sou · H6B318 · 2018-03-14 00:00:00 — att anordna gudstjänst, själavård, undervisning, omsorg eller annan religiös verksamhet, svarade av alla trossamfunden att bidraget har mycket eller ganska stor betydelse, vilket framgår av figur 9.1. Av figur 9.2. framgår att församlingarna sätter generellt sett mindre vikt vid stödet. Det är färre än hälften av församlingarna inom de historiskt etablerade stora trossam- funden och runt hälften av församlingarna inom de yngre stora trossamfunden som anser att stödet har en stor eller ganska stor betydelse. Det är främst församlingar inom de mindre trossamfun- den som uttrycker att stödet har stor betydelse. MUCF:s enkät bekräftar i stora drag den bild som utredningens enkäter visar, men visar att statliga bidrag spelar en något mer marginell betydelse än vad som framkommer av utredningens enkäter. Två av tre av de religiösa föreningarna i MUCF:s enkät svarade att gåvor från enskilda är den största inkomstkällan, medan runt var tredje angav att bidrag från stat eller kommun är en av de tre viktigaste inkomstkällorna. Några församlingar tar del av ett kommunalt föreningsstöd, men generellt sett är bidrag som förde- las på nivå begränsade och det är flera kommuner som inte fördelar något stöd till trossamfund överhuvudtaget. I MUCF:s enkät uppgav tre av fyra religiösa föreningar att de inte alls eller i liten utsträckning var beroende av offentliga medel för att bedriva sin kärnverksamhet. svarade att de var beroende av offentliga medel i någon utsträckning. Det är dock inte alla för- samlingar och föreningar som deltog i MUCF:s enkät som tar emot statliga bidrag och därför är enkätens resultat inte helt relevant i detta sammanhang. 9.4.3Den statliga avgiftshjälpens betydelse Av enkätundersökningarna liksom av årsberättelser framgår att den huvudsakliga inkomstkällan för flera trossamfund är medlemsavgifter som tas in via . Det gäller t.ex. för , Bosniakiska islamiska samfundet, Islamiska kulturcenterunio- nen (IKUS) och det Syrisk-ortodoxa patriarkatets ställföreträ- darskap. Några trossamfund har börjat använda avgiftshjälpen, däribland Förenade islamiska föreningar i , muslimska Trossamfundsstödet och dess effekter förbund och Islamiska shiasamfunden i , och därför kan dess betydelse för dessa trossamfund öka framöver. Det är enbart inom , Syrisk-ortodoxa patriarkatets ställföreträdarskap, Bosniakiska islamiska samfundet och IKUS som en majoritet av medlemmarna betalar via Skattever- ket. I övriga samfund som använder avgiftshjälpen betalar var fjärde medlem eller färre avgiften på detta sätt. Inom frikyrkorna finns en tradition av att ge kollekt eller direkta bidrag till församlingarna och det är därför få medlemmar som betalar sin medlemsavgift genom avgiftshjälpen. Följaktligen är avgiftshjälpen av mindre betydelse för dessa trossamfunds ekonomi. Dessutom är en del av medlemmarna också medlemmar i . Judiska centralrådet använder inte avgiftshjälpen eftersom det skulle kunna innebära att ett officiellt register av medlemmarna i de judiska församlingarna blir upprättat, men samfundet tar ändå ut avgifter genom att låta medlemmarna betala en procent av sin in- komst. Inom trossamfund som börjat att använda avgifts- hjälp har medlemmarna ännu inte någon vana av detta, vilket kan bidra till att färre betalar sin medlemsavgift via . Dess- utom är medlemmarna inte alltid bundna till enbart ett trossam- fund utan deltar i aktiviteter inom olika samfund och ger hellre gåvor direkt till dessa. Avgiftshjälpen ger trossamfunden generellt sett en stabilare in- komstkälla och gör det enklare för samfunden och församlingarna att t.ex. ta banklån vid byggnation eller köp av lokaler. Det finns inga krav på hur de medel som tas in med avgiftshjälpen ska fördelas inom tros- samfundet, vilket kan ha betydelse för samfundets förmåga att bygga upp en central administration. Dessutom bidrar hjälpen till, vilket även några samfundsföreträdare fört fram, att ekonomin inom tros- samfunden blir formell genom att den begränsar möjligheterna för pengar från en informell ekonomi att komma in till samfunden och att samfunden hamnar i beroendeställning till enskilda bidragsgivare. Trossamfunden bestämmer själva hur hög avgiften ska vara och den enskilde medlemmen måste samtycka till att medlemsavgiften betalas in via avgiftshjälpen. För Romersk-katolska kyrkans medlem- mar finns det ett krav på att betala sin medlemsavgift via avgiftshjälp. De flesta trossamfund har en avgift på omkring en procent, vilket även är den genomsnittliga avgiften inom . Trossamfundsstödet och dess effekter Källa: Skatteverket.1 Uträknat i procent utifrån antalet medlemmar . Anledningen till att inte alla medlemmar betalar i t.ex. beror på att vissa medlemmar inte har en inkomst eller är minderåriga.2 Uppskattad uppgift. Stödet till teologisk utbildning En del av verksamhetsbidraget går till teologiska utbildningar. Det är tre högskolor och ett seminarium som är bidragsberätti- gade, vilka beskrivs närmare i kapitel 8. Det rör sig om skolor som är en del av något trossamfund eller som har ett trossamfund som huvudman. Detta verksamhetsbidrag fördelas som ett stöd för studier som enligt SST:s tillämpningsföreskrifter ska leda fram till tjänst som pastor, präst eller motsvarande. Trossamfundsstödet och dess effekter är alla statligt godkända teologiska utbildningar med examensrätt och finansieras i huvudsak genom de medel som fördelas för icke- konfessionell utbildning och forskning. Studenterna antas i regel genom trossamfunden. Enligt högskolorna täcker bidraget från SST en del av kostnaderna för de konfessionella inslagen i utbildningen. Resterande del finansieras av trossamfunden själva. Den konfessionella utbildningen handlar bl.a. om praktiska in- slag, vilket utredningen redogör för i kapitel 8, såsom att hålla guds- tjänst och förrätta ceremonier samt församlingspedagogik, liksom andra yrkesinriktade element fokuserade på tro och identitet. Den konfessionella delen utgör således ett inslag i en i övrigt icke-kon- fessionell teologisk utbildning som också innehåller kurser om t.ex. religionshistoria, mänskliga rättigheter och religionspsykologi. Det är enbart Equmeniakyrkan, Evangeliska fri- kyrkan, , Evangeliska fosterlandsstiftel- sen, och som har ett huvudmanna- skap i bidragsberättigade utbildningsinstitutioner i . Genom att ett samarbete mellan Sankt Ignatios folkhögskola och Teolo- giska högskolan kan en östkyrklig teologisk utbildning för de ortodoxa kyrkornas präster etableras framöver. bidrog SST med ett stöd på för att komma i gång med utbildningen för de ortodoxa prästkandidaterna. De övriga trossamfunden har inte etablerat några utbildningsinstitutioner i och tar därför inte del av verksamhetsbidraget. Såsom utredningen redogör för i kapitel 8 är det flera företrädare för trossamfunden som har framhållit värdet av att de religiösa före- trädarna är utbildade i . Det ger dem bättre förståelse för de svenska samhällsförhållandena och bättre förutsättningar att verka i det svenska samhället och möta personer som söker sig till tros- samfunden. Stödet till den andliga vården Det statliga bidraget till den andliga vården inom sjukvården är riktat till tjänster med en bred målgrupp och är inte ämnat för den enskilda lokala församlingens medlemsvård i händelse av sjukdom m.m. Bidraget finansierar en del av lönekostnaderna och andra ut- lägg för de bidragsberättigade trossamfund som är verksamma inom Trossamfundsstödet och dess effekter den andliga vården. Vissa landsting ger även ett bidrag till trossam- fund för att bedriva andlig vård på sjukhusen. Den andliga vården finns på 70 platser i och engagerar nära 270 verksamma personer. Av dessa verkar 213 inom , 45 inom frikyrkorna, 4 inom katolska kyrkan och 7 inom de ortodoxa och österländska kyrkorna. Det finns 3 sjukhusimamer med halvtids- tjänster och ytterligare 8 företrädare för muslimska trossamfund som är koordinatörer och som kan kontakta andliga företrädare vid behov. buddhistiska samarbetsråd har två verksamma koordinatörer, medan det finns kontaktuppgifter på sjukhusen till de judiska försam- lingarna och ibland till icke bidragsberättigade trossamfund. Utredningen har i avsnitt 6.2.1 redogjort för den andliga vården och dess betydelse för både patienter som drabbats av någon sjuk- dom eller olycka liksom för anhöriga och sjukvårdspersonal. Stödet har stor betydelse för att andlig vård ska kunna erbjudas till patien- ter med olika religiös bakgrund och bidrar dessutom till en mång- kulturell och mångreligiös kompetens inom vården. Däremot har flera trossamfund i utredningens intervjuer fört fram att de anser att de med befintliga resurser har svårt att bemöta den efterfrågan av andlig vård som finns. Det gäller i synnerhet för de samfund som har få anställda religiösa funktionärer, såsom de ortodoxa och muslimska samfunden. Lokalbidraget fördelas som ett investeringsbidrag för att anskaffa lokaler genom nybyggnad eller köp och för ombyggnad eller genom- gripande upprustning av en församlings lokaler. Enligt SST:s före- skrifter betalas ut i bidrag och högst 1 miljon. Bidraget får högst täcka av de kostnader som SST bedö- mer vara skäliga för åtgärderna. Lokalbidrag fördelas också för anpass- ning av lokaler till personer med funktionsnedsättning. För sådant bidrag gäller ingen minimikostnad, men bidraget får inte vara högre än . Lokalbidraget ansöks av församlingar inom de bidragsberättigade trossamfunden. Den centrala administrationen inom vissa trossam- fund hjälper församlingarna att söka eller koordinera ansökningarna. Trossamfundsstödet och dess effekter Enligt SST är det ett stort söktryck på lokalbidraget och inkom ansökningar för . SST har på uppdrag av regeringen prioriterat ansökningar från nyetablerade trossamfund. De flesta beviljade ansökningar handlar om renoveringar, men i några fall också om utbyggnad av lokaler och i några få fall om förvärv av nya lokaler. Bidrag betalas ut till församlingar som har för avsikt att behålla lokalerna . Det framgår av kommentarer i utredningens enkät att lokal- bidraget har haft betydelse för att hjälpa nya och växande försam- lingar att etablera sig och skaffa lokaler. Bidraget täcker en liten del av de utgifter som är nödvändiga, men är av betydelse eftersom det ger en trygghet när det kommer till att kombinera olika inkomstkällor. Flera församlingar framhåller också att bidraget för att anpassa lokaler för personer med funktionsnedsättning har haft betydelse. Som en del av lokalbidraget infördes ett bidrag till säkerhets- höjande åtgärder i lokaler för religiös verksamhet. Det kan sökas för att t.ex. anskaffa kameror, säkerhetsglas, glasförstärkning, dörr- förstärkning eller infartshinder. Församlingar ska själva samman- ställa en hotbilds- och riskanalys. Bidraget utgår vid ett första till- fälle till maximalt och därefter kan församlingar ansöka om . Efterfrågan av säkerhetsbidraget varierar för samfunden bero- ende på deras utsatthet. Det ges i första hand för investeringar i säkerhetshöjande åtgärder såsom inköp av kameror och säkerhets- dörrar. I ansökan till SST ska församlingen ange den hotbild som den ser och om den har blivit utsatt. Det är ett stort antal av försam- lingarna som i sina ansökningar uppger att de utsatts för inbrott och den hotbild som beskrivs bygger ofta på en oro med anledning av t.ex. ökad aktivitet från ungdomsgäng, islamistiska extremister eller högerextrema grupper. Hot, trakasserier och angrepp mot trossamfunden och deras lokaler är vanligt förekommande och mot den bakgrunden efterfrå- gar flera trossamfund stöd till säkerhetshöjande åtgärder. I utred- ningens församlingsenkät ställdes en fråga om församlingen hade blivit utsatt för hot eller trakasserier, liksom en följdfråga om vilken Trossamfundsstödet och dess effekter form av trakasserier och hot den utsatts för. Enligt enkäten hade av församlingarna utsatts och . Av de tre svarande judiska församlingarna hade en ut- satts och två uppgav att de aldrig utsatts. Av de muslimska församlingarna hade blivit utsatta , medan hade utsatts . Resultaten samstämmer med en enkät som gjorde 2014 med sina för- samlingar enligt vilken angav att de mottagit något slags hot (SST 2014). Enligt utredningens enkät var det drygt var tredje församling inom de övriga samfundsfamiljerna som utsatts . Av de 103 incidenter som angivits i utredningens enkät var nästan hälften (49 st.) trakasserier i form av hot som framförts verbalt, i mejl eller i telefonsamtal av personer utanför församlingen. Var fjärde angrepp (23 st.) var i form av skadegörelse (12 klotter, 10 in- brott och 5 brand- eller bombattentat). Ett fåtal församlingar hade fått sin hemsida hackad. Det går inte att se att något trossamfund var mer utsatt än något annat för en viss typ av trakasserier. Några församlingar uppgav att angreppen var utförda med främlings- fientliga motiv, medan andra uppgav att det ofta rörde sig om hot mot muslimer som konverterat till kristendom eller hot från extremistiska islamistgrupper. Det sistnämnda rörde sig om trakas- serier riktade mot kristna, judiska eller shiamuslimska församlingar. Säkerhetsbidraget har främst fördelats till församlingar inom de ortodoxa och muslimska samfunden samt Judiska centralrådet. Församlingar inom Judiska centralrådet tog emot mer i säkerhetsbidrag än i organisationsbidrag. beviljades de också stöd för att hyra in säkerhetspersonal vid enstaka tillfällen. Några av trossamfunden har till utredningen framfört klagomål om att de har haft problem med att få tillstånd från länsstyrelserna att sätta upp kameraövervakning trots att de utsatts för angrepp vid ett upprepat antal tillfällen. Utan tillstånd har de inte kunnat sätta upp kameror och därmed har de bidrag som beviljats av SST inte kunnat betalas ut. SST har också genomfört utbildningsinsatser som syftar till att informera om hur ett förebyggande säkerhetsarbete kan bedrivas. I budgetpropositionen har regeringen aviserat att säker- hetsbidraget fortsättningsvis inte kommer att fördelas som en del av stödet till trossamfunden. Trossamfundsstödet och dess effekter Etableringsbidraget kan sökas av ett trossamfund eller en försam- ling som huvudsakligen betjänar invandrare för att bygga upp en ny central eller lokal verksamhet. betalades etablerings- bidrag ut till 45 församlingar och dessa är med något undantag s.k. invandrarförsamlingar, främst sunni- och shiaförsamlingar samt några ortodoxa församlingar. SST har i regleringsbrev fått instruk- tioner av regeringen att prioritera församlingar som etableras av nyanlända. Bidraget är ett startbidrag och den ansökande måste lämna uppgifter om vilka förutsättningar den har för att bedriva verk- samheten. Det gäller t.ex. vilka inkomster och utgifter den har, vem som är målgrupp för verksamheten, hur många personer som den omfattar och hur styrelsen är sammansatt. Etableringsbidraget upp- går till maximalt och kan sökas för sammanlagt . Flera företrädare för trossamfunden har i utredningens enkät framhållit betydelsen av etableringsbidraget eftersom ett statligt stöd ofta har störst betydelse i själva uppstartsfasen. Det har dock funnits invändningar mot att församlingarna först måste bli del av ett av de bidragsberättigade trossamfunden för att kunna få stöd. Det innebär att flera nya församlingar inte kan ta del av stödet och att de bidragsberättigade trossamfunden får ett avgörande inflyt- ande över vilken nystartad religiös verksamhet som kan bli föremål för stöd. Det särskilda utbildningsbidraget kan sökas för utbildning och fortbildning av funktionärer i bidragsberättigade trossamfund som saknar egna utbildningsinstitutioner i . Bidraget betalas ut för kostnader som t.ex. kursavgifter och vissa resekostnader för präster, diakoner, imamer, rabbiner eller andra funktionärer som ska tjänstgöra i efter utbildningen. Utbildningen ska vara i nivå med motsvarande utbildning vid de teologiska högskolorna/ seminarierna i . Ett särskilt utbildningsstöd kan även beviljas genom att SST anordnar kurser för funktionärer med administra- tiva eller organisatoriska uppgifter inom ett trossamfund eller en församling. Trossamfundsstödet och dess effekter betalades utbildningsbidrag för ut till sammanlagt 23 religiösa funktionärer för utbildning utanför . De bidrag som betalades ut rörde enbart de muslimska församlingarna och avsåg utbildningar i , , och . 9.4.6Trossamfundens egna åsikter om trossamfundsstödet och relationerna till Myndigheten för stöd till trossamfund De trossamfund som deltagit i utredningens enkät är överlag mycket nöjda med hur trossamfundsstödet fördelas. I utredningens enkät har samfunden svarat på en fråga om hur de generellt sett tycker att ansökan, fördelning och återrapportering av det stöd som SST fördelar fungerar. På denna fråga svarade att de tycker att det fungerar mycket bra och att det fungerar bra. Detta är en bild som också framkommit genom utredningens samtal med olika företrädare för trossamfunden. I de två enkäterna har trossamfunden och församlingarna getts möjlighet att kommentera vad som fungerat bra alternativt vad som inte fungerat bra. Överlag är kommentarerna mycket positiva. Stö- det upplevs som rättvist och transparent. Regler och information om stödet är tydliga och ansökan är lätt att hantera. Utbetalningar sker , vilket underlättar planering av verksamhet. Det finns några få församlingar som anser att återrapporteringen är betung- ande, men de utgör undantag. Trossamfunden framhåller värdet i att de har förtroende att fördela stödet själva till de församlingar som har behov. Det är också flera samfund som uttrycker att de är mycket nöjda med den hjälp och information de fått från SST. Det är flera trossamfund som anser att registreringen av aktiva deltagare borde göras enklare. Några förespråkar att SST gör upp- skattningar av antalet deltagare vid gudstjänst eller bön eftersom det är en stor del av de regelbundna deltagarna som inte registrerar sig eller som deltar i andra församlingars verksamhet än i de som de är medlemmar i. Flera samfund menar också att kravet om att de måste fördela av stödet till församlingarna borde ändras eftersom sam- fundet centralt har ett ansvar över flera administrativa uppgifter. Generellt anser flera samfund att stödet borde öka. Trossamfundsstödet och dess effekter 9.5Utredningens bedömning av stödets effekt för trossamfundens kärnverksamhet och för samhället i stort 9.5.1Stödets sammantagna effekt på den religiösa kärnverksamheten Utredningens bedömning: Statens stöd till trossamfunden har betydelse för att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet. Stödet har också betydelse för religionsfriheten i . Utredningens bedömning är att statens stöd till trossamfunden har betydelse för att skapa förutsättningar för den religiösa kärnverk- samheten som trossamfunden utför. Utan det statliga stödet skulle trossamfunden ha betydligt sämre förutsättningar att anställa personal, köpa, hyra eller underhålla lokaler samt bedriva en verk- samhet som bemöter de andliga behov som finns i samhället. Det stöd som fördelas som organisationsbidrag har varierande betydelse för trossamfundens ekonomi och är viktigare för de mindre och de yngre stora trossamfunden, än för de stora historiskt etablerade. De flesta finansierar sin verksamhet genom bidrag och gåvor från de egna medlemmarna. Den statliga avgiftshjälpen har däremot avgörande betydelse för några trossamfund. Om stödet till trossamfunden minskas eller av- vecklas, i synnerhet avgiftshjälpen, skulle trossamfunden behöva hitta annan finansiering och det kan få stora konsekvenser för verksamheten. Det skulle framför allt sätta trossamfunden i sämre ställning i förhållande till . Stödet har därför en prin- cipiell betydelse eftersom det ger trossamfunden någorlunda lika förutsättningar att bedriva en religiös verksamhet och bemöta olika andliga behov i samhället. På så sätt bidrar trossamfundsstödet till att försäkra alla människor som vistas i relativt sett ges lika förutsättningar att utöva sin religion och därmed att åtnjuta sin religionsfrihet. riktar sig stödet enbart till den religiösa verksamhet som bedrivs inom de trossamfund som är stödberät- tigade och stödet har därmed ingen effekt för de trossamfund och församlingar som av olika skäl inte är stödberättigade. Trossamfundsstödet och dess effekter Verksamhetsbidraget har betydelse för att trossamfunden ska kunna bedriva en andlig vård inom sjukvården och för konfessio- nell utbildningen av religiösa funktionärer inom de samfund som har etablerat utbildningsinstitutioner. Eftersom de övriga samfun- den inte kan ta del av detta bidrag har det följaktligen ingen effekt på deras verksamhet. Lokalbidraget och etableringsbidraget spelar en viss roll för att tillmötesgå nyanländas andliga behov genom att bidragen kan hjälpa dem att etablera en församling. Även bidraget för att anpassa lokaler för personer med funktionsnedsättning har haft betydelse för att personer med funktionsnedsättning ska kunna ges möjligheter att utöva sin religion. Bidraget för säkerhets- höjande åtgärder har haft ett värde eftersom det har skapat en förhöjd trygghet för flera trossamfund som är utsatta för hot och trakasserier. 9.5.2Stödets effekt på samhället i stort och trossamfundens externa verksamhet Utredningens bedömning: Stödet ger trossamfunden förut- sättningar att både bedriva en aktiv religiös verksamhet och att genomföra sociala insatser externt, vilket har betydelse för att ge enskilda personer mening och identitet samt för samhällets gemenskap och välfärd. Stödet bidrar också till en organisering av trossamfundslivet, vilket är en förutsättning för att trossam- fund och myndigheter ska kunna samverka och gemensamt be- driva olika sociala verksamheter. Utredningen ger i kapitel 6 en redogörelse av de verksamheter tros- samfunden bedriver för att möta vissa andliga, sociala och kultu- rella behov, liksom att genomföra olika sociala insatser. Det statliga stödet ger trossamfunden förutsättningar att bedriva en långsiktig och aktiv religiös verksamhet, vilket redogjorts för ovan, och en sådan verksamhet är i sig en förutsättning för att trossamfunden ska kunna bedriva sociala verksamheter såsom insatser för personer i nöd. Dessa verksamheter påverkar samhället i stort. Det är emellertid svårt att påvisa vilket samband stödet i sig har för trossamfundens förmåga och intresse av att bedriva andra verksamheter än den religiösa kärnverksamheten. Trossamfundsstödet och dess effekter Stödet har betydelse för verksamheter som bidrar till att skapa mening och social sammanhållning samt för att bära upp kulturella traditioner I kapitel 6 beskriver utredningen att trossamfunden har verksam- heter som når ut till personer som är aktiva i eller som söker sig till trossamfunden, men också till personer som inte har en direkt relation till något trossamfund. Trossamfundens verksamheter har betydelse för dessa människors välbefinnande och upplevelser av ett meningsfullt liv. I synnerhet gör trossamfunden stora insatser för personer som är i nöd eller som har drabbats av en kris, olycka, sjukdom eller förlust av närstående. Det är ofta i sådana situationer som många människor som annars inte är aktiva i ett trossamfund söker sig till dem. Trossamfundens bemötande av dessa människor kan därför ses som en del av välfärdssamhällets tjänster och det statliga stödet har betydelse för att trossamfunden ska kunna göra sådana insatser. Vidare kan trossamfundens religiösa gemenskap skapa social samhörighet mellan människor och ge en individ en identitet och en känsla av tillhörighet i samhället, vilket i sig är viktigt för att livet ska upplevas som meningsfullt. De gemenskapsbildande aktiviteterna omfattar inte bara det som uppfattas som religiös kärnverksamhet, såsom gudstjänst, bön, meditation och ritualer, utan även sociala verksamheter för t.ex. ungdomar och äldre såsom körer, musik- grupper, sportverksamhet och samtalsgrupper.