sou · H6B335 · 2018-05-09 00:00:00 — Länsstyrelser- nas senaste uppdrag att ta reda på hur många kommuner som har antagna riktlinjer för bostadsförsörjningen genomfördes . I uppdraget ingick även en kvalitativ del då man granskade riktlin- jernas innehåll. Sammanlagt granskades 135 riktlinjer antagna efter 2014. Slutrapporten innehåller också ett kort avsnitt om kommunala bostadsförmedlingar och ett avsnitt som behandlar kommunala in- satser riktade mot hemlöshet. Rapporten avslutas med länsstyrel- sernas samlade iakttagelser. Länsstyrelserna har således, genom kommunbesök och genom- gång av skriftliga dokument, skaffat sig en bild av vilken information som finns att hämta i t.ex. kommunernas riktlinjer för bostadsför- sörjning och vilka problem på bostadsmarknaden som kommunerna lyfter fram i dessa dokument. Länsstyrelserna har dock inte haft i uppdrag granska utfallet eller effekterna av eventuella insatser som kommunerna kan ha vid- tagit för att lösa lokala bostadsmarknadsproblem. Kartläggning av kommunernas arbete 3.2Kommunernas svar i BME 3.2.1Kommunernas analyser av bostadsbehoven Skiftande uppfattningar om bostadsmarknadsläget för de med svag ställning på bostadsmarknaden Det finns ett utbud av bostäder som är tillgängliga Det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga Källa: , BME 2018. I figur 3.4 redovisas kommunernas svar på den första av utred- ningens ”egna” frågor i BME. Tre svarsalternativ är möjliga: •Det finns ett utbud av bostäder som är tillgängliga för grupper med låga inkomster/svag ställning på bostadsmarknaden. •Det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga för grupper med låga inkomster/svag ställning på bostadsmarknaden. Drygt 100 kommuner svarar att det finns ett utbud som är tillgäng- ligt för de med låga inkomster eller som har svag ställning på bo- stadsmarknaden. Betydligt fler, 159 kommuner eller av Kartläggning av kommunernas arbete kommunerna svarar att det saknas ett utbud och 23 kommuner sva- rar att de inte vet. Ingen tydlig bild av utbudet på länsnivå Det finns ett utbud av bostäder som är tillgängliga Det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga Källa: , BME 2018. Figur 3.5 visar att av kommunerna i och mer än hälften av kommunerna i och Norrbot- tens län svarar att det finns ett utbud av bostäder som är till- gängliga för grupper med låga inkomster eller som har svag ställ- ning på bostadsmarknaden. Även i glesbygdslänen , , och finns det många kommuner som svarar att det finns ett sådant utbud. bryter den trenden för där svarar sex av sju kommuner det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga för de som har svag ställning på bostadsmarknaden. Kartläggning av kommunernas arbete Det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga Källa: , BME 2018. Som figur 3.6 tydliggör finns det nio län där fler än hälften av länets kommuner svarar att det saknas ett utbud av bostäder som är till- gängligt för de med låga inkomster eller svag ställning på bo- stadsmarknaden. Högst andel kommuner som svarar att ett utbud saknas finns det i tre av länen i : , och . Även i svarar av kommunerna att det saknas ett utbud för de svaga på bostadsmarknaden. I tre län, , och , väger det jämt mel- lan andelen kommuner som bedömer att det saknas bostäder som är tillgängliga för svaga grupper och de som svarar Vet ej. Kartläggning av kommunernas arbete Källa: , BME 2018. På länsnivå framstår svarsfördelningen som något splittrad. Av tabell 3.2 blir skillnaden mellan länen med flest antal kommuner respektive minst antal kommuner synlig. Fördelningen mellan kom- muner som svarar att det finns ett utbud och de som inte gör det uppvisar ett likartat mönster i de tre storstadslänen. Mellan av kommunerna i länen med flest kommuner svarar att det saknas ett utbud. Även andelen kommuner som svarar att det finns ett utbud av bostäder för de med svag ställning håller sig inom ungefär samma intervall, . Den bedömningen – att det saknas ett utbud – görs även i fem av sju kommuner i läns medan hälften av de sex kommunerna i svarar att ett utbud saknas. I svarar två av fem kommuner att det saknas ett ut- bud för de med svaga ställning och två kommuner svarar Vet ej. Kartläggning av kommunernas arbete Utbudet finns främst i de mindre kommunerna Källa: , BME 2018. På kommunnivå blir det tydligare att de kommuner som svarar att det finns ett utbud ofta är mindre kommuner. Av tabell 3.3 framgår att skillnaderna mellan svaren i de tio största respektive tio minsta kommunerna i princip är varandras spegelbilder. I nio av de tio minsta kommunerna svarar man att det finns ett utbud. Omvänt svarar åtta av de tio största kommunerna att det saknas ett sådant Kartläggning av kommunernas arbete utbud som de med svag ställning på bostadsmarknaden kan efter- fråga. I en fritextkommentar till frågan motiverar sitt val av svarsalternativ med att det finns ett utbud av hyres- bostäder som är tillgängliga för dessa grupper. Problemet är att det för tillfället, enligt kommentar, råder stor konkurrensen om detta utbud av bostäder. Vad som motiverar kommuns val av svarsalternativ framgår inte eftersom kommunen inte lämnat någon kommentar. Ju fler färdigställda bostäder desto fler kommuner som svarar att det saknas ett utbud av bostäder för de med svag ställning Det finns ett utbud av bostäder som är tillgängliga Det saknas ett utbud av bostäder som är tillgängliga Färre än 10 bostäder 10–100 bostäder Fler än 100 bostäder Källa: SCB, BME 2018. I cirka en tredjedel av kommunerna har, enligt figur 3.7, färre än 10 bostäder färdigställts . Inom detta intervall svarar 44 av 91 kommuner () att det finns ett utbud för de med svag ställning på bostadsmarknaden, 36 kommuner () svarar att Kartläggning av kommunernas arbete det saknas ett utbud och 10 kommuner () vet inte vad de ska svara på frågan. Av kommunerna i det mellersta intervallet svarar 54 av 100 kommuner () att ett utbud saknas. Flest antal kom- muner som bedömer att det saknas ett utbud finns det bland de kommuner där det har färdigställts flest antal bostäder. Inom detta intervall svarar 69 av 97 ()kommuner att ett sådant utbud saknas. Särskilda grupper bedöms ha svårt att lösa sina bostadsbehov på marknaden Källa: , BME 2018. BME innehåller ett avsnitt där kommunerna ombeds beskriva bo- stadsmarknadsläget för ungdomar, studenter och nyanlända in- vandrare.2 Redovisningen i figur 3.8 visar att 240 kommuner svarar 2 Med ungdom avser en person i åldern 18–. En nyanländ person är någon som är mottagen i en kommun och har beviljats uppehållstillstånd för bosättning av flyktingskäl eller andra skyddsskäl. Även anhöriga till dessa personer anses vara nyanlända. En person är nyanländ under räknat uppehållstillstånd beviljas. Kartläggning av kommunernas arbete att det är underskott på bostäder för ungdomar. Något färre, 224 kommuner, svarar att det är underskott för nyanlända. Omräk- nat i procent innebär det att av kommunerna bedömer att det saknas bostäder för ungdomar och strax svarar att det saknas bostäder för nyanlända. Som staplarna i mitten av figur 3.8 visar ser bostadsmarknads- läget för studenter bättre ut. Dock är inte studenternas bostads- situation fullt ut jämförbar med situationen för ungdomar och ny- anlända. Studentbostäder är endast tillgängliga för studenter och de är därmed mindre konkurrensutsatta än bostäder på den reguljära bostadsmarknaden. Kommunerna hänvisar till den generella bostadsbristen Det finns för få små för få lediga bostäder Källa: , BME 2018. I figur 3.9 redovisas det tre vanligaste förklaringarna till varför ung- domar har svårt att skaffa sig bostäder. Närmare 200 kommuner bedömer att problemen för ungdomar är kopplat till att det gene- rellt finns för få lediga bostäder. Som nummer två väljer kommu- nerna svarsalternativet att det finns för få små bostäder tillgängliga för ungdomar. Närmare 80 kommuner svarar att utbudet av små Kartläggning av kommunernas arbete bostäder är för dyrt för ungdomar. Det finns kommuner som anger alla tre svarsalternativen. Framför allt är det kommuner i , , och som anger samtliga svarsalternativ. Nyanlända möter ett flertal hinder Källa: , BME 2018. På frågan om vad underskottet på bostäder för nyanlända personer kan tänkas bero på finns följande svarsalternativ att välja mellan: •Generellt underskott på hyresbostäder. •Underskott på stora bostäder. •Underskott på små bostäder. •Underskott på bostäder med rimlig hyresnivå. •Hyresvärdarna ställer höga krav på inkomst eller anställning. •Hyresvärdarna är obenägna att ta emot stora barnfamiljer. •Hyresvärdarna godkänner inte etableringsersättning som inkomst. Kartläggning av kommunernas arbete Av figur 3.10 framgår att det tre vanligaste förklaringarna till varför det bedöms vara underskott på bostäder för nyanlända är dels det generella underskottet av hyresbostäder, dels att utbudet inte sva- rar mot nyanländas bostadsbehov i två avseenden: för det första finns det för få bostäder med rimlig hyresnivå och för det andra finns det för få stora bostäder. Fler än var fjärde kommun anger att hyresvärdarnas höga krav på inkomst eller anställning är en orsak till varför det är underskott på bostäder för nyanlända. Nästan var femte kommun anger också att det finns hyresvärdar som inte godkänner etableringsersättning som inkomst. Nyanländas brist på bostäder är ett allmänt mått på att det finns för få hyresbostäder Källa: , BME 2018. Kartläggning av kommunernas arbete Som figur 3.11 visar finns det nio län där eller fler av länets kommuner svarar att underskottet beror på att det råder all- män brist på hyresbostäder. Totalt har landets kommuner tagit emot närmar 270 000 nyanlända personer i perioden –2017.3 Den största delmängden har kommunerna i de tre storstadslänen tagit emot. Deras sammanlagda andel mottagna nyanlända uppgår till . I dessa tre län svarar också av kommunerna att ett generellt underskott på hyres- bostäder utgör ett hinder för nyanlända att lösa sina bostadsbehov. I , och svarar samtliga kom- muner att det allmänna underskottet av hyresbostäder utgör ett problem för nyanländas etablering på bostadsmarknaden. I dessa län togs 2, av de nyanlända 2013–2017 emot. Kommunerna i har sammanlagt tagit emot 6 776 nyanlända personer – vilket motsvarar av det totala antalet – . Av länets 15 kommuner är det endast tre kommuner som svarar att det är det generella underskottet på hyresbostäder som är ett hinder för nyanlända att lösa sina bostadsbehov. Även i , där kommunerna samman- taget har mottagit 8 800 nyanlända, är det relativt sett få kommuner som hänvisar till det generella underskottet som förklaring. 3 Källa: . Kartläggning av kommunernas arbete Hyresvärdarnas krav och villkor lyfts även fram som förklaring till underskottet för nyanlända Hyresvärdarna ställer höga krav på inkomst eller anställning. Hyresvärdarna godkänner inte etableringsersättning som inkomst Hyresvärdarna är obenägna att ta emot stora barnfamiljer. Källa: , BME 2018. Som framgår av figur 3.12 svarar en del kommuner att hyresvär- darnas krav och villkor kan påverka nyanländas möjligheter att lösa sina bostadsbehov. Framför allt svarar man att underskottet i så fall beror på att de nyanlända inte matchar hyresvärdarnas inkomst- eller anställningskrav. I svarar knappt två tredjedelar av kommunerna att hyresvärdarnas krav på inkomst eller anställ- ning utgör ett hinder för nyanlända invandrare. Kommunernas svar i och tyder på att hyresvärdarnas ovilja att godkänna etableringsersättning som inkomst utgör ett större hinder för nyanlända än de krav som hyresvärdarna ställer på in- komst eller anställningsform. Kartläggning av kommunernas arbete De flesta temporära bostadslösningar för nyanlända kommer att förlängas eller permanentas förlängs till dess att en hänvisas till den ordinarie Källa: , BME 2018. Bosättningslagen infördes och innebär att kommuner- na är skyldiga att ordna mottagning och bostäder åt ett visst antal nyanlända med uppehållstillstånd.4 På grund av det ansträngda bo- stadsläget har man i vissa kommuner endast kunnat erbjuda till- fälliga boendelösningar. I figur 3.13 redovisas kommunernas svar på frågan hur de planerar för de nyanlända som bor i temporära boendelösningar. De flesta kommuner har valt fler än ett svars- alternativ. Det är 24 kommuner som enbart svarar att de temporära lösningarna övergår till permanenta lösningar och 76 kommuner svarar enbart att temporära lösningar tillsvidare förlängs i väntan på att en annan temporär lösning kan ordnas. 4 Lag 2016:38 om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning. Enligt 11 § för- ordning (2016:39) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning ska endast nyanlända som är registrerade och vistas vid Migrationsverkets anläggningsboenden och kvotflyktingar omfattas av anvisningar. Kartläggning av kommunernas arbete Av de lite drygt 60 kommuner som svarar att de temporära lös- ningarna upphör och de nyanlända hänvisas till den ordinarie bo- stadsmarknaden är det 38 kommuner som har angivet detta svar som enda alternativ. Dessa kommuner är fördelade över alla län men de flesta återfinns i , och län. Av de 38 kommuner som enbart svarar att de planerar att hän- visa nyanlända till den ordinarie bostadsmarknaden är det 22 kom- muner som på annan plats i årets BME svarar att det saknas ett utbud av bostäder för de med låga inkomster eller som i övrigt har svag ställning på bostadsmarknaden. Frågan om bostadsmarknadsläget för de med svag ställning väcker många frågor hos kommunerna I anslutning till frågan om det finns eller saknas ett utbud av bostäder tillgängliga för de med låg inkomst eller svag ställning på bostadsmarknaden, har kommunerna kunnat lämna fritextkommen- tarer. Sammanlagt har 92 kommuner lämnat skriftliga kommentarer. Framför allt ifrågasätts frågans konstruktion och man efterlyser ett förtydligande av frågans innebörd. Kommunerna ställer t.ex. mot- frågor om var gränsen går för vad som ska räknas som låg inkomst och vad begreppet ”utbud” betyder i förhållande till de med svag ställning på bostadsmarknaden. Bostäder i äldre bostadsbeståndet finns där hyrorna inte är så höga, relativt sett. Men det är få som är lediga för uthyrning (kommun i ). Det finns ett utbud av billigare bostäder i det äldre beståendet men antalet lediga bostäder understiger efterfrågan (kommun i ). Det finns bostäder med låga bostadskostnader men inte tillräckligt många för att tillgodose behoven. Det saknas även bostäder för hushåll med de allra lägsta inkomsterna (kommun i län). I flera svar anges att allmännyttans bostäder ingår i ett sådant ut- bud, eller att bostäder i det äldre hyreshusbeståndet har lägre hyror och därmed teoretiskt utgör ett tillgängligt utbud. Kartläggning av kommunernas arbete denna tillgänglighet just nu av att utbudet är för litet för att kunna tillgodose den stora efterfrågan som finns från de med låga inkomster eller som har svag ställning på bostadsmarknaden. Framför allt är det kommuner i de norra länen eller de mindre kommunerna som lyfter att utbudet för de med svag ställning finns i de billiga bostäderna, i det äldre bostadsbeståndet. 3.2.3Kommunernas verktyg i BME Nästan alla kommuner har antagit riktlinjer för bostadsförsörjningen och drygt hälften har mål och ambitioner som är särskilt inriktade mot de med svag ställning Har mål och ambitioner Källa: , BME 2018. Frågan om kommunerna har antagit riktlinjer för bostadsförsörj- ning ställs i BME. I figur 3.14 presenteras kommunernas svar enkät. Sammanlagt svarar 238 kommuner att de har riktlinjer. Siffran motsvarar av rikets kommuner. Kartläggning av kommunernas arbete På utredningens fråga om kommunen har mål eller uttalade ambi- tioner i riktlinjerna som är särskilt inriktade mot de grupper som har låga inkomster eller som på annat sätt har en svag ställning på bostadsmarknaden, svarar 156 kommuner (som har antagna rikt- linjer) ja och 76 kommuner svarar nej. I flertalet kommuner sker intern samverkan över förvaltningsgränserna Källa: , BME 2018. Som framgår av figur 3.15 svarar över 180 kommuner ja på frågan om det sker samverkan mellan kommunens olika förvaltningar för att särskilt underlätta för grupper som har låga inkomster eller som på annat sätt har en svag ställning på bostadsmarknaden. Kartläggning av kommunernas arbete Ungefär hälften av kommunerna planerar för bostadsförsörjningen i samverkan med andra kommuner Källa: , BME 2018. Av figur 3.16 framgår att ungefär hälften av kommunerna svarar ja på frågan om de samverkar med andra kommuner i planeringen för bostadsförsörjningen. I anslutning till frågan angavs att med sam- verkan avses t.ex. gemensam regionplanering, gemensam exploater- ing vid kommungränser, gemensamma analyser av bostadsmarkna- den eller utbyte av information om bostadsbyggande och bostads- behov. Kartläggning av kommunernas arbete Tre femtedelar av kommunerna använder förturer till bostad som ett verktyg och de som oftast får förtur är nyanlända Grupper som får förtur Källa: , BME 2018. Figur 3.17 visar att 174 kommuner svarar ja på frågan om det finns någon form av förturssystem för att få en bostad i kommunen. Över 100 kommuner anger att nyanlända beviljas förtur och 87 kommuner svarar att den som har fått ett arbete och behöver flytta till kom- munen kan få förtur till bostad. Med särskilt skäl avses t.ex. medi- cinska orsaker eller våld i nära relationer. Utöver de i figuren redo- visade förtursgrupperna svarar ett mindre antal kommuner att trång- bodda familjer, hushåll som av ekonomiska skäl behöver flytta till en billigare bostad, studenter, ungdomar, äldre och hemlösa har bevil- jats förtur. Av 276 kommuner svarar 12 att de har en bostads- förmedling, varav fyra av dessa svarar nej på frågan om det finns ett förtursystem till bostad. Utöver dessa svarar ytterligare 13 kommu- ner att de är anslutna till en annan kommuns bostadsförmedling eller marknadsplats och av dessa svarar fem kommuner att det sak- nas ett förtursystem. Kartläggning av kommunernas arbete Stort antal sociala andrahandskontrakt men trenden pekar neråt och det gör också antalet direktägda bostäder i kommunens regi BME 2010 BME 2012 BME 2014 BME 2016 BME 2017 BME 2018 Antal direktägda kommunala bostäder Källa: , BME 2010–2018, utredningens bearbetning. följer utvecklingen av den s.k. sekundära bostadsmarknaden, dvs. kommunernas bostadssociala lösningar för hushåll som av olika skäl inte blir godkända som hyresgäster. Det som efterfrågas är om kommunerna hyr ut bostäder i andra hand med särskilda villkor – ofta benämnda som sociala hyreskontrakt eller kommunkontrakt – och hur många sådan kontrakt det finns i kommunen.5 BME visar att denna typ av bostadslösning blir allt mer omfattande. Utvecklingen av antalet sociala kontrakt tycks ha kulminerat . I BME 2017 fanns det sammanlagt över 26 000 sociala hyreskontrakt. Som framgår av figur 3.18 har trenden vänt neråt . I BME 2018 svarar 250 kommuner ja på frågan om kommunen hyr ut bostäder med tillsyn och särskilda villkor eller regler i andra hand till personer som inte blivit godkända på den ordinarie bostads- 5 Vissa år, dock inte 2018, ställs frågan hur många som får ta över sina hyreskontrakt respek- tive hur många som förväntas flytta vidare till annan bostad. Kartläggning av kommunernas arbete Motsvarande siffror de två föregående åren var 285 ja- kommuner 2017 och 257 ja-kommuner 2016. Siffrorna kan jämföras med då 220 kommuner svarade ja på motsvarande fråga. till antalet sekundära bostadslösningar har omfattningen minskat till 24 000 kontrakt.6 Siffran är lägre än 2017 men högre än vad som uppgavs . ställs en fråga om hur många bostäder som kommunen äger t.ex. i form av bostadsrätter eller enfamiljsvillor. Av figur 3.18 framgår att antalet direktägda bostäder ökade relativt kraftig för att i likhet med de sociala hyreskontrakten minska i antal . Få kommuner använder sig av kommunala hyresgarantier men något fler har för avsikt att använda sig av det verktyget Källa: , BME 2018. 6 21 kommuner har inte besvarat frågan. Det är det största bortfallet under de år som frågan ställts. Även om samtliga kommuners sociala hyreskontrakt skulle räknas med hamnar totalen ändå sannolikt under toppnoteringen 26 000 kontrakt. Kartläggning av kommunernas arbete hyresgaranti innebär att kommunen går i borgen för en hyresgäst som bedöms ha tillräckligt god ekonomi för att betala hyra, men som ändå har svårt att få en hyresrätt med besittnings- skydd. Garantin kan vara en hjälp till ett eget boende för den som har betalningsanmärkningar, eller som har för låg inkomst för att bli godkänd som hyresgäst av en hyresvärd. Som framgår av figur 3.19 är det cirka en fjärdedel av landets kommuner som an- vänder kommunala hyresgarantier. Något fler än en fjärdedel har för avsikt att använda sig av hyresgarantier . Framför allt är det kommunerna i (), () och län () som svarar att de har för avsikt att införa kom- munal hyresgaranti. Ingen av kommunerna i använder hyresgaranti och samtliga svarar nej på frågan om de avser att införa garantier . ses sällan som ett ändamålsenligt verktyg Nej, överväger inte Källa: , BME 2018. Kartläggning av kommunernas arbete När de kommuner som har en bostadsförmedling eller som svarar att de är anslutna till en annan kommuns förmedling eller mark- nadsplats sorteras bort, återstår 271 kommuner.7 Som figur 3.20 visar svarar (257 st.) av dessa kommuner att de inte överväger att införa en bostadsförmedling. Av de 14 kommuner som överväger att införa en bostadsför- medling är det fem stycken som svarar att en förmedling skulle vara till hjälp för de med svag ställning på bostadsmarknaden, en kom- mun svarar nej och åtta kommuner svarar vet ej.8 Få kommuner överväger att införa ett kommunalt bostadsbidrag Källa: , BME 2018. 7Boverket definierar en bostadsförmedling som en serviceinstans där bostäder från flera olika fastighetsägare kan förmedlas och där kommunen beslutar om vilka förmed- lingsprinciper som ska gälla. 8Frågan lyder: Skulle en bostadsförmedling ge bättre förutsättningar att tillgodo- se bostadsbehovet till de grupper som ni kryssat för i fråga 36 (om förtur) – eller vissa av dessa gruppers bostadsbehov? Kartläggning av kommunernas arbete Lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter vidgar kom- munernas befogenheter utöver vad som framgår av kommunal- lagen. Av 2 kap. 6 § framgår att kommunerna med avsteg från likställighetsprincipen i kommunallagen får lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i syfte att minska deras kostnader för att skaffa eller inneha en permanentbostad.9 Som framgår av figur 3.21 är det ytterst få kommuner som överväger att införa ett kommunalt bo- stadsbidrag för att stödja grupper som har låga inkomster eller som på annat sätt har en svag ställning på bostadsmarknaden. Kommunernas möjligheter att påverka upplåtelseformerna i nyproduktion påverkas av marknadsläget Enligt lagen (2014:899) om riktlinjer för kommunala markanvis- ningar är en markanvisning en överenskommelse mellan en kom- mun och en byggherre som ger byggherren ensamrätt att och under specifika villkor förhandla med kommu- nen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst kommunalägt mark- område för bostadsbyggande. Markanvisningsavtal kan innehålla krav på att byggherren ska bygga bostäder med viss upplåtelseform eller andra villkor. 9 Av förarbetena (prop. 1992/93:242) framgår att bestämmelsen avser såväl stöd för att behålla eller anskaffa en befintlig bostad som stöd för att uppföra en ny bostad. Dock är det inte tillåtet att med stöd av bestämmelsen lämna bidrag till fastighetsägare för att därigenom sänka boendekostnaderna för enskilda. Kartläggning av kommunernas arbete Färre än 10 bostäder Fler än 100 bostäder Källa: , BME 2018. Som framgår av figur 3.22 svarar över 180 kommuner nej på frågan om de styrt upplåtelseformen i samband med markanvisning. De kommuner som svarar ja återfinns främst i kategorin kommuner med flest antal färdigställda bostäder. Bland dessa kommuner sva- rar 60 kommuner att de har påverkat upp- låtelseformerna i samband med markanvisning.