sou · H6B325 · 2018-03-27 00:00:00 — Enligt artikel 9.1 i data- skyddsförordningen är det förbjudet att behandla särskilda kategorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter), t.ex. uppgifter om hälsa. Från förbudet finns emellertid vissa undantag bl.a. när det gäller områdena hälso- och sjukvård och social omsorg (artikel 9.2 h). Av artikel 9.3 i dataskyddsförordningen framgår att en förutsättning för att känsliga personuppgifter ska få behandlas i verksamheter på 34 13 § datalagen. Maj:ts proposition med förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m., prop. 1973:33 s. 140. 36 Personuppgiftslag, prop. 1997/98:44, s. 91. Tystnadsplikt för privata leverantörer SOU 2018:25 områdena hälso- och sjukvård och social omsorg är att person- uppgifterna behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare eller av en annan person som omfattas av tystnadsplikt enligt unions- rätten eller medlemsstaternas nationella rätt eller bestämmelser som fastställs av nationella behöriga organ. Datainspektionen har ansett att det bör utredas om den behandling av personuppgifter som sker inom hälso- och sjukvård och social omsorg är förenlig med artikel 9.2 h och 9.3 i dataskyddsförordningen eller om det behöver införas en lagstadgad tystnadsplikt för de personuppgiftsbiträden som inte omfattas av en sådan. har inte föreslagit någon särskild regle- ring av tystnadsplikt, utan menat att eftersom artikel 9.3 i data- skyddsförordningen är direkt tillämplig får den närmare innebörden av kravet på tystnadsplikt ytterst uttolkas av EU-domstolen.38 I propositionen Ny dataskyddslag anförde regeringen att frågan om behov av tystnadsplikt utöver den som gäller för den offentliga sektorn enligt offentlighets- och sekretesslagen och den som gäller för privata utförare enligt bl.a. patientsäkerhetslagen (2010:659) och socialtjänstlagen, bör övervägas i samband med anpassningen till dataskyddsförordningen av den sektorslagstiftning som finns på hälso- och sjukvårdsområdet. Regeringen ansåg emellertid att en bestämmelse om att känsliga personuppgifter på områdena hälso- och sjukvård och social omsorg får behandlas om behandlingen är nödvändig, bör erinra om att sådan behandling endast får ske under förutsättning att kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 i dataskydds- förordningen är uppfyllt.39 I den senare lagrådsremissen Dataskydd inom verksamhetsområde – en anpassning till EU:s dataskyddsförordning bedömde regeringen att kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 inte avser personuppgiftsbiträde. Regeringen ansåg att syftet med artikeln får antas vara att de personer i bl.a. hälso- och sjukvårdsverksamhet som behandlar känsliga personuppgifter ska ha tystnadsplikt enligt t.ex. nationell rätt, eller i vart fall arbeta under någon som har sådan tyst- 37 Skrivelsen Vissa frågor om sekretess med anledning av EU:s dataskyddsreform, Data- inspektionen, , dnr 1704-2017. 38 Ny dataskyddslag, Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, (SOU 2017:39), s. 185 f. 39 Ny dataskyddslag, prop. 2017/18:105 s. 92 f. och 3 kap. 5 § förslag till lag med komplette- rande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Tystnadsplikt för privata leverantörer Ett personuppgiftsbiträde torde inte anses utföra person- uppgiftsbehandlingen för ett hälsorelaterat syfte, utan ska endast behandla personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning. Biträdet torde därmed inte heller anses omfattas av kravet på yrkes- mässig tystnadsplikt i den mening som avses i artikel 9.3. Regeringen konstaterade sedan att bestämmelser om tystnadsplikt för personer verksamma inom hälso- och sjukvården och social omsorg redan finns i 25 och 26 kap. offentlighets- och sekretesslagen, 6 kap. 12–14 och 16 §§ patientsäkerhetslagen, 15 kap. socialtjänstlagen och 29 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Avslutningsvis anförde regeringen att frågan om behov av att ändra i lagstiftningen till följd av det ställningstagande som JO gjort i beslutet från inte primärt bedöms vara en fråga som rör dataskyddsförordningen.41 Det har inte funnits några särskilda bestämmelser i säker- hetsskyddslagen som reglerar tystnadsplikt för utomstående leve- rantörer vid utkontraktering av drift eller andra liknande tjänster. Tystnadsplikt regleras i stället i avtal. Säkerhetsskyddslagen är emeller- tid som tidigare nämnts föremål för översyn och regeringen föreslog en ny säkerhetsskyddslag som med ikraftträdande den 1 april 2019.42 Där föreslås bl.a. en utvidgning av tillämpnings- området så att fler verksamheter och funktioner samt mer informa- tion ska bedömas vara säkerhetskänslig. Vidare föreslås två nya bestämmelser om tystnadsplikt.43 Den ena bestämmelsen om tyst- nadsplikt gäller för enskilda verksamhetsutövare som har fått del av uppgifter som lämnats ut för säkerhetsprövning. Den andra bestäm- melsen om tystnadsplikt gäller för den som på grund av anställning eller på annat sätt deltar eller har deltagit i säkerhetskänslig verksamhet och som där fått kännedom om säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter. 40Dnr 3032–2011. 41Lagrådsremissen Dataskydd inom verksamhetsområde – en anpassning till EU:s dataskyddsförordning, , s. 100 f. 42Ett modernt och stärkt skydd för säkerhet – ny säkerhetsskyddslag, prop. 2017/18:89. 43Förslag till 5 kap. 1 och 2 §§ ny säkerhetsskyddslag. Tystnadsplikt för privata leverantörer I 2 kap. offentlighets- och sekretesslagen anges en närmare avgräns- ning av vilka organ som omfattas av sekretessregleringen och vilka personer, knutna till dessa organ, som ska följa reglerna (person- kretsen). En fysisk person som på grund av uppdrag eller på annan lik- nande grund deltar i myndighetens verksamhet omfattas av samma tystnadsplikt som myndighetens anställda.44 För att en person som agerar i rollen som uppdragstagare mot myndigheten ska omfattas av personkretsen krävs att denne är en s.k. osjälvständig uppdrags- tagare. En osjälvständig uppdragstagare är en fysisk person som har ett personligt uppdrag hos en myndighet och som har en sådan anknytning till myndigheten att han eller hon kan sägas delta i dennas verksamhet. Det innebär att uppdragstagare som primärt representerar enskilda rättssubjekt faller utanför bestämmelsens tillämpningsområde. Offentlighets- och sekretesslagen gäller alltså i princip inte för den som är anställd hos ett företag som i sin tur har ett uppdragsavtal med en myndighet. I förarbetena till den tidigare gällande sekretess- lagen anges dock att om en myndighet har träffat avtal med ett enskilt företag, kan det i undantagsfall te sig naturligt att arbets- tagare hos företaget får lyda under lagens bestämmelser, nämligen då arbetstagaren ställs till myndighetens förfogande och deltar i dess verksamhet på samma sätt som om myndigheten hade ingått uppdragsavtal med vederbörande själv.45 Med avseende på sådana situationer omfattas även den som på annan liknande grund deltar i myndighets verksamhet av personkretsen. Gränsen för när en person ingår i personkretsen eller inte kan i praktiken vara svår att dra. Utredningens kartläggning tyder på att det finns en osäkerhet hos myndigheterna om vilka förutsättningar som behöver vara för handen för att en person ska anses ingå i personkretsen enligt offentlighets- och sekretesslagen. Vid utkon- traktering till privata leverantörer ställs dock i regel inte en enskild fysisk person hos leverantören till den utkontrakterande myndig- hetens förfogande och deltar i verksamheten på samma sätt som om myndigheten hade ingått uppdragsavtal med den enskilde själv. 442 kap. 1 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen. 45Regeringens proposition med förslag till sekretesslag m.m., prop. 1979/80:2 Del A, s. 128. Tystnadsplikt för privata leverantörer I dessa fall omfattas inte leverantörens personal av offentlighets- och sekretesslagen. 10.4.2Utlämnande utan röjande av sekretessbelagda uppgifter Om det finns rättsliga förutsättningar för att under vissa omstän- digheter lämna ut sekretessbelagda uppgifter utan att ett röjande av uppgifterna faktiskt sker är omtvistat. Sekretess innebär ett förbud mot att röja uppgifter oavsett om det görs muntligen, genom utlämnande av allmän handling eller på något annat sätt.46 Förbudet att röja uppgifter träffar varje form av röjande. Att en uppgift inte får röjas betyder att den inte får berättas vidare eller att den allmänna handlingen där uppgiften förekommer inte får lämnas ut. Otillåtet röjande av en sekretessbelagd uppgift är enligt 20 kap. 3 § straffsanktionerat. Ordet röja bör enligt kommentaren till ha samma betydelse i straff- bestämmelsen som i offentlighets- och sekretesslagens bestämmelse. Ett röjande sker när uppgift eller allmän handling som omfattas av sekretess lämnas ut. Enligt kommentaren finns inget krav på att ett avslöjande faktiskt ska ha skett.47 Stöd för denna bedömning finns enligt kommentaren i uttalanden från regeringen och lagrådet i förarbetena till vissa ändringar i 20 kap. 3 § i samband med sekretesslagens tillkomst.48 Enligt E-delegationens och eSamverkansprogrammets (eSam)49 mening finns det däremot skäl att överväga en mer nyanserad tolk- ning av offentlighets- och sekretesslagens röjandebegrepp, i vart fall när det gäller utkontraktering av vissa tekniska arbetsuppgifter såsom it-drift, skanning eller kommunikationstjänster. Avsikten med att uppgifterna görs tillgängliga vid sådan utkontraktering är inte att mottagaren ska tillgodogöra sig informationsinnehållet, utan syftet är att mottagaren tekniskt ska bearbeta eller lagra informa- tionsmängden. I sådana situationer kan det enligt denna mening vara 46 3 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. (, Zeteo), kommentaren till 20 kap. 3 § . 1979/80:2 del A s. 402 f. och s. 488. 49eSam är ett medlemsdrivet program för samverkan mellan 21 myndigheter och SKL och är en frivillig fortsättning efter E-delegationen. Samarbetet syftar till att underlätta och påskynda digitaliseringen av det offentliga , se mer på . Tystnadsplikt för privata leverantörer möjligt och lämpligt att i avtal införa krav på tekniska och rättsliga begränsningar som hindrar utföraren och utförarens personal från att faktiskt ta del av eller vidarebefordra de uppgifter som myndigheten har gjort tillgängliga genom utkontrakteringen.50 I förarbetena till den tidigare sekretesslagen beskrivs innebörden av röjandeförbudet på ett sätt som skulle kunna indikera att ett röjande inte bara innebär att befattningshavaren gör uppgiften till- gänglig för annan, utan också att mottagaren förutsätts ta del av uppgiften i fråga eller åtminstone har rätt att göra det.51 Förespråkare för att ett utlämnande i de nu aktuella situationerna kan äga rum utan att ett röjande sker menar att det också finns stöd för denna uppfattning i rättsfallet NJA 1991 s. 103. I rättsfallet behandlas inne- börden av uttrycket röjer uppgift i 19 kap. 9 § (vårdslös- het med hemlig uppgift). Rättsfallet kan enligt kommentaren till offentlighets- och sekretesslagen vara vägledande också vid tillämp- ningen av offentlighets- och sekretesslagen och brott mot tystnads- plikt.52 uttalade följande. Uttrycket ”röjer uppgift” i bestämmelsen innebär enligt vanligt språk- bruk att en uppgift avslöjas eller uppenbaras. Detta förutsätter att det finns någon person, för vilken uppgiften görs tillgänglig. Det torde dock inte alltid kunna krävas att denne faktiskt har fått kännedom om uppgiften. Det bör sålunda som regel vara tillräckligt att en handling med hemliga uppgifter har kommit i någon obehörigs besittning. Även vissa andra, närliggande situationer bör omfattas. Däremot kan inte varje möjlighet att ta del av en uppgift, som har beretts någon obehörig, medföra att uppgiften skall anses ha röjts; en sådan ordning skulle i realiteten innebära att det oaktsamma handlandet i sig ofta skulle medföra straffansvar. Avgörande för straffansvar bör främst vara om uppgiften har blivit tillgänglig för någon obehörig under sådana om- ständigheter, att man måste räkna med att den obehörige kommer att ta del av uppgiften. Rättsfallet kan innebära att straffansvar för sekretessbrott inte skulle komma i fråga om uppgifter gjorts tillgängliga för en leverantör under sådana omständigheter att myndigheten inte har anledning att räkna med att denne eller någon annan obehörig kommer att ta del av uppgifterna. I ett rättsligt uttalande från aktörer i eSam framförs 50En förvaltning som håller ihop (SOU 2015:66), s. 47 f. och Outsourcing – en vägledning om sekretess och persondataskydd, eSam, , s.16 f. 1979/80:2 del A s. 119. 52Eva Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (, Zeteo), kommen- taren till 3 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Tystnadsplikt för privata leverantörer att det inte ska anses vara ett röjande i offentlighets- och sekretess- lagens mening, om uppgifter görs tekniskt tillgängliga för en leverantör som enligt ett avtal inte får ta del av eller vidarebefordra uppgifterna och omständigheterna i övrigt medför att det är osanno- likt att detta ändå sker. Det har emellertid framhållits i en vägledning avseende aktuell fråga att rättsläget ännu inte kan anses vara klarlagt när det gäller möjligheten att lämna ut sekretessbelagda uppgifter utan att ett rättsligt röjande av uppgifterna sker.53 Flera myndighetsrepresentanter har under vår kartläggning gett uttryck för osäkerhet kring det beskrivna förfarandet eftersom frågan inte är prövad av domstol. En sådan osäkerhet kring tolk- ningen av röjandebegreppet framkom även under remissförfarandet avseende E-delegationens slutbetänkande En förvaltning som håller ihop, där delegationen presenterade sin tolkning av röjandebegreppet.54 Det finns också skäl som talar för att det är tveksamt om sekre- tessbelagda uppgifter kan lämnas ut till en leverantör utan att ett röjande av uppgifterna sker. Detta gäller oavsett om det endast är ett s.k. tekniskt tillgängliggörande av uppgifter och att leverantörens personal har förbjudits i avtal att ta del av eller vidarebefordra informationen. Kommentaren till anger att det alltid är ett röjande att göra en uppgift tillgänglig för någon annan, oavsett om det sker ett faktiskt avslöjande av informationen. Enligt vår bedömning bör också viss försiktighet iakttas avseende att hämta ledning i Högsta domstolens resonemang i det angivna rättsfallet, eftersom resonemanget där avser gränsdragningen för straffansvar. Enligt förarbetena till den tidigare sekretesslagen föreligger det nämligen en viss marginal mellan det handlingsutrymme som följer av rekvisitens utformning i sekretesslagen och området där ansvar för sekretessbrott inträder.55 I sammanhanget kan även nämnas Transportstyrelsens rapport till regeringen om hur myndigheten har hanterat vissa skyddsvärda upp- gifter i sina it-system i samband med utkontraktering av it-drift till en privat leverantör – . I rap- porten analyseras om sekretessbelagda uppgifter har röjts för 53 Röjandebegreppet enligt offentlighets- och sekretesslagen, eSams rättliga uttalande, , dnr/ref. VER 2015-190 och Outsourcing – en vägledning om sekretess och persondataskydd, eSam, , s. 16 f. 54Se t.ex. remissyttrande över betänkandet En förvaltning som håller ihop (SOU 2015:66), , dnr 2015/07920. 1979/80:2 del A s. 85. Tystnadsplikt för privata leverantörer Transportstyrelsens slutsats är att de i det pågående och fortsatta säkerhetsarbetet betraktar samtliga hemliga uppgifter som har varit tillgängliga för obehöriga som i formell mening röjda även om det inte förekommer några indikationer på att uppgifterna kommit i orätta händer. Vidare har Transportstyrelsen redovisat att ingen av de myndigheter56 som Transportstyrelsen enligt uppdraget skulle sam- råda med, har framfört att de har indikationer på att den röjda infor- mationen skulle ha kommit i orätta händer, utan att de har sett sig tvingade att vidta åtgärder i förebyggande syfte eftersom uppgifterna betraktas som röjda.57 Se vidare i kapitel 10.6.1 om utredningens överväganden i frågan. 10.4.3Utlämnande av sekretessbelagda uppgifter med stöd av förbehåll Offentlighets- och sekretesslagen innehåller bestämmelser om undantag från sekretess. Bestämmelsen om utlämnande av uppgift med förbehåll (10 kap. 14 § offentlighets- och sekretesslagen) möj- liggör för myndigheter att i förhållande till en enskild lämna ut uppgifter som är sekretessbelagda enligt en sekretessbestämmelse som har ett skaderekvisit. Ett utlämnande av uppgifterna kan ske under förutsättning att den risk för skada, men eller annan olägenhet som hindrar att uppgifterna lämnas till den enskilde kan undanröjas genom förbehållet. Uppgifter som omfattas av absolut sekretess58 kan därmed inte lämnas ut med förbehåll. Ett förbehåll kan t.ex. avse ett förbud mot att lämna uppgifterna vidare eller utnyttja dem. För- behållet medför att tystnadsplikt uppkommer för den som tagit emot uppgifterna som inskränker rätten att meddela och offentlig- göra uppgifterna (meddelarfrihet). Ett röjande av uppgifterna kan medföra straffansvar för brott mot tystnadsplikt. Det finns emellertid avsevärda begränsningar kring hur och när ett förbehåll får ställas upp. För det första får ett förbehåll inte meddelas i förväg utan ska föregås av en prövning i varje särskilt fall 56Försvarsmakten, Säkerhetspolisen, , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Datainspektionen och . 57Kartlägga hanteringen av vissa uppgifter, Transportstyrelsen, , dnr TSG 2017- 2515, s. 10 f. 58Sekretessbestämmelser som saknar skaderekvisit, vilket innebär att de uppgifter som omfattas av bestämmelsen ska hemlighållas utan någon skadeprövning om uppgifterna begärs ut. Tystnadsplikt för privata leverantörer och avse konkreta uppgifter. För det andra ska ett förbehåll meddelas som ett formligt beslut, dvs. det ska dokumenteras och innehålla en överklagandehänvisning. För det tredje ska uppgifts- utlämnandet ske till en utpekad fysisk person. Det går alltså inte att i avtal reglera generella förbehåll.59 Det har under kartläggningen framkommit att bestämmelsen om förbehåll i de flesta fall inte kan tillämpas vid utkontraktering av tjänster till privata leverantörer på grund av de begränsningar som finns för när utlämnande av uppgift med förbehåll är möjligt. 10.4.4Nödvändigt utlämnande av sekretessbelagda uppgifter Offentlighets- och sekretesslagen innehåller även ett antal sekretess- brytande bestämmelser som tillåter att en uppgift röjs trots att den är sekretessbelagd. En sekretessbrytande bestämmelse som myndigheter kan tillämpa vid utlämnande av uppgifter till privata leverantörer är bestämmelsen om nödvändigt utlämnande (10 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen). Bestämmelsen innebär att sekretess inte hindrar att en myndighet lämnar ut en uppgift om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Av förarbetena framgår emellertid att bestämmelsen ska tillämpas restriktivt. Det är inte tillräckligt att myndighetens arbete blir mer effektivt.60 JO har i ett flertal ärenden haft anledning att resonera kring bestämmelsens räckvidd och anser att det handlar om situationer av undantags- karaktär.61 Andra menar att röjande av uppgifter i samband med sådan utkontraktering som sker i syfte att dra nytta av utförarens expert- kompetens eller tekniska utrustning i särskilda fall kan anses utgöra ett sådant nödvändigt utlämnande som kan ske utan hinder av sekretess. Som exempel på sådan utkontraktering nämns it-support, storskalig skanning av dokument, it-drift och e-arkivering.62 Denna tolkning synes göras utifrån ett uttalande i de ursprungliga för- JO 1992/93:JO1 s. 197, dnr 145-90, JO 1994/95:JO1 s. 574, dnr 2079-1993 och JO 2009/10:JO1 s. 194, dnr 4150-2007. 1979/80:2 Del A s. 465 och 494. JO 1982/83:JO1 s. 238, dnr 149-1980, JO 1984/85:JO1 s. 265, dnr 2616-1983 och JO:s beslut , dnr 3032-2011. 62Outsourcing – en vägledning om sekretess och persondataskydd, eSam, , s. 27 f. Tystnadsplikt för privata leverantörer arbetena till sekretesslagen om att det i särskilda fall kan vara nöd- vändigt för en tjänsteman att vända sig till en utomstående expert och upplysa denne om hemliga omständigheter.63 Detta resonemang fördes även i E-delegationens slutbetänkande,64 vilket möttes av invändningar av några remissinstanser som ansåg att delegationens tolkning var mer vidsträckt än vad uttalanden från JO och förarbetsuttalanden gav stöd för.65 Det är också enligt vår bedöm- ning långtgående att hitta stöd för en sådan tolkning i ovan nämnda förarbetsuttalande. Bestämmelsens ordalydelse i ljuset av förarbets- uttalandena om att bestämmelsen ska tillämpas restriktivt tyder på att det är fråga om fall då det inte finns någon annan realistisk utväg för myndigheten att fullgöra en arbetsuppgift. Se vidare i kapitel 10.6.1 om utredningens överväganden i frågan. I våra kontakter med myndigheter med anledning av kartlägg- ningsarbetet framkommer att det finns en betydande tveksamhet inför att lämna ut uppgifter till privata leverantörer med stöd av den aktuella bestämmelsen. Det bör även framhållas att uppgifter som lämnas ut med stöd av bestämmelsen inte heller får samma skydd hos leverantören, eftersom de medarbetare hos leverantörerna som tar del av uppgifterna inte omfattas av en författningsreglerad tystnads- plikt. En civilrättsligt avtalsreglerad tystnadsplikt är gängse vid kommersiella avtalsförhållanden mellan myndigheter och privata leverantörer. Avtalet innehåller ofta krav på att medarbetare hos leverantören undertecknar individuella sekretessförbindelser där de förbinder sig att inte avslöja eller på annat sätt sprida sekretess- reglerade uppgifter som de tar del av när de utför sina arbetsuppgif- ter. Medarbetarnas sekretessförbindelser gäller emellertid enbart i förhållande till arbetsgivaren. Eventuella sanktioner som påförs en medarbetare som brustit i sitt sekretessåtagande beslutas och verk- ställs således av arbetsgivaren. En avtalsreglerad tystnadsplikt inne- bär dock inte att ansvar kan uppkomma för brott mot tystnadsplikt. 1979/80:2 Del A, s. 122. 64SOU s. 2015:66 s. 48 f. 65Se bl.a. remissyttrande, , dnr 2015/07920 och Transportstyrelsens remissyttrande, , dnr TSG 2015-1422. Tystnadsplikt för privata leverantörer Traditionellt sett har den avtalsreglerade tystnadsplikten ofta ansetts innebära att myndigheten vid skadeprövningen kan komma fram till att de sekretessreglerade uppgifterna inte omfattas av sek- retess i förhållande till de privata leverantörerna och därför kan lämnas ut till dem. I förarbetena till äldre sekretesslagen framgår att behov av tystnadsplikt för andra personkategorier än de som om- fattas av sekretesslagens tillämpningsområde får tillgodoses genom lagstiftning vid sidan av sekretesslagen eller i rent civilrättslig ord- ning, eventuellt genom avtal om tystnadsplikt.66 Det finns således en bakgrund till att en avtalsreglerad tystnadsplikt har beskrivits vara i de allra flesta fall tillräcklig för att skaderekvisitet inte ska anses vara uppfyllt vid skadeprövningen gällande sekretessreglerade uppgifter som varit av mindre integritetskänsligt slag. Det betyder att sekretess i det enskilda fallet inte har ansetts gälla gentemot den privata leverantören och att uppgifterna därför har lämnats ut i samband med utkontraktering.67 Vårt kartläggningsarbete och samlade erfarenhet talar för att myndigheter regelmässigt reglerar tystnadsplikt i avtal vid utkon- traktering till privata leverantörer. Kartläggningsarbetet har emellertid också visat att det finns en påtaglig osäkerhet hos myndigheter om i vilken utsträckning en avtalsreglerad tystnadsplikt nu och framöver ska anses vara tillräcklig för att uppgifterna inte ska anses omfattas av sekretess i det enskilda fallet och därmed kunna lämnas ut till en privat leverantör. 10.5Behovet av en författningsreglerad tystnadsplikt för privata leverantörer