sou · H6B371 · 2018-09-05 00:00:00 — 201156, frågade i sin enkät till kom- munerna vad som var den vanligaste sysselsättningen för de som lämnat kommunens gymnasiala särvux utifrån åtta fastställda svarsalternativ som handlade om arbete, daglig verk- samhet, studier och arbetslöshet. Bland kommunerna som besvarade enkäten framkom att det absolut mest vanliga var sysselsättning via daglig verksamhet. Det näst vanligaste var en lönebidragstjänst eller praktik i någon form. Det var också vanligt att den vuxne var arbetslös eller saknade sysselsättning. Det minst vanliga var ett arbete på den öppna arbetsmarknaden.57 När i enkäten till kommunerna58 ställer i stort liknande fråga med samma svarsalternativ som användes av så är det ett fåtal kommuner som be- svarar frågan. Bland svaren framkommer att det vanligaste nu som 2011 är sysselsättning via daglig verksamhet, lönebidragsanställning och arbetspraktik är vanligare än arbetslöshet eller avsaknad av sysselsättning. Minst vanligast är även här ett arbete på den öppna arbetsmarknaden. Dock är svarsfrekvensen på denna fråga så låg att det kan ses som exempel på hur det ser ut i kommunerna. När frågan ställdes i enkät var den något lösare formulerad där den svarande utifrån sin uppfattning skulle lämna svar medan frågan i utredningens enkät möjligen ses 57SOU 2011:08, bilaga 4. Enkäten riktade sig till ansvariga för särvux i de kommuner som hade gymnasiesärskola. , 95 personer, av de som fick enkäten svarade på den specifika enkäten om särvux. Av dessa representerade 5 kommunalförbund. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... som svårare att besvara om man inte har belägg eftersom skrivningen ”enligt din uppfattning” inte finns med. Utredningen har också frågat om det gjorts en egen uppföljning i kommunen av vad studier inom särskild utbildning på gymnasial nivå leder till och där är svarsfrekvensen mycket högre med totalt 188 svar. Av dessa är det som gjort en uppföljning, 53 pro- cent som inte gjort någon uppföljning och som inte vet om någon uppföljning gjorts. Det ligger nära till hands att förmoda att uppföljning har gjorts i samband med redovisning av statsbidrag för yrkesvux.59 9.4.2Arbetsplatsförlagt lärande, APL, är inte vanligt förekommande inom särskild utbildning på gymnasial nivå ställde i sin enkät till kommunerna 2011 frågan om det arrangerades någon arbetsplatsförlagd utbild- ning60 inom gymnasial särvux. I svaren som redovisades procentuellt var det som svarade att så gjordes i liten eller viss grad medan svarade att det inte arrangerades någon arbetsplatsförlagd utbildning inom skolformen på gymnasial nivå. Ett fåtal kommuner, 4, svarade att det arrangerades i hög grad och lika stor andel svarade att de inte visste. 2017 ställer denna utredning i stort sett samma fråga i enkäten till kommunerna med den skillnad att arrangerades bytts ut till anordnas61. 175 kommuner har besvarat frågan och av svaren framgår att det i av kommunerna förekommer arbetsplatsförlagd utbildning inom sär- skild utbildning på gymnasial nivå. I av kommunerna före- kommer ingen arbetsplatsförlagd utbildning. Få kommuner, 5 pro- cent, uppger att det förekommer i hög utsträckning och svarar att de inte vet. I de 35 kommentarer som lämnats på frågan handlar de flesta om att det inte anordnas någon särskild utbildning i kommunen eller att det inte efterfrågas någon yrkesutbildning. 59Bilaga 4.Webbenkät till huvudmän. 60I samband med införandet av den nya gymnasiesärskolan 2013 ändrades benämningen till arbetsbetsplatsförlagt lärande. till huvudmän, fråga 40. Utredningen har i frågan använt begreppet arbetsplatsförlagd utbildning i stället för det korrekta arbetsplatsförlagt lärande. Utredningen är medveten om att det möjligen kan ha haft effekt på svaren. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... finns också kommentarer som visar på att det anses svårt att ta kon- takt med arbetsgivare. Flera kommuner tar upp att elever till exempel inte kan studera inom lärlingsutbildning eftersom de inte kan finan- siera sina studier. Det råder en osäkerhet om målgruppens möjlighet till arbete och vilken utbildning som leder till arbete. Även om kontakterna inom kommunerna med daglig verksamhet, Arbetsför- medling och Försäkringskassa nämns så är kontakter med arbetsmark- naden när det gäller till exempel arbetsplatsförlagt lärande (APL) mer sparsamt. Bland kommentarerna i kommunenkäten kan man läsa att det är svårigheter att hitta och att det är otydliga fram- tidsmöjligheter efter utbildning. Andra kommentarer handlar om svårigheter att hitta handledare. 9.4.3Bristen på statistik gör det svårt att följa vad som händer efter särvux Arbetsförmedlingen saknar också möjlighet att på nationell nivå följa upp hur arbetsmarknaden ser ut för vuxna med utvecklings- störning. Företrädare som utredningen har varit i kontakt med för- klarar att vid en registrering hos en arbetsförmedlare skiljer man inte mellan gymnasiesärskola och gymnasieskola och på samma sätt skiljer man inte heller på om personen studerat inom komvux eller särvux. Företrädare för Arbetsförmedlingen som utredningen har varit i kontakt med anser att kommunerna borde ta ett större ansvar att ordna arbetsplatser inom de kommunala verksamheterna annars luras eleverna att tro att det finns en arbetsmarknad efter avslutad utbildning på gymnasiesärskolans nationella program. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Utredningens förslag: ska få i uppdrag att inom ramen för regionalt yrkesvux ta fram förslag på nationella yrkespaket inom särskild utbildning på gymnasial nivå. Yrkespaketen ska tas fram i samråd med branscherna och bestå av kurser som mot- svarar kraven för anställning. Utredningens bedömning: En regelbunden uppföljning av all yrkesutbildning inom särskild utbildning på gymnasial nivå behö- ver genomföras och redovisas på ett sådant sätt att effekterna av yrkesutbildning på denna nivå går att följa. Utredningens övergripande förslag (redovisas i kapitel 4 Utredningens övergripande förslag och bedömningar) att målformuleringen för vuxenutbildningen förtydligas när det gäller att utgöra en bas till arbetslivets kompetensförsörjning innefattar även målgruppen för särskild utbildning. Utredningen bedömer att det ska vara en tydlig signal till kommunerna att i sitt planerande av gymnasial yrkesutbild- ning även planera för ett utökat utbud av yrkesutbildning inom särskild utbildning på gymnasial nivå både i form av lärlingsutbildning och i form av yrkeskurser. Som ett stöd till kommunerna får i uppdrag att ta fram förslag på nationella yrkespaket för särskild utbild- ning på gymnasial nivå inom ramen för regionalt yrkesvux. Yrkespake- ten ska tas fram i samråd med branscherna och ska bestå av kurser vars innehåll motsvarar kraven för anställning. Yrkespaketen ska också kunna ges i form av lärlingsutbildning som är en utbildningsform som har visat sig vara speciellt lämplig bland målgruppen för särskild utbildning. Utredningen bedömer att det måste ske en uppföljning av all yrkesutbildning inom särskild utbildning på gymnasial nivå och att den ska redovisas på ett sådant sätt att effekterna av utbildningen på denna nivå går att följa. Uppföljningen är central för att se om och i vilken utsträckning utbildningen leder till arbete. som ansvarar för statistikinsamling gällande det offentliga skolväsendet bör vara den myndighet som ska ansvara för uppföljningen. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Det kan konstateras att personer med funktionshinder överlag har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden62 jämfört med övriga invå- nare och det gäller i än högre grad för den med en utvecklingsstörning. En framgångsfaktor som har återkommit i några av de kommuner som utredningen har haft kontakt med handlar om ett aktivt arbete med att stödja personer med utvecklingsstörning från utbildning in i arbets- liv när det har genomförts i samverkan mellan kommunala förvalt- ningar, lokalt och regionalt näringsliv, Försäkringskassa och . Inte minst viktigt har det i dessa kommuner visat sig vara att någon får ett uppdrag att ansvara för att samordna ett sådant arbete. 9.4.5Konsekvenser av utredningens förslag Utredningen förslag att ges i uppdrag att ta fram natio- nella sammanhållna yrkespaket inom särskild utbildning på gymna- sial nivå bör kunna ske inom ramen för det anslag som myndigheten tilldelas. En återkommande uppföljning av yrkesutbildningens effekter inom särskild utbildning för vuxna kräver att lagstiftningen när det gäller insamlande av statistik ändras. 9.5Förbättring av tillgången till särskild utbildning på gymnasial nivå Utredningen ska analysera tillgången till särskild utbildning på gym- nasial nivå och vid behov föreslå åtgärder för att förbättra tillgången till sådan särvux och, i så fall, lämna nödvändiga författningsförslag. Det finns ingen rätt till utbildning på gymnasial nivå inom särskild utbildning. Skollagens bestämmelser säger att kommunerna ska erbjuda utbildning på gymnasial nivå men det finns inga bestäm- melser om omfattningen utan kommunen ska sträva efter att erbjuda den utbildning som efterfrågas.63 I samband med införandet av rätten till behörighetsgivande utbild- ning på gymnasial nivå för komvux lyftes frågan om att det skulle kunna innebära undanträngningseffekter inom särvux på gymnasial Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsned- sättning 2017. 6321 kap. 3 och 13 §§ skollagen. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Det fanns en farhåga att kommunerna skulle spara in på utbild- ning som inte ovillkorligen var en rättighet. Inte minst mot bakgrund av de kostnader som kommunerna har för att kunna ta emot många nyanlända inom sfi och grundläggande komvux.64 9.5.1Bestämmelser för gymnasial utbildning inom särvux Gymnasial utbildning inom särvux regleras i 21 kapitlet i skollagen där det i 3 § uttrycks att utbildning ska tillhandahållas både på grund- läggande och gymnasial nivå och i 4 § att utbildning på gymnasial nivå syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen på nationella program i gymnasiesärskolan ska ge. Förutom att kommunerna ska erbjuda utbildning på gymnasial nivå och sträva efter att den utbildning som erbjuds är den som efter- frågas så ska kommunen också informera och aktivt verka för att de som är behöriga deltar i sådan utbildning.65 En vuxen med utvecklingsstörning är behörig att delta i utbildning på gymnasial nivå det år då han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, 2.saknar sådana kunskaper som utbildningen syftar till att ge. 3.har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen, och 4.i övrigt uppfyller föreskrivna villkor. Behörig är även också den som är yngre än vad som anges i första stycket, men har slutfört utbildning i gymnasiesärskolan eller likvärdig utbild- ning och uppfyller övriga behörighetsvillkor.66 Utbildningen får bedrivas i form av kurser i alla ämnen som finns i gymnasiesärskolan förutom idrott och hälsa.67 Det finns ingen examen inom gymnasiesärskolan eller inom sär- vux på gymnasial nivå. Efter avslutad utbildning på gymnasial särvux ska det utfärdas ett gymnasiesärskolebevis enligt följande: 2016/17:5 Rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux. 6521 kap. 13 och 14 §§ skollagen. 6621 kap. 16 § skollagen. 672 kap. 23 § förordningen om vuxenutbildning. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Gymnasiesärskolebevis ska utfärdas för den som har avslutat sär- skild utbildning för vuxna på gymnasial nivå. Av gymnasiesärskole- beviset ska det framgå 1.om utbildningen huvudsakligen motsvarar ett fullständigt pro- gram i gymnasiesärskolan och vilket program som utbildningen i så fall huvudsakligen motsvarar, 2.vilka kurser som beviset avser, hur många gymnasiesärskole- poäng som varje kurs har omfattat och vilket betyg personen har fått på varje kurs eller om betyg inte har kunnat sättas enligt 21 kap. 20 b § skollagen (2010:800) eller om intyg har utfärdats, och 3.om personen har genomfört ett gymnasiesärskolearbete med betyget E och vad det i så fall har innehållit och, om personen begär det, hur han eller hon har genomfört arbetsuppgifterna inom ramen för gymnasiesärskolearbetet. Om personen har genomfört arbetsplatsförlagt lärande, ska omfattningen av lärandet också framgå av gymnasiesärskolebevi- set. Vidare ska det framgå vilken eller vilka arbetsuppgifter som personen har utfört där. Om personen begär det, ska beviset även innehålla en bedömning av hur han eller hon har genomfört arbets- uppgifterna inom ramen för det arbetsplatsförlagda lärandet.68 Det står dock inte beskrivet i förordningen vad som motsvarar ett nationellt program inom gymnasiesärskolan och inte heller finns någon definition av vad som menas med avslutad utbildning. Det är Skol- verket som föreskriver hur ett gymnasiesärskolebevis från särvux ska utformas69. Vid ett eventuellt urval till utbildning på gymnasial nivå återfinns bestämmelser i skollagens övergripande målformulering för särskild utbildning där det uttrycks att de som har fått minst utbildning ska prioriteras.70 I förordningen om vuxenutbildningen förtydligas bestämmel- serna om urval: Om samtliga behöriga sökande till särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå inte kan antas till sådan utbildning, ska ett urval 684 kap. 20 a § förordningen om vuxenutbildning. 69Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2013:151) om utformningen av gymnasiesärskolebevis från särvux. 7021 kap. 2 § skollagen. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Vid detta urval ska företräde, i den ordning som anges nedan, ges till en sökande som har kort tidigare utbildning och som 1.inte har deltagit i motsvarande utbildning, 2.önskar fullfölja studier som den sökande har påbörjat enligt en upprättad individuell studieplan, 3.önskar fullfölja studier som den sökande har påbörjat inom gym- nasiesärskolan, eller 4.behöver utbildningen för pågående yrkesverksamhet eller plane- rat yrkesval. Första stycket 3 gäller även om den sökande har avslutat studierna inom gymnasiesärskolan, men utan att få gymnasiesärskolebevis. För- ordning (2013:750).71 Utredningen föreslår ändringar av dagens urvalsbestämmelser både när det gäller komvux på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå. Ändringarna beskrivs i kapitel 5 Alternativa urvals- grunder och behandlas inte här. 2009 föreslås i en departementsskrivelse en rätt till gymnasial särvux. Förslaget innebar att det i skollagen skulle införas en bestämmelse att kommunerna skulle erbjuda sina invånare som inte slutfört utbild- ning i gymnasiesärskolan sådan utbildning inom gymnasial särvux i den omfattning som behövdes för att slutföra utbildningen dock under längst för varje elev.72 En sådan rätt infördes inte. Gymnasiesärskoleutredningen73 som lämnade sitt betänkande 2011 genomförde en enkätundersökning74 till kommuner som anordnade särvux där det bland annat frågades om kommunerna uppfattade vilka utbildningsbehov som studerande på gymnasial särvux hade. Det van- ligaste utbildningsbehovet (enligt fastställda svarsalternativ) var utbild- ning för den personliga utvecklingen tätt följt av att upprätthålla kun- skaper från tidigare studier medan yrkesutbildning för att få bättre 713 kap. 8 § förordningen om vuxenutbildning. Rätt att delta i gymnasial vuxenutbildning för utvecklingsstörda. 74SOU 2011:8, bilaga 4. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... möjligheter att hitta ett arbete var mer ovanligt. Gymnasiesärskole- utredningen konstaterade i sitt betänkande att utbudet av gymnasiala kurser inom särvux var eftersatt och att många vuxna med utveck- lingsstörning på så sätt missgynnades och inte fick möjlighet till ett fortsatt lärande. Det konstaterades också att skollagen på inget sätt reste några hinder i form av bestämmelser som hindrade kommu- nerna att erbjuda ett breddat utbildningsutbud inom gymnasial särvux. Framför allt ansåg att det i utbudet sak- nades yrkeskurser. föreslog inte någon rättighet till gymnasial särvux utan ansåg att lagstiftningen om kommunens skyl- dighet att erbjuda gymnasial särvux redan var tillräckligt tydlig för att inom särvux kunna fullfölja ett på gymnasiesärskolan påbörjat nationellt gymnasiesärskoleprogram. Någon ytterligare bestämmelse i skollagen skulle inte behövas. I stället skulle kommunerna stimu- leras att erbjuda ett större utbud av utbildning inte minst yrkes- utbildning genom ett tidsbegränsat riktat statsbidrag. Det var dock inget som den dåvarande regeringen gick vidare med. 9.5.3Tillgången till särskild utbildning på gymnasial nivå För att undersöka hur tillgången till särskild utbildning på gymnasial nivå ser ut har uppgifter samlats in från kommunerna. Till viss del har samma frågor ställts som ställdes i ovan nämnda enkät för att se om det går att utläsa någon förändring i tillgång och utbud. Det är dock på inget sätt möjligt att helt jämföra eftersom frågorna i den tidigare enkäten gick ut till ett mindre antal kommuner och endast till de som hade en gymnasiesärskola. Dessutom fanns inte heller de nationella program som erbjuds inom gymnasiesärskolan. Den enkätundersökning75 som utredningen genomfört skickades till samtliga 290 kommuner. Av dem var det 80 kommuner som anordnade yrkeskurser på gymnasial nivå inom ett eller flera i enkäten fastställda områden. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... men inom gymnasiesärskolan vars kurser är gemensamma med sär- skild utbildning på gymnasial nivå utgjorde områdena76. Flest yrkes- kurser anordnas inom områdena Hälsa, vård och omsorg och Admi- nistration, handel och varuhantering där 49 respektive 47 kommuner uppger att de anordnar. I 34 av kommunerna anordnas yrkeskurser inom Hotell, restaurang och bageri. Därefter en fallande skala med 23 kommuner som anordnar yrkeskurser inom Fastighet, anläggning och byggnation, 13 kommuner anordnar inom Fordonsvård och gods- hantering och slutligen 10 kommuner som anordnar yrkeskurser inom Skog, mark och djur. Det fanns också möjlighet för kommunerna att lämna kommen- tarer vilka, bland de 69 lämnade, främst handlar om att man inte anordnar utbildning inom särskild utbildning eller att man inte anord- nar yrkesutbildning inom särskild utbildning. Inget yrkesvux i särvux som en kommun uttrycker det. Ett flertal kommuner köper yrkes- utbildning från en närliggande eller annan kommun om behov av utbildning finns. Några kommuner tar upp att de erbjuder andra kurser på gymnasial nivå. Att man erbjuder lärlingsutbildning eller att man planerar att starta upp lärlingsutbildning och även yrkes- kurser inom något eller några av områdena förekommer också bland kommentarerna. På frågan om kommunen känner till vilka behov av särskild utbildning på gymnasial nivå som målgruppen har är det 108 kommuner som anser det, 25 kommuner känner inte till mål- gruppens behov och 57 kommuner har svarat att de inte vet. På frågan om det finns behov av utbildning hos målgruppen som inte blir till- godosedda är det 40 kommuner som svarar ja medan 65 kommuner inte anser att så är fallet. Frågan om hur kommunerna tar reda på hur behoven ser ut hos målgruppen för särskild utbildning på gymnasial nivå var en fritext- fråga med ett svarsvärde på 164 kommentarer. Den övervägande majoriteten svarar att det är via någon form av kontakter, träffar, samverkan med framför allt daglig verksamhet, ansvariga för verk- samhet inom LSS, Arbetsförmedling, , boenden och gode män, gymnasiesärskolan och som en del i den uppsökande verksamhet som kommunen genomför. Någon kommun tar upp att företrädare för och Arbetsförmedling deltar i det lokala pro- gramrådet och på så sätt får kommunen information om behoven. 76Undantagna var de nationella programmen: Estetiska verksamheter och Samhälle, natur och språk som även om dessa också ska vara yrkesförberedande inte har samma tydliga yrkesfokus. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... Det finns kommuner som genomför ett utvecklingsarbete inom om- rådet för att bättre kunna möta behoven hos målgruppen. I vissa fall framgår det att det är verksamma lärare inom särskild utbildning som genomför det uppsökande arbetet och då också undersöker behovet av utbildning. och kartläggning av elevers önskemål och behov förekommer också om än inte i så stor om- fattning. Hur regionalt yrkesvux med yrkeskurser och sammanhållna yrkes- utbildningar tagits emot inom särskild utbildning redovisas i Skolver- kets uppföljning av regionalt yrkesvux77 där ett antal kommuner som ingick i en intervjustudie fick frågor som berörde särskild utbildning. konstaterar att det är få elever som studerar kurser inom särskild utbildning inom ramen för regionalt yrkesvux och när så görs är det i form av lärlingsutbildning. Bristande möjligheter att finansiera sina studier ses som ett hinder för studier. Det finns farhågor att utbildning inom särskild utbildning på gym- nasial nivå marginaliseras om utbildningsformen upphör som egen skolform och blir en del av komvux något som även uppmärksam- mades i samband med införandet av behörighetsgivande gymnasial komvux 2017 där regeringen såg att det skulle kunna innebära undan- trängningseffekter för särskild utbildning på gymnasial nivå. Trots skrivningen i skollagen att kommunen ska erbjuda utbildning inom särskild utbildning på gymnasial nivå och sträva efter att den ska svara mot efterfrågan och behov och att kommunen aktivt ska verka för att den som är behörig ska delta så kan det konstateras att antalet kommuner som anordnar utbildning minskar och har så gjort under . I de uppgifter som samlas in av framgår att det 2017 var 121 kommuner som hade elever inom särskild utbildning på gymnasial nivå. Uppgifterna omfattar kommuner som hade minst tre elever på denna nivå. Det ska jämföras med att det 2017/2018 är 180 kommuner som anordnar utbildning inom särskild utbildning överhuvudtaget.78 Utredningen har fått indikationer på att sökande till gymnasial utbildning i högre utsträckning än tidigare hänvisas till Regionalt yrkesvux uppföljning 2017. 78Skolverkets statistik om särskild utbildning för vuxna 2018. Förändringar när det gäller särvux samt vidare studier för individer ... en annan kommun. Trots det är det få elever som studerar i annan kommun. Det kan innebära att det i målgruppen finns personer som av olika anledningar inte anser sig ha möjlighet att studera om utbild- ningen inte anordnas i hemkommunen. Det kan konstateras att till- gången till särskild utbildning på gymnasial nivå behöver öka och att det finns olika vägar för att göra detta. En väg skulle vara att införa en bestämmelse i skollagen om en rättighet till särskild utbildning på gymnasial nivå. 9.5.5Olika exempel på hur en rätt till särskild utbildning på gymnasial nivå skulle kunna utformas Utredningen har övervägt ett antal olika sätt att analysera hur en rättighet till särskild utbildning på gymnasial nivå skulle kunna se ut. En sådan rätt skulle kunna inskränka sig till att göra klart ett på gym- nasiesärskolan påbörjat nationellt program. En konsekvens av en sådan rättighet skulle utestänga till exempel nyanlända med behov av särskild utbildning som inte har någon påbörjad utbildning från gymnasiesärskola. Rätten skulle också kunna kopplas till en tids- mässig begränsning liknande den som förslogs i departementsskri- velsen från 200979. Utredningen bedömer att en sådan begränsning står i strid med att kunna gå in och ut ur utbildning som ett led i det livslånga lärandet. Det är om möjligt än viktigare att betona möjlig- heten till det livslånga lärandet när det rör sig om vuxna med utveck- lingsstörning eller förvärvad hjärnskada.