sou · H6B346d2 · 2018-05-31 00:00:00 — Som vi redovisat i det avsnittet gör vi emellertid bedömningen att förslaget inte kan förväntas ge sådana konsekvenser annat än i undantagsfall. Enligt våra direktiv ska vi redovisa hur förslagen förhåller sig till bestämmelserna om skydd för enskildas egendom i 2 kap. 15 § regeringsformen. Som vi har redogjort för i avsnitt 3.5.1 omfattar egendomsskyddet i 2 kap. 15 § RF bara inskränkningar i användningen av mark eller byggnad. Vidare omfattar skyddet mot rådighetsinskränkningar bara inskränkningar i pågående användning av en viss del av fastighet. Med andra ord gäller grundlagsskyddet för äganderätten bara det fysiska nyttjandet och inte andra typer av rådighetsinskränkningar, dvs. när den enskilde hindras att fritt överlåta eller upplåta egendom. Förslaget står alltså inte i konflikt med egendomsskyddet. Att förslaget endast omfattar en möjlighet för kommunen att besluta att bostadslägenheter på viss mark – som ägs av kommunen eller av ett kommunalt allmännyttigt bostadsaktiebolag – ska upplåtas med hyresrätt, begränsar i sig de konsekvenser som förslaget kan ha för enskilda. Förslaget bör inte påverka allmänhetens och enskildas möjligheter till delaktighet och insyn i den kommunala planeringen samt tillgången till rättslig prövning (jfr skrivningen i dir. 2017:6 s. 17). Förslaget bedöms inte ha några negativa konsekvenser för miljön eller påverka människors hälsa och säkerhet. Därigenom bedöms det inte heller vara motiverat att beskriva de miljömässiga aspekterna av förslaget utifrån samtliga nationella miljömål m.m. (jfr skrivningen i dir. 2017:6 s. 17). Förslaget kan antas bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö, särskilt preciseringarna Hållbar bebyggelsestruktur (delen omvandling av befintlig bebyggelse), hållbar samhällsplanering (delen hållbart perspektiv på sociala frågor) och God vardagsmiljö (varierat utbud av bostäder). Att kommunen beslutar att bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt, ska inte ha någon inverkan på den bedömning som kan ske om marken är lämplig för bostadsändamål enligt annan lagstiftning (t.ex. enligt PBL). Ett kommunalt beslut enligt den föreslagna lagen innebär därmed ingen ytterligare risk för att bostäder skulle kunna tillkomma på mark som är olämplig för detta ändamål. Förslaget bör leda till att det i vissa fall blir enklare för kommunen att säkerställa att det byggs hyresrätter. Det kan leda till att det blir lättare för grupper som inte har möjlighet att efterfråga upplåtelseformer som förutsätter en kapitalinsats att finna en bostad, däribland grupper som generellt sett har en svag ställning på bostadsmarknaden. Om en kommun beslutar att bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt i situationer där det saknas marknadsekonomiska förutsättningar för att bygga hyresrätter, finns risk för att förslagen leder till ett minskat bostadsbyggande. Den risken bör dock vara liten eftersom kommunen kan förväntas ha ett eget intresse av att inte införa regleringar som innebär att byggandet uteblir. Sammantaget bedömer vi att förslaget kan få viss betydelse för valet av upplåtelseform för nya bostadslägenheter. Däremot bör förslaget i praktiken inte ha någon betydelse hur många bostäder som tillkommer på bostadsmarknaden. Förslaget bedöms vara förenligt med . Bedömningen förutsätter att kommunerna, liksom , reglerar frågan om tilläggsköpeskilling när mark som ägs av kommunen överlåts till någon annan, trots att marken omfattas av ett beslut om upplåtelseform. Om frågan om tilläggsköpeskilling inte regleras, kan kommunen gå miste om den värdestegring som kan uppstå om kommunfullmäktige senare upphäver beslutet om upplåtelseform. Värdestegringen skulle då kunna utgöra ett statsstöd som inte är förenligt med . Kommunen kan förväntas ha ett eget intresse av att få del av den värdestegring som uppstår i denna situation. Därmed finns ingen anledning att tro att förslaget leder till att kommunerna kommer att tillämpa det föreslagna regelverket på ett sätt som strider mot statsstödsreglerna. Förslaget kan tänkas ha en viss positiv betydelse för jämställdheten mellan män och kvinnor och för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen, eftersom fler kvinnor samt utrikesfödda bor i hyresrätter. Förslaget bör inte ha någon betydelse för den offentliga servicen. Förslaget bedöms inte heller påverka förutsättningarna för en digital plan- och byggprocess eller för tillgängligheten för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. 9.1Förslaget till ny lag om reglering av bostäder med hyresrätt I lagen, som är ny, finns bestämmelser om att kommunen får bestämma att vissa bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt. Övervägandena finns kapitel 6. I första stycket anges att en kommun får bestämma att bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt för mark eller annat utrymme inom kommungränsen som ägs av kommunen eller ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över. Efter att en anteckning har gjorts i fastighetsregistrets inskrivningsdel gäller beslutet även om marken eller utrymmet överlåts till någon annan. När det anges att kommunen får bestämma, innebär det att de vanliga reglerna i 5 och 6 kap. kommunallagen (2017:725) om delegering av beslut är tillämpliga (jfr 2 §). Med bostadslägenhet avses lägenhet som upplåtits för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad (jfr 12 kap. 1 § tredje stycket jordabalken). Med hyresrätt avses avtal genom vilka hus eller delar av hus upplåts till nyttjande mot ersättning. Det gäller även om lägenheten upplåtits genom tjänsteavtal eller avtal i anslutning till sådant avtal (jfr 12 kap. 1 § första och andra styckena jordabalken). Däremot omfattas inte kooperativ hyresrätt av ett beslut om upplåtelseform (se 4 §). Med utrymme avses ett utrymme som avgränsas både horisontellt och vertikalt. Utrymmet kan omfatta en del av markytan, men behöver inte göra det. Det kan handla om en befintlig eller en avsedd tredimensionell fastighet (se prop. 2004/05:169), även om det inte är en förutsättning för att utrymmet ska få avgränsas horisontellt. Ett utrymme kan även avse lägenheter i en befintlig byggnad, som ägs av kommunen eller ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över. Marken eller utrymmet ska ligga inom kommungränsen för att kommunen ska få fatta ett beslut om upplåtelseform. Kommunen får fatta ett beslut om upplåtelseform för mark eller annat utrymme som antingen ägs av kommunen eller ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över. Bestämmelsen omfattar dels allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag enligt lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag, dels andra aktiebolag i vilka kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet. Ett beslut om upplåtelseform kan alltså fattas när som helst i tiden innan marken eller utrymmet överlåts till någon annan. Motsatsvis gäller att kommunen inte får fatta beslut om upplåtelseform efter att marken eller utrymmet har överlåtits. När beslutet enligt 5 § har antecknats i fastighetsregistrets inskrivningsdel, gäller det även om marken eller utrymmet därefter överlåts till någon annan. I andra stycket anges att beslutet ska innehålla en karta där marken eller utrymmets gränser tydligt redovisas. Av beslutet ska även framgå fastighetsbeteckningen på den fastighet som berörs. Kartans noggrannhet behöver anpassas efter förutsättningarna. Om beslutet gäller en hel fastighet, kan kartan göras ganska översiktlig eftersom gränserna för beslutet då bestäms av fastighetens gränser. Om beslutet i stället gäller ett utrymme i en befintlig byggnad, kan kartan behöva kompletteras av en eller flera ritningar så att det blir tydligt vilket utrymme som omfattas av beslutet. Genom att beslutet knyts till viss mark eller annat utrymme kan beslutet efter en fastighetsbildning även gälla mot en ny eller annan fastighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.1. I paragrafen anges att om marken eller utrymmet ägs av ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över, får ett beslut om upplåtelseform bara fattas av kommunfullmäktige. När det anges att beslut bara får fattas av kommunfullmäktige innebär detta att en sådan uppgift inte får delegeras (jfr 5 kap. 1 och 2 §§ kommunallagen [2017:725]). Fullmäktige i den kommun inom vilken marken eller utrymmet finns kan fatta ett beslut om upplåtelseform, även om marken eller utrymmet skulle ägas av ett sådant aktiebolag som i sin tur ägs av flera kommuner gemensamt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.1. I första stycket anges att ett beslut om upplåtelseform inte får omfatta mark eller annat utrymme som är upplåtet med tomträtt. I sammanhanget har det ingen betydelse om beslutet eller upplåtelsen kommer först i tiden. I andra stycket anges att ett beslut i strid med första stycket är ogiltigt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.2. I paragrafen anges att ett beslut om upplåtelseform inte omfattar bostadslägenheter med kooperativ hyresrätt. Förtydligandet görs mot bakgrund av att 1 kap. 4 § fjärde stycket lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt anger att bestämmelser i andra författningar om hyra gäller för kooperativ hyresrätt, om inte annat anges. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.1. I första stycket anges att kommunen genast ska anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Efter att kommunen har fattat ett beslut om upplåtelseform ska kommunen genast anmäla beslutet till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsregistrets inskrivningsdel (jfr 19 kap. 29 § jordabalken). Anteckningen ska göras under rubriken anteckningar i fastighetsregistret. I andra stycket anges att beslutet gäller sedan anteckning har skett. Genom att beslutet gäller först sedan anteckning har skett, knyts beslutets rättsverkan till anteckningen. Vidare ges genom anteckningen publicitet åt den aktuella rådighetsinskränkningen på fastigheten. Anteckningen kommer att finnas kvar i registret även om marken eller utrymmet överlåts till någon annan, eftersom beslutet om upplåtelseform fortfarande gäller. Detta får i sin tur betydelse vid tillämpningen av de föreslagna följdändringarna i fastighetsbildningslagen (1970:988), bostadsrättslagen (1991:614), lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt och lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.1. I första stycket anges att ett beslut om upplåtelseform för mark eller utrymme som överlåtits från kommunen eller ett aktiebolag som kommunen eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över till någon annan, endast får upphävas helt eller delvis på ansökan från fastighetsägaren. Bestämmelsen innebär att en fastighetsägare till mark eller annat utrymme som omfattas av ett beslut om upplåtelseform ska kunna ansöka hos kommunen om att beslutet helt eller delvis ska upphävas. Vidare innebär bestämmelsen att kommunen är förhindrad att, efter en överlåtelse till någon annan, själv upphäva (eller återkalla) ett beslut om upplåtelseform. I andra stycket anges att ansökningen ska innehålla en karta som visar vilken mark eller vilket utrymme som den avser. Av ansökan ska även framgå fastighetsbeteckningen för den fastighet som berörs. Kraven på vilka uppgifter som en ansökan ska innehålla kan jämföras med kraven på innehåll för ett beslut om upplåtelseform (1 § andra stycket). Övervägandena finns i avsnitt 6.5.6 I paragrafen anges att kommunfullmäktige beslutar i ärenden enligt 6 §. Bestämmelsen innebär ett kommunalt veto för om ett beslut om upplåtelseform helt eller delvis ska upphävas. Kommunen kan med andra ord fritt avgöra om begränsningen av upplåtelseform helt eller delvis ska finnas kvar eller inte. När det anges att beslut bara får fattas av kommunfullmäktige innebär detta att en sådan uppgift inte får delegeras (jfr 5 kap. 1 och 2 §§ kommunallagen [2017:725]). Övervägandena finns i avsnitt 6.5.6. I första stycket anges att kommunen genast ska anmäla ett beslut om att helt eller delvis upphäva ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten för att ta bort eller ändra anteckningen i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Som en följd av kommunens anmälan av ett beslut att helt eller delvis upphäva ett beslut om upplåtelseform, ska inskrivningsmyndigheten ta bort eller ändra anteckningen i fastighetsregistret (jfr 19 kap. 30 § andra stycket jordabalken). I andra stycket anges att beslutet helt eller delvis upphör att gälla den inskrivningsdag som inskrivningsmyndigheten tar bort eller ändrar anteckningen. Det innebär att beslutets rättsverkan är beroende av när inskrivningsmyndigheten tar bort eller ändrar anteckningen ur fastighetsregistret. I tredje stycket anges att skyldigheten enligt första stycket gäller även när kommunen får kännedom om att ett beslut om upplåtelse- form finns som marken eller utrymmet är upplåtet med tomträtt. I denna situation är emellertid inte rättsverkan beroende av att anteckningen tas bort, vilket innebär att ogiltigheten av ett beslut om upplåtelseform inträder så snart det parallella förhållandet uppstår. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.6. I paragrafen anges att ett beslut om upplåtelseform eller ett beslut över en ansökan om att upphäva ett sådant beslut får överklagas enligt bestämmelserna om laglighetsprövning i 13 kap. kommunallagen (2017:725). Såväl ett beslut om upplåtelseform som ett beslut om att helt eller delvis upphäva ett sådant beslut ska gå att överklaga enligt bestämmelserna för laglighetsprövning i 13 kap. kommunallagen (2017:725). Detta innebär att klagorätt tillkommer den som är medlem av kommunen, oavsett om beslutet angår vederbörande personligen eller inte (13 kap. 1 § kommunallagen [2017:725]). I sammanhanget bör det noteras att medlem av en kommun bl.a. är den som äger fast egendom i kommunen (1 kap. 4 § första stycket kommunallagen [2017:725]). Övervägandena finns i avsnitt 6.5.7. 9.2Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) I paragrafen regleras förutsättningarna för fastighetsbildning som medför att en ägarlägenhetsfastighet nybildas eller ombildas. Ändringen i andra stycket innebär att en ägarlägenhetsfastighet inte får bildas om åtgärden strider mot ett i fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt den nya lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är beroende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.3. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt I paragrafen, som är ny, finns en upplysning om att det i lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt finns bestämmelser om att en kommun får bestämma att vissa bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.4. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar som viss fast egendom för vilken en intresseanmälan gäller får överlåtas utan hembud till föreningen. Ändringen i andra stycket innebär att en överlåtelse får göras utan hembud till föreningen om egendomen omfattas av ett i fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är beroende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.4. 9.4Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) I paragrafen, som är ny, finns en upplysning om att det i lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt finns bestämmelser om att en kommun får bestämma att vissa bostadslägenheter bara får upplåtas med hyresrätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. I paragrafen anges under vilka förutsättningar som en upplåtelse av bostadsrätt är ogiltig. Ändringen innebär att en upplåtelse av bostadsrätt är ogiltig, om den har skett i strid med ett fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är beroende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. I paragrafen, som är ny, anges att en bostadsrättsförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt (19 § första stycket) inte får avse ett hus som omfattas av ett i fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är bero- ende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar som en bostadsrättsförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt är ogiltiga. Ändringen innebär att även beslut om förvärv i strid med den nya bestämmelsen i 9 kap. 19 a § är ogiltiga. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt I paragrafen, som är ny, anges att en kooperativ hyresgästförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till kooperativ hyresrätt (4 kap. 1 § första stycket) inte får avse ett hus som omfattas av ett i fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är beroende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar som en kooperativ hyresgästförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt är ogiltiga. Ändringen i första stycket innebär att även beslut om förvärv i strid med den nya bestämmelsen i 1 a § är ogiltiga. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. I paragrafen, som är ny, anges att en kooperativ hyresgästförenings beslut att hyra samtliga lägenheter i ett hus för ombildning till kooperativ hyresrätt (5 kap 1 § första stycket) inte får avse ett hus som omfattas av ett i fastighetsregistrets inskrivningsdel antecknat beslut om upplåtelseform enligt lagen (2019:000) om reglering av bostäder med hyresrätt. Kommunens ansvar för att anmäla ett beslut om upplåtelseform till inskrivningsmyndigheten och att beslutets rättsverkan är beroende av att en anteckning görs i fastighetsregistret framgår av 5 § i nämnda lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.5. Särskilt yttrande av experten Av kommittédirektiven framgår att ska utreda behovet av och förutsättningarna för att ge kommunerna möjlighet att reglera upplåtelseformen för bostäder genom en bestämmelse i en detaljplan. I det delbetänkande som lämnat angående upplåtelseform i detaljplan har utredningen valt att avstå från att lägga ett förslag som möjliggör en sådan reglering. Detta trots att utredningen konstaterar att ”det finns ett allmänt behov av tillgång till olika upplåtelseformer och att kommunerna saknar ändamålsenliga verktyg och metoder för att reglera upplåtelseformen”. anser att en möjlighet för kommunerna att i detaljplan reglera upplåtelseform är önskvärt. Markägandet skiljer sig mellan kommunerna Kommunernas förmåga att planera för olika upplåtelseformer är avhängig det kommunala markägandet. På orter där kommunen äger stora delar av den mark som är möjlig att bebygga har man från politiskt håll möjlighet att styra upplåtelseform genom markanvisningsavtal. För kommuner som saknar strategiskt placerad mark är möjligheterna att stimulera en blandad bebyggelse betydligt mer begränsade. I teorin kan en kommun med ett litet markinnehav ägna sig åt strategiska markköp, bygga upp en markreserv och i ett senare skede avtala upplåtelseform genom markanvisningsavtal. I praktiken är det inte lika enkelt. De senaste årens urbaniseringsvåg har resulterat i att städer växer inåt genom förtätning i stället för att växa utåt genom att bebygga natur- eller . Centrala delar av kom- muner som av olika anledning inte har bebyggts under tidigare expansionsfaser får därmed ett högt förväntansvärde. Stora och dyra markinköp kommer därför att belasta kommunens ekonomiska investeringsutrymme, och konkurrera med andra stora investeringar i infrastruktur, skolbyggnader, idrottsanläggningar, m.m. Man kan invända att markinnehavet är en tillgång som kan säljas vidare till exploatören och därmed inte belastar kommunens budget annat än tillfälligtvis. I praktiken kan dock tiden som löper mellan det kommunala markköpet och markanvisningsavtalet utgöra . Om kommunen tillämpar tomträtt tar det, beroende på tomträttsavgäldens storlek, flera decennier att återvinna den investering som kommunen har införskaffat marken för. Att ta vägen via nya regleringar i kan tyckas vara en omväg när problemet i behov av en lösning är att privata markägare synes föredra bostadsrätter på starka marknader. Det är i det sammanhanget viktigt att påtala de vitt skilda villkor som föreligger för hyresrespektive bostadsrätter. Något som påverkar den ekonomiska kalkylen och därmed förutsättningarna att ackommodera ett högt markpris i slutprodukten. Skillnaderna mellan upplåtelseformerna kan sammanfattas i tre övergripande rubriker: skillnader i skattevillkor, finansieringsvillkor och villkor för prissättning. Skillnader i skattevillkor genom framför allt ränte- och ROT- avdraget för ägt boende gör att en hyresrätt med tre rum och kök i genomsnitt kostar mer än motsvarande lägenhet i en bostadsrätt, i en jämförelse mellan hyresgästens och bostadsrättsinnehavarens boendekalkyl. Finansieringsvillkoren skiljer sig genom att hyresrätt i regel kräver en större andel eget kapital än motsvarande bostadsrätt för att erhålla bottenfinansiering genom banklån. Fastighetsägare ställer, till skillnad från bostadsrättsinnehavare som bor till självkostnadspris, ett avkastningskrav på eget kapital. Kreditgivningen till bostadsrättsköp är med internationella mått mätt generös, även med de restriktioner som införts . Slutligen skiljer sig prissättningsmodellen mellan upplåtelseformerna. Bostadsrättspriser sätts genom auktion, medan hyror sätts genom kollektiva förhandlingar med stöd i bruksvärdessystemet. Auktionsprissättning gör att plötsliga värdeförändringar får större genomslag i prissättningen på bostadsrätter än i hyressättningen. Sammantaget ger det här skilda förutsättningar att betala för mark. Det gör också att en markfördelning som bygger på högsta betalningsförmåga kommer att ge fler bostadsrätter än hyresrätter, allt annat lika. Reglering av upplåtelseform på privatägd mark Givet en uppfattning om att en blandad bebyggelse i betydelsen flera olika upplåtelseformer, är något eftersträvansvärt, finns det anledning att som utredningsdirektiven anger, se över möjligheten att reglera upplåtelseform i detaljplan. Särskilt mot bakgrund av upplåtelseformernas skilda ekonomiska villkor som redovisats ovan. Utredningsdirektiven anger att möjligheten att reglera upplåtelseform i detaljplan ska vägas mot den inskränkning i den privata äganderätten som en sådan reglering skulle innebära.