sou · H6B328 · 2018-04-03 00:00:00 — dir. s. 4 och 3. 53Riksrevisionen (2015) Regeringens styrning av SOS Alarm – viktigt för människors trygg- het, RiR 2015:11 s. 81, 87 ff. 5Vissa centrala uttryck, termer och begrepp Som har nämnts i avsnitt 4.13 så har utredningen sett det som en viktig del av uppdraget att skapa en tydlig begreppsapparat inom alarmeringsområdet. Inte minst mot bakgrund av att utredningen sett att en enhetlig begreppsapparat (”att aktörerna talar samma språk”) är en förutsättning för en tydligare och bättre samordning och för att det ska vara möjligt att författningsreglera en nationell alarmeringsfunktion. I detta kapitel redogör utredningen samlat för hur vissa centrala och i betänkandet återkommande uttryck, termer och begrepp som alarmering, samhällets alarmeringstjänst, hjälporgan och hjälpinsats, samt alarmerings-, larm-, räddnings- och ledningscentraler används av (SOS Alarm), hjälporganen och i lagstiftningen. Några av dem nämns också i utredningens direktiv. I kapitlet analyserar utredningen också det begrepp, larmbe- handling, som utredningen anser är kärnan i alarmeringen. Hur ut- redningen under arbetets gång kommit att se på larmbehandlingen och dess olika delmoment har varit centralt för utredningens slut- liga överväganden och förslag när det gäller den nationella alarmer- ingsfunktionens roll och ansvar. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp Bedömning: Med alarmering avses ett övergripande samlings- begrepp som innefattar ett flertal skeenden som larmbehandling, samverkan, framtagande av lägesbilder, stöd-, informations- och varningstjänster. Skälen för utredningens förslag Regeringen använder begreppet alarmering i lite olika sammansätt- ningar i direktiven till utredningen.1 konstaterade i sitt betänkande att begreppen larm, alarm och alarmering ofta används synonymt i sammanhang som rör den alarmeringstjänst och den verksamhet som bedrivs vid SOS Alarm och andra larmcentraler.2 Utredningen angav i sitt förslag till lag om alarmering (se 2 §) att med alarmering avses mottagning av och behandling av nödsamtal på larmnummer 112 eller annan larmväg som avsåg nödsituation och bedömdes kräva omedelbara insatser från räddningsorgan.3 Inom räddningstjänsten och vid olyckor används begreppet alarm- ering oftare än larm. Enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor (LSO) ska de kommuner och statliga myndigheter som ansvarar för räddningstjänst se till att det finns anordningar för alarmering av räddningsorganen (se 6 kap. 10 § LSO). Enligt lagens förarbeten avses med alarmering möjligheten för allmänheten att larma rädd- ningsorganen (ingående alarmering) och möjligheten att kalla rädd- ningsorganen till utryckning (utgående alarmering). Med anord- ningar för alarmering avses inte bara alarmeringscentraler utan också t.ex. hjälptelefoner för omgående alarmering som kan behöva sättas upp på speciella platser där möjligheter till alarmering be- döms vara otillfredsställande.4 Mot bakgrund av det som sägs i direktiven anser utredningen att det är underförstått att alarmering ska ses som ett övergripande sam- 2015:113 s. 2 f., 5 och 10. 2SOU 2013:33 s. 113. s. 27, förslaget i 2 §. 2002/03:119 s. 121 f. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp lingsbegrepp som innefattar ett flertal skeenden som larmbehand- ling, samverkan, framtagande av lägesbilder, stöd-, informations- och varningstjänster. Det är också så som utredningen använder be- greppet i detta betänkande. Förslag: Med samhällets alarmeringstjänst avses den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. Förslaget genomförs genom 3 § alarmeringslagen. Skälen för utredningens förslag Av utredningens direktiv5 framgår att regeringen med begreppet alarmeringstjänst avser ett händelseförlopp som omfattar det som händer från och med att larm inkommer till dess att t.ex. polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård är på plats för att genom- föra en hjälpinsats. framhöll6 att begreppet alarmerings- tjänst är otydligt definierat. Med samhällets alarmeringstjänst avsåg utredningen den verksamhet som omfattar mottagning av larm på nödnummer 112 och vidare behandling av larmet i syfte att verk- ställa en räddningsinsats.7 När ”samhällets alarmeringstjänst” nämns i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och anslutande författningar åsyftas den verksamhet som SOS Alarm driver enligt det statliga alarmerings- avtalet8 medan Transportsstyrelsen i sina föreskrifter och allmänna råd om alarmeringstjänst och flygräddningstjänst (TSFS 2015:51) åsyftar en annan verksamhet med begreppet ”alarmeringstjänst”9, dir. s. 5. 8jfr 1 kap. 7 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, Post- och föreskrifter om förmedling av nödsamtal och tillhandahållande av lokaliseringsuppgifter till samhällets alarmeringstjänst (PTSFS 2008:2 senast ändrad genom PTSFS 2011:4) och bi- laga 6. 91 kap. 1 och 5 §§ Transportsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om alarmeringstjänst och flygräddningstjänst (TSFS 2015:51). Vissa centrala uttryck, termer och begrepp nämligen en verksamhet med uppgift att underrätta berörda enheter när ett luftfartyg behöver räddningstjänst samt i nödvändig omfatt- ning stödja denna enhet. Utredningen har utgått ifrån att med samhällets alarmerings- tjänst avses den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. Detta regleras i 3 § alarmeringslagen. Förslag: Med hjälporgan avses –som ansvarar för uppgifter enligt polis- lagen (1984:387), –statliga och kommunala myndigheter som ansvarar för rädd- ningstjänst enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor samt –landsting som ansvarar för sjukvård enligt hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:30). Med hjälpinsats avses insats av hjälporganen. Förslaget genomförs genom 4 § alarmeringslagen. Skälen för utredningens förslag Den nationella alarmeringsfunktionen ska vara en samordnande länk mellan de hjälpbehövande och de som kan och ska hjälpa. I direktiven till utredningen använder regeringen begreppen hjälp- organ och hjälpinsats och där anges också vilka aktörer som reger- ingen avser med hjälporgan, nämligen •Polismyndigheten som ansvarar för uppgifter enligt polislagen (1984:387), •statliga och kommunala myndigheter som ansvarar för rädd- ningstjänst enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor samt Vissa centrala uttryck, termer och begrepp •landsting som ansvarar för sjukvård enligt hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763)10.11 I direktivet använder regeringen, förutom uttrycket landsting eller landsting som ansvarar för sjukvård enligt hälso- och sjukvårds- lagen, även begreppen ambulans respektive ambulanssjukvård. Utredningen använder i detta betänkande begreppet hjälporgan, och i 4 § alarmeringslagen beskrivs vad som i lagen ska avses med hjälporgan. Med hjälpinsats förstås den insats som hjälporganen gör. Alarmer- ingstjänstutredningen använde begreppet räddningsinsats för att beskriva de insatser som bedrivs för att undsätta eller hjälpa en nödställd.12 Begreppet kritiserades av remissinstanserna för att det gav en otydlig bild av roll, eftersom be- greppet återfinns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och där endast omfattar räddningstjänst och därför inte avser polisiär verk- samhet eller hälso- och sjukvård. I beskrivningen av landstingen som hjälporgan använder utred- ningen i brödtexten i detta betänkande begreppen landsting respek- tive ambulanssjukvården.13 Detta för att inte tynga brödtexten med långa beskrivningar. Detta ska dock inte tolkas så snävt att det enbart handlar om själva ambulanssjukvården och transporterna med ambulans. Det kan nämligen finnas delar i landstingens kata- strofmedicinska beredskap som också behöver innefattas i beskriv- ningen av landstingen som hjälporgan. Det kan t.ex. handla om övergripande samordnings- och ledningsfunktioner (t.ex. landstingens tjänstemän i beredskap – TiB) som ur ett övergripande katastrof- medicinskt perspektiv behöver fatta beslut om t.ex. fördelning av patienter till olika sjukhus. Det kan finnas samverkans- och led- ningsfunktioner på flera nivåer i landstingens verksamhet som på olika sätt behöver integreras i eller få stöd av den nationella alarmer- ingsfunktionen. 10Den ersattes hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) av hälso- och sjukvårds- lagen (2017:30). dir. s. 5. 13Jfr också SOSFS 2009:10. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp 5.5Alarmerings-, larm-, räddnings- och ledningscentraler Bedömning: Med alarmeringscentral avses de larmcentraler som den nationella alarmeringsfunktionen ska bedriva. Med larmcentral avses en enhet som tar emot och i vissa fall vidarebefordrar larm. Skälen för utredningens bedömning Regeringen använder i direktiven till utredningen begreppet alarmer- ingscentral.14 Regeringen menar vidare att den nationella alarme- ringsfunktionen bör utformas på ett sådant sätt att hjälporganen inte ska behöva bygga upp andra eller egna alarmeringscentraler i någon större omfattning och att den nationella alarmeringsfunk- tionen ska ha regionala alarmeringscentraler.15 Alarmeringscentral är ett begrepp som återfinns i lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscen- traler. Lagen tillkom för att reglera vissa delar av den verksamhet som SOSAB (AB:s tidigare motsvarighet) bedrev.16 Eftersom det är SOS Alarm som har avtal med staten är det endast SOS Alarms verksamhet som lagen regle- rar.17 SOS Alarm har enligt avtalet åtagit sig att driva SOS-centraler som upprätthåller SOS-tjänsten för nödnumret 112 i hela landet samt erbjuda samtliga kommuner, landsting och statliga rädd- ningsorgan att träffa avtal för anslutning till denna tjänst. De regionala centralerna för alarmering som SOS Alarm bedriver har benämnts olika – regional alarmeringscentral, länsalar- dir. s. 6 och 11 f. dir. s. 6. 1981/82:TU4 med förslag till lag om verksamheten hos vissa regionala alarmerings- centraler (prop. 1981/83:24), s. 3. 17Riksrevisionen (2012) Statens insatser inom ambulansverksamheten (RiR 2012:20), s. 39. SOU 2018:28 Vissa centrala uttryck, termer och begrepp meringscentral och SOS-centraler.18 SOS Alarm benämner sina centraler som SOS-centraler.19 Med alarmeringscentral åsyftas alltså , mer eller mindre underförstått de regionala centraler som SOS Alarm i egen- skap av samhällets alarmeringstjänst bedriver. Begreppet larmcentral återfinns i 1 kap. 4 § patientsäkerhetslagen (2010:659), Transportsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om alarmeringstjänst och flygräddningstjänst (TSFS 2015:51) och i Social- styrelsens föreskrift om Ambulanssjukvård m.m. (SOSFS 2009:10) samt i föreskrifter och allmänna råd om katastrof- medicinsk beredskap (SOSFS 2013:22). Transportstyrelsen definierar i sina föreskrifter larmcentral som en enhet med uppgift att ta emot och vidarebefordra larm (1 kap. 5 §) medan före- skrifter inte innehåller någon närmare definition av larmcentral. Privata aktörer använder vidare begreppet larmcentraler för verk- samhet som de bedriver.20 Utredningen har tolkat direktiven så att regeringen ser framför sig att den nationella alarmeringsfunktionen ska vara en för hela samhället ”gemensam ingång” när det gäller larm som kommer in på nödnummer 112 eller annan larmväg. Utredningen använder begreppet larmcentral som en allmän beteckning på en enhet som tar emot och i vissa fall vidarebefordrar larm. Detta för att skapa en språklig enhetlighet. I de fall det är av väsentlig betydelse för sammanhanget och för förståelsen av utred- ningens överväganden och förslag så tydliggör utredningen begrep- pet larmcentral ytterligare, t.ex. om larmcentralen även är lednings- central (se avsnitt 5.5.2). Den nationella alarmeringsfunktionen ska bedriva ”regionala larmcentraler” och för att tydliggöra att dessa är en del av alarmer- 18Jfr , 1981 nr 45, Regeringsbeslut (RS 2392/81, SOS Alarm, Hemställan om nytt regeringsbeslut enligt 2 § lagen (1981:1104) om verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler, daterad , s. 1 och Prop. 1993/94:150, bi- laga 6 s. 5–10 och bet. 1993/94:TU38. 19www.sosalarm.se/om-oss/organisation (hämtad 20180312). 20Se exempelvis /assistance/om_assistance (hämtad 20180312). produkter_foretag/larm/falck_larmcentral, /sv/securitas-i- /securitas-svenska-verksamhet/auktorisation-och-certifiering/ (hämtad 20180312) och PM SäkerhetsBranschen Kommentarer till 112-utredningen, /om-lansforsakringar-larmcentral/ (hämtad 20180312), /tjanster/sakerhetscenter/larmcentralen/ (hämtad 20180312). Vissa centrala uttryck, termer och begrepp ingsfunktionen så har utredningen ansett att dessa ska betecknas som alarmeringscentraler (jfr dagens SOS-centraler). Larmcentralerna har olika benämningar beroende på inom vil- ken verksamhet de bedrivs. Inom räddningstjänstområdet benämns de exempelvis ibland räddningscentraler. Larmcentralerna är även i vissa fall tydliga ledningscentraler, exempelvis Polisens regionled- ningscentraler. I förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor anges att flygräddningstjänst och sjöräddningstjänst ska ha räddningscentral (4 kap. 3 och 9 §§) medan det för miljöräddningstjänsten till sjöss anges att den ska ha en eller flera ledningscentraler. Begreppet ledningscentral återfinns även i 4 kap 1 § kustbevak- ningsdatalagen (2012:145) angående ledningscen- traler och 3 kap. 2 § polisdatalagen (2010:361) angående Polismyn- dighetens ledningscentraler. I den tidigare polisorganisationen hade varje polismyndighet vad som benämndes länskommunikations- central (LKC) som svarade för ledning och styrning av den fält- operativa verksamheten. för den nya beslutade att dessa ska ersättas med sju regionledningscentraler (RLC) och en nationell lednings- central (NLC). Arbetet för att genomföra detta pågår.21 Utredningen använder som beskrivits i avsnitt 5.5.1 begreppet larmcentral som en allmän beteckning för enheter inom räddnings- tjänst, polis, hälso- och sjukvård och privata aktörer som ansvarar för att ta emot, och i vissa fall, vidarebefordra larm. 21 för nya (Ju 2012:16), beslutsprotokoll 2014- 10-28, diarienummer JU 2012:16/2013/4. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp Larmbehandlingen och dess olika delmoment och aktiviteter har som sagts inledningsvis i detta kapitel varit central för utredningens slutliga överväganden och förslag när det gäller den nationella alarm- eringsfunktionen och dess roll och ansvar gentemot inte minst hjälporganen. I direktiven till utredningen anger regeringen sin syn på vad som avses med larmbehandling.22 Där anges att med ”larmbehandling” avses en alarmeringsfunktions uppgift att ta emot larm på nödnum- mer 112 eller annan larmväg, inhämta information från den hjälp- sökande och på grundval av det bedöma händelsen i enlighet med hjälporganens larmplaner och övriga instruktioner för att därefter förmedla larmet och sin bedömning av händelsen till hjälporganen, som även i fortsättningen ska ha till uppgift att besluta om att inleda och leda hjälpinsatserna. Begreppet larmbehandling finns inte klart och enhetligt defi- nierat varken i lag eller på annat sätt. Under utredningens arbete har det också framkommit att varken hjälporganen eller andra berörda aktörer har någon enhetlig syn på larmbehandlingens olika moment, än mindre hur de ska betecknas eller vem som framöver bör ansvara för vad. Detta framgår också av remissinstansernas svar på överväganden och förslag. Det har till 112-utredningen också framförts synpunkter på hur larm- behandlingens olika moment beskrivs i direktiven och vem som i en nyordning med en nationell författningsreglerad alarmerings- funktion ska ansvara för de olika momenten. kan sägas ge en beskrivning av hur larmbe- handling i praktiken kan gå till medan Alarmeringstjänst- utredningens betänkande ger uttryck för en annan syn på hur larm- behandling borde utföras av en . Mot denna bakgrund av olika åsikter och synsätt har utredningen sett ett behov av att närmare analysera begreppet larmbehandling och komma fram till en beskrivning som kan ligga till grund för en författningsreglering av larmbehandlingen. I det sammanhanget har 22 a. dir. s. 5 f. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp utredningen tagit sin utgångspunkt i, förutom Alarmeringstjänst- utredningens hantering av frågan om larmbehandling och remiss- instansernas synpunkter och vad regeringen säger i direktiven om hjälporganens ansvar, vad som framkommit under utredningens arbete och vid kontakter med utredningens experter, sakkunniga och andra företrädare för Alarm och hjälporganen. Utredningen återkommer senare i kapitel 8 till frågan om för- delningen av roller och ansvar i larmbehandlingen när det gäller den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen. I det samman- hanget har det visat sig att skrivningen i direktiven om att hjälp- organen även fortsättningsvis ska ha full bestämmanderätt över sina resurser och att det varken är nödvändigt eller ändamålsenligt att ge den nationella alarmeringsfunktionen befogenheter inom hjälp- organens nuvarande respektive ansvarsområden23 liksom (se kapitel 6) har fått avgörande betydelse för utredningens över- väganden och förslag. 5.6.2Alarmeringsavtalet och begreppet larmbehandling I alarmeringsavtalet anges att syftet med avtalet är att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och skapa möjligheter att tillkalla eller annars komma i förbindelse med polis, statlig eller räddnings- tjänst samt ambulans.24 Begreppet larmbehandling nämns utan närmare förklaring i alarmeringsavtalet i samband med beskrivningen att SOS Alarm vid sina SOS-centraler ska ta emot och behandla eller – när fullständig larmbehandling inte ska ske inom larmcentralen – vidarekoppla nödsamtal från allmänheten som befordras på nödnummer 112 (SOS-tjänsten).25 I en bilaga till alarmeringsavtalet beskrivs att den s.k. SOS-tjäns- ten innefattar i huvudsak att dir. s. 5 och 6. 24Bilaga 6, punkt 2, s. 9. bilaga punkt 3.1 och 3.2, s. 9. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp •svara på nödnumret 112, •genom intervju primärt fastställa vad som har hänt och var det har hänt och med ledning av detta avgöra vilken eller vilka hjälpinsatser som behövs, och därefter antingen, •vidarekoppla samtalet till ansvarigt hjälporgan, •eller om behovet avser eller behov av ambulanssjukvård, och om avtal finns med kommun eller lands- ting, även genomföra en mer fullständig intervju för vidare hand- läggning med t.ex. prioritering, utalarmering, rådgivning, plane- ring, dirigering, statushantering, registrering och rapportering.26 5.6.3Alarmeringstjänstutredningens användning av begreppet larmbehandling talade inte specifikt om larm- behandling. Utredningen valde ändå att i sitt betänkande använda begreppet larmbehandling dels i sin beskrivning av hur SOS-tjäns- ten fungerar i praktiken hos SOS Alarm och hjälporganen, dels i sin beskrivning av observationer och problem och dels i överväganden och förslag.27 angav i sitt förslag till lag om alarmering (se 2 §) att med alarmering avses mottagning av och be- handling av nödsamtal på larmnummer 112 eller annan larmväg som avsåg nödsituation och bedömdes kräva omedelbara insatser från räddningsorgan.28 I författningskommentaren sägs att med mot- tagning av och behandling av nödsamtal avsågs just larmbehand- ling.29 I förslaget till lag om alarmering (se 5 och 6 §§) beskrev Alarme- ringstjänstutredningen under rubriken behandling av nödsamtal att skulle behandla nödsamtal på följande sätt: bilaga s. 15. 27Jfr SOU 2013:33, s. 65 f., 119–129, 131–137, 143–145, 147–150 och 190–193. s. 27, förslaget i 2 §. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp •ta emot nödsamtal på larmnumret 112 eller annan larmväg, •förmedla larmuppdrag till räddningsorgan samt •besluta om att larma ut en räddningsinsats om det bedömdes före- ligga en nödsituation och överhängande fara hotade människors liv och hälsa, egendom eller miljö.30 använde begreppet larmbehandling även i andra delar i förslaget till lag om alarmering men i de sam- manhangen beskrivs inte närmare larmbehandlingsbegreppets inne- håll.31 Utredningen beskrev även i sitt betänkande en grundmodell för larmbehandling enligt följande 32 •ta emot nödsamtal på larmnumret 112 eller annan larmväg och genomföra en intervju för att identifiera situationen utifrån be- slutsstöd och riktlinjer i larmcentralen med möjlighet till med- lyssning från räddningsorgan när händelsen kategoriserats, •om ärendet bedömdes kräva en omgående räddningsinsats eller utryckning (ambulans, räddningstjänst), beslut om utlarmning av resurser i enlighet med larmplaner m.fl. anvisningar, •verkställande av utlarmning av antingen dirigentoperatör i Alarm- eringsmyndigheten eller av operatör i räddningscentral eller motsvarande, •om ärendet inte bedömdes kräva omgående räddningsinsats hän- visa samtalet eller vidarekoppla till lämplig mottagningsfunk- tion, alternativt •om ärendet inte kunde bedömas direkt eller krävde rådgivning med sakkompetens, t.ex. medicinsk kompetens, möjlighet koppla in sådan för stöd i bedömningen.33 s. 28, förslaget i 5–6 §§. 28–29, förslaget i 7, 10 och 14 §§. s. 28 och 190ff. s. 28 och 192. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp modell för larmbehandling inbegrep beslutsstöd, larmplaner och anvisningar. Utredningen ansåg att larmoperatörerna behövde ha tillgång till moderna, enhetliga och effektiva beslutsstöd som grund för sitt arbete.34 5.6.4Remissinstansernas synpunkter på överväganden och förslag när det gäller larmbehandling Förslag och beskrivning av hur larmbehandling skulle utföras av och när det gäller Alarmeringstjänstutred- ningens grundmodell för larmbehandling mötte vissa synpunkter från remissinstanserna. •det av förslaget inte framgick hur alarmering var tänkt att genomföras och att det hade behövts en större precision i beskriv- ningen av myndighetens uppgifter när det gällde larmbehandling, •det saknades en reglering om att hjälporganen skulle förse myn- digheten med larmplaner, instruktioner, information om till- gängliga resurser och om kontaktvägar och det underlag i övrigt som behövdes, •det saknades en distinktion mellan och definition av begrepp som utalarmering, utlarmning, alarmering, larmbehandling, beslut om respektive förmedling av larmuppdrag, dirigering, prioritering och ledning, •beskrivningen av ledning var felaktig och att det var viktigt att skilja på systemledning och insatsledning, •samtliga delar som larmmottagning, bedömning och dirigering innehåller komponenter av ledning som sker på uppdrag av hjälporgan genom avtal med SOS Alarm. Möjligheten att över- lämna hela eller delar av hjälporganens larm och ledning till att utföras av myndigheten behövde finnas kvar. 34 a. bet. s. 29, 192f., 218–221 och 235. Vissa centrala uttryck, termer och begrepp •Myndighetens förmåga att växla mellan olika modeller behövde ses över ytterligare utifrån flexibiliteten att kunna hantera olika typer av händelser. 5.6.5Begreppet larmbehandling – en fördjupad analys Utredningen har ansett att larmbehandlingens olika aktiviteter och delmoment och dess praktiska innebörd har behövt analyseras. Detta eftersom det ytterst handlar om att lägga fast dels en bild av vad larmbehandlingen ytterst är och vilka olika aktiviteter och del- moment den kan anses innefatta, dels en roll- och ansvarsfördel- ning mellan den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen som förbättrar samordningen av samhällets alarmeringstjänst så långt som möjligt. Detta för att enskildas möjligheter att snabbt och säkert få kontakt med polis, statlig och och ambulanssjukvård för effektiva hjälpinsatser i en nödsituation ska säkerställas. I detta sammanhang har utredningen haft att ta hänsyn till det krav som ställs i direktivet att hjälporganen även fortsättningsvis ska ha full bestämmanderätt över sina resurser och att det varken är nödvändigt eller ändamålsenligt att ge den nationella alarmerings- funktionen befogenheter inom hjälporganens nuvarande ansvars- områden35 liksom krav. Vad menas med larmbehandling?