sou · H6B317 · 2018-03-12 00:00:00 — För behörighet till en ämneslärarutbildning som omfattar ämnet modersmål krävs, utöver grundläggande behörighet för högskoleutbildning, att studenten själv har det aktuella språket som sitt modersmål (motsvarande gymnasie- skolans kurs modersmål 2). Studier i ett språk som man själv inte har som modersmål eller har fått modersmålsundervisning i, räcker där- med inte med självklarhet för behörighet till utbildningen. Tre lärosäten har tillstånd för att utfärda en ämneslärarexamen i något av de språk som efterfrågas i modersmålsundervisningen i skol- väsendet. Examenstillstånden avser språken arabiska, finska, samiska och turkiska. Det är därmed en stor skillnad mellan antalet språk som skolväsendet har behov av (cirka 150 språk) och de utbildningsvägar som erbjuds. Antalet studenter på ämneslärarutbildningarna som finns i modersmål är också mycket begränsat, till fanns endast fem förstahandssökande till utbildningarna.24 är det inte i första hand personer med en svensk lärarutbild- ning som står för skolans kompetensförsörjning av behöriga moders- målslärare. Drygt hälften av dem som har fått en legi- timation som inkluderar en behörighet i något modersmål har fått det baserat på en utländsk lärarutbildning.25 Med stor sannolikhet ligger också internationella språkstudier till grund för flera utfärdade behö- righeter i ämnet modersmål, även om det är en svensk lärarutbildning som legat till grund för legitimationen. I det delbetänkande som utredningen presenterade går det att ta del av ytterligare information om kompletterande utbildningar som erbjuds personer med utländsk lärarutbildning. Gällande regler för validering och tillgodoräknande kan användas för att ersätta ämnesstudierna eller delar av ämnesstudierna i språ- 25Uppgifter från 170127. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling ket.26 Detta sker dock i begränsad omfattning, inte minst i de språk inom vilka lärosätena saknar kompetens, bland annat på grund av högskolans resurstilldelningssystem. Tyvärr saknas tillförlitlig sta- tistik över det totala antalet avlagda examina som omfattar ett modersmål. Det är utifrån nuvarande statistik svårt att särskilja vilka språk som lästs som modersmål respektive som modernt språk. En grov uppskattning utifrån de uppgifter har över vilka ämnen som ingår i en utfärdad lärarexamen är dock att 20-talet utfärdade examina omfattar ämnesstudier i något modersmål. Utbildningsvägarna begränsade även för lärare i svenska som andraspråk Den som vill läsa en sammanhållen lärarutbildning för att bli lärare i svenska som andraspråk behöver läsa en ämneslärar- utbildning. Övriga lärar- och förskollärarexamina omfattar inte möjligheter att läsa ämnet utan kräver kompletterande studier ämnet svenska som andraspråk för att kunna leda till behörighet. Inom ramen för ämneslärarutbildningens två inriktningar, mot arbete i årskurs 7–9 respektive inriktning mot arbete i gymnasieskolan, ställs olika krav på ämnesdjup i svenska som andraspråk för examen. För att nå ämneslärarexamen i svenska som andraspråk med inriktning mot arbete i årskurserna 7–9 krävs minst 45 högskolepoäng i ämnet medan det för inriktning mot gymnasie- skolan krävs minst 90 högskolepoäng.27 Totalt 12 universitet och högskolor har tillstånd att utfärda ämneslärarexamen i svenska som andraspråk i den ena eller båda inriktningarna. Till fanns drygt 170 förstahands- sökande till en ämneslärarutbildning som omfattade svenska som andraspråk.28 Flertalet lärosäten med examenstillstånd, liksom några ytterligare, erbjuder också svenska som andraspråk som fristående kurs, kurser som i många fall har ett stort antal förstahands- 266 kap. 7–8 §§ högskoleförordningen. Validering och tillgodoräkning av lärares tidigare ut- bildning och kunskaper och färdigheter som förvärvats i yrkesverksamhet görs inte minst inom ramen för de särskilda utbildningsinsatserna (Utländska lärares vidareutbildning) och (Vidareutbildning av lärare som saknar behörighetsgivande examen). 27Högskoleförordningens bilaga 2, examensordningen. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Cirka 150 examina som omfattade ämnet svenska som andraspråk utfärdades under /2016.29 12.1.3Krav för behörighet att bedriva undervisningen Som grundregel krävs legitimation för att få anställas som lärare utan tidsbegränsning samt legitimation och behörighet för att be- driva undervisning. I utredningens delbetänkande finns uppgifter om legitimations- och behörighetssystemet som helhet samt om bakgrunden till varför det infördes.30 Ämnet modersmål omfattas av ett undantag från kravet på legitimation Behörig att undervisa i ämnet modersmål är den som har avlagt äm- neslärarexamen eller en äldre examen om examen omfattar moders- målet som ett ämne. En legitimerad lärare som har kompletterat sin utbildning med studier om minst 30 högskolepoäng i modersmålet är också behörig att bedriva undervisningen. Detta gäller oavsett i vilken årskurs eller skolform undervisningen bedrivs.31 För behö- righet krävs utöver examen och ämnesstudier också att läraren själv har det aktuella språket som modersmål. omfattas undervisning i ämnet modersmål av ett av skol- lagens undantag från det generella kravet på legitimation. Lärare i ämnet modersmål får under vissa förutsättningar anställas utan tidsbegränsning, ansvara för och bedriva undervisningen samt själv- ständigt besluta om betyg utan att kraven på legitimation och be- hörighet är uppfyllda. För att detta ska vara möjligt krävs dock bland annat att den obehöriga läraren har tillräcklig kompetens för att undervisa i språket och att läraren är lämplig.32 Utredningen be- dömde i delbetänkandet att det beskrivna undantaget bör kvarstå till dess tillgången till behöriga lärare i ämnet modersmål har ökat.33 29Uppgift från 170404. 312 kap. 34 § behörighetsförordningen. 322 kap. 18 skollagen, 6 kap. 5 § skolförordningen och 8 kap. 1 c § gymnasieförordningen. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling Olika krav för behörighet att undervisa i ämnet svenska som andraspråk i olika delar av skolväsendet För behörighet att undervisa i ämnet svenska som andraspråk krävs dels en lärarexamen, dels att examen omfattar ämnesstudier i svenska som andraspråk eller att examen har kompletterats med ämnesstudier i svenska som andraspråk. Kraven på de kompletterande ämnes- studiernas omfattning varierar beroende på årskurs och skolform, vilket framgår av tabell 12.2 nedan. I de flesta fall motsvarar dessa krav de krav som ställs på ämnesstudiernas omfattning i relevant behörighetsgivande examen.34 * Motsvarande gäller också specialskolan och sameskolan. 12.1.4Olika möjligheter att förändra examensordningens krav Utredningens arbete med uppdraget att föreslå hur fler behörig- hetsgivande examina kan omfatta ämnena modersmål och svenska som andraspråk koncentreras på förändringar av grundlärarexamen. Detta då ämneslärarexamen redan omfattar möjligheter att läsa ämnena, då yrkeslärarexamen enbart inriktar sig mot gymnasie- 342 kap. behörighetsförordningen. 35Under åren 2011–2013 ställdes inte krav på ämnesstudier i svenska som andraspråk för behörighet att undervisa i ämnet i vissa av årskurser. Den som hade ämnes- studier i svenska meddelades också behörighet i svenska som andraspråk. ställs dock krav på ämneskunskaper i svenska som andraspråk för behörighet. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling skolans yrkesämnen och då undervisning i ämnen inte förekommer i förskolan. Grundlärarexamen utfärdas med tre olika inriktningar, inrikt- ning mot arbete i förskoleklassen och årskurs 1–3, inriktning mot arbete i årskurs 4–6 samt inriktning mot arbete i fritidshemmet. Tabell 12.3 nedan visar vilka krav som examensordningen ställer vad gäller vilka områden och ämnen som ska ingå i grundlärarexamens tre inriktningar och till vilken om- fattning. För examen ska också studenten ha fullgjort ett eller två examensarbeten om totalt 30 hp (för inri ktning mot fritidshemmet ett om 15 hp) i ett eller två av ämnena eller inom ramen för det fritidspedagogiska området. Källa: Högskoleförordningens bilaga 2, examensordningen. För att kunna inrymma ytterligare ämnen finns olika alternativ: –Förlänga någon eller några av inriktningarna. Att ge flera möjlighet att läsa något av ämnena modersmål eller svenska som andraspråk genom att förlänga en utbildning kan verka tilltalande. Att för- länga en utbildning innebär dock betydande kostnader såväl för den enskilda individen liksom för stat och kommuner. Det går också att ifrågasätta hur attraktiv en sådan förlängd utbildning skulle vara att läsa, inte minst i de fall förlängningen innefattar Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling studier i ämnet modersmål vilket är undantaget krav på legi- timation och behörighet för att få undervisa. –Justera kraven för den utbildningsvetenskapliga kärnan eller den verksamhetsförlagda utbildningsdelen när utbildningar omfattar dessa ämnen. Denna strategi skulle innebära att inte samtliga lärare får den gemensamma kunskapsbas att stå på som den utbildnings- vetenskapliga kärnan syftar till, en bas som bedöms vara av vikt både under utbildningen men också i det kommande yrkeslivet. Att ersätta hela eller delar av den verksamhetsförlagda utbild- ningsdelen för ytterligare ämnesstudier bedöms inte heller vara lämpligt då lärar- och förskollärarutbildningarna inte sällan får kri- tik för att de teoretiska delarna prioriteras på bekostnad av de mer praktiska och verksamhetsnära, och att utbildningens koppling till det kommande yrkeslivet därmed är för dålig. Att ytterligare skilja på innehållet mellan olika studentgrupper kan också medföra ökade kostnader. –Ersätta ett av de ämnen som ingår med något av ämnena modersmål eller svenska som andraspråk. För att nå en grundlärar- examen krävs att studenten har läst flertalet av de ämnen som eleverna läser i de årskurser som utbildningen är inriktad mot. Sär- skilt tydliga är kraven på svenska, matematik och engelska, det vill säga de ämnen som är de ojämförligt största i års- kurser 1–6. Att ersätta något av dessa ämnen är därmed svårt att göra utan att den grundläggande tanken om en klasslärare i de lägre årskurserna går förlorad. Däremot krävs ett val mellan olika ämnen i inriktningen mot årskurs 4–6, ett val som skulle kunna utökas till att omfatta fler ämnen utan att påverka studierna i svenska, matematik eller engelska. På motsvarande sätt skulle en student som läser med inriktning mot arbete i fritids- hemmet kunna få möjlighet att välja mellan fler ämnen än de prak- tiska och estetiska. –Göra ämnena modersmål eller svenska som andraspråk till ett val- bart alternativ inom ramen för de olika inriktningarna. Trots att det finns ett visst utrymme att läsa ett ytterligare ämne i in- riktningen mot förskoleklass och årskurs 1–3 är det p.g.a. examens- beskrivningens konstruktion inte möjligt att utfärda en examen som omfattar ett ämne utöver de ämnen som examensbeskriv- ningen fastslår ska ingå även om ämnesstudier i ett annat ämne de Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling facto har ingått. Det finns som redan nämnts vissa valmöjligheter i inriktningarna mot arbete i årskurserna 4–6 samt mot arbete i fritidshemmet. En utökad valmöjlighet betyder dock att andelen som väljer att läsa till exempel natur- eller samhälls- orienterande ämnen kan förväntas minska. 12.2Utredningens förslag för fler behöriga lärare i ämnena modersmål och svenska som andraspråk 12.2.1Förslag om en mer flexibel grundlärarexamen Utredningens förslag: Kraven för grundlärarexamen bör ändras så att ämnesstudier i något av ämnena svenska som andraspråk eller modersmål kan ingå i inriktningarna mot arbete i förskole- klassen och årskurs 1–3 respektive mot arbete i årskurs 4–6. Reglerna för behörighet att undervisa i något av ämnena bör förändras i och med detta. Förändringar av behörighetsreglerna bör också göras vad gäller krav på ämne- skunskaper i svenska som andraspråk för den grundlärare eller motsvarande som också läst ämnet svenska. Ökad flexibilitet i grundlärarutbildningarna för fler behöriga lärare kan inte ämnena modersmål eller svenska som andraspråk läsas i de lärarutbildningar som är inriktade mot tidigare års- kurser även om ämnena är viktiga delar av utbildningen i låg- och mellanstadiet. Detta påverkar möjligheterna att nå den kvalitet som eftersträvas i undervisningen i ämnena. Utredningen föreslår därför att examensbeskrivningen för grundlärarexamen ska justeras så att en högre grad av flexibilitet kan nås och det därmed blir möjligt att läsa ämnena svenska som andraspråk och modersmål i grundlärarutbild- ningen.36 En möjlighet för den blivande läraren att kunna välja att läsa något av ämnena i sin grundläggande utbildning bedöms, utöver möj- 36 I det fall beslut fattas om att minoritetsspråk ska särskiljas från modersmål och bli ett eget ämne i skolväsendet i enlighet med förslag i SOU 2017:91 bör även detta ämne kunna ingå i examen. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling ligheten att nå högre kvalitet i undervisningen, också leda till att anta- let behöriga lärare i ämnena ökar. Utredningen menade i delbetänkandet Utbildning, undervisning och ledning – reformvård till stöd för en bättre skola (SOU 2017:51) att ämnet modersmål och möjligheten till studiehandledning på modersmålet behöver utredas i särskild ordning för att elever med ett annat modersmål ska få så goda förutsättningar som möjligt att utveckla det aktuella språket. Detta står utredningen fast vid. En sådan utredning har dock ännu inte kommit till stånd som bristen på behöriga modersmålslärare är skriande. Utred- ningen väljer därför att, trots förslaget i delbetänkandet, lägga för- slag som rör möjligheten till utbildning i modersmål i ämnets nuva- rande form. Utredningen väljer att göra detta då huvudmannens skyldighet att erbjuda undervisning i en elevs modersmål är av- hängigt att det finns en lämplig lärare, det vill säga att bristen på lärare som är behöriga att bedriva undervisning i ämnet modersmål påverkar elevens möjligheter att ta del av undervisning i ämnet. Cirka en fjärdedel av samtliga elever har ut- ländsk bakgrund. Få lärare undervisar klasser där det inte finns någon eller några elever med en annan språkbakgrund än den svenska. Utredningen om elever som kommer till under senare årskurser (U 2016:05) föreslog att en särskild utredare ska tillsätts för att göra en bred översyn av ämnena svenska och svenska som andraspråk inom den obligatoriska skolan i syfte att säkerställa att alla elevgruppers behov av svenskunder- visning tillgodoses. Utredningen föreslog också att en analys av lärar- försörjningen i ämnena ska göras i samband med denna översyn. Denna utredning tillstyrker förslagen som U 2016:05 lämnade i dessa delar men väljer, precis som när det gäller ämnet modersmål, att trots detta lämna förslag som rör ämnet svenska som andra- språk då skolväsendets behov av kompetens inom området är stort. Risken för stoffträngsel och undanträngningseffekter i utbildningarna I grundlärarexamen med inriktning mot arbete i förskoleklass och årskurs 1–3 finns ett visst utrymme för fördjupning i de ingående ämnena, eller för profilering. Detta utrymme föreslås nu också kunna användas till att läsa ytterligare ett ämne för den student Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling som så önskar. Detta kommer därmed inte att påverka examensord- ningens krav på ämnesstudier i övriga ämnen för examen. Däremot påverkar det sådan fördjupning och breddning som lärosätena själva beslutat om. Den student som väljer att läsa något av ämnena modersmål eller svenska som andraspråk som valbart område i en grundlärarexamen med inriktning mot arbete i årskurs 4–6 kan däremot inte läsa någon av de befintliga inriktningarna mot samhällsorienterande ämnen, naturorienterande ämnen och teknik eller mot ett eller två praktiska eller estetiska ämnen. Detta kommer att påverka tillgången till behöriga lärare i dessa ämnen i mellanstadiet. Här finns dock också möjligheter att använda sig av ämneslärare och grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet för att klara undervisningen i dessa ämnen. Möjligheter finns också att efter examen komplettera sin behörighet i ytterligare ämnen i det av utredningen i kapitel 6 föreslagna Lärarlyftet liksom inom ramen för professions- programmet. Förslaget för lärare i årskurs 4–6 kommer också att på- verka möjligheten för den som har läst ämnet modersmål att fungera som en kvalificerad studiehandledare på modersmålet i till exempel de naturorienterande ämnena. Detta är en nackdel men utredningen menar att fördelarna ändå överväger. Förslaget kräver till exempel inte en genomgripande förändring av examensstrukturen. Dessutom bedöms modersmålsläraren i många fall också kunna få en bättre arbetssituation när hen också blir behörig att undervisa i ämnena svenska, matematik och engelska. och högskolor har, liksom regeringen, uppmärk- sammat behovet av att även grundlärare ska kunna läsa ämnena modersmål och svenska som andraspråk inom ramen för den behö- righetsgivande utbildningen.37 Tolv lärosäten har föreslagit regeringen att examensbeskrivningen för grundlärarexamen ska förändras på det sätt som utredningen nu föreslår för att svenska som andraspråk ska kunna läsas i grundlärarutbildningen. Utredningen bedömer att det både är möjligt och lämpligt att göra motsvarande ändringar även vad gäller ämnet modersmål. 37 Se (2014), och samt 11 andra lärosäten (2016). Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling En möjlighet att ta tillvara den språkkunskap som finns hos lärarstudenter Många av dagens legitimerade och behöriga modersmålslärare har läst en hel, eller delar av en, utländsk lärarutbildning. Detta kom- mer med stor sannolikhet att gälla även fortsättningsvis. En högre grad av flexibilitet i examensbeskrivningen bedöms kunna bidra till att de kunskaper och den kompetens som lärare med en utländsk utbildningsbakgrund besitter i större utsträckning kan tas till vara till exempel i de kompletterande utbildningar som erbjuds personer med utländsk lärarutbildning. Det är av många skäl angeläget för det svenska skolväsendet att kunna ta vara på den kompetens som finns. Det är också viktigt att frågan om språkstudierna har genom- förts inom ramen för en utländsk utbildning eller som komplette- rande studier inte avgör om en lärare ska anses vara behörig. är detta otydligt. För den som läser en svensk ämneslärarutbildning som omfattar ämnet modersmål krävs att studenten själv har språket som sitt modersmål. På samma sätt krävs för den som kompletterar en behö- righetsgivande examen med ämnesstudier i ett språk att hen har det aktuella språket som sitt modersmål. Det är nödvändigt att också den som läser en grundlärarutbildning som inkluderar ämnet modersmål har det aktuella språket som sitt modersmål för att ha sådana kun- skaper som krävs för att kunna bedriva undervisningen med tillräck- ligt hög kvalitet. Universitets- och högskolerådet bör därför att be- sluta om en sådan områdesbehörighet för grundlärarexamen. Ytterligare förslag som rör frågor om behörighet för att undervisa i ämnet modersmål finns i avsnitt 12.2.2. Huvudmannens möjligheter att tillgodose behovet av kompetens Dagens grundlärarexamen är tydligt styrd vad gäller poäng och inne- håll i övrigt. Avsikten med detta var bland annat att underlätta huvud- männens möjlighet att planera och tillgodose behovet av kompetens i verksamheten. Utredningens förslag kan komma att i någon mån påverka detta då inte alla lärare kommer att vara behöriga i samma ämnen, det vill säga pusselbitarna i det kompetenspussel som varje huvudman och rektor behöver lägga kommer att se olika ut. Detta är något som huvudmännen redan har stor vana av att hantera, Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling inte minst med tanke på hur ofta lärarutbildningen har reformerats under de gångna årtiondena. Utredningen bedömer att fördelarna med att fler grundlärare har behörighet att undervisa i ämnena modersmål och svenska som andraspråk tydligt överväger de eventuella organisa- toriska svårigheter som kan uppstå. För den som är intresserad av att bli lärare i låg- eller mellanstadiet och läsa något av ämnena moders- mål eller svenska som andraspråk bedöms möjligheten att läsa ämne- na inom ramen för en examen i stället för att behöva komplettera med ämnesstudier efter examen vara attraktiv. Detta bör därför också innebära att huvudmännen får lättare att hitta den lärarkompetens som behövs för att bedriva undervisningen i skolväsendet. De ämnen som den behörighetsgivande examen omfattar blir läraren som huvudregel också behörig att undervisa i. Detta bör också gälla för ämnena modersmål och svenska som andraspråk. Behörighetsför- ordningen bör därför förändras i och med att ämnena inryms i grund- lärarexamen. Det centrala innehållet i ämnena svenska och svenska som andraspråk sammanfaller i hög grad i tidigare årskur- ser. En lärare behörig att undervisa i svenska har därmed en god grund att stå på för att också bedriva undervisning i svenska som andraspråk i dessa årskurser. Utredningen föreslår därför att kraven för behörighet i svenska som andraspråk ska justeras, bland annat för den lärare som kompletterar med ämnesstudier efter examen, för lärare som både har ämnesstudier i svenska som andraspråk och i svenska. För dessa lärare bör kravet på ämnesstudier i svenska som andraspråk omfatta 15 högskolepoäng. Det nuvarande kravet om 30 högskolepoäng bör dock kvarstå för den som enbart har ämnesstudier i svenska som andraspråk. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling 12.2.2Förslag om förändrat krav för behörighet att undervisa i ämnet modersmål Utredningens förslag: En lärare som har ett annat språk än svenska som sitt modersmål och som har ämnesstudier om minst 30 högskolepoäng eller motsvarande i språkdidaktik med inriktning mot undervisning i ämnet modersmål ska vara behö- rig att undervisa i ämnet modersmål. Som ovan nämnts menar utredningen att ämnet modersmål och möj- ligheten till studiehandledning på modersmålet behöver utredas i sär- skild ordning. Detta för att fler elever ska få möjlighet att utveckla de kunskaper och värden som undervisningen i ämnet modersmål syftar till, och fler elever få det stöd som studiehandledning på modersmålet innebär. I avvaktan på att en sådan utredning kommer till stånd menar utredningen att vissa förändringar behöver genomföras, inte minst för att förstärka möjligheterna att eleverna får den undervisning de har rätt till. Ökad flexibilitet också vad gäller kravet för behörighet i ämnet modersmål Behörig att undervisa i ämnet modersmålet är, enligt dagens reglering, den som antingen har läst en ämneslärarexamen eller en äldre lärar- examen som omfattar ämnesstudier i modersmålet, eller den som har kompletterat sin behörighetsgivande lärarexamen med ämnesstudier om minst 30 högskolepoäng eller motsvarande i sitt modersmål.38 Då utbildningsvägarna är få och då möjligheten att få sin faktiska språk- kunskap prövad och tillgodoräknad är begränsad i flertalet av de cirka 150 olika språk som skolväsendet efterfrågar, begränsas också möjlig- heterna att ta tillvara den språkkompetens som finns bland blivande och redan yrkesverksamma lärare. En lärare ska ha sådana kunskaper i didaktik och ämnesdidaktik inklusive metodik som krävs för undervisning och lärande inom ämnet.39 Precis som att den blivande lärare i svenska som har svenska 382 kap. 34 § behörighetsförordningen. 39Högskoleförordningens bilaga 2, examensordningen. Vissa frågor om modersmål, svenska som andraspråk och språkutveckling