sou · H6B373 · 2018-09-25 00:00:00 — 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter Härigenom föreskrivs att 6 § förordningen (2001:588) om behand- ling av uppgifter i beskattningsverksamhet ska ha föl- jande lydelse. På begäran av Centrala studie- På begäran av Centrala studie- stödsnämnden ska lämnas ut upp- stödsnämnden ska uppgifter ur gifter ur beskattningsdatabasen i beskattningsdatabasen lämnas ut i den utsträckning det behövs för den utsträckning det behövs för 1.kontroll av ansökningar om uppskov med betalning av studie- medelsavgifter i fråga om studiestöd och om avskrivning av studie- skuld, 2.kontroll av ansökningar om studiestöd, om nedsättning av års- belopp och om avskrivning av studielån samt fastställande av års- belopp, eller 3.kontroll av ansökningar om lån till hemutrustning för flyk- tingar och vissa andra utlänningar samt ärenden om återbetalning av sådana lån. De uppgifter som ska lämnas De uppgifter som ska lämnas ut till Centrala studiestödsnämn- ut till Centrala studiestödsnämn- den med stöd av första stycket är den med stöd av första stycket är 1. överskott och underskott i 1. överskott och underskott i inkomstslagen tjänst, näringsverk- inkomstslagen tjänst, näringsverk- samhet och kapital, och samhet och kapital, 2. registrering i sjömansregist- 2. registrering i sjömansregist- 3. betalningsmottagare i en 1Senaste lydelse 2007:1425. som avses i 26 kap. skatteför- farandelagen (2011:1244), den redovisningsperiod som deklara- tionen avser och identifikations- uppgifter för den uppgiftsskyldige. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Förordningen tillämpas första gången i fråga om studiemedel som lämnas för tid . 2Utredningens uppdrag och utgångspunkter 2.1Utredningen om tryggare och effektivare studier Uppdraget till Utredningen om tryggare och effektivare studier är tudelat. En del handlar om att öka tryggheten för studerande med studiemedel. I denna del lämnade utredningen delbetänkandet Ökad trygghet för studerande som blir sjuka i februari 2018.1 Den andra delen handlar om att främja effektivare studier. Detta slutbetänkande behandlar frågan om effektivare studier. Även om utredningens båda deluppdrag är separata, finns det beröringspunkter. En sådan beröringspunkt är att de förslag utred- ningen ska lämna i huvudsak är avgränsade till studiemedelssyste- met. En annan beröringspunkt är att våra förslag i delbetänkandet för att öka tryggheten för studerande som blir sjuka, i någon mån även kan påverka genomströmningen inom högskolan, dvs. kan ha betydelse för det uppdrag som avhandlas i detta betänkande. Förslaget att införa en möjlighet att vara deltidssjukskriven med bibehållna studiemedel kan enligt utredningens bedömning leda till att fler studerande kommer att kunna slutföra sina studier. Även förslagen som avser att tydliggöra rehabiliteringsansvar och rehabi- literingsinsatser för studerande som blir sjuka har enligt vår bedöm- ning potential att öka genomströmningen inom högskolan. Vi har således redan presenterat några förslag som kan få positiv effekt på genomströmningen. Dessa förslag kommer vi dock inte att beröra ytterligare i detta slutbetänkande. Utredningens uppdrag och utgångspunkter 2.2Uppdraget att främja effektivare studier Utredningens uppdrag att främja effektivare studier innehåller två huvudsakliga delar. En handlar framför allt om att föreslå åtgärder inom studiemedelssystemet i syfte att öka genomströmningen i högskolan. Den andra delen handlar bland annat om att föreslå väl avvägda nivåer för fribeloppet inom studiemedelssystemet. Delarna kan även sammanfalla – fribeloppsnivån har betydelse för genom- strömningen. I följande avsnitt redovisar vi i korthet uppdraget och diskuterar vissa avgränsningsfrågor. Enligt direktiven ska utredaren •föreslå åtgärder inom studiemedelssystemet i syfte att öka genom- strömningen i högskolan, •kartlägga hur övergången mellan gymnasieskolan och högskolan fungerar samt redovisa vilka faktorer som påverkar övergången, •analysera hur en tidig övergång från gymnasieskolan till hög- skolan påverkar genomströmningen, •med utgångspunkt i kartläggningen och analysen i de två närmast föregående punkterna bedöma om det finns skäl att vidta åtgärder inom studiemedelssystemet för att underlätta en tidig övergång från gymnasieskolan till högskolan och i så fall lämna förslag till lämpliga åtgärder, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Av direktiven framgår att frågan om åtgärder inom studiemedels- systemet för att öka genomströmningen i högskolan har varit före- mål för flera översyner och utredningar , samt att vissa åtgärder även har genomförts. skärptes exem- pelvis kraven på studieresultat för rätt till fortsatta studiemedel. Flera höjningar av studiemedlens totalbelopp har också genomförts , vilket är betydelsefullt för att studerande ska kunna ägna sig åt sina studier. Det konstateras att genomströmningen i högskolan visserligen är god på flera områden, men att det ändå finns Utredningens uppdrag och utgångspunkter skäl att låta en utredare se över hur den kan förbättras ytterligare inom ramen för studiemedelssystemet. I direktiven framhålls att ökad genomströmning i högskolan är önskvärd ur såväl ett arbetsmarknadspolitiskt och offentligfinan- siellt perspektiv som ur ett studerandeperspektiv. Ökad genom- strömning medför att studerande snabbare kan etablera sig på en högkvalificerad arbetsmarknad. Kortare studietider medför en mins- kad utgift för de offentliga finanserna, vilket kan frigöra resurser för investeringar i kvalitetsförbättringar inom högre utbildning eller plats för fler på högskolan. Ökad genomströmning kan också bidra till minskad skuldsättning hos de studerande. Enligt direktiven ska en utgångspunkt för de åtgärder som före- slås vara att de hellre bör innebära stimulans och positiva incitament än tvång och ökad press. En ytterligare utgångspunkt bör enligt direktiven vara att studiemedelssystemet ska vara samhällsekono- miskt effektivt och skapa goda incitament för studerande att inleda, bedriva och avsluta studier. Åtgärderna får dock inte missgynna dem som är i behov av omställning senare i livet eller försämra möjlig- heterna till livslångt lärande. Utredningens uppdrag är alltså begränsat till åtgärder inom studie- medelssystemet. Vi kan därmed inte föreslå åtgärder med bäring på andra faktorer som har betydelse för genomströmningen, även om vi skulle komma fram till att det skulle vara mer ändamålsenligt. I och med att uppdraget är begränsat till åtgärder inom studie- medelssystemet är det i första hand studiemedelstagare som kom- mer att påverkas av våra förslag. Beroende på utformningen av för- slagen är det dock inte uteslutet att de kan ge en bredare påverkan, exempelvis om de leder till att fler studerande väljer att studera med studiemedel. Utredningens uppdrag är begränsat till genomströmning i hög- skolan. I det avseendet tolkar vi uppdraget på så sätt att det gäller genomströmning i högskolor och universitet såväl i som utomlands. De åtgärder som vi har i uppdrag att föreslå inom studie- medelssystemet måste, enligt vår bedömning, åtminstone vara de- samma för studier i som inom övriga europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och för att vara förenliga med unionsrätten, om det inte finns något undantag som kan motivera en Utredningens uppdrag och utgångspunkter Vår principiella utgångspunkt är dock att högskole- studerande bör omfattas oavsett studieland, om det inte finns starka skäl som talar emot detta. En stor utmaning för utredningen är att de olika anvisningarna i direktiven kan stå i direkt konflikt med varandra. Förslagen bör exem- pelvis hellre innebära stimulans och positiva incitament än tvång och press, som studiemedelssystemet ska vara samhällsekono- miskt effektivt. Det är enligt vår uppfattning en stor risk att stimu- lansåtgärder och positiva incitament blir kostnadsdrivande. Det uttalas vidare att det är angeläget att åtgärderna för att öka genom- strömningen inte försämrar möjligheterna till livslångt lärande. Enligt vår mening finns en risk att åtgärder för att öka genomström- ningen påverkar möjligheten till livslångt lärande. Inte minst föränd- ringar avsedda att påskynda en övergång från gymnasieskolan till högskolan skulle kunna få en sådan påverkan. Med anledning av de begränsningar och mål som finns i direktiven består utredningens uppdrag till stor del av att göra avvägningar mellan olika angelägna mål. Enligt direktiven ska utredaren •föreslå väl avvägda nivåer för fribeloppet inom studiemedels- systemet för alla utbildningsnivåer i syfte att skapa ett långsiktigt hållbart system med både incitament till effektiva studier och till- räcklig möjlighet till arbete vid sidan av studierna, •undersöka möjligheten att undanta inkomster under sommar- ferier vid inkomstprövningen av studiemedlen och om lämpligt föreslå åtgärder, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Studerande får under ett kalenderhalvår ha inkomster upp till ett visst belopp, det s.k. fribeloppet, utan att studiemedlen minskas. Dagens fribeloppsgräns innebär att en studerande kan ha inkomster om per kalenderhalvår vid 20 veckors heltids- studier och ändå få studiemedel med fullt belopp. Den som har en inkomst som överstiger fribeloppet får reducerade studiemedel. Utredningens uppdrag och utgångspunkter Rätten till studiemedel upphör helt vid inkomster om per kalenderhalvår vid 20 veckors heltidsstudier. Av direktiven framgår att fribeloppet har betydelse för den stu- derandes låntagande, ekonomi och kontakter inför kommande yrkesliv samt att det av genomströmningsskäl är viktigt att de stu- derande ges förutsättningar att koncentrera sig på studierna. Starka drivkrafter att bedriva lönearbete i stor omfattning parallellt med studierna kan bidra till att de studerande ägnar mindre tid åt sina studier. Minskade drivkrafter för studerande att arbeta måste dock vägas mot möjligheterna till kontakter och erfarenheter från arbets- livet, till livslångt lärande och till omställning under arbetslivet. Fri- beloppsnivåerna inom studiemedelssystemet bör mot denna bak- grund ses över. Uppdraget när det gäller fribeloppet rör fler studerande än upp- draget som gäller genomströmning. Fribeloppet är generellt och det- samma för alla studerande, oavsett utbildningsnivå och skolform. De förslag om fribeloppet som utredningen presenterar kommer där- med att beröra samtliga studerande med studiemedel. Även när det gäller fribeloppet finns anvisningar och mål i direk- tiven som kan uppfattas som delvis motstridiga. Fribeloppsnivån ska uppmuntra studerande att koncentrera sig på studierna, vilket ska vägas mot att det ska finnas möjlighet för en studerande att skaffa sig arbetslivserfarenhet och att det ska finnas möjlighet till livslångt lärande. En av utredningens viktigaste uppgifter är att finna lämpliga avvägningar när det gäller dessa olika mål. I detta avsnitt beskriver vi i korthet hur studiemedelssystemet ser ut för studerande inom högskolan. Studiemedlen är rättighetsstyrda på så sätt att studiemedel kan ges till alla som studerar vid en viss utbildning om vissa grundvillkor är uppfyllda. Vilka utbildningar som ger rätt till studiemedel bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringen har bestämt, dvs. Utredningens uppdrag och utgångspunkter För varje utbildningsnivå finns en gräns för hur många veckor studiemedel kan ges. För studier på eftergymnasial nivå kan studie- medel lämnas . Utöver veckogränserna kan studie- medel lämnas om det finns synnerliga skäl. Som synnerliga skäl räknas exempelvis funktionshinder eller andra mycket speciella omständigheter. kan studiemedel dessutom lämnas ut- över veckogränserna till studerande som är , om det finns särskilda skäl, och då i ytterligare högst (3 kap. 8 § studie- stödslagen [1999:1395]). Enligt förarbetena till reformen bör särskil- da skäl anses föreligga om en person har förbrukat studiestödsveckor och han eller hon därefter av arbetsmark- nadsskäl eller personliga eller andra liknande skäl behöver fullfölja en utbildning som inte ryms inom återstående antal studiestödsveckor. Detsamma gäller om någon i ett sådant fall önskar vidareutbildning eller annan breddad utbildning.2 Studiemedel kan beviljas . En begränsning av rätten att låna sker emellertid , enligt en s.k. lånetrappa. Den som är kan låna och den som är kan låna . Studielån som en studerande har fått tidigare ska räknas in i det högsta antal låneveckor som kan beviljas. Detta minskar således lånemöjligheten. Den som har betalat tillbaka hela sin studieskuld behandlas dock likadant som den som lånat när det gäller rätten att låna efter (3 kap. 3 och 9 §§ studiestödslagen). För rätt till fortsatta studiemedel ställs krav på studieresultat. Normalt ska en högskolestuderande klara av sitt åtagan- de för att kunna få nya studiemedel, dvs. kravet för en heltids- studerande är 45 högskolepoäng per läsår. För den som läst sitt 2004/05:111, s. 40. Utredningens uppdrag och utgångspunkter första läsår på högskolan är dock kravet , dvs. 37 hög- skolepoäng. En studerande som inte når upp till resultatkraven kan ändå få studiemedel för sina fortsatta studier om det finns särskilda skäl eller det är fråga om äldre studieresultat (3 kap. 7 § studiestödslagen och 3 kap. 5 § studiestödsförordningen [2000:655]). Särskilda skäl kan vara egen eller nära anhörigs sjukdom, dödsfall i familjen eller allvarliga brister hos utbildningsanordnaren som den studerande inte har kunnat råda över (CSN:s allmänna råd till 3 kap. 7 § andra stycket 1 studiestödslagen, införda i 4 kap. Centrala studiestöds- nämndens föreskrifter och allmänna råd [CSNFS 2001:1] om bevilj- ning av studiemedel). Som äldre studieresultat räknas resultat från perioder med studiemedel eller studiestartsstöd som har avslutats (3 kap. 5 a § studiestödslagen). Studiemedlens storlek är knuten till det s.k. prisbasbeloppet. Belop- pen varierar med studiernas omfattning. Studiemedel kan beviljas med 50, av heltid. Studiemedlen består av en bidragsdel och en lånedel (3 kap. 11–13 §§ studiestödslagen). Studiemedel kan lämnas med två olika bidragsnivåer. Den generella bidragsnivån uppgår till av studiemedlens totalbelopp och den högre bidragsnivån till av totalbeloppet. Den högre bidragsnivån kan lämnas fr.o.m. och riktar sig främst till studerande på grundläggande och gymnasial nivå, som inte har sådan utbildning . Den högre bidragsnivån kan även lämnas till vissa yngre studerande som vid studiernas början är arbetslösa eller studerar inom ramen för ett utbildningskontrakt en- ligt förordningen (2015:502) om viss samverkan om unga och nyan- lända (3 kap. 13 § studiestödslagen och 3 kap. 9 och 9 a §§ studie- stödsförordningen). Även studier på kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen ger rätt till studiemedel med den högre bidragsnivån. Inga andra utbildningar på eftergym- nasial nivå ger rätt till den högre bidragsnivån (3 kap. 10 § studie- stödsförordningen). uppgår totalbeloppet för heltids- studier till , varav utgör bidrag Utredningens uppdrag och utgångspunkter och utgör lån för studerande som har den generella bidragsnivån. För studerande med den högre bidragsnivån uppgår bidraget till och lånet till . Studiebidraget är skattefritt och pensionsgrundande. Förutom de ordinarie studiemedlen kan studerande som är och som det år då studierna påbörjas hade en inkomst på av prisbasbeloppet () beviljas ett tilläggslån på (2018) för heltidsstudier (3 kap. 14 § studiestödslagen och 3 kap. 12 § studiestödsförordningen). Studerande som har merkostnader i samband med sina studier, t.ex. för resor eller dubbelt boende, kan därutöver beviljas ett mer- kostnadslån (3 kap. 15 § studiestödslagen och 3 kap. 13–13 c §§ studiestödsförordningen). Studerande med vårdnad om barn kan få ett tilläggs- bidrag. Tilläggsbidraget är högst för det första barnet och därefter lägre per barn för den som har flera barn. Tilläggsbidraget uppgår vid heltidsstudier till för det första barnet, för det andra barnet och per barn från och med det tredje barnet (3 kap. 13 a § studie- stödslagen och 3 kap. 11 a–11 d §§ studiestödsförordningen). Studiemedelstagare får ha en inkomst upp till en viss nivå, den s.k. fribeloppsgränsen, utan att studiemedlen reduceras. Fribeloppet är kopplat till det antal veckor studiemedel betalas ut och bestäms per kalenderhalvår. Vid studier på heltid är fribeloppet . Om fribeloppsgränsen över- skrids minskas studiemedlen av den överskjutande inkomsten. Minskningen görs proportionellt på både bidrags- och Utredningens uppdrag och utgångspunkter lånedelen (3 kap. 16–18 §§ studiestödslagen). Se mer om inkomst- prövning och fribelopp i kapitel 6. Studiemedel som har betalats ut felaktigt eller med för högt belopp kan krävas tillbaka. Återkrav av studiemedel som har betalats ut med ett för högt belopp på grund av att den studerande haft en högre inkomst än beräknat ska alltid göras, oavsett om den studerande insåg eller borde ha insett att utbetalningen var felaktig (5 kap. 1 § första stycket studiestödslagen). Återkrav av andra skäl, t.ex. att den studerande avbrutit sina studier eller minskat sin studieomfattning, får i regel bara göras om den studerande själv har orsakat den felak- tiga utbetalningen. Återkrav får därutöver göras om någon på annat sätt fått studiemedel felaktigt eller med för högt belopp om den studerande insett eller borde ha insett att utbetalningen var felaktig (5 kap. 1 § andra stycket studiestödslagen). De förändringar som har gjorts i studiestödssystemet har lett till att det finns tre parallella återbetalnings- system: •Studielån tagna (s.k. studiemedel). •Studielån tagna mellan och (s.k. studielån). •Studielån tagna efter (s.k. annuitetslån). I de tre systemen finns det särskilda trygghetsregler som gör det möjligt att få den årliga återbetalningen nedsatt till ett lägre belopp. Trygghetsreglerna och det årliga beloppet skiljer sig åt mellan syste- men. För låntagare som har studielån i mer än ett återbetalnings- system finns möjlighet till en årlig samordning av betalningen av de båda äldre studielånen. Det är också möjligt att varaktigt överföra det äldsta studielånet till det näst äldsta. Låntagare som har äldre studielån och studielån i det nya återbetalningssystemet Utredningens uppdrag och utgångspunkter kan lägga samman lånen. Låneskulden slås då ihop och en ny åter- betalningstid och ett nytt årligt belopp bestäms enligt nuvarande bestämmelser. Studielån som lämnats efter (annuitetslån) I nuvarande studiemedelssystem börjar återbetalningen av studie- lånet i början av det kalenderår som kommer tidigast efter det att en låntagare senast fick studiemedel. Återbetalning sker med ett årligt belopp som baseras på skuldens storlek, räntan för året, det antal år som återbetalningen beräknas pågå samt ett s.k. uppräkningstal på . Konstruktionen med uppräk- ningstal leder till att årsbeloppet blir lägre under den första delen av återbetalningstiden för att sedan öka (4 kap. 3 och 8 §§ studiestöds- lagen). Återbetalningstiden är normalt eller det antal år som åter- står tills låntagaren fyller . För den som har en liten skuld kan återbetalningstiden bli kortare eftersom årsbeloppet aldrig kan bli lägre än av prisbasbeloppet, dvs. (4 kap. 4, 9 och 10 §§ studiestödslagen). Det finns trygghetsregler som innebär att låntagaren inte behöver betala av på sitt studielån som han eller hon erhåller studiemedel, studiehjälp eller studiestartsstöd. Detsamma gäller för tiden en person fullgör grundutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, utbildar sig till reserv- eller yrkesofficer eller om det i något annat fall finns synnerliga skäl (4 kap. 13 § studiestöds- lagen). Andra trygghetsregler medför att det årliga belopp som ska beta- las kan minskas mot prövning av inkomsten under betalningsåret. Låntagaren behöver betala högst av sin sammanlagda inkomst t.o.m. det år denne fyller . Om låntagaren är eller äldre behöver högst av inkomsten återbetalas. Inkomst- uppgifter som lämnats i samband med minskning av årsbeloppet jämförs med uppgifter från . Visar det sig att låntagaren betalat ett för lågt preliminärt belopp ska mellanskillnaden betalas i efterhand. En tilläggsavgift på tillkommer på mellanskill- naden (4 kap. 14 § studiestödslagen). Utredningens uppdrag och utgångspunkter Studielånet löper med ränta från det första utbetalningstillfället. Räntan fastställs av regeringen i början av varje kalenderår och beräk- nas på ett genomsnitt av statens upplåningskostnad . Räntan är inte avdragsgill mot inkomst. Räntan är (4 kap. 1 § studiestödslagen). Eventuellt kvarstående studielån skrivs av i början av det år som låntagaren fyller eller vid dödsfall. Avskrivning kan också göras om det finns synnerliga skäl (4 kap. 25 § studiestödslagen). Lån- tagaren måste då ansöka om avskrivning. Som synnerliga skäl räknas exempelvis mycket låg sjukersättning, om den studerande på grund av en olycka eller sjukdom måste avbryta sin utbildning eller om studie- tiden blivit väsentligt förlängd på grund av ett funktionshinder. I detta avsnitt går vi igenom studiemedelsanvändningen i högskolan. Det första att lägga märke till är att ungefär var tredje studerande () inte har studiemedel alls medan omkring två av tre studerande () har studiemedel i någon form (enbart bi- drag eller både bidrag och lån), och så har det varit –2015. Det andra värt att notera är att bland de stude- rande ingår också inresande studerande. Få inresande har haft studie- medel, vilket har medfört att andelen med studiemedel av samtliga studerande har minskat i takt med att de inresande studerande blivit fler, respektive att andelen med studiemedel har ökat när de inresande studerande minskat i antal. De inresande studerande har under perio- den utgjort av samtliga studerande under en höst- termin () och som mest () innan studieavgifter infördes. Efter införande av studieavgifter har andelen inresande av samtliga studerande minskat något och de utgjorde . För att tydliggöra hur studie- medelsanvändningen utvecklats bland potentiella studiemedelstagare har de inresande studerande exkluderats ur figurerna 2.1 och 2.2. Utredningens uppdrag och utgångspunkter 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Tar både bidrag och lån Källa: Egen bearbetning av uppgifter som () tagit fram åt utredningen. Som synes så har av de studerande (exklusive inresande studerande) tagit studiemedel (enbart bidrag eller bidrag och lån), och så har det varit –2015. Andelen som enbart tog bidrag ökade (tog enbart bidrag) och låg sedan på t.o.m. , men har minskat något under de tre höstarna därefter till . Denna utveckling sammanfaller med utveck- lingen av andelen unga studerande i högskolan som har minskat något . Utredningens uppdrag och utgångspunkter Tar både bidrag och lån Källa: Egen bearbetning av uppgifter som SCB tagit fram åt utredningen. Unga studerande har studiemedel i hög grad, men tar ofta enbart bidrag och inte studielån. Lite förenklat innebär en ökad andel unga studerande i högskolan ett minskat låntagande. Av studerande högst hade studiemedel, varav drygt var tredje enbart hade bidrag. Andelen med enbart bidrag var högst bland studerande, . Därefter avtar andelen med enbart bidrag med stigande ålder för att fr.o.m. plana ut och vara oavsett ålder. Med stigande ålder avtar också andelen som tagit studiemedel överhuvudtaget. 3Övergången från gymnasieskolan till högskolan 3.1Hur fungerar övergången ? Enligt direktiven ska vi kartlägga hur övergången mellan gymnasie- skolan och högskolan fungerar samt redovisa vilka faktorer som påverkar övergången. Vi ska också analysera hur en tidig övergång från gymnasieskolan till högskolan påverkar genomströmningen, bedöma om det finns skäl att vidta åtgärder inom studiemedels- systemet för att underlätta en tidig övergång och i så fall lämna för- slag på lämpliga åtgärder.