sou · H6B355 · 2018-06-15 00:00:00 — Fyra av tio personer i åldern 18–anser att väntetiderna till sjukhus är rimliga, jämfört med två av tre i åldersgruppen . Samt- liga åldersgrupper har en större andel som instämmer i att väntetider till vårdcentral är rimliga, jämfört med hur de ser på väntetider till sjukhus. Figur 4.6 Befolkningens upplevelse av tillgång och väntetider fördelat på ålder 53 54 56 60 41 41 42 45 "Jag har tillgång till den I mitt landsting/min I mitt landsting/min region hälso- och sjukvård jag region är väntetider till är väntetider till besök på besök och behandling på Källa: SKL, Hälso- och sjukvårdsbarometern 2018 Personer med lägre utbildning anser i högre utsträckning att väntetider är rimliga När svaren i stället fördelas på utbildningsnivå är det de med lägre utbildning som i större utsträckning instämmer i alla tre påståenden (se figur 4.7). (2017) publicerar egna ana- lyser av Barometern. De skriver att variabeln utbildningsnivå hänger samman med ålder såtillvida att de äldre är överrepresenterade i Vårdkonsumtion hos olika grupper gruppen med grundskoleutbildning som högsta utbildning. De kon- staterar vidare att detta bekräftas i dessa resultat. Figur 4.7 Befolkningens upplevelse av tillgång och väntetider fördelat på utbildningsnivå "Jag har tillgång till den I mitt landsting/min I mitt landsting/min region hälso- och sjukvård jag region är väntetider till är väntetider till besök på besök och behandling på Källa: SKL, Hälso- och sjukvårdsbarometern 2018 Födda i anser i högre grad att de har tillgång till den vård de behöver, men i lägre grad att väntetider till sjukhus är rimliga Bland personer som är födda utanför är andelen något min- dre som upplever att man har tillgång till den vård man behöver (se figur 4.8). Och andelen går även ner för dem som är födda utanför jämfört med dem som är födda i övriga . Personer födda i upplever i mindre utsträckning att väntetiderna är rimliga, jämfört med födda i övriga . Vårdkonsumtion hos olika grupper Befolkningens upplevelse av tillgång och väntetider fördelat på födelseplats "Jag har tillgång till den hälso- Rimliga väntetider, sjukhus och sjukvård jag behöver." Källa: SKL, Hälso- och sjukvårdsbarometern 2018 Vårdens tillgänglighet uppfattas som sämre av personer med dåligt egenskattat hälsotillstånd Skillnaderna i svar blir märkbara när de fördelas på hur de som svarar uppfattar sitt allmänna hälsotillstånd (se figur 4.9). Personer som an- ser att de har ett dåligt allmänt hälsotillstånd tycker i lägre grad än andra att de har tillgång till den hälso- och sjukvård som de behöver. Bland personer med egenupplevt sämre allmänt hälsotillstånd in- stämmer i påståendet att väntetider till besök och behandling på sjukhus är rimliga. Detta kan jämföras med att instämmer bland de med bra hälsa. skriver (2008) att det egenskattade hälsotillstån- det stämmer ganska väl överens med andra hälsovariabler. Vårdkonsumtion hos olika grupper Befolkningens upplevelse av tillgång och väntetider fördelat på egenskattat hälsotillstånd "Jag har tillgång till den I mitt landsting/min I mitt landsting/min region hälso- och sjukvård jag region är väntetider till är väntetider till besök på besök och behandling på Källa: SKL, Hälso- och sjukvårdsbarometern 2018 Inkomstnivå finns inte med i Barometerns frågeformulär. Vi kan i stället kortfattat komplettera den aspekten med International Health Policy Survey till befolkningen (Vårdanalys 2016a). Vid fråga om huruvida respondenterna kunde få tid hos läkare eller sjuk- sköterska samma eller svarar ja bland de med inkomst över medel, och svarar ja bland de med lägre in- komst. Resultaten i Barometern ger inga helt entydiga slutsatser. Bero- ende på vilken bakgrundsvariabel vi väljer blir resultatet olika. Det är också svårt att veta om respondenterna har olika förväntningar kring vårdens tillgänglighet när de svarar. Även vad gäller det egenskattade hälsotillståndet vet vi lite om hur olika respondenter tolkar frågan. Men det är anmärkningsvärt att det finns ett positivt samband mellan upplevt hälsotillstånd och upplevd tillgänglighet. Vårdkonsumtion hos olika grupper I detta avsnitt belyser vi några exempel på olika vårdnivåer och hur grupper med olika förutsättningar besöker dem. I avsnittet ges en övergripande sammanställning av ett urval av olika studier som finns på området. Nedan följer tre avsnitt med fokus på den öppna vården. Vi inleder med ett avsnitt som bland annat analyserar var olika grupper tar sin första kontakt med vården inom . Därefter följer ett separat avsnitt om primärvården. Sist kommer en redogörelse för digital utomlänsvård i . Första kontakt med vården skiljer sig mellan grupper Vårdanalys (2017b) analyserar besöksmönster till första linjens vård i , utifrån socioekonomi. Analysen görs på besök till primärvård, remissfri öppenvård som inte är primärvård och oplane- rad vård på akutsjukhus i . I vissa analyser inkluderas också annan specialiserad öppenvård som inte ingår i övriga kategorier. Analysen redovisar inte antal besök utan om en person har gjort något besök. Resultaten visar att individer med lägre utbildning och inkomst i större utsträckning har haft minst en kontakt i första linjens vård, än individer med högre utbildning och inkomst (se figur 4.10). Detta är allra tydligast för oplanerad vård på akutsjukhus. Skillnaderna är dock inte lika för alla inkomstnivåer. Den lägsta inkomstgruppen, av fem grupper, har jämfört med den näst lägsta, en mindre andel som har haft minst en kontakt med primärvård. När vård som kräver remiss inkluderas framkommer närmast det omvända. Här är den svagaste inkomstgruppen den som i lägst ut- sträckning har besökt vård som kräver remiss. Vårdkonsumtion hos olika grupper Figur 4.10 Andel i befolkningen som har haft minst en kontakt, per vårdtyp och inkomstgrupp, befolkning i Befolkningen har delats in i fem kvintiler där kvintil 1 är den med lägst inkomst och kvintil 5 är den med högst inkomst 28 30 30 30 30 21 20 19 19 20 Källa: Vårdanalys 2017b När samma siffror studeras för patienter som har en psykiatrisk diagnos är mönstret mer tydligt: ju lägre inkomst desto större andel som har haft minst en vårdkontakt och detta gäller för alla vårdnivåer som studeras (se figur 4.11). Vårdkonsumtion hos olika grupper Figur 4.11 Andel i befolkningen som har en registrerad psykiatrisk diagnos och har haft minst en kontakt, per vårdtyp och inkomstgrupp, befolkning i Befolkningen har delats in i fem kvintiler där kvintil 1 är den med lägst inkomst och kvintil 5 är den med högst inkomst. Notera att y-axeln bryts vid Källa: Vårdanalys 2017b Analysen fortsätter med att studera vilka som endast haft kontakt med en vårdtyp, av de tre typerna som benämns första linjens vård. av Stockholmsbefolkningen som helhet har en- dast haft kontakt med oplanerad vård på akutsjukhus. Uppdelat på olika grupper ser vi att detta är något vanligare för individer med endast grundskoleutbildning, medan trenden inte är lika tydlig för inkomst. Gruppen med lägst inkomst och gruppen med högst in- komst har ungefär samma andel. En intressant aspekt att komma ihåg med akutsjukvård, är att denna vårdtyp i vissa fall är ändamåls- enlig och oundviklig, men i andra fall skulle den kunna ersättas med till exempel besök i primärvården. Vårdanalys fortsätter med att ta in sjuklighet i analysen. Det framkommer då att i gruppen med högre sjuklighet har en större andel gjort besök, och andelen är också större bland de med lägre utbildning än de med högre. När vård som kräver remiss kommer med i bilden är sambandet det motsatta. När den grupp som inte har haft någon kontakt med första linjens vård studeras för sig, visar det Vårdkonsumtion hos olika grupper sig också att det är vanligare bland höginkomsttagare att ha haft kon- takt med vård som kräver remiss utan att först ha haft kontakt med första linjens vård. Antal besök till primärvården har ökat Primärvården har studerats mycket i relation till vårdvalssystemen. Trots många studier har frågan om någon grupp har gynnats mer än någon annan fortfarande inga säkra svar. Ofta är dessutom effekten som påvisas i studier ganska liten. Utredningen försöker här sam- manfatta några av de resultat som har visats. Flera studier analyserar ett eller några landsting, men det finns färre nationella studier. Stu- dierna använder dessutom ofta olika metoder vilket gör att resulta- ten inte alltid är jämförbara. och även innan vårdvalets införande gör grupper med lägre socioekonomi fler besök i primärvården än grupper med starkare socioekonomi. Givet sambandet mellan socioekonomi och hälsa kan viockså anta att grupper med svagare socioekonomi bör ha mer kontakt med vården i allmänhet. Vi vet dock inte vilken nivå som är rätt för någon av grupperna. Flera studier har visat att besök inom primärvården ökade efter vårdvalets införande. Vårdanalys (2015b) visar att antalet läkarbesök iprimärvården ökade med – 2013. Ökningen var särskilt stor i . Uppgången var stadig och minskade därefter något. Besök till sjuk- sköterskor minskade dock i nästan alla landsting vid jämförelse före och efter vårdvalets introducerande (Vårdanalys 2014b). Landsting där en större andel av befolkningen bor i områden med låg närhet till tätort hade ingen nämnvärd utveckling i vårdkonsumtionen. Vårdanalys konstaterar att besöksmönstrens utveckling är i linje med landstingens ersättningsmodeller. Den stora besöksökningen i har gått i linje med den högre besöksrelaterade ersätt- ningen som tillämpade . I Västra Göta- landsregionen och som haft tyngre fokus på kapitering har också haft en lägre besöksutveckling. I en annan (2013a), analyserades skillnaderna ibesöksutveckling mellan olika behovsgrupper, med syfte att se om grupper med större behov trängdes undan till förmån för patienter Vårdkonsumtion hos olika grupper med mindre vårdbehov. I gruppen med större behov ingick patienter med astma, demens, diabetes och KOL, och de jämfördes med genom- snittsbefolkningen. Tre landsting ingick i studien: , och . Resultatet visade liksom övriga studier att det sammantagna vårdutnyttjandet ökade i primärvården och det gällde för båda grupperna. I flera fall noterades en något större ökning hos genomsnittsbefolkningen. Vårdanalys drar slutsatsen att undanträng- ning inte har skett i termer av absolut antal besök. (2014b) gjorde en analys med liknande syfte, men med en annan metod och i andra landsting. Analysen avser läkar- besök före och efter vårdvalets införande i både primärvård och specialiserad vård i och . Sex olika grupper med olika sjuklighetsgrad före vårdvalets införande definieras och besök jämförs. Vid studien tas även hänsyn till kön, ålder och in- komstförhållanden. studie visar att sannolikheten för att genomföra åtminstone ett läkarbesök har ökat hos relativt sett mer friska individer och minskat hos dem med större sjuklig- hetsgrad. ser också att besöksfrekvensen också ökat relativt sett mer för relativt sett mer friska individer. Västra Göta- landsregionen gjorde en egen analys som visade att annat resultat, nämligen att de allra sjukaste inte minskat sina läkarbesök i primär- vården i (). Studierna använde olika metoder, vilket gör att de inte är helt jäm- förbara. En uppföljning (et al ) i konsta- terar att samtliga grupper har ökat sitt vårdutnyttjande och drar också slutsatsen att ingen grupp har åsidosatts. Äldre har en större ökning av läkarbesök än yngre. Män har ökat lite mer än kvinnor, men förändringarna är små. Områdesanalys visar att områden med högre inkomst relativt sett har ökat sina besök mindre än områden med lägre inkomst. Däremot visar individdata att individer med högre inkomster i genomsnitt har ökat sitt vårdutnyttjande procentuellt mer än individer med lägre inkomst. Utbildningsnivå visar på den motsatta trenden: individer med kortare utbildning har ökat sitt vårdutnyttjande mer i relation till högutbildade. Författarna poäng- terar att en svaghet i dataunderlaget är att det inte tar hänsyn till att individer kan förflytta sig mellan inkomst- och utbildningsgrupper mellan tidpunkterna för jämförelse. Vårdkonsumtion hos olika grupper Digital utomlänsvård inom primärvården ökar Digital utomlänsvård inom primärvården har ökat mycket . Siffror från Region visar att ökningen mellan var kring . 2018 var ökningen över 3 . Än så länge utgör det fort- farande en liten del av primärvården totalt sett, av fakturerade besök, men den snabba ökningen fortsätter och ligger på (SKL 2018f). Detta avsnitt presenterar kortfattat tidiga data avseende vem som använder sig av denna typ av tjänster. Flera landsting och traditio- nella vårdcentraler med listade patienter arbetar också aktivt med digitalisering. Vi gör ingen ansats till att kartlägga alla typer av digitala vårdkontakter här, utan fokus ligger på så kallade digitala utomlänsbesök hos privata aktörer som erbjuder digitala besök för patienter oavsett hemlandsting. Dessa aktörer är ofta under- leverantörer till fysiska vårdcentraler och det går inte att lista sig på dem eftersom de inte erbjuder hela primärvårdsuppdraget. Skillnader i geografi och ålder De data som utredningen har tillgång till avser utomlänsbesök i hos läkare vid tre digitala vårdaktörer för perio- den . Data är rent deskriptiva och inga stati- stiska analyser har gjorts. Utifrån befintliga data kan vi utläsa ålder och kön för de som använder sig av tjänsterna samt vilka kommuner och län de är skrivna i. Kvinnor i tonåren och gör fler digitala besök än männen i samma åldersspann (se figur 4.12). Övriga ålders- grupper är mer jämnt fördelade. Det ska här noteras att kvinnor besöker även fysiska vårdcentraler mer än vad män gör. Siffrorna indikerar att det finns en koppling till småbarnsåren, (familjer med) små barn gör många digitala besök och därefter går användandet ner. Även här bör noteras att små barn har frekventa besök till fysiska vårdcentraler också. Därefter kom- mer en topp igen , här är också skillnaden särskilt stor mellan pojkar och flickor. Året efter går antal besök ner, för att sedan långsamt gå uppåt och nå en ny topp kring cirka . Därefter minskar det. Att kontakterna går ner efter 18 kan ha Vårdkonsumtion hos olika grupper ett samband med att man börjar betala patientavgift . Det som framför allt skiljer dessa digitala utomlänsbesök till läkare från fysiska läkarbesök är toppen samt att äldre gör färre besök. Med ökad ålder är kroniska sjukdomar mer utbrett, vilket för vissa grupper kan innebära att man har en mer upp- arbetad kontakt med vården. Figur 4.12 Antal besök per kön och åldersgrupp Totalt antal utomlänsbesök vid tre digitala vårdgivare som har avtal med i Vad gäller digitala besök per kommun eller län och i förhållande till befolkningsmängd är det tre län som dominerar i användarstatistiken. Av de drygt 50 kommuner där av invånarna har gjort ett digitalt besök är över 45 av kommunerna belägna i , län eller . Av de 25 kom- muner med störst andel som gjort ett digitalt besök är samtliga belägna i . Värt att notera är att sak- nas i urvalet på grund av att data har tagits fram utifrån vård som sker utanför länet. Sammanfattningsvis indikerar siffrorna att det främst är män- niskor i tätbebyggda områden och storstadsområden som använder sig av dessa tjänster, kvinnor använder dem i större utsträckning än män och åldersmässigt är det främst småbarn och vuxna mellan cirka 18 och . Vårdkonsumtion hos olika grupper I en analysrapport (2017) genomförd Vårdguiden och UMO dras slutsatsen att ålder, kön och behov av vård har stor betydelse för benägenheten att använda deras olika tjänster. I rap- porten analyseras också andra variabler för att studera samband, där- ibland variabler som är relevanta utifrån ett socioekonomiskt per- spektiv. Kännedom och användande av 1177 Vårdguidens tre över- gripande tjänster, dvs. 1177 Vårdguiden på telefon, och 1177 Vårdguidens e-tjänster, redovisas sammanslaget genom ett index. Kvinnor använder tjänsterna mer än män. Intressant är att medan kvinnors användande tydligt minskar med åldern efter cirka 31–35 och fortsätter minska livet ut, visar mäns användande en liknande trend fram till när deras användande plötsligt ökar (se figur 4.13). Figur 4.13 Användning per kön och åldersgrupp Användandet avser 1177 Vårdguiden på telefon, och 1177 Vårdguidens e-tjänster och mäts med index där 0 = ingen användning av någon tjänst och 1 = omfattande användning av alla tjänster Som väntat finns det också ett samband mellan kännedom och an- vändning. Bland grupper där kännedomen är hög är också använd- ningen högre i relation till kännedomen jämfört med grupper där kännedomen är lägre. Användandet skiljer sig till viss del mellan landsting. Vårdkonsumtion hos olika grupper Hushåll med barn som bor hemma använder tjänsterna mer, och användandet ökar med antalet barn. Sambandet gäller enbart och 1177 Vårdguiden på telefon, medan användandet av e-tjänsterna är oförändrat. Relativt sätt används 1177 Vårdguiden på telefon mer än . Användandet av alla tjänsterna ökar också ju fler vård- besök individerna har haft . Den relativa ökningen är störst för e-tjänsterna. Nedbrutet på inkomstnivå finns små skillnader mellan grupper vad gäller både användning och kännedom om tjänsterna (se fi- gur 4.14). De med högre inkomst känner till och använder tjänsterna i något mindre utsträckning. Figur 4.14 Inkomstnivå och användning av 1177 Vårdguiden Användandet avser 1177 Vårdguiden på telefon, och 1177 Vårdguidens e-tjänster och mäts med index där 0 = ingen användning av någon tjänst och 1 = omfattande användning av alla tjänster Utbildningsnivå har viss betydelse, främst vad gäller användning av tjänsterna. Högre utbildning indikerar högre användning och tvärtom (se figur 4.15). skriver vidare att lågutbildade har en lägre benägenhet att använda tjänsterna, trots att de kän- ner till dem. Vårdkonsumtion hos olika grupper Figur 4.15 Utbildningsnivå och användning av 1177 Vårdguiden Användandet avser 1177 Vårdguiden på telefon, och 1177 Vårdguidens e-tjänster och mäts med index där 0 = ingen användning av någon tjänst och 1 = omfattande användning av alla tjänster Sambanden går alltså i motsatta riktningar beroende på om vi stude- rar inkomstnivå eller utbildningsnivå. Det bör dock igen poängteras att rapporten betonar att dessa variabler har en liten påverkan på användande och kännedom, och att det är kön, ålder och behov av vård, som framför allt styr. UMO, vars målgrupp är personer i ålder 13–25, används mest av unga kvinnor födda i storstadsregioner och minst av unga män på landsbygden. I görs nästan dubbelt så många besök och invånare jämfört med till exempel och . Besöksstatistik Vårdguidens tjänster visar också på en tydlig skillnad mellan län där det finns en storstad och län där det inte finns en storstad. I används per invånare i högre grad jämfört med övriga län exklusive och . och har ett högre användande jäm- fört med övriga, men ändå betydligt lägre än . Här skiljer det sig också mellan tjänsterna; i ringer invånarna till 1177 i mindre utsträckning än i övriga län. Vårdkonsumtion hos olika grupper I detta avsnitt ges några exempel på hur vårdkonsumtionen av spe- cialiserad vård ser ut för olika grupper. Denna vård skiljer sig från öppenvård på så sätt att patienterna ofta konsumerar den först efter kontakt med annan del av vården. Cancervård skiljer sig mellan olika grupper gjorde en utvärdering av bröst-, prostata-, tjocktarms- och ändtarmscancervården utifrån indikatorerna i de nationella riktlinjer på området som publicerades . Utvärder- ingens huvudsakliga syfte var att belysa kvalitet och effektivitet i cancervården, men ett särskilt fokus var också att belysa kvaliteten utifrån socioekonomiska faktorer som utbildningsnivå, födelseland och om det fanns skillnader mellan landstingen när det gäller patien- tens tillgång till de åtgärder inom diagnostik och behandling som rekommenderas i de nationella riktlinjerna (2013a). Resultatet visade på stora skillnader i resultat mellan landstingen och regionerna (2013b). Skillnaderna är också stora mellan sjukhus. För flera av de indikatorer som undersöktes fanns det också skillnader mellan grupper med olika utbildningsnivå, ofta till de lägre utbildades nackdel. Skillnaderna var dock inte alltid signi- fikanta vid statistisk analys. Ett exempel är bröstbevarande kirurgi vid bröstcancer där skillnaden mellan högutbildade och lågutbildade som fick behandlingen var . Däremot fanns det inga signifikanta skillnader mellan utbildningsnivå efter att hänsyn tagits till hemortslandsting. Ett annat exempel är skelettundersökning för patienter med en prostatacancer som har klassats som högrisk. Bland hög- och medel- högt utbildade hade en större andel tillgång till skelettundersökning än bland lågutbildade och de relativa skillnaderna var statistiskt säkerställda även efter att hänsyn tagits till ålder och hemortslands- ting. Relationen mellan utbildning och skelettundersökning under- söktes under ungefär och de socioekonomiska skillnaderna minskade något . skriver att för samtliga indikatorer inom tjock- tarms- och ändtarmscancervården hade personer med en lägre ut- Vårdkonsumtion hos olika grupper bildningsnivå ett sämre resultat än högutbildade (Socialstyrel- sen 2013a). De fick också i lägre utsträckning de åtgärder inom diagnostik och behandling som rekommenderas i nationella riktlinjer. Samma tendens, fast i mindre utsträckning, fanns även för indikato- rerna inom bröst- och prostatacancervården. menar att hälso- och sjukvården kan bli mer jämlik genom att landstingen ökar tillgången till diagnostik, behandling och olika stödjande åt- gärder för grupper med mindre gynnsam socioekonomisk situation. En annan aspekt som rör den specialiserade vården är den slutenvård som benämns undvikbar slutenvård. Undvikbar slutenvård defini- eras som inläggningar som kan förhindras om patienter får optimal behandling i öppen vård (och samhälls- medicin 2014). Det handlar alltså om vårdkonsumtion som är önsk- värd att undvika. och samhällsmedicin vid SLL genom- förde 2014 en studie som beskriver och analyserar skillnader i und- vikbara slutenvårdstillfällen mellan områden med högre och lägre medianinkomst och mellan olika grupper av individer inom län . Flera olika bakgrundsvariabler studeras. Män har högre andel undvikbar slutenvård än kvinnor. Risken ökar med åldern. Den geo- grafiska analysen visar högre förekomst av undvikbar slutenvård i områden med lägre medianinkomst än i områden med högre median- inkomst. Andelen med undvikbar slutenvård är högre i områden med låg medianinkomst än i områden med hög median- inkomst. Mönstret var liknande (skillnad mellan högst- och lägst- områden). Ett positivt resultat är undvikbar slutenvård har minskat –2007 till 2008–2011. Jämförelser mellan de två perioderna visar att nivåerna för undvikbara sluten- vårdstillfällen har minskat något både för män och kvinnor och inom geografiska områden fördelat efter medianinkomst. Minskningen i undvikbara slutenvårdstillfällen är större bland män än bland kvin- nor. Vidare konstateras att liknande mönster har visats i andra län- der. I rapporten dras också slutsatsen att undvikbar slutenvård är en Vårdkonsumtion hos olika grupper indikator på god vård och avspeglar i viss utsträckning hur väl pri- märvården fungerar vad gäller både kvalitet och tillgänglighet. Lägre förekomst av undvikbar slutenvård indikerar att primärvården fun- gerar väl. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ska hälso- och sjukvår- den arbeta för att förebygga ohälsa. Förebyggande vård kan bidra till att minska ohälsan och deltagande i exempelvis screening kan möj- liggöra att allvarlig sjukdom upptäcks tidigare och kan därmed ha en påverkan på hur stort ett senare vårdbehov blir. I detta avsnitt exemplifierar vi med förebyggande vård för att motverka ohälso- samma levnadsvanor samt deltagande i screening. Förebyggande vård för att motverka ohälsosamma levnadsvanor