sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — ”Brottsbekämpning, rättssäkerhet och integritet – vissa internationella trender”, , s. 83–98. , 82015). ”enforcement access to metadata in ”, i , , , , , (red.). Information and in Transition: Freedom of Speech, the Internet, Privacy and Democracy in the 21st Century. 136–146. Discrimination, Concluding observations on the combined nineteenth to twenty-first periodic reports of , adopted by the Committee at its eighty-third session (12–30 2013), CERD/C/SWE/19–21. , , , , , , , (2012). Regeringsformen – med kommentarer. , , , (2001). Offentlighet och sekretess. , (2013). Religionsfrihetens rättsliga ramar. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (2011). Mot ett effektivare polisarbete Förstå och förhindra diskri- minerande etnisk profilering: en vägledning, , Guide-ethnic-profiling_SV.pdf , , (2015). , , , , , (2016). Rätten som ram vid myndighetsåtgärder … , (2012). ”Straffskärpningsregelns användning vid hatbrott – en fråga för domstolens frihet eller brottsoffrets rättssäkerhet?”, i , , , och , (red.). Brottsoffer i teori och metod. 295–315. Helmius, (2000). Polisens rättsliga befogenheter vid spaning. Helmius, (2016). Uppdrag att till avge rättsutlåtande om skolans ansvar att upptäcka och för- hindra att elever dras till våldsbejakande extremism, . , (2013). ”Making a Case for Going to Court: Militant in ”, The Polish Quarterly of International Affairs, s. 10–20. , , , Bo (2011). En tryggare skola. Regler och förebyggande arbete mot våld och kränkande behandling, , (2007). ”Vilka beviskrav gäller eller bör gälla för an- vändningen av tvångsmedel?”, , s. 141–153. , (1985). Omhändertagande av barn. En studie av barnavårdsmål vid förvaltningsdomstolarna åren 1974,1977 och 1982. , , , , , , , , , (2012). Grundlagarna: regerings- formen, successionsordningen, regeringsordningen. Husabø, , , (2009). Fighting Terrorism through Multilevel Criminal Legislation. Resolution , the EU Framework Decision on Combating Terrorism and their Implementation in Nordic, Dutch and German Criminal . Husabø, (2013). Counterterrorism and the Expansion of Proactive Powers in the Nordic States, in Criminology and Crime Prevention, 14:1, 3–23. Jermsten, , Regeringsform (1974:152), Lexino . , (2015). Komparativ konstitutionell rätt, 2 uppl. (2015a). Rätten som ram vid myndighetsåtgärder … , (2015). ”Privacy Rights and Data Protection in : Comparing the US and EU”, i , , , , , (red.) Information and in Transition: Freedom of Speech, the Internet, Privacy and Democracy in the 21st Century. Liber, s. 170–193. (2015b). , (2015). Samverkan och sekretess. En rättsveten- skaplig studie av myndigheters informationsutbyte vid olyckor och extraordinära händelser. Skrifter från juridiska institutionen vid . Klamberg, (2009). ”FRA:s signalspaning ur ett rättsligt perspektiv”, , s. 519–541. , : Inget åtal för bild på IS-flagga, SVT nyheter , , aringen-som-publicerat-bild-pa-is-flagga? , (2013). ”Hetslagstiftningen i ny belysning?”, i , (red.) Uppsala:Iustus, s. Lenberg, , , , , (2010). Del 1–2 (lösbladssystem 2009–). Lerwall, (2009). ”Sexuell läggning och ras i regeringsformen”, i SOU 2009:18, Två rapporter till , 67–125. , (2011). Rättsliga dilemman i barnskyddsarbete. , , , , , (red) (2015). Infor- mation and in Transition – Freedom of Speech, the Internet, Privacy and Democracy in the 21st Century. , , , (red) (2013). Administrative beyond the State: Nordic perspectives, Liber. , , , och , (2008). Diskriminering i rättsprocessen. Om missgynnande av personer av utländsk bakgrund. BRÅ Rapport 2008:4, -02-21-diskriminering-i-rattsprocessen.html Rätten som ram vid myndighetsåtgärder … , (2002). Barnet och rättsprocessen. Rättssäkerhet, integritet och autonomi i samband med beslut om tvångvård. Naarttijärvi, (2013). För din och andras säkerhet. Konstitutionella proportionalitetskrav och Säkerhetspolisens preventiva tvångsmedel. Nitzelius, , , (2012). Praktiska typfall, 3 uppl. Norée, (2000). Laga befogenhet – Polisens rätt att använda våld, : . , (2012). The use of surplus information in a court of law, surplus-information-in-a-court-of-law.doc , (2003). , (2009). Skolkläder och yttrandefrihet, Förvalt- ningsrättslig , s. 59–80. , (2005). Rättsliga ramar för gränsöverskridande samarbete. Förvaltningsmyndigheters internationella avtals- förhållanden. , , , (2012). Personuppgiftslagen i praktiken, 5 uppl. (2017). Återredovisning till regeringen angående polisens åtgärder rörande hatbrott, Dnr A022.605/2017. Politidirektoratet (2011). Veileder for politiets bekymringssamtale. Dialog for ansvar og positiv endring. Porcedda, , , , , (2013). Report on regulatory frameworks concerning privacy and the evolution of the norm of the right to privacy, content/uploads/2013/06/SurPRISE_D3.2_Report-on- regulatory-frameworks-concerning-privacy-for-final- formatting_v094.pdf Rätten som ram vid myndighetsåtgärder … , Ex-post paper 14–, () Meeting on children and youth growing up in a radicalised family/environment, affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/networks/ radicalisation_awareness_network/about-ran/ran-h-and- sc/docs/ran_h_sc_meeting_on_children_and_youth__ 14-15_09_2016_en.pdf Regeringen, Åtgärder mot rasistisk brottslighet och etnisk diskriminering i arbetslivet, prop. 1993/94:101. Regeringen, En översyn av den straffrättsliga terrorism- lagstiftningen, Dir. 2017:14. Regeringen, Tilläggsdirektiv till Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism (Ju 2014:26), Dir. 2016:46. , Uppdrag att överväga ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation, Promemoria , Ju2017/03958/LP. , (2009). ”Integritetsskyddet i regeringsformen”, , s. 435–451. Rimsten, (2010). Diskriminering och kränkande behandling i skola och förskola. Scheinin, (2015). ”Limits to freedom of expression: lessons from counter-terrorism”, I McGonagle, Tarlach och Donders, (red.). The United Nations and Freedom of Expression and Information: Critical Perspectives. 428–442. Scheinin, (2014). ”Terrorism”, I Moeckli, , , Sangeeta, Sivakumaran, Sandesh (red.). International human rights law, 2:a uppl. 550–566. Scheinin, (2014). ”Epilogue: Human Rights and Counter- Terrorism – Lessons from a Long Decade”, i , , , , , (red.). The Long Decade: How 9/11 Changed the . 289–303. Schlytter, (1999). Kön och juridik I socialt arbete. Rätten som ram vid myndighetsåtgärder … , Våldsbejakande extremism. Stöd för arbete med barn och unga vuxna (2016), ts/20163/2016-5-2.pdf SOU 2013:81 När vi bryr oss – förslag om samverkan och ut- bildning för att effektivare förebygga våldsbejakande extremism. SOU 2016:4 Politisk information i skolan – ett led i demokrati- uppdraget. Betänkande av Utredningen om politisk information i skolan. SOU 2016:19 blir svensk lag. Sörbom, , , (2016). ”Begreppet extremism – en kritisk introduktion”, i Det vita fältet III. Samtida forskning om högerextremism. Specialnummer av Arkiv. för samhällsanalys, s. 15–37. , och , (2014) Speciell förvaltnings- rätt. , dom , mål nr T 6161-16. , Per (2007). ”Brottsligheten och dess bekämpande – en reflektion om verkliga hot och hotbilder”, , s. 101–121. , (2008). ”Definitionen af terrorisme i fredstid og under væbnet konflikt”, Retfærd, nr 3, s. 25–54. , , , (2015). Online terrorism and online laws, Dynamics of Asymmetric Conflict, volume 8, issue 2, 156–175. Wenander, (2013). Informationsutbyte i internationellt myndighetssamarbete – e-förvaltning, sekretess och person- uppgiftsskydd i samverkan med utländska socialförsäkringsorgan, Förvaltningsrättslig , s. 423–456. (2016)., Hatbrott – en granskning av åklagarnas handläggning, Tillsynsrapport 2016:1, (ÅM-A 2014/1799). , , , (2011). Personuppgiftslagen En kommentar, 4 uppl. 9Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande islamistisk extremism , , , , och Det är på lokal nivå som förebyggande arbete mot och upptäckt av radikalisering är som effektivast. Local authorities Working group, , 2017, vår översättning. Ovanstående citat är hämtat från () som sorterar under Europeiska kommissionen, general- direktoratet för migration och inrikes frågor. strävar bland annat efter att vara en mötesplats för första linjens aktörer (first- liners) från flera olika länder och låta dessa utbyta kunskap, idéer och erfarenheter. Nätverket består av flera olika arbetsgrupper av vilka en, , sammanför aktörer som på lokal nivå ansvarar för att samordna arbetet med att förebygga radikalisering. Betoningen av den lokala nivåns roll är ett återkommande tema också i forskning om förebyggande arbete, inte bara mot vålds- bejakande islamistisk extremism1, utan mot våldsbejakande extre- mism i alla dess former. Framhålls görs både vikten av att öka för- mågan hos lokalsamhällen att genom demokratibefrämjande åtgär- der förebygga olika typer av våldsbejakande extremism och vikten 1I det här kapitlet ligger fokus på just våldsbejakande islamistisk extremism även om flera av observationerna och resonemangen har bäring också på andra våldsbejakande extremistmiljöer. Själva begreppet våldsbejakande islamistisk extremism används på det sätt som är gängse i offentliga utredningar och skrivelser. Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … av en fungerande samverkan mellan den lokala politiska nivån, lokala förvaltningar, civilsamhälleorganisationer, skola, socialtjänst och polis i det konkreta arbetet. I har betydelsen av före- byggande arbete på lokal nivå också betonats i flera utredningar och skrivelser. Politiska beslutsfattare har med andra ord signalerat att den utmaning som olika former av våldsbejakande extremism utgör, måste tas på allvar och hanteras tämligen skyndsamt (skr. 2011/12:44; SOU 2013:81; dir. 2014:103; skr. 2014/15:144). Det här kapitlets syfte är att identifiera forskningsluckor och därmed aktuella forskningsbehov som rör förebyggande arbete på lokal nivå. I kapitlet görs därför en översikt av forskning – både svensk och internationell sådan – om den lokala nivåns betydelse för att förebygga islamistisk våldsbejakande extremism. Med lokal nivå avser vi framför allt den kommunala geografiska arenan och de aktörer – offentliga som civilsamhälleliga och privata – som där återfinns. Uppmärksammas bör dock att begreppet ”lokal” i studier som rör förebyggande arbete också kan avse exempelvis bostads- områden och stadsdelar. Forskningsöversikten är tvärvetenskaplig i så måtto att den täcker flera fält: socialt arbete, folkhälsa, terrorism- studier, krishantering och närpolisarbete (community policing). Litteratur som diskuterar religiös extremism har också inkluderats. Att vi valt att göra översikten baserad på så pass många fält har att göra med att frågorna diskuteras utifrån flera olika disciplinära perspektiv. Det utbyte som sker mellan perspektiv och discipliner är emellertid begränsat; en forskningsöversikt av det här slaget kan därför bidra till att viss syntetisering görs och att litteraturer och fält öppnas upp för insikter gjorda i angränsande fält. Kapitlets fokus ligger framför allt på att identifiera de huvudsakliga slutsatser som dras om den roll som den första linjens aktörer antas spela för att förebygga våldsbejakande islamistisk extremism. Med första linjens aktörer avses i andra sammanhang ofta de aktörer som är först på plats efter exempelvis en olycka (dvs. räddningstjänst, polis m.fl.). När förebyggande arbete i relation till våldsbejakande extre- mism diskuteras inkluderar emellertid den första linjen såväl lokala offentliga aktörer (exempelvis socialarbetare och lärare) som civil- samhälleorganisationer, familj och vänner. Exempel på preventiva program som analyserats av forskare lyfts fram och den debatt som finns om risken för att exempelvis socialarbetare, lärare och perso- nal inom hälso- och sjukvården tilldelas övervakande roller som går Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … på tvärs med det som är respektive professions kärnuppdrag disku- teras. Till litteraturen i varje forskningsfält har vi också ställt frågor om hur radikalisering förstås, vilka debatter och oenigheter som finns, vilka punkter det tycks råda om inte enighet så åtminstone viss samstämmighet kring, samt vilka slutsatser som dras kring den lokala nivån, förebyggande arbete och den första linjens aktörer. Vi ägnar relativt stort utrymme åt frågan om hur radikalisering förstås och analyseras, då detta har betydelse för såväl rekommendationer som förväntningar på den lokala nivåns förebyggande arbete. Innan vi redovisar hur forskningsöversikten genomfördes finns anledning att återkomma kort till det inledande citatet. Detta ger nämligen implicit uttryck för att olika aktörer på den lokala nivån måste utveckla en beredskap och en kompetens som möjliggör att tidiga tecken på radikalisering faktiskt kan identifieras. Det indike- rar i sin tur en ansats som bygger på kunskaper om det som i viss forskning benämns som riskfaktorer, riskmiljöer och riskindivider. finns bland såväl forskare som praktiker ett allt större intresse för frågor som rör skyddsfaktorer och skyddande miljöer. (kommande 2017) skriver exempelvis att man med anledning av våldsbejakande extremism antingen kan fråga sig var- för vissa unga människor blir våldsamma eller varför den överväldi- gande majoriteten av dem har strategier och resurser som hjälper dem att hantera sociala, politiska och psykologiska utmaningar utan att tillgripa våld (Ungar, kommande 2017). I teoretisk bemärkelse har val av fokus på endera risk- eller skyddsfaktorer konsekvenser för hur förebyggande arbete på lokal nivå bedrivs. I praktiken behöver det ena dock inte nödvändigtvis utesluta det andra. Vårt intryck av såväl samlad forskning som de- batt om den lokala nivåns förebyggande arbete, är att diskussionen pendlar mellan risk och skydd, vi återkommer till och utvecklar ett längre resonemang kring detta intryck längre fram i kapitlet. Den forskningsöversikt som redovisas i det här kapitlet bygger på en genomgång av artiklar upptagna i sökmotorerna Web of Science och Academic Search Elite –2016. Genomgången har genomförts inom ramen för en större översikt i ett forskningsprojekt Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … som studerar frågor om lokal motståndskraft (resiliens) mot radika- lisering. I den större översikten har sökorden utgjorts av religiös radikalisering och lokal resiliens samt aktuellt forskningsfält. Det som redovisas i det här kapitlet utgör således en delmängd av denna större översikt och kriterier för att artiklar skulle inkluderas här har utgjorts av att innehållet skulle diskutera lokala aktörers roll i det förebygg- ande arbetet i en europeisk, australisk eller nordamerikansk kontext. Inkluderade artiklar har sedan lästs utifrån kapitlets syfte, att identi- fiera forskningsluckor och besvara de frågor som tidigare restes: dvs. hur radikalisering förstås, vilka debatter och oenigheter som finns, vilka punkter det tycks råda om inte enighet så åtminstone viss sam- stämmighet kring, samt vilka slutsatser som dras kring den lokala nivån, förebyggande arbete och den första linjens aktörer. Trots att abstract till närmare 4 000 artiklar (totalt sett) har lästs, gör vi inte anspråk på att ha genomfört en fullständigt uttömmande och systematisk forskningsöversikt. Ambitionen har snarare varit att tematiskt fånga den huvudsakliga kunskap som finns i och internationellt kring frågan om den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande islamistisk extremism. I kapitlets andra avsnitt redovisar vi därför tematiskt övergripande resultat i den forskning som bedrivs i de undersökta fälten. Avsnittet avslutas med en diskussion av de slutsatser som kan dras på grundval av forskningsöversikten. Det tredje avsnittet innehåller ett antal observationer som rör utvecklingen i vad gäller synen på och debatten om den lokala nivåns roll. Utöver utgångspunkten i de slutsatser som dras i forskningsöversikten tar vi också avstamp i dessa observationer när vi i det fjärde och avslutande avsnittet identi- fierar kunskapsluckor och framtida forskningsbehov. Vad visar forskningsöversikten om den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet? På ett övergripande plan kan konstateras att litteraturen är tämligen omfattande men ändå fragmenterad. Frågorna behandlas i tidskrifter som inte bara ägnar sig åt terrorism och asymmetriska konflikter, utan i tidskrifter som specialiserar sig på exempelvis utbildning, kriminologi och religion. Som Pisoiu (2013) noterar råder ingen enig- het om vad som avses med radikalisering; forskare tenderar snarare Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … att utveckla sina egna definitioner. Detta medför i sin tur att olika slutsatser dras, både om orsaker till radikalisering och om vilka kon- sekvenserna för förebyggande arbete på lokal nivå är. Flera av artik- larna i de genomgångna fälten diskuterar befintliga preventiva pro- gram och identifierar en rad brister i dessa. Bristerna har inte minst att göra med förväntningar på den första linjens aktörer och hur pre- ventiva åtgärder kan stigmatisera hela grupper. Träffarna i den sök- ning som gjorts fångar framför allt internationell forskning men klart är att den forskning som bedrivs i tematiskt speglar det som återfinns i internationell sådan. En rapport från (, 2016) problematiserar exempelvis förväntningar på social- arbetare och lärare i det förebyggande arbetet och betoningen av den lokala nivåns betydelse görs av bland andra Ranstorp (2016). I vad som följer presenterar vi de teman som framträder i översikten, slut- satser som dras, oenighet som finns och debatter som förs. Presenta- tionen är strukturerad med hjälp av ett antal iakttagelser som åter- finns i avsnittets underrubriker. Radikalisering förstås och analyseras på olika sätt Begreppet radikalisering förekommer i samtliga undersökta fält (om än sparsamt i krishanteringsstudier som hitintills tenderat att ha andra studieobjekt). Klart är dock, som redan noterats, att det inte råder någon enighet inom eller mellan olika litteraturer om vad radikaliser- ing är, vad som orsakar radikalisering eller hur radikalisering kan före- byggas. Även om flertalet forskare tycks betrakta radikalisering som en process, har man olika uppfattningar om vilka komponenter som ingår, om processer ser olika ut beroende på om de handlar om vänster-, höger- eller våldsbejakande islamistisk extremism; huruvida processerna är långsamma eller snabba och hur de bäst kan beskrivas (, Rooze & Holsappel, 2014). Särskilt i terrorismstudier åter- finns en mängd olika modeller som beskriver trappsteg, mekanismer och indikatorer som identifierar psykologiska komponenter i radika- liseringsprocesser och placerar dem i ett bredare socialt och politiskt sammanhang (et al. 2014:214; jfr Skillicorn, Leuprecht & , 2009, se också Moghaddam, 2005; McCauley & Moskalenko, 2008 samt , 2006). Viss samstämmighet råder också Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … om att radikala idéer i sig inte nödvändigtvis behöver kopplas till ett våldsamt beteende varför radikalisering inte kan betraktas som syno- nymt med terrorism (, 2015; Mandel, 2009). och kollegor (2015) formulerar det i termer av att samhälls- vetare ofta drar slutsatsen att radikalisering är resultatet av en pro- cess under vilken engagemanget gradvis ökar och att det kan ta innan en person blir en våldsam extremist förmögen att utföra attacker (et al. 2015: 68). Många är också eniga om att begreppet radikalisering analytiskt måste skiljas från begreppen islamism och islamistisk (se t.ex. &Mullins, 2015 och , 2015). Islamismen (eller kanske snarare islamismerna) inbegriper individer, rörelser, organisationer och partier som sinsemellan kan vara mycket olika vad gäller för- hållningssätt till religionen, strategier och metoder. Ofta görs exem- pelvis distinktioner mellan politiska och militanta islamister där de förra avsäger sig våld som metod och försöker operera inom de spel- regler som finns för olika politiska system, medan de senare snarare omfamnar våld och ser våldshandlingar som legitima metoder att åstadkomma samhällsförändring på (Chamkhi, 2014). Flera militanta organisationer har agerat och agerar fortfarande med staten som huvudsaklig arena; andra däremot ser världen i stort som sin spelplan (, 2009). Poängen är dock att beteckningen islamism inte per automatik implicerar vare sig radikalisering eller våldsbejakande extremism. Orsaker förläggs på olika nivåer Vad gäller radikaliseringens orsaker identifieras i de genomgångna artiklarna ett mycket brett spektrum av sådana. Orsaker förläggs på såväl aktörs- som strukturnivå och involverar allt ifrån individuella psykosociala faktorer till marginalisering. Ett vanligt synsätt i littera- turen i socialt arbete är att radikalisering förstås som en individuell process där individer utvecklar en allt större benägenhet att bejaka och/eller utföra våldshandlingar (Bhui, , 2014). Vad gäller individuella förklaringsfaktorer understryks också i flera av fälten psykosociala problem och psykisk ohälsa som utlösande fak- torer (, 2012; Dechesne & Meines, 2012; Bhui, , 2014). Radikalisering ses som resultatet av en rad psykiska sårbarhets- Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … faktorer såsom t.ex. social isolering, oförmåga att etablera relationer, otrygg anknytning i primära relationer, misslyckad identitetsutveck- ling och påverkan från media (Leuzinger-Bohleber, 2016). Leuzinger- Bohleber menar även att denna psykiska sårbarhet kan finnas hos till synes ”väletablerade” individer, inte minst som ett resultat av att ha blivit försummade i sina nära relationer under barndomen. Radikali- seringsprocessen antas emanera ur ett allvarligt missnöje hos den enskilde individen (Lub, 2013). När missnöjda individer utsätts för en rad (mer eller mindre väl definierade) riskfaktorer undermineras deras identiteter, vilket gör dem mer mottagliga för extrema våldsbejakande influenser (Blackwood, , 2016). Individfokuserade förklaringar kritiseras emellertid från flera olika håll, inte minst för att de inte tar hänsyn till kontextuella fakto- rer. I forskning som rör radikalisering i socialt arbete menar exem- pelvis Bjorgo (2011) att radikalisering förvisso kan ses som en pro- cess, men att denna process är betydligt mer komplex än vad som vanligen antas. Ideologiska drivkrafter, behov av att tillhöra en stark grupp såväl som social frustration och marginalisering spelar roll. Enskilda individer tenderar också att ändra motivation, position och roll i denna process ; processen är således varken okompli- cerad eller lika för alla (Bjorgo, 2011). På strukturnivå förekommer – som Bjorgos resonemang indike- rar – följaktligen å ena sidan förklaringar som betonar ideologiska drivkrafters roll i sammanhanget och å den andra bland annat margi- nalisering och diskriminering. De ideologiska drivkrafterna i sig kan ha rötter i sekulära eller religiösa idésystem. Det är dock viktigt att understryka att de forskare som studerar länken mellan religion och våld samt religionens roll i radikaliseringsprocesser, tenderar att be- tona att religionen inte ensam kan ge svaret på frågor som har med radikaliseringens orsaker att göra. Skillicorn, Leuprecht och (2009) undersökte exempelvis sambandet mellan olika negativa attityder/missnöje och radikalisering bland en muslimsk minoritet i , , och fann att en kombination av socialt/politiskt och religiöst missnöje kunde kopplas till radikalisering, medan en- bart politiskt eller religiöst missnöje inte hade något samband med radikalisering. Githens-Mazer (2009) menar på liknande sätt att det är mycket svårt att etablera ett kausalt förhållande mellan religion och våld och att det finns tämligen gott om exempel på att förhåll- andet skulle vara det motsatta – religion leder till avståndstagande Den lokala nivåns betydelse i det förebyggande arbetet … från våld (Githens-Mazer, 2009:14).