sou · H6B318 · 2018-03-14 00:00:00 — Sociala verksamheter i form av bl.a. träffpunkter och besök på äldreboende har i synnerhet ett stort värde för äldre personers välbefinnande. Trossamfunden är också viktiga kulturbärare och särskilt frikyrkorna och de ortodoxa och katolska kyrkorna är viktiga sammanhang för musik- och kör- livet, liksom andra kreativa verksamheter. Sammantaget vilar dessa verksamheter i stor utsträckning på trossamfundens möjligheter att bedriva sin religiösa verksamhet och i detta avseende är stödet till trossamfunden av stor betydelse. Den meningsskapande verksamheten har särskild betydelse för att personer som har en bakgrund i ett annat land än ska kunna upprätthålla sin kulturella identitet. Det judiska samfundet spelar en särskild roll för att bevara den judiska gruppens status som nationell minoritet i . Att individer som har kommit till känner sig trygga i sin egen identitet kan ha betydelse för deras förutsättningar att harmoniskt kunna samexistera med andra Trossamfundsstödet och dess effekter och på så sätt har trossamfunden en roll att spela i det mång- kulturella samhället. kan trossamfundens verksamheter konservera kulturella normer, levnadsmönster och föreställningar och därigenom vara ett hinder i skapandet av samhällsgemenskap och integration. Deras verksamheter kan även begränsa enskilda indi- viders utveckling av sin identitet, i synnerhet individer vars levnads- sätt eller sexuella läggning står i strid med vissa religiösa dogmer. Stödets betydelse för trossamfundens sociala verksamheter Ett socialt arbete för människor i nöd är för många religiösa män- niskor ett sätt att uttrycka sin tro och flera trossamfund ser ett socialt arbete som en del av den religiösa verksamheten. Flera tros- samfund bedriver därför ett omfattande socialt arbete riktat till människor som befinner sig i en utsatt situation, t.ex. genom stöd i flyktingmottagandet, integration av nyanlända och hjälp till socialt utsatta grupper. Detta arbete omfattar både organiserade och spon- tana insatser såsom natthärbärge, soppkök, utdelning av matkassar och ekonomiska bidrag. Insatserna riktar sig ofta till människor som står långt ifrån samhället och som socialtjänst eller andra delar av myndighetssamhället inte når. Det kan röra sig om asylsökande, flyktingar och utsatta EU-medborgare. Trossamfunden genomför också insatser inom sjukvården, kriminalvården och krisberedskapen. Sammantaget har denna sociala verksamhet stor betydelse för de personer den berör, men även för samhällets gemenskap och välfärd. Det är svårt att bedöma i vilken utsträckning stödet påverkar trossamfundens förmåga att genomföra dessa sociala insatser. I vissa avseenden är stödet en förutsättning för att verksamheter ska kunna bedrivas på nuvarande nivå. Det gäller i synnerhet den andliga vår- den inom sjukvården som till stor del finansieras direkt av det stat- liga stödet. Att det finns ett organiserat trossamfundsliv är också en förutsättning för att berörda myndigheter ska kunna nå fram till och samverka med företrädare för trossamfunden i dessa frågor. Utredningen bedömer att stödet bidrar till att utveckla organiser- ingen inom det religiösa civilsamhället, vilket i sin tur gör det möj- ligt för trossamfund, ideella organisationer, kommuner och myn- digheter att verka gemensamt för att bemöta människor som är i behov av olika former av stöd. Trossamfundsstödet och dess effekter Utredningen har i sin enkät ställt frågor om vilka verksamheter som är viktigast för trossamfunden och av dessa framgår att det inte finns något samband mellan hur aktivt ett samfund är när det kommer till att förmedla hjälp och stöd till nyanlända eller socialt utsatta och hur beroende det är av organisationsbidrag. De tros- samfund som har en tradition av att bedriva sociala insatser, där- ibland flera frikyrkor, har skapat en insamlingsverksamhet och finansierar därigenom detta arbete. Andra samfund är aktiva efter- som det har kommit flyktingar till med samma religiösa bakgrund. Detta är verksamheter som görs oavsett om trossam- funden får ta del av ett statligt stöd eller inte, men stödet skapar vissa grundförutsättningar för de sociala insatserna såsom tillgång till loka- ler och personal. På så sätt går det att påstå att trossamfundsstödet har en effekt för att stimulera trossamfundens sociala insatser. 9.5.3Stödets effekt på demokratin och demokratiska värderingar Utredningens bedömning: Stödet kan stimulera den demo- kratiska uppbyggnaden av trossamfunden genom att det bidrar till att trossamfunden organiserar sig i enlighet med en formell föreningstradition. Vidare kan stödet bidra till att stärka grund- läggande demokratiska värderingar i samhället genom att tros- samfunden måste förhålla sig till gällande demokratikriterium. I kapitel 7 ger utredningen en övergripande redogörelse för tros- samfundens påverkan på den demokratiska delaktigheten och på demokratiska värderingar samt deras roll i att möta antidemokra- tiska värderingar och våldsbejakande extremism. Utredningens ana- lys visar att trossamfunden kan ha betydelse för demokratin. Stödet bidrar först och främst till att människor kan åtnjuta sin religions- frihet, vilket redogörs för ovan, men det kan också ha en viss effekt för att stimulera den demokratiska delaktigheten och stärka grund- läggande demokratiska värderingar. Såsom det framgår av tidigare bedömningar är det emellertid svårt att bedöma i vilken utsträck- ning som stödet i sig har en effekt för demokratin. Utredningen kan konstatera att stödet bidrar till att flera tros- samfund har organiserat sig i enlighet med en formell förenings- Trossamfundsstödet och dess effekter Församlingar organiserar sig som ideella föreningar för att få rättskapacitet. De har interna val till styrelser, sätter upp för- eningsstadgar, håller årsmöten och skriver årsredovisningar. Det är svårt att bedöma i vilken utsträckning olika församlingar verkligen utövar en traditionell föreningsdemokrati, men generellt sett kan stödet anses påverka organiseringen och därmed ge positiva demo- kratieffekter, särskilt eftersom flera församlingar organiserar en del av befolkningen som i stor utsträckning saknar föreningserfaren- het. Det finns dock inte ett krav på en demokratisk organisering för att få stöd, men stödet förmår det religiösa civilsamhället till en formell organisering. Detta är av värde för den svenska demokratin. Utredningen anser vidare att trossamfunden kan bidra till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som sam- hället vilar på. Religion i allmänhet kan utgöra en moralisk kraft i samhället som kan ha betydelse i försvaret mot samhällsuttryck som står i strid med grundläggande människovärden. Religionen kan motivera människor till etiska ställningstaganden för alla män- niskors lika värde och till att göra insatser för andra människors välbefinnande. Det finns också flera exempel på trossamfund som agerar aktivt för att motverka rasism, diskriminering och antidemo- kratiska tendenser i samhället. Det är emellertid svårt att bedöma i vilken utsträckning som stödet i sig stimulerar trossamfunden till att upprätthålla och stärka grundläggande demokratiska värderingar. Det är inte heller tydligt att trossamfunden i alla avseenden verk- ligen bidrar till att upprätthålla dessa värderingar. Det finns exem- pel på att trossamfund agerat på ett sätt som försvagar grund- läggande demokratiska värderingar, i synnerhet när det gäller frågor om jämställdhet, HBTQ-rättigheter och enskilda individers möjlig- heter att åtnjuta sina fri- och rättigheter. Utredningen anser dock att stödet kan ha en viss normerande effekt eftersom trossamfunden måste förhålla sig till gällande demo- kratikriterium. Trossamfunden blir tvungna att ha insyn i försam- lingarnas verksamheter och kan behöva svara på frågor om en försam- ling inte anses uppfylla de villor som gäller. har vidtagit åtgärder för att skydda grundläggande värderingar, t.ex. genom att anta riktlinjer för hur församlingarna bör förhålla sig i centrala värderingsfrågor. Vidare kan ett trossamfund som tar emot statsbidrag ta del av de utbildningar som SST erbjuder. Det gäller bl.a. utbildningar om mänskliga rättigheter och dessa kan bidra till Trossamfundsstödet och dess effekter att stärka samfundens arbete med demokratifrågor. Genom att ta emot stöd blir trossamfunden också en del av ett offentligt sam- manhang där det finns förväntningar på trossamfundens agerande och där samtal om bl.a. demokrati och jämställdhet kan föras. Detta kan motivera demokratifrämjande insatser inom trossamfunden. 10 Motiv, mål och stödformer Enligt kommittédirektivet ska utredningen föreslå ett eller flera mål för statens stöd till trossamfund. Målen bör vara formulerade på ett sätt som är anpassat till den nuvarande och framtida mång- falden av trossamfund i och till behoven i samhället. Vidare ska målen utformas så att de inte inskränker trossamfundens ställ- ning som självständiga organisationer och de bör avspegla reger- ingens avsikt att stödet till trossamfunden ska främja demokrati och delaktighet, med respekt för jämställdhet och människors lika värde. I direktivet betonas också vikten av mål som gör det möjligt att följa upp att stödet ger den effekt som lagstiftaren har tänkt sig. Enligt direktivet ska utredningen också föreslå eventuella för- ändringar av statens nuvarande stöd till trossamfund i syfte att nå det eller de föreslagna målen. Mål och stödsystemet ska utformas så konfessionsneutralt som möjligt. Med anledning av tilläggsdirektiv om utbildningsfrågor när det gäller trossamfundens församlingsföre- trädare har utredningen även särskilt sett över det verksamhetsbidrag som fördelas till teologiska utbildningar. 10.2Motiv till och målsättning med det statliga stödet till trossamfund 10.2.1Om krav på ett övergripande motiv och mål vid bidragsgivning Regering och riksdag har betonat vikten av att stats- finansierad verksamhet och statsbidrag ska resultatstyras och följas upp. Av budgetlagen (2011:203) framgår att regeringen i budgetpro- positionen ska lämna en redovisning av de resultat som uppnåtts i Motiv, mål och stödformer verksamheten i förhållande till de av beslutade målen. Kravet ska ses mot bakgrund av vikten av att säkerställa att skatte- medel går till de verksamheter som de är avsedda för och att de ger önskvärd effekt. Som nämndes i kapitel 9 framgår det av proposi- tionen En politik för det civila samhället att det för alla bidrags- former bör finnas övergripande syften (prop. 2009/10:55). Genom att ange klara och tydliga motiv till varför bidrag ges blir bidragen tillgängliga för allmänheten. Det blir därigenom också möjligt att utvärdera och ompröva bidragen. Enligt propositionen ska det även finnas mätbara mål för alla bidragsformer, förutom när det gäller organisationsbidraget. Medan det övergripande motivet visar varför staten fördelar ett bidrag handlar målsättningen om vad man vill uppnå med ett bidrag. Ett problem med mål och resultatstyrning, som lyftes i slutbe- tänkandet Rörelser i tiden, är att det kan finnas en konflikt mellan å ena sidan regeringens önskan om att värna om den ideella sektorns självständighet och oberoende, och å andra sidan regeringens strä- van att åstadkomma ökad mål- och resultatstyrning (SOU 2007:66 s. 115). För detaljerade mål skulle kunna innebära att de ideella organisationerna blir utförare av en offentlig verksamhet och att de därmed förlorar sitt oberoende, medan en brist på tydliga mål gör att det inte går att ställa några krav på att de medel som fördelas går till den verksamhet de är avsedda för. För att fastslå principer om samverkan mellan det offentliga och ideella organisationer ingick regeringen, Kommuner och Landsting och ett flertal idé- burna organisationer inom det sociala området en överenskommelse 2008. Den första principen som behandlades i överenskommelsen var respekten för organisationernas självständighet och oberoende. I propositionen En politik för det civila samhället fastslogs detta som en av sex principer för uppföljningen av politiken. Detta inne- bär bl.a. att organisationerna ska kunna bedriva sin verksamhet utan obefogad kontroll och inblandning samt att den statliga styr- ningen inte blir alltför omfattande (a. prop. s. 55). Målsättningar för bidrag måste därför utformas med hänsyn till föreningslivets obero- ende. Respekten för trossamfundens integritet var också vägledande vid införandet av stödet till trossamfunden. Motiv, mål och stödformer 10.2.2Motivet till det nuvarande stödet Som framgår av avsnitt 3.2.1 infördes det statliga bidraget till andra trossamfund än efter att det i ett flertal motioner i framförts att frikyrkorna var i ett ekonomiskt underläge gentemot . Höjningar av mervärdesskatten och arbetsgivaravgiften ansågs ha drabbat frikyrkorna hårt. Detta eko- nomiska underläge bedömdes vara otillfredsställande ur religions- frihetssynpunkt. Det stöd som infördes syftade till att förbättra förutsättningarna för de ekonomiskt svaga trossamfunden ”att hålla lokaler samt erbjuda religiös service i form av gudstjänst, själavård och liknande” (bet. KrU 1971:15 s. 2). Utredningen om kyrkans personal och om samfundstöd, vilken ingick som en del av det omfattande utredningsarbete som följde principbeslut om relationsändringen mellan staten och , såg över trossamfundsstödets motiv, mål och villkor (SOU 1997:45). Utredningen kom fram till att stödet hade haft en tydlig effekt på samfundens möjligheter att erbjuda människor reli- giös service och gemensamhet. Samfunden spelade en viktig roll genom att tillfredsställa människors behov av andligt stöd. De hade även en särskilt viktig roll vid stora samhällsförändringar, katastrofer eller olyckor. Utredningen ansåg vidare att trossamfunden var särskilt bety- delsefulla för personer som invandrat till . För dessa perso- ner kunde samfunden erbjuda gemenskap och vägledning till hur de kan förhålla sig till det nya livet. Utredningen argumenterade också för att samfunden kunde erbjuda ett stöd för människor vid etiska ställningstagande om vad som är rätt eller fel i det egna livet liksom i relationen till andra. På detta sätt kunde trossamfunden bidra till att skapa harmoni och gemenskap i samhället. Dessutom menade utredningen att demokratin vinner på att det finns en mångfald av samfund som är engagerade i samhällsdebatten. Trossamfunden kunde bidra till att medlemmarna ökar sin vilja och förmåga att aktivt ta del i samhällsgemenskapen. Utredningen ansåg att det arbete som trossamfunden gör sam- mantaget överensstämde med statens mål för samhällsgemenska- pen. Det fanns därför anledning för staten att stödja trossamfun- den och utgångspunkten för stödet ansågs vara samhällsnyttan. Motiv, mål och stödformer Av den efterföljande proposition framgår på samma sätt att det främsta stödmotivet är att trossamfund generellt sett är samhällsnyt- tiga (prop. 1998/99:124 s. 60 f.). Vidare framgår att ett aktivt sam- fundsliv har betydelse för att upprätthålla och utveckla de grundlägg- ande värderingar som samhället vilar på och för att stärka vitaliteten i demokratin. Aktiva och vitala trossamfund kan också minska ut- rymmet för extrema rörelser inom trosområdet. Verksamheten inom trossamfunden kan därutöver bidra till att fylla behov av en grund- läggande identitet och kulturell gemenskap. Trossamfunden har i detta avseende betydelse för religiösa minoriteters möjligheter till att behålla och utveckla sin kultur. kan samfunden vara ett stöd för invandrare att integreras i samhället. Ett ytterligare motiv till stödet är enligt propositionen att det bidrar till likställig- het mellan och andra trossamfund. 10.2.3Nuvarande mål för statens stöd Det nuvarande målet för stödet är att det ska bidra till att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervis- ning och omsorg. Målsättningen följer i stora drag det ursprungliga motivet till stödet som formulerades i samband med stödets tillkomst 1971, dvs. att förbättra förutsättningarna för ekonomiskt svaga tros- samfund att hålla lokaler samt erbjuda religiös service i form av guds- tjänst, själavård och liknande (bet. KrU 1971:15 s. 2). Utredningen om kyrkans personal och om samfundstöd före- slog att stöd skulle ges med krav på motprestation. Mål borde där- för sättas upp för stödet och målstyrningen skulle förbättras genom att verksamheter som svarar mot särskilda samhällsbehov priorite- rades. Utredningen föreslog att en större andel av stödet skulle för- delas i form av ändamålsenliga bidrag. Därutöver skulle stödberät- tigade trossamfund antingen få ta emot ett basstöd eller få hjälp av att ta in medlemsavgifter, s.k. statlig avgiftshjälp. Förslagen ogillades dock av trossamfunden. Flera samfund menade i sina remissvar att den föreslagna förskjutningen från ett generellt basstöd till ändamålsenliga bidrag skulle kunna leda till att samfundens kärnverksamhet hotades och därmed församlingarnas möjligheter att bedriva samhällsnyttig verksamhet. Motiv, mål och stödformer en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta nya förslag. Enligt arbets- gruppens förslag, som presenterades i departementspromemorian Sta- tens stöd till andra trossamfund än (Ds 1999:12), skulle den huvudsakliga målsättningen för statens stöd även fortsätt- ningsvis vara att ge samfunden förutsättningar att bedriva en aktiv och långsiktig religiös verksamhet. Regeringen följde arbetsgruppens förlag. I förarbetena anförs vidare att i målet inte bör rymmas en generell ambition av att jämna ut de ekonomiska förutsättningarna mellan trossamfunden genom att särskilt stödja samfund med svag ekonomi. Stödet ska visserligen även i fortsättningen kunna användas för att underlätta för mindre församlingar att bedriva sin verksamhet, men det ska inte vara så stort att det förhindrar en demografisk betingad strukturomvandling, dvs. nedläggningar av församlingar som har för få medlemmar för att verka (a. prop. s. 61 f.). 10.2.4Trossamfundens åsikter om den nuvarande målsättningen Den nuvarande målsättningen är utformad utifrån en i huvudsak uppfattning av vad en religiös verksamhet omfattar. Be- greppen gudstjänst och själavård är begrepp som är sprungna ur en kontext även om de kan ha en motsvarande innebörd inom andra religiösa traditioner. I lagen (1998:1593) om trossamfund de- finieras ett trossamfund som en gemenskap för religiös verksam- het, i vilken det ingår att anordna gudstjänst. Enligt förarbetena till lagen ska begreppet gudstjänst förstås i vid bemärkelse så att exem- pelvis sammankomster för gemensam bön och meditation normalt innefattas (prop. 1997/98:116 s. 20 f.). Utredningen har i intervjuer med samfundsföreträdare liksom i enkäten till trossamfunden ställt frågor om begreppen ”gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg” ger en korrekt beskrivning av den religiösa verksamhet som samfunden bedriver. Det framgår av enkäten att fler än åtta av tio instämmer helt med att målsättningen är en korrekt beskrivning av deras religiösa kärnverksamhet, medan ett fåtal enbart delvis instämmer eller anser att den varken är felaktig eller korrekt. Detta gäller t.ex. för de buddhistiska församlingarna och för några muslimska samfund. Buddhister anordnar inte gudstjänst medan muslimer snarare använder benämningen bön. Motiv, mål och stödformer inte heller vara en särskilt korrekt beskrivning för buddhister och muslimer. Företrädarna för det judiska samfundet menar också att begreppet själavård inte används inom judendomen, men dess inne- börd svarar mot aktiviteter som trossamfundet gör. På vilket sätt och i vilken omfattning trossamfunden bedriver sin religiösa verk- samhet skiljer sig också åt, vilket framgår av kapitel 6. Några tros- samfund menar dessutom att målsättningen enbart omfattar en del av de aktiviteter som trossamfundet gör och att den inte beskriver verksamheter såsom ungdomsföreningar, internationellt arbete och socialt arbete riktat till t.ex. nyanlända och behövande. 10.3Förslag till motiv, mål och stödformer för statens stöd till trossamfunden 10.3.1Religionsfriheten ska vara det huvudsakliga motivet till trossamfundsstöd Utredningens bedömning: Religionsfriheten ska ses som det huvudsakliga motivet till varför staten ger ett stöd till trossam- funden. Det statliga stödet ger olika trossamfund likartade för- utsättningar för en religiös verksamhet och ger alla människor, oavsett religiös bakgrund, samma grundläggande möjligheter att utöva sin religion i . Ett ytterligare motiv till att stödja trossamfunden är värdet av den samhällsnyttiga verksamhet som de kan utföra. Stödet skapar dessutom förutsättningar för en dialog mellan trossamfunden och staten och kan bidra till en demokratisk utveckling inom trossamfunden. Som nämnts ovan var det ursprungliga motivet till att statens stöd till andra trossamfund än inrättades 1971 att man ville förbättra förutsättningarna för de ekonomiskt svaga trossam- funden att hålla lokaler samt erbjuda religiös service. I förarbetena till lagen (1999:932) om stöd till trossamfund ändrades dock stöd- motivet och det angavs i stället att ”Det främsta stödmotivet är att trossamfund liksom många andra typer av frivilligorganisationer generellt sett är samhällsnyttiga och av det skälet värda att stödjas” (prop. 1998/99:124 s. 60). Även om trossamfunden generellt sett kan anses vara samhällsnyttiga anser utredningen att detta inte kan Motiv, mål och stödformer vara det främsta motivet till att staten ger ett särskilt stöd till tros- samfunden. Om samhällsnyttan vore det huvudsakliga skälet till att stödja trossamfund skulle det vara mer lämpligt att trossamfunden tar emot stöd i egenskap av civilsamhällsorganisationer och inte genom den särskilda ordning som enbart gäller för trossam- fund. Utredningen anser i stället att religionsfriheten ska ses som det huvudsakliga motivet till stödet. Stödet kan därmed inte likställas med de stöd som fördelas till andra civilsamhällsorganisationer. artikel 9 om tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet innebär att staten är skyldig att förhålla sig neutral och opartisk till olika trosuppfattningar. Som nämnts ovan inrättades stödet till andra trossamfund än för att förbättra förutsättningarna för de ekonomiskt svaga trossamfunden. Det var vidare av likställighetsskäl som en kostnadsfri avgiftshjälp infördes även för andra trossamfund än (prop. 1995/96:80 s. 29; se även 4.4.3). Genom att staten fördelar ett stöd och hjälper trossamfunden att ta in medlemsavgifter får alla trossamfund lik- artade förutsättningar för sin religiösa verksamhet och därmed för- säkrar sig staten om att inget trossamfund ges en i förhållande till staten särskilt fördelaktig ställning i samhället. Vidare framgår det av internationella konventioner som anslutit sig till att staten ska främja tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet (se avsnitt 12.4.5 och 12.5.1). Det finns ingen skyl- dighet att fördela ett stöd till trossamfund, men genom ett stöd kan staten se till att alla människor oavsett religiös bakgrund ges relativt sett samma grundläggande möjligheter att utöva sin religion och åt- njuta sin religionsfrihet i . Samhällsnyttan är fortfarande ett viktigt motiv till att stödja trossamfunden Utredningens bedömning att staten i första hand bör stödja tros- samfunden ur religionsfrihetssynpunkt innebär inte att samhälls- nyttan inte också ska ses som ett viktigt stödmotiv. Trossamfun- dens verksamhet har generellt sett betydelse för många människors välbefinnande och för samhällsgemenskapen i stort och detta är ett skäl för staten att stödja trossamfunden. Att staten stödjer tros- samfunden eftersom deras verksamhet ses som samhällsnyttig är Motiv, mål och stödformer också en anledning till att stödet är villkorat med ett demokrati- krav.