sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Då den svenska staten och svenska myndigheter med hänvisning till sin konfessionsneutralitet inte kan finansiera moskébyggen öppnade detta en möjlighet för utländska bidrags- givare att finansiera moskébyggen i . Med dessa donationer samt insamlingar bland muslimer byggdes de första moskéerna. Med pengarna och donationerna kom också inriktningen och tolknings- traditioner. Mest aktiv har wahabbitiska och salafistiska finansiärer från de oljerika staterna vid . Med dessa finansiärers intåg har den ytterst intoleranta och sekteristiska wahabismen och salafismen fått stort inflytande. Dessa stater är inte de enda aktiva i detta område. har en lång tradition av finansiering av imamer som utbildas genom landets ministerium för religiösa frågor. Dessa imamer har skickats till turkiska församlingar runt om i , inklusive . En annan stat som har varit aktiv är som riktat in sig på shiamuslimska församlingar. Detta har lett till framväxten av ett mönster med utländska stater, fonder, stiftelser och som har finansierat moskébyggen i . Forskningsläget inom detta område behöver förstärkas för att få en klar bild av hur utländska staters och verksamhet i allmänhet och wahabitiska och salafistiska staters, fonders och stiftelsers verksamhet i synnerhet i samband med finansiering av moskébyggen i har påverkat det muslimska civilsamhället. Med tanke på salafismens nära släktskap med takfiri-salafismens intolerans och sekterism bör man forska detta område närmare. En fråga gäller kartläggningen av omfattningen av dessa ekonomiska stöd, som ger en klar bild av hur omfattade detta stöd har varit. En ännu viktigare fråga som måste undersökas närmare är den waha- bitiska och salafistiska tolkningstraditionens utbredning inom det muslimska civilsamhället. Frågan är alltså i vilken omfattning har donationerna från dessa bidragsgivare bidragit till spridningen och normaliseringen av wahabismens och salafismens idétraditioner bland svenska muslimer. Ett annat problem gäller de som har lockats av takfiri-salafismens budskap och genomgått radikalisering och därefter anslutit sig till våldsbejakande extremistiska islamistiska grupperingar. var dessa individers utresa det största problemet då deras anslut- ning till terrorsekter innebar att de engagerade sig i verksamheter som stod i direkt kontrast med folkrätten. Som en följd av de bakslag som har drabbat terrorsekten /IS i och ser problemet lite annorlunda ut . Det handlar om individer som efter att ha an- slutit sig till dessa terrorsekter nu återvänder till . Hanteringen av de så kallade återvändarna består av två delar: rättsapparatens undersökning av begångna människorättsbrott och krigsförbrytelser och underrättelsetjänstens bedömning av i vilken grad dessa individer och de nätverk de ingår i utgör en fara för all- mänhetens och rikets säkerhet. Vid sidan av detta finns avradikaliseringsfrågan. Återvändare kan inte enbart bli föremål för rättsliga åtgärder. Efter denna process och avtjänat straff ska de återvända till ett någorlunda normalt sam- hällsliv. Frågan som aktualiseras är om enbart rättsliga åtgärder räcker för detta ändamål. Det finns alltså ett akut behov av att vidta åtgärder som ska bidra till avradikaliseringsprocessen och förbereda dessa individer för en återgång till samhällslivet. Det handlar om olika former av sociala insatser vars främsta syfte är anpassning, och att rusta dessa individer för ett liv bortom radikalisering i det svenska samhället. finns många terrorresenärer som har återvänt från krigs- zonerna. De utlösande faktorerna som föranledde deras anslutning till terrorsekter finns kvar. Om vi tar inbördeskriget i kan vi konstatera att såväl den syriska staten som driver ett blodigt in- bördeskrig mot sitt eget folk och de stridande terrorsekterna finns kvar och striderna fortsätter. Att terrorresenärerna har återvänt från våldsbejakande miljöer kan bero på en mängd olika saker: ∙Desertering på grund av krigets svårigheter och olägenheter ∙Distansering på grund av desillusion; de har på plats insett dis- krepansen mellan utopi och verklighet ∙Taktiskt tillbakadragande på grund av förlust i strid eller ådra- gande av fysiska och psykiska skador ∙Emotionellt och socialt tryck från familjen i . I samband med rekryteringen har de varit involverade i sociala och psykologiska processer som är ofrånkomliga för en gruppidenti- fikation. En identifikation som har varit en förutsättning för deras engagemang. Efter rekryteringen har de utsatts för indoktrinering, som har varit oumbärlig för gruppolarisering och identifiering av fienden samt för deras konfliktmedvetenhet. De har exponerats för ett systematiskt bruk av religiösa begrepp och teologiska argument som har främjat deras identifikation med en konfliktgrupp, gett legitimitet åt den egna gruppens anspråk, samt demoniserat och avhumaniserat fienden. Här finns det ett behov av att bemöta och utmana de religiösa föreställningar som återvändarna har indoktrinerats med. En viktig åtgärd är i både proaktivt och reaktivt syfte utmanar religiös legiti- mering av våldsanvändning. Detta är en svår uppgift efter- som tilliten till myndigheter och andra representanter för majori- tetssamhället är låg bland radikaliserade individer. Här kan det finnas anledning för att koppla in det muslimska civilsamhällets aktörer för att öka tilliten i ett förtroendeskapande syfte. I detta sammanhang bör man också fundera på vilka teologiska argument som ska prio- riteras. Teologisk forskning kan bidra med kunskaper inom detta område. Forskning om islam och muslimer i behöver förstärkas. I det avseendet är det av mycket stor vikt att sådana studier följer vetenskapliga kriterier. Rapporter eller förstudier som gör avkall på dessa kriterier riskerar att spä på fördomar och öka förtroende- klyftan mellan myndighetssfären och det muslimska civilsamhället. Samma sak gäller klyftan mellan forskarsamhället och statliga myn- digheter. För att motverka sådana problem är det viktigt att initiera forsk- ning som utförs av etablerade forskare vid landets lärosäten. Förslag på åtgärder: ∙Öronmärk särskilda forskningsmedel för fleråriga större forsk- ningsprogram för forskning om islam och muslimer i . Då forskningsinriktningen bland islamforskarna vid svenska läro- säten varierar är det viktigt att för studiernas allsidighet engagera islamforskare från landets alla lärosäten. Dessa utgör trots allt en begränsad skara av forskare. ∙Utred utbredningen av olika former av salafism – i synnerhet takfiri-salafismen – i och dess betydelse för det muslimska civilsamhället samt frågor som rör integration, segregation och radikalisering. ∙Utred konsekvenserna av utländska staters och , i syn- nerhet wahabbitiska och salafistiska fonders och stiftelsers, finan- siering av moskébyggen och kulturcentra i . Studien ska kartlägga finansieringens omfattning samt dess påverkan på det muslimska civilsamhället i . (1996). Salafiyya bid’a au madhab, persisk översättning , Mashad: Astan-e Quds-e . al-Jabiri, ’, (U.å). al-Fikr al-salafi inda shi’a al-athna ahariyya, u.o. (2000). al-Mufassiroun bain al-ta’wil wa al-ithbat fi ayat al-saffat, : Mo’assisa al-risala. (2010). al-Qawa’id al-hakima li fiqh al- mu’amalat, ; Dar al-Shuraq. (1992). Qawa’id mihaj al-salafi fi al-islami, : Dar al-da’wa. (2013). ”Jihadi-Salafis or Revolutionaries? On Religion and Politics in the Study of Militant ”, i Global Salafism. ’s New Religious Movement, , (ed. ), : . (2013). –en kortfattad översikt, : stöd till trossamfund, SST:s skriftserie, nr 3. (2016). ”Salafism and Takfirism in . Between al-Nahda’s Discources and Local Pecularities”, i Middle East Studies Center, . (1993). al-anwar, vol. 2, : Dar al-kitab al-islamiyya. (2004). Globalized : The Search for a New Ummah, : . (2013). ”Debates within the Family. Jihadi-Salafi Debates on Strategy, Takfir, Extremism, Suicide Bombings, and the Sence of the Apocalypse”, i Global Salafism. ’s New Religious Movement, , (ed. ), : . (2001). al-Milal wa an-nahl, : Dar al-Ma’rifa. (2007). ”och politikens betingade karaktär”, , , (red.) Den sekulära staten och islam i , ; Atlantis. ’, ’’im . (1998). Difa’an ’an al-Salafiyya, vol. 1, , Maktaba al-diya’ Wiktorowicz, Quintan. (2006). ”Anatomy of the Salafi Movement”, Studies in Conflict and Terrorism, vol. 29, no. 3 (April–2006). 3Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet Det finns ett starkt stöd för hypotesen att en ansenlig andel av de personer som ingår i extremistiska miljöer innan, under och även efter sin extremistkarriär har begått brott som inte är direkt relate- rade till deras politiska/ideologiska engagemang. Särskilt omfattande förefaller den traditionella brottsligheten ha varit innan individen ansluter sig till den extrema miljön. I en ny studie av Rostami m.fl. (2017) av 41 islamistiska krigare från , som har dött i och , framgår att 26 av dessa har registrerats för ett eller flera brott i . Med tanke på att endast 38 av dessa personer kunde identifieras med personnummer är andelen registrerade för brott i denna grupp . En ansenlig andel av dessa registrerade brott är brott mot person (misshandel, rån, olaga hot) men också andra brott så som stölder och inte minst narkotikabrott förekommer. Författarna gör en genomgång av litteraturen rörande bakgrun- den hos jihadister som rest till och från andra västländer och konstaterar att det, liksom när det gäller de undersökta svens- karna, vanligen rör sig om unga män i tjugo- till trettioårsåldern bland vilka brottsbelastning är vanligt förekommande. Ännu fler i gruppen karakteriseras av andra faktorer som i kriminologisk forsk- ning brukar relateras till förhöjd risk för brottslighet. De nämnda studierna rör förhållanden i och (Bakker & de Bont, 2016), (Weenink 2015) samt (, 2017). Den genomsnittliga brottsbelastningen hos jihadister som rest till och från dessa ovan nämnda länder är dock något lägre än den som framgår i den svenska studien. En förklaring kan vara att de döda svenska jihadisterna möjligen ut- Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet gör en extrem grupp eftersom de har dödast i strid och därmed kan tänkas vara i genomsnitt mera vålds- och riskbenägna än andra som tillhör den typen av extrem miljö. Det är dock inte bara de extremister som tillhör de jihadistiska kretsarna, och som rest för att kriga för IS och liknande organisa- tioner i och , som har registrerats för brotts- lighet. Detta gäller även andra individer med anknytning till extre- mistiska miljöer (t.ex. för : m.fl. 2017, Ds 2014:4, Brå & 2009; för : Sheikh 2016). Det förefaller vidare som att rekrytering till politisk extremism ofta äger rum i miljöer där även det är relativt vanligt förekommande med rekrytering till andra typer av antisociala aktiviteter ( &Ranstorp, 2017), t.ex. organiserad brottslighet – dvs. i socio- ekonomiskt utsatta områden (, 2016), där det bl.a. råder hög arbetslöshet, fattigdom och social utslagning. Det är emellertid viktigt att påpeka att denna sociala utsatthet gäller långt ifrån alla extremister, t.ex. förefaller den vara minde vanligt bland personer som söker sig till vänsterextrema/autonoma miljöer (MUCF, 2016). Vidare handlar det, som så ofta i den typen av sam- manhang, främst om män. Sambandet mellan politisk och traditionell brottslighet kräver när- mare granskning än den som hitintills har ägt rum inom forskningen. På individnivå kan en koppling mellan politik, eller om man så vill ideologi, och brottslighet handla om hur individens politiska/ideo- logiska ställningstaganden kan påverka dennes brottslighet – men faktiskt även hur brottsligheten hos individen kan påverka dennes politiska/ideologiska ställningstaganden. Vanligen, när vi diskuterar den våldsamma extremismen, diskuterar vi den första frågan. Jag anser dock också att den andra frågan har hög relevans, och det är den jag avser att diskutera här. Det finns förhållandevis få studier om kopplingar mellan brotts- lighet och politiska/ideologiska värderingar. En av dem har jag själv genomfört (, 1990). Undersökningen bygger på intervjuer med män som ingår i (SLCP) (, 2016). Vid denna intervjuomgång, i slutet av Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet , var SLCP-männen . Många av dem hade en lång kriminell karriär bakom sig. På grund av sin ålder hade de allra flesta av dem intervjuade redan passerat toppen på sin brottsliga karriär (se age-crime curve, , 1986) men flera av dem be- gick fortfarande brott av och till och åtskilliga var aktiva missbrukare. hävdade majoriteten av dem att de höll på, eller var på väg att, sluta med sin brottslighet och sitt missbruk. Det kan tilläggas att när vi följde upp dessa män på nytt, , visade det sig att få av dem hade lyckats med denna föresats . Flera av dem ”höll på att lägga av” fortfarande (, 2016). Resultat från studien och uppföljningen , ger vid handen att den stora majoriteten av de intervju- ade gav uttryck för prosociala värderingar: De tog avstånd från sin och andras brottslighet och påstod att de ville leva ett laglydigt liv. De uppfattade att de stod utanför samhället men ville ändå gärna in i den sociala gemenskapen. När man ställde frågor till dem om orsakerna till deras svåra livssituation, svarade många att den berodde på misstag som de på grund av okunskap, omognad etc. begått tidigare i sitt liv. Många ansåg att samhället borde ha reagerat med skärpa på deras ungdomliga oförstånd. var de mycket kritiska, för att inte säga fientliga, mot myndigheterna och talade mycket om de orättvisor som drabbade dem från samhällets sida. De kunde tala mycket hatiskt om olika samhällsinstitutioner såsom eller särskilda ungdomshem de placerats på, men också om olika myndigheter inom rättsväsendet, inte minst polisen. Intres- sant nog, när vi inom ett helt annat projekt (Zemparutti, 2017) intervjuade kraftigt brottsbelastade invandrarmän i 20–29- årsåldern från två socialt utsatta områden i , fick vi mycket likartade svar. I studien ställdes även en del frågor om respondenternas samhällssyn och politiska preferenser. Med hänvis- ning till sina personliga erfarenheter var alltså många av de inter- vjuade mycket kritiska mot det etablerade samhället (vilket de som nämnts ändå ville bli en del av). Många sade också att samhället be- höver en radikal förändring och hänvisade till en socialistisk, ibland även anarkistisk, politisk uppfattning. Flertalet påstod sig rentav ha en revolutionär syn och framställde en del av sin brottslighet och sitt missbruk som protesthandlingar. Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet Den tolkning av dessa resultat jag gjorde i rapporten var att de socialt utsatta individerna sökte förklaringar till sina problem i de ideologier som var dominerande i den politiska diskursen under deras ungdomstid. Eftersom dessa individer var födda i slutet av 1940- och och alltså var unga på 1960- och början av 1970- talet var det naturligt för dem att anamma vänsterns samhällskritik. Det var från just detta håll som de radikala, samhällskritiska åsikterna och förslagen på lösningar kom (, 2002). De personer som intervjuades i undersökningen kom i kontakt med vänsteridéer dels genom de vanliga kanalerna så som medier, privata relationer osv., dels genom de kontakter de hade med det etablerade samhället ofta just på grund av sina problem. Många av dem som arbetade inom , kriminalvården etc. företrädde sådana idéer. Dessa tankar kom också från företrädarna för olika frivilligorganisationer som arbetade med frågor rörande brottslighet och missbruk, inte minst (Riksförbun- det för kriminalvårdens humanisering, , 2004). Min hypotes är, att bland de individer som är lika marginaliserade som de ovan beskrivna men som tillhör generationer som växer upp i det svenska samhället , kan knappast särskilt många för- väntas bli attraherade av vänsterideologier. vänstervåg har , i liksom i stora delar av väst- världen, ersatts av en långsamt tilltagande högervåg. kan man hävda att oppositionen mot det etablerade samhället snarare kommer från höger än från vänster (Rydgren, 2013) och att denna till sin karaktär är populistisk och nationalistisk. I sina mer våldsamma ytt- ringar ofta rent av nazistisk. Det finns emellertid en faktor som komplicerar denna något schematiska bild. Den nationalistiska och ofta främlings- fientliga hållningen kan inte attrahera hela befolkningen. Nästan en fjärdedel av invånarna i har utländsk bakgrund (SCB, 2017). Den förhållandevis stora och växande gruppen invandrare, i synner- het de som kommer från fattiga , blir per automatik uteslutna från möjligheten att attraheras av denna ideo- logi.1 har just denna grupp en högre andel marginalise- rade individer (Brå, 2005). (2015) visar t.ex. ett samband 1Vissa grupper från de övriga nordiska länderna och tycks emellertid kunna identifiera sig med och även aktivt delta i högerextrema aktiviteter (2016). Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet mellan att registreras för brott i och ursprung i länder med låg Human Development Index (HDI). En utveckling som vi kan se till följd av detta är en uppdelning bland de individer som söker sig till de politiskt extrema miljöerna. Många av de med svensk eller annan nord- och östeuropeisk bak- grund söker sig till den populistiska högerorienterade miljön, där en liten grupp blir extrem. De med invandrarbakgrund (i synnerhet från fattiga ) är dock vanligen inte välkomna i dessa miljöer utan måste hitta en annan lösning för sin identi- tetssökande. De kan hitta vägen till en ideologi där kritik mot sam- hället för dess rasism och muslimhat har stor betydelse. Några i denna grupp (liksom en del av dem med etniskt svensk bakgrund) söker sig till den vänsterextrema och autonoma rörelsen – andra, i synnerhet (dock inte enbart2) de som har muslimska rötter, kan söka sig till den jihadistiska rörelsen. Teoretiskt stöd i klassisk kriminologi Den svensk-amerikanske kriminologen (1938) såg en konflikt mellan kulturella föreställningar hos olika grupper i samhället som den främsta orsaken till brottslighet. Konflikter och därmed risk för brottsliga handlingar uppstod enligt honom om majoritets- samhället (eller minoriteter med makten att lagstifta och verkställa lagen) sökte påtvinga de gällande lagarna och informella beteende- reglerna på kulturella minoriteter. I handlade det ofta om en konflikt mellan majoritetssamhället och olika invandrargrupper. Nyanlända invandrare utan språkkunskaper, utan fast arbete och med bristfällig förankring i det amerikanska samhället, flyttade ofta till att börja med in i utpräglade slumområden. Av forskarna, i den anrika samhällsvetenskapliga Chicagoskolan, kallades dessa områ- den för zones in transition (, 1942). Denna benämning på dessa fattiga slumområden anspelade på en ständig förändring av befolkningens sammansättning. Så fort de nyanlända lyckats få en bättre förankring i samhället, inte minst ett 2Man får inte glömma att en viss (dock begränsad) andel av de aktiva i denna rörelse är kon- vertiter. Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet arbete som man kunde försörja sig på, flyttade de därifrån. De som bodde i dessa zoner var ofta unga män. Många av dem skaffade eller rent av importerade familjer från ursprungslandet först efter att de lyckats etablera sig i . Då flyttade de också från området. Den etniska sammansättningen av zonerna varierade beroende på vilka grupper som just för tillfället sökte sig till . Detta i sin tur var kopplat till olika ekonomiska och politiska förhållanden i världen. Den stora missväxten i och hade t.ex. stor betydelse för att stora grupper svenskar och finländare kom till . Unga fattiga ensamstående män med svag förankring i det nya landet utgjorde en stor andel av befolkningen i dessa zoner även om deras etniska bakgrund för- ändrades. Det bör också påpekas att alla nyanlända inte lyckades i det nya landet. En del av dem levde därför kvar i fattigdom och i slummen , kanske flera generationer. Särskilt svårt att lämna dessa zoner hade ättlingar till de forna slavarna, som diskriminerades i det amerikanska samhället. När nya grupper invandrare anlände till dessa zoner möttes de alltså ofta av männi- skor som bott där länge och som haft allvarliga problem med att anpassa sig till det etablerade samhället. Det var dessa individer som stod för de nyanländas introduktion i det amerikanska samhället. Risken för inlärning av de gentemot lagen och det etablerade sam- hället negativa attityder och värderingar samt även beteendemönster var alltså påtaglig hos de nyanlända (Sutherland m. fl., 1992). Kriminologerna (1942) hävdade att den höga brottsnivån i zones in transition orsakades av social desorganisation. Detta sätt att resonera ligger nära ett kontrollteoretiskt perspektiv och kan jämföras med vad Hirschi (1969) kallar för svaga sociala band. Rent teoretiskt kan Sellins kulturkonflikter uppfattas som en del av upplösningen av den sociala kontrollen (de sociala banden). Social kontroll kräver ju gemensamma kulturella föreställningar för att kunna fungera. För vår diskussion här är egentligen inte den primära konflikten, som Sellin benämner konflikt mellan nyanländas kulturella föreställ- ningar som de har med sig från ursprungslandet och det etablerade samhället, utan den sekundära konflikten av störst intresse. I ett allt mera diversifierat samhälle, där levnadsförhållandena mellan grupper skiller sig alltmer åt, ser Sellin en möjlighet att även andra grupper än Från traditionell till ideologiskt motiverad brottslighet de nyanlända immigranterna utvecklar kulturella föreställningar som kan komma i konflikt med beteendenormerna hos majoriteten. Re- sonemanget påminner mycket om de kriminologiska subkultur- teorierna som söker förklara uppkomsten av gäng (t.ex. , 1955; Clowarded & ), och som just kopplar uppkomsten av de samhällskritiska subkulturerna till de svåra förhållanden under vilka människor levde i vissa delar av det amerikanska samhället. Detta gäller inte minst unga män som saknar möjligheter att leva ett liv som är förenligt med samhällets etablerade mål. Detta är enligt Sellin en anledning till uppkomsten av de sekundära, brottsalstrande kultur- konflikterna. Ett uttryck för sådana konflikter kan t.ex. vara konfron- tationer mellan lokala gäng och ordningsmakten. Det är således bl.a. invandrare som inte lyckats integrera sig i det etablerade samhället och som alltså stannar i de ovan nämnda zoner in transiton (kanske flera generationer) som tillhör just grupper med risk för att utveckla subkulturer som uppvisar tecken på den sekundära konflikten med det etablerade samhället. Samma resonemang kan man även tillämpa på unga män som inte kan eller vill lämna svenska småorter och genom utbildning och yrkes- karriär bli en del av det moderna mainstream-samhället. Sådana män finns på många håll i landet, ofta ensamstående och bittra. De jämn- åriga kvinnorna har flyttat till storstaden, arbete och utbildning. De unga männen finns kvar och håller sig krampaktigt till den gamla traditionella livsstilen, trots att den knappast längre kan ge dem en försörjning (Ds 2004:39). Med användning av modern terminologi skulle vi här kunna tala om misslyckad (eller, om man så vill, fördröjd) integration.3 Åter- igen, med användning av en av de klassiska kriminologiska teorierna (, 1938), skulle vi här kunna tala om individer som upplever strain, dvs. en form av frustration orsakad av att de inte lyckats, eller inte blivit tillåtna att lyckas, integrera sig i det etablerade sam- hället. Strain är enligt ett obehagligt tillstånd som individen söker att undvika. diskuterar en mängd mekanismer som en individ kan ta till för att undvika strain. Individen kan t.ex. ägna sig åt vinningsbrottslighet för att nå de i samhället etablerade målen (rikedom/respekt), utan att använda sig av de etablerade reglerna 3Termen används vanligen för att beskriva invandrares anpassning till majoritetssamhället men kan faktiskt även användas för kulturell anpassning hos inhemska grupper.