sou · H6B320 · 2018-03-19 00:00:00 — Det som anges i första stycket gäller även företag som är registrerade enligt 2 kap. 2 § och den som ingår i styrelsen för företaget eller är dess verk- ställande direktör eller ersättare för någon av dem. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.1, anger de omständigheter som särskilt ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek bestäms. Be- stämmelsen är, enligt andra stycket, tillämplig även på företag som är registrerade enligt 2 kap. 2 §, liksom deras ledningspersoner. Sanktionsavgiften ska bestämmas antingen inom det spann som anges i antingen 12 § eller fastställas i enlighet med 13 eller 14 §, varav de senare är tillämpliga enbart vid överträdelser av penningtvätts- reglerna. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständig- heter som anges i 4 § första stycket och 5 § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, såsom ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som erhållits till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som företaget eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. 4 För val av valutakurs och datum, se prop. 2016/17:173 s. 370 f. Paragrafen är utformad efter förebild av bland andra 15 kap. 9 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 10 § lagen om värde- pappersmarknaden och 27 § lagen om viss verksamhet med konsu- mentkrediter. 16 § Frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser enligt 3 § tas upp av genom sanktionsföreläggande. ska då tillämpa bestämmelserna om sanktionsföre- läggande i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse. Vid beslut om sanktionsavgift ska 15 kap. 11–14 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse tillämpas i fråga om verkställighet av beslut om sank- tionsavgift. Paragrafen reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer i företagets ledning enligt 3 § tas upp genom beslut om sanktionsföreläggande. ska då tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a– 9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Det framgår av andra stycket. Bland de hänvisade paragraferna finns också en preskrip- tionsbestämmelse, enligt vilken en sanktion, dvs. de som avses i 3 § tredje stycket förevarande lag, beslutas bara om sanktionsföreläg- gandet har delgetts mottagaren från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. (15 kap. 9 d §). Av tredje stycket följer att 15 kap. 11–14 §§ i nämnda lag ska tillämpas i fråga om verkställighet av beslut om sanktionsavgift. I de paragrafer som ska tillämpas finns bestämmelser om bland annat beslut om sanktionsavgift får verkställas utan föregående dom eller utslag, (12), indrivning (13 §) och preskription (14 §). Övervägandena finns i avsnitt 11.10.7. 17 § Om en kapitalförmedlare inte lämnar de upplysningar som den är skyldig att lämna enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 6 kap. 2 § 8, får besluta att företaget ska betala en försenings- avgift på högst . Avgiften tillfaller staten. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.5, möjliggör för Finans- inspektionen att besluta om förseningsavgift om en kapitalförmed- lare underlåter att lämna uppgifter i enlighet med de föreskrifter som har meddelat (4 kap. 2 §, jfr 6 kap. 2 § 8). Infor- mationen som ska lämnas kan till exempel avse uppgifter om löpande verksamhet eller dokumentation av kreditprövning. Bestämmelsen är inte tillämplig på företag som driver verksamhet efter registrering enligt 2 kap. 2 §. Paragrafen är utformad efter förebild av 15 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 11 § lagen om värdepappers- marknaden, 8 kap. 17 § lagen om betaltjänster och 28 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter 18 § Sanktionsavgiften eller förseningsavgiften ska betalas till Finans- inspektionen efter det att beslutet om att ta ut avgiften har vunnit laga kraft eller den som anges i beslutet. 19 § beslut om sanktionsavgift eller förseningsavgift får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 18 §. Om sanktionsavgiften eller förseningsavgiften inte betalas , ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestäm- melser om indrivning av statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om in- drivning av statliga fordringar m.m. 20 § En sanktionsavgift eller förseningsavgift faller bort i den utsträck- ning verkställighet inte har skett från det att beslutet att ta ut avgiften vann laga kraft. I paragraferna, sin berörs i avsnitt 11.10.6, finns bestämmelser som avser verkställighet av sanktionsavgift och förseningsavgift. Om inte verkställighet har skett från det att beslutet att ta ut avgiften vunnit laga kraft faller avgiften bort, dvs. fordran på särskild avgift preskriberas (20 §). Med verkställighet avses fak- tiska verkställighetsåtgärder. Preskriptionen är absolut. Det betyder att fullgörande inte kan krävas efter det att har gått sedan be- slutet vann laga kraft, även om verkställighet har skett under femårs- perioden avseende en del av sanktionsavgiften. Det som preskriberas är den del av avgiften som ännu inte drivits in (se prop. 2013/14:107 s. 90). Bestämmelserna motsvarar vad som gäller på finansmarknads- området i övrigt, se till exempel 15 kap. 11–14 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 25–28 §§ lagen om värdepappers- marknaden och 8 kap. 18–20 §§ lagen om betaltjänster. 21 § föreläggande eller förbud enligt denna lag får förenas med vite. Paragrafen reglerar möjlighet att förena ett före- läggande eller förbud med vite, och berörs i avsnitt 11.10.1. Para- grafen är utformad efter förebild av 15 kap. 20 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Motsvarande rätt för finns i till exempel 25 kap. 29 § lagen om värdepappersmarknaden, 8 kap. 25 § lagen om betaltjänster 32 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. Avgifter, bemyndiganden och överklagande 1 § Kapitalförmedlare och företag som driver verksamhet enligt denna lag efter registrering enligt 2 kap. 2 § ska bekosta verk- samhet enligt denna lag med årliga avgifter. får ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om sådana avgifter som Finans- inspektionen får ta ut med anledning av sin verksamhet enligt lagen. Bestämmelsen omfattar såväl avgifter av engångskaraktär som årliga avgifter. I 2 § 9 bemyndigas regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om avgifterna. Be- stämmelsen omfattar de verksamhetsutövare som har tillstånd (en- ligt 2 kap. 1 eller 6 §) samt företag som driver verksamhet enligt denna lag efter registrering enligt 2 kap. 2 §. För företag som är undantagna från tillståndsplikt enligt 2 kap. 3 § finns motsvarande bestämmelser om avgiftsuttag i respektive rörelselag. För finansiella företag finns föreskrifter om avgiftsuttag i förord- ningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos Finans- inspektionen samt i förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 11.11. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om 1.vilket innehåll en ansökan eller en anmälan om att få driva verksam- het enligt denna lag ska ha, 2.vilka uppgifter som ska ingå i en underrättelse enligt 2 kap. 7 §, 3.vilka åtgärder som en kapitalförmedlare ska vidta för att uppfylla de krav på genomlysning och sundhet som avses i 3 kap. 1 §, 4.vilken information som ska lämnas enligt 3 kap. 3 §, och på vilket sätt informationen ska tillhandahållas, 5.vad som ska iakttas vid inhämtande av uppgifter 3 kap. 4 §, 6.vad som ska iakttas vid en prövning enligt 3 kap. 4 §, 7.vad som ska iakttas vid hantering av klagomål enligt 3 kap. 6 §, 8.vilka upplysningar en kapitalförmedlare ska lämna till Finansinspek- tionen för dess tillsynsverksamhet enligt 4 kap. 2 § första stycket, och 9.sådana avgifter som avses i 1 §. I paragrafen anges vilka föreskrifter som regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer får meddela. Liknande bestämmelse finns i till exempel 16 kap. 1 § lagen om bank- och finansierings- rörelse. 3 § beslut enligt 5 kap. 10 § andra stycket samt beslut om sanktionsföreläggande får inte överklagas. beslut i övrigt enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla . Paragrafen, som berörs i avsnitt 11.12, reglerar vad som gäller i fråga om överklagande av beslut och om möjligheter att bestämma att vissa beslut ska gälla . Paragrafen är utformad efter förebild av 17 kap. 1 § lagen om bank- och finan- sieringsrörelse, 21 § lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, 12 § lagen om valutaväxling och annan finansiell verksamhet, 8 kap. 26 § lagen om betaltjänster och 35 § lagen om viss verksamhet med kon- sumentkrediter. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som vid ikraftträdandet driver verksamhet som är tillståndspliktig enligt denna lag, och som inte omfattas av undantag från tillståndsplikt, ska ansöka om tillstånd hos . Bolaget eller föreningen får, om en ansökan om tillstånd har getts in till inspektionen senast nämnda dag, fortsätta att driva verksamheten till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska bolaget eller föreningen upp- höra med verksamheten. 3.Det som sägs i punkten 2 gäller också för utländska företag som driver tillståndspliktig verksamhet enligt denna lag i från filial. 4.Ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som vid ikraftträdandet driver verksamhet enligt denna lag för vilken gäller skyl- dighet att ansöka om registrering, och som inte omfattas av undantag från denna skyldighet, ska ansöka om registrering hos . Bolaget eller föreningen får, om en ansökan om registrering har getts in till inspektionen senast nämnda dag, fortsätta att driva verksamheten till dess att anmälan eller ansökan har prövats slutligt. Om registrering vägras, ska bolaget eller föreningen upphöra med verk- samheten. 5.Det som sägs i punkten 4 gäller också för utländska företag som driver registreringspliktig verksamhet i från filial. 6.Om en bedömning som motsvarar den som anges i 3 kap. 4 § har gjorts före ikraftträdandet av denna lag ska den gälla även efter ikraftträ- dandet. 7.Sanktionsavgift enligt 5 kap. 11–14 §§ får tas ut endast för överträdelser som har skett efter ikraftträdandet. Av punkterna 2–5 framgår att redan pågående verksamheter som är tillståndspliktig eller registreringspliktig enligt denna lag får fort- sätta att drivas utan krav på tillstånd eller, om ansökan om tillstånd till har kommit in , tills dess att ansökan har prövats slutligt. Av punkten 6 följer att en före ikraftträdandet utförd passandebedömning som uppfyller kraven i 3 kap. 4 § inte behöver göras om. Övervägandena finns kapitel 13. 15.2Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Paragrafen behandlar undantag från tystnadsplikt beträffande upp- gifter som utväxlas för kreditupplysningsändamål. Ändringen av paragrafen, som berörs i avsnitt 11.8.1, innebär att företag som med tillstånd driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering kommer att, för kredit- upplysningsändamål, kunna utväxla uppgifter om krediter, betalnings- försummelser och kreditmissbruk på samma villkor som exempelvis kreditinstitut och värdepappersbolag. Bestämmelsen är relevant främst för kapitalförmedlare som tillhandahåller förmedlingstjänster avse- ende lånebaserad gräsrotsfinansiering. Även utländska företag som driver sådan verksamhet i enligt den nya lagen har samma möjlighet som svenska företag att utväxla uppgifter. 15.3Förslag till lag om ändring i lagen (1992:169) om utländska filialer m.m. Paragrafen innehåller en uppräkning av bestämmelser i andra lagar som reglerar utländska företags rätt att driva verksamhet i . Av den nya punkten 14, som berörs i avsnitt 11.3.2, framgår att det i den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering finns särskilda bestämmelser om rätt för utländska företag att driva verksamhet i . 15.4Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet Paragrafen reglerar anmälningsplikt avseende verksamhet med valuta- växling eller annan finansiell verksamhet. Genom första styckets hänvisning till lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism undantas de i det lagrum- met uppräknade verksamheterna från anmälningsplikten. Ändring- en av hänvisningen innebär att inte heller företag med tillstånd som kapitalförmedlare eller företag som efter registrering driver verksam- het enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmed- ling av finansiering omfattas av anmälningsskyldighet enligt före- varande lag. Se även 1 kap. 2 § lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Överväganden finns i avsnitt 12.4. 15.5Förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 2 kap. 3 § Genom tillägget i andra stycket punkten 2 kan ett värdepappers- bolag beviljas sidoverksamhetstillstånd för att driva viss verksamhet som kapitalförmedlare enligt den föreslagna nya lagen om viss verk- samhet med förmedling av finansiering. Paragrafen behandlas i av- snitt 12.2. 15.6Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 30 kap. 5 § Paragrafen reglerar sekretess för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i ett ärende hos statlig myndighet om innehav av aktier eller andelar. Med ärende om innehav av aktier ska förstås både ärenden i vilka prövar förvärv av kvalificerade innehav och ärenden där inspektionen prövar lämp- ligheten hos den som har ett sådant innehav (1992/93:NU9 s. 5). Ändringen i första stycket 3 innebär att sekretessregleringen vid ägarprövning för företag som är kapitalförmedlare enligt den före- slagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering blir densamma som för övriga typer av finansiella företag som nämns i paragrafen. Överväganden finns avsnitt 11.8.2. 30 kap. 6 § I paragrafen regleras sekretess för uppgifter i bland annat Finans- inspektionens verksamhet. I första stycket har en hänvisning till den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finan- siering lagts till. Detta innebär att sekretess gäller i Finansinspek- tionens tillsyn enligt den lagen. Överväganden finns i avsnitt 11.8.2. 15.7Förslag till lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846) Paragrafen reglerar omfattningen av tillsyn. Tillägget till första stycket innebär att undantaget från Konsument- verkets tillsyn inte blir tillämpligt på verksamheter som står under tillsyn av enligt den förslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering. be- håller således tillsynen över efterlevnaden av konsumentkreditlagen när det gäller företag som driver sådan verksamhet. Överväganden finns i avsnitt 11.9.1. 15.8Förslag till lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter I första stycket görs ett tillägg för företag som har tillstånd enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering (kapitalförmedlare). En kapitalförmedlare får, med stöd av sitt rörelsetillstånd, även lämna eller förmedla konsumentkrediter enligt förevarande lag utan särskilt tillstånd. Överväganden finns i avsnitt 12.3. 15.9Förslag till lag om ändring i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 1 kap. 2 § Paragrafen innehåller en uppräkning över de olika verksamheter som omfattas av lagen. Av den nya punkten 13 framgår att lagen är tillämplig även på kapitalförmedlare (punkten a) och på företag som efter ansökan om registrering driver verksamhet (punkten b) enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering. Att lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism bör gälla för kapitalförmedlare och företag som driver verksamhet enligt den nya lagen efter registrering behandlas i avsnitten 11.1 och 11.2.5. 1 kap. 3 § Paragrafen reglerar vilka verksamheter i utländska företag med filial i som omfattas av lagen. Ändringen innebär att förevarande lag omfattar även utländska företags filialer i som tillhandahåller sådan verksamhet som avses i den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmed- ling av finansiering. 1 kap. 4 § Ändringen av paragrafen är enbart en följd av ny numrering i 2 § första stycket. 2 kap. 7 § Ändringen av paragrafen innebär att kapitalförmedlare och företag som efter registrering driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen omfattas av förbudet enligt förevarande paragraf. För bestämmelsens innebörd, se prop. 2016/17:173 s. 227 f. 3 kap. 5 § och 6 § Ändringen i paragraferna är enbart en följd av ny numrering i 1 kap. 2 § första stycket. 3 kap. 18 § Ändringen av paragrafen innebär att kapitalförmedlare och företag som efter registrering driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen ska vidta angivna åtgärder för kundkännedom vid korrespon- dentförbindelser. Bestämmelsen omfattar sådana som enligt det fjärde penningtvättsdirektivet definieras som kreditinstitut och finan- siella institut, vilket är en utvidgning i förhållande till det tidigare direktivet som omfattade endast kreditinstitut. För en redovisning av bestämmelsen hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 268. 3 kap. 19 § Ändringen av paragrafen innebär att kapitalförmedlare och företag som efter registrering driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen ska vidta de i paragrafen angivna åtgärderna för kundkänne- dom när kunden eller kundens verkliga huvudman är en person i politiskt utsatt ställning eller en anhörig eller nära medarbetare till en sådan person. Vad som avses med en person i politiskt utsatt ställ- ning framgår i 1 kap. 8 § 5 och 9 § förevarande lag. För en redo- visning av bestämmelsen hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 245 f. och 531. 3 kap. 22 § Av paragrafen framgår vilka utomstående som en verksamhetsutövare får förlita sig på för att utföra åtgärder för att uppnå grundläggande kundkännedom. Den ändrade lagrumshänvisningen är föranledd av den nya num- reringen i 1 kap. 2 § första stycket. Av hänvisningen följer att paragrafen är tillämplig på kapitalförmedlare men inte på företag som efter registrering driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering. För en redovisning av bestämmelsen hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 274 ff., jfr prop. 2008/09:70 s. 188. 3 kap. 25 § I paragrafen finns bestämmelser om under vilka förutsättningar som kreditinstitut och finansiella institut kan tillämpa förenklade åtgär- der för kundkännedom avseende gemensamma konton, bland annat klientmedelskonton. Förenklade åtgärder avseende gemensamma konton kan tillämpas om kunden är en särskilt utpekad verksam- hetsutövare som omfattas av penningtvättslagen eller motsvarande krav enligt utländsk rätt, eller till följd av föreskrift i lag eller annan författning, är skyldig att hålla medel som förvaltas för någon annans räkning avskilda från egna tillgångar och medel. Kretsen av verk- samhetsutövare som ska kunna få tillgång till klientmedelskonton som omfattas av förenklade åtgärder är samma som kan användas som utomstående när en verksamhetsutövare förlitar sig på annans kundkännedomsåtgärder (se 22 §). Den ändrade lagrumshänvisningen är föranledd av den nya num- reringen i 1 kap. 2 § första stycket. Av hänvisningen följer att para- grafen är tillämplig på kapitalförmedlare, men inte på företag som efter registrering driver verksamhet enligt den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering. För en redovisning av bestämmelsen hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 277. 4 kap. 9 § Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt och om undan- tag från tystnadsplikten. Ändringen i andra stycket 2 är en följd av den nya numreringen av 1 kap. 2 § första stycket, och av lagrums- hänvisningen följer att paragrafen är tillämplig på kapitalförmedlare och företag som efter registrering driver verksamhet enligt den nya föreslagna lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering. 5 kap. 9 § Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från samkörnings- förbudet i 5 kap. 8 § förevarande lag. Av den ändrade lagrumshän- visningen följer att paragrafen är tillämplig på kapitalförmedlare och företag som efter registrering driver verksamhet enligt den nya före- slagna lagen om förmedling av finansiering. För en redovisning av bestämmelsen hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 546. 7 kap. 1 § Ändringen i paragrafen är en följd av den nya numreringen i 1 kap. 2 § första stycket. Bestämmelser om ingripanden för regelöverträdel- ser enligt förevarande lag finns i den föreslagna nya lagen om viss verksamhet med förmedling av finansiering (se avsnitten 11.10.2 och 11.10.5). Beslut vid regeringssammanträde . Gräsrotsfinansiering (på engelska crowd funding) är en liten men snabbt växande del av de finansiella marknaderna. Det som utmärk- er gräsrotsfinansiering är att många investerare, som var och en in- vesterar små belopp i ett särskilt projekt, samlas och sammanförs med dem som söker kapital genom en plattform på internet. finan- sieringsformen är huvudsakligen nationell, möjligen regional, med få gränsöverskridande exempel. Finansieringen kan t.ex. vara dona- tionsbaserad, belöningsbaserad, lånebaserad eller andelsbaserad. På regeringens uppdrag redovisade i decem- ber 2015 en kartläggning av gräsrotsfinansiering i . Två slut- satser som drog var att det finns ett behov av fördjupad analys och att det behöver klargöras vilka befintliga regler som kan träffa olika former av gräsrotsfinansiering. Finansinspek- tionen identifierade risker med särskilt andelsbaserad och lånebaserad gräsrotsfinansiering som sker genom plattformar. En särskild utredare ska därför bl.a. •kartlägga marknaden för plattformar för gräsrotsfinansiering, •analysera deltagarnas och plattformarnas roll, funktion och inci- tamentsstruktur, •analysera vilka regler som är tillämpliga på andelsbaserad och lånebaserad gräsrotsfinansiering, •analysera om det behövs en ny näringsrättslig lagreglering, eller om befintlig lagstiftning behöver justeras, •se över behovet av sanktioner, och •i förekommande fall, utarbeta nödvändiga lagförslag. Utgångspunkter för uppdraget ska vara att förbättra förutsättning- arna för utvecklingen av finansieringsformen som en alternativ käl- la till finansiering för små och medelstora företag, att möjliggöra för individer att hitta gemensamma finansieringslösningar i allmän- het inom civilsamhället, och att säkerställa ett högt konsumentskydd och investerarskydd i allmänhet för att främja förtroendet för och utvecklingen av plattformar för gräsrotsfinansiering. Uppdraget ska redovisas . Gräsrotsfinansiering är en liten men snabbt växande del av de fi- nansiella marknaderna. Den globala marknaden för gräsrotsfinan- siering uppgick till . Inom har uppskattat att marknaden uppgick till . Marknaden förväntas växa snabbt .