering: för enskilda inför kunskapsprov av körkort, traktor- kort och lokförarbevis samt vid körkortsförnyelser, och •bilar för körprov: erbjuds vid B-prov och taxiprov. utförde verksamheten knappt 470 000 kunskapsprov och knappt 340 000 körprov.6 gjordes knappt 425 000 fotogra- feringar för körkortsförnyelse och fotograferingar i samband med kunskapsprov.7 5.2.1Fotografering vid kunskapsprov och körkortsförnyelse Fotografering genomförs alltid i samband med första kunskaps- provet. På alla orter där kunskapsprov genomförs sker fotografering antingen med en fast eller mobil fotoutrustning. erbjuder även fotografering för körkortsförnyelser, färdskrivarkort, ADR-intyg8, lokförarbevis och yrkeskompetens- bevis på samtliga huvudorter och i viss omfattning även på mottag- ningsorter.9 5Trafikverket (2018), Förarprov årsrapport . 6Trafikverket (2018), Förarprov årsrapport . 7Enligt uppgift från . 8ADR avser regler för transport av farligt gods på väg och i terräng. 9Trafikverket (2018), Förarprov årsrapport . 5.2.2Anpassade prov vid särskilda behov erbjuder kunskapsprov med ljudstöd och kunskaps- prov översatta till 14 olika språk. Anpassade kunskapsprov i form av förlängd provtid, muntliga prov och prov med språk- eller teckentolk får genomföras efter godkänd ansökan. Cirka 10 000 ansökningar om muntligt prov eller prov med tolk behandlas . 5.2.3Yrkesroller och medarbetare i förarprovsverksamheten Varje huvudort har en kontorschef, ett antal förarprövare och kund- tjänsthandläggare, samt en resursplanerare. Dessa har olika arbets- uppgifter: •förarprövarna förrättar i huvudsak körprov men kan i vissa fall även genomföra kunskapsprov och bemanna receptioner, •kundtjänsthandläggarna förrättar kunskapsprov, bemannar recep- tioner och uträttar administrativa uppgifter, och •resursplanerare arbetar i huvudsak med resursplanering, men kan även förrätta kunskapsprov, bemanna receptioner och uträtta admi- nistrativa uppgifter. För alla tre rollerna ställs krav på gymnasiekompetens. Förarprövarna genomgår en ettårig utbildning, medan kundtjänsthandläggarna får ungefär en veckas utbildning för att ge service och ytterligare en veckas utbildning för att kunna förrätta kunskapsprov. Utbild- ningarna sker internt. All personal är stationerad på en huvudort och reser till mottag- ningsorterna efter behov. Som regel är det kundtjänsthandläggare som åker ut till mottagningsorterna för att fotografera och genom- föra kunskapsprov, medan förarprövare genomför körprov. fanns 303 förarprövare (även kallade trafikinspektörer) och 94 kundtjänsthandläggare. tillkom 25 resursplanerare i förarprovsverksamheten som ett resultat av ett ökat behov av arbete med resursplanering. Hela förarprovsenheten inklusive avdelningen för verksamhetsstyrning och staben hade sammanlagt 464 anställda under 2017.10 10 (2018), Förarprov årsrapport . På huvudorterna finns ett nära samarbete mellan chef, kund- tjänsthandläggare, resursplanerare och förarprövare. arbetar systematiskt med att följa upp kvalitet och enhetlighet i verk- samheten över hela landet.11 5.3Många körkortstagare är inte tillräckligt förberedda Förarprovet är en kontroll av att en körkortstagare har tillräckliga kunskaper för att vara en trafiksäker, risk- och miljömedveten förare. Provet kan dock inte omfatta alla moment som man behöver behärska som förare. Enligt är det därför viktigt att utbildningen och förberedelserna för provet är tillräckligt omfatt- ande och att moment som är svåra att testa i en provsituation kan säkerställas genom kvalitetssäkrad utbildning. Enligt en studie av Statens väg- och transportforskningsinstitut12 som beställdes av för att hitta orsaker till den sjunkande godkännandegraden, finns det i dagens system dels få krav på förar- utbildningen, dels en stor del av körkortstagarna med underkänt provresultat som saknar förmåga att värdera sin egen kunskaps- och körförmåga. Många körkortstagare är inte tillräckligt utbildade vid tiden för sitt prov, vilket medför att många förarprov blir under- kända. Detta medför i sin tur att behovet av omprov ökar.13 Andelen godkända prov avseende körprov för körkortsbehörigheten person- bil var under 2017.14 önskar att bättre nå ut med information om vilka krav som ställs vid proven till alla de som ska ta körkort, men speciellt till den stora gruppen nyanlända. Detta i syfte att få en högre andel personer som har utbildat sig tillräckligt inför proven. Med anledning av de brister som finns i körkortstagarnas kun- skaps- och färdighetsnivå har en översyn av hela förarutbildnings- systemet inletts på initiativ av och i samverkan mellan . 11Trafikverket (2015), Tillämpningsuppföljning av Förarprovs styr- och ledningssystem. 12Statens väg- och transportforskningsinstitut (2016), Förarprov för personbil. 13Trafikverket (2017), Strategisk plan 2018–2021 för Förarprov. 14Trafikverket (2018), Förarprov årsrapport . 5.4Verka för samlokalisering med servicekontor Utredningens förslag: Statens servicecenter och ska få i uppdrag av regeringen att i samverkan analysera på vilka platser förarprovskontor och servicekontor kan samlokaliseras, samt utarbeta en plan för att genomföra sådan samlokalisering. Analysen och planen ska rapporteras till regeringen . Kunskapsprov och körprov är två delar i ett sammanhållet förarprov. Huvudsakligen handlar verksamheten om att förrätta prov, att ge service är endast en väldigt begränsad del av vad som utförs på de lokala kontoren. Organisationen på de lokala kontoren är nära sammanhållen – utförandet av kunskapsprov, körprov och tillhanda- hållandet av service – och det är därför svårt att utskilja servicen från övrig verksamhet. Utredningen bedömer därför att det inte finns förutsättningar för att flytta över förarprovsverksamhetens begränsade serviceuppgifter till serviceorganisationen. Förarprovsverksamheten har dessutom få beröringspunkter med de tre nuvarande servicekontorsmyndigheterna. Även om det kan förenkla för medborgare om fler myndigheters lokala serviceverk- samhet samlas i gemensamma lokaler har förarprovsverksamheten särskilda krav på lokalisering som skiljer sig från servicekontorens behov. Utredningens bedömning är att det endast på vissa orter finns möjlighet till samlokalisering och att en analys behöver göras ort för ort. På mindre orter kan det dock vara lättare att hitta lokaler som möter både servicekontorens och förarprovsverksamhetens krav. Utredningen har tillsammans med undersökt förut- sättningar för samlokalisering av nuvarande förarprovskontor och servicekontor. Utredningen bedömer, i likhet med , att samlokalisering med servicekontor kan vara intressant på 12–15 mottagningsorter. På samtliga av dessa orter utförs körprov och på cirka hälften av dem även kunskapsprov. Utredningen har utifrån intervjuer och studiebesök förstått att inte alla servicekontor på dessa orter kommer att uppfylla behov gällande åtkomst till parkeringsplatser eller tillräcklig lokalyta. I takt med att lokalkontrakten löper ut eller där andra omständigheter kräver en omlokalisering, kan behovet av att flytta till andra lokaler komma att förändras för både och servicekontoren. Därför bör nya möjligheter för samlokalisering uppstå framöver. Utredningen anser därför att förarprovsverksamheten inför varje planerad omlokalisering eller förnyelse av hyreskontrakt bör under- söka möjligheten till samlokalisering med servicekontor. Detta bör ske på de orter som enligt Förarprov är att betrakta som mottagningsort och där möjlighet till intern samlokalisering med övriga inte är möjligt. Vidare bör även Statens service- center, vid omlokalisering av servicekontor eller förnyelse av hyres- kontrakt, undersöka möjligheten att samlokalisera med Förarprov på mottagningsorterna. För att möjliggöra en god planering av kommande omlokali- seringsbehov bör en dialog föras mellan de båda myndigheterna på en övergripande nivå. Denna dialog bör hållas eller oftare om myndigheterna anser det nödvändigt. Statens servicecenter och kan överväga om service- kontoren också bör tillhandahålla information till besökare om kör- kort på i första hand de ställen där verksamheterna samlokaliseras. ser gärna att information om förarprov ges på samtliga servicekontor framöver i form av digital utrustning och tryckt material. Detta skulle enligt vara en bra kanal för att nå ut med information och skulle kräva endast en minimal insats av personalen på servicekontoren. Lämpligen bör detta prövas på ett par kontor där samlokalisering sker för att därefter utvärderas. Formen och omfattningen av körkortsinformation bör myndigheterna sedan tillsammans enas om och ta fram i samverkan med Transport- styrelsen för att besökarna ska kunna få information om hela kör- kortsprocessen. anser det också intressant att förbättra tillgänglig- heten till fotografering för körkortsförnyelse. Utrustningen som används är relativt lättanvänd och processen tydlig. Servicekontoren har relevanta kunskaper, såsom att identifiera besökare och utfärda id-kort, och skulle därför kunna tillhandahålla fotografering för körkortsförnyelse och inför kunskapsprov. Utredningen anser dock att man först bör invänta analys och förslag års ID-korts- utredning (dir. 2017:90) eftersom dessa kan få konsekvenser för hur körkort utfärdas. Arbetsförmedlingen, , och Pensions- myndigheten har inte haft synpunkter på bedömningarna eller förslagen i detta kapitel. tillstyrker utredningens förslag. Statens servicecenter instämmer i huvudsak med förslagen. Myn- digheten anser dock att samlokaliseringen inte nödvändigtvis behöver begränsas till 12–15 orter, utan att fler orter bör övervägas . Enligt Statens servicecenter bör det även starkt övervägas om det kan finnas förutsättningar för tjänstesamverkan kring förar- provsverksamheten, t.ex. vad gäller allmänna kundtjänstuppgifter, fotografering och eventuellt även att förrätta kunskapsprov. Utredningen instämmer i att det kan vara aktuellt med fler orter för samlokalisering. har inga invändningar på förslagen beträffande pla- nering för samlokalisering på de orter som bedöms lämpligt. Det är dock viktigt att samlokaliseringen utvärderas i varje enskilt fall uti- från de krav som förarprov ställer på lokaler. anser det möjligt att genomföra en analys och plan för samlokalisering och är positiv till att försök genomförs på ett begränsat antal kontor. Vidare anser att körkortsinformation bör finnas tillgängligt på samtliga servicekontor. Förutom myndigheterna har fackförbunden och ST haft möjlighet att lämna synpunkter. förordar utredningens förslag om att inte gå vidare med verksamhet. ST har inte haft synpunkter på bedömningarna eller förslagen i detta kapitel. är förvaltningsmyndighet för frågor som bl.a. rör uppehållstillstånd, arbetstillstånd, mottagande av asylsökande och medborgarskap. Myndigheten ska enligt sin instruktion: •arbeta för ett effektivt och långsiktigt hållbart asylsystem som värnar asylrätten, •främja en arbetskraftsinvandring styrd utefter behov, men även annan rörlighet över gränser, samt •fördjupa det europeiska och internationella samarbetet. ska även ge god service som möter sökandes och andra intressenters behov.1 Myndigheten har två verksamhetsområden: asyl och tillstånd.