sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — Digitaliseringen gör att konstnärerna kan nå ut till en stor publik till en lägre kostnad. Detta går inte av sig själv utan sker ofta i samarbete med mellanleden som ökar i betydelse i den digitala ekonomin, vilket också innebär att konstnärerna måste dela med sig av sina upphovsrättsliga ersättningar. Digitaliseringen innebär vidare nya sätt att ta betalt från konsumenterna. Konsumenterna har i realiteten lägre betalningsvilja för digitala upplevelser än för de traditionella. Det innebär prispress inom alla led. Detta ger konst- närerna ett dilemma eftersom deras kreativa arbete inte på samma sätt som distributionen kan göras till en lägre kostnad. En konse- kvens av digitaliseringen är ökade inkomstskillnader mellan konst- närer. Den ökade inkomstkoncentrationen kan leda till att konst- närer väljer att lämna yrket då det inte går att försörja sig med konsekvensen att mångfalden av konstnärliga uttryck krymper. Det finns också vissa tecken på ändrade relationer mellan upphovsmän och mellanleden som innebär att konstnärerna måste ta större ansvar och risk för att utveckla sitt konstnärskap. Konstnärernas möjligheter att bevaka att de får rimliga ersätt- ningar för nyttjandet av sina verk och att ersättningarna betalas ut försvåras genom digitaliseringen. Kunskaperna om och förmågan att ingå ett avtal får ökad betydelse med digitaliseringen. Värdefullt i sammanhanget är att det förefaller finnas en vilja att ersätta Utredningens bedömningar och förslag konstnärerna vilket är logiskt eftersom ett gott samarbete mellan konstnär och mellanled skapar långsiktiga värden för båda parter. Det konstnärliga verket kan enkelt kopieras och spridas. Det innebär att det blir svårare att kontrollera olagligt utnyttjande av upphovsrättsskyddat material. Bransch-, intresse- och kollektiva förvaltningsorganisationer blir allt viktigare eftersom de ska bevaka och hantera konstnärernas intressen. Den pågående EU-översynen på upphovsrättsområdet visar att man från kommissionens sida uppmärksammat att det råder obalans mellan aktörerna på mark- naden och att det finns oklarheter kring vissa regler om upphovs- rätt. Problem som lyfts fram är brist på transparens kring avtalen, möjligheter att kringgå regelverk, ökad komplexitet med både digi- tala och traditionella marknader, svagare förhandlingsposition för enskilda upphovspersoner och olika regelverk och fragmentisering av marknader i . För att skapa bättre förutsättningar för konstnärerna att dra nytta av digitaliseringens alla möjligheter behövs ett spektrum av åtgärder. Det handlar om insatser både från det offentligas och från branschaktörernas sida. De privata aktörernas roll är bl.a. att driva den tekniska utvecklingen, träffa avtal som ger balans mellan par- ter, anpassa tjänster efter konsumenternas efterfrågan och behov m.m. Statens roll blir att stimulera och stödja utvecklingen och på olika sätt stärka konstnärernas möjligheter att arbeta yrkesmässigt. Digitaliseringen griper in i konstnärernas yrkesliv på många plan. Det innebär att de insatser som utredningen föreslår för att möta den snabba digitala utvecklingen är spridda i flera avsnitt i detta kapitel. Det är uppenbart att det på olika sätt kommer att vara viktigt att ta tillvara digitaliseringens möjligheter för att nå de kul- turpolitiska och konstnärspolitiska målen. ska med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen verka för kul- turens utveckling och tillgänglighet genom att fördela och följa upp bidrag och genomföra andra främjandeåtgärder. I sitt arbete med att utveckla bidragsgivningsprocessen avser att tillsam- mans med andra kulturmyndigheter utveckla en gemensam portal för att erbjuda bättre service till bidragssökande.21 har gjort flera utredningar om digi- taliseringen av offentligt finansierad kultur, senast en förstudie 21 budgetunderlag 2018–2021. Utredningens bedömningar och förslag 2016.22 Fokus för är att det offentliga behöver säker- ställa både möjligheterna att ta del av kulturlivet oavsett var i landet man bor och att erbjuda ett kulturutbud som är relevant för männi- skor med olika värderingar, livsvillkor och förutsättningar. Kultur- rådet adresserar ett antal problem som gäller den konstnärliga kva- liteten när kultur distribueras på ett nytt sätt, brist på kunskap om området, osäkerhet om upphovsrätten och problem med bristande ekonomiska resurser. Man lyfter också fram att kulturinstitutioner kan ha en traditionell syn på exempelvis hur en teaterföreställning eller konsert bör vara och att man tolkar sitt uppdrag utifrån den analoga verksamheten. finns inte någon övergripande samlad strategi för digitaliseringen inom den offentligt finansierade kulturen Det går dock att dra paralleller till och lärdom av andra politikområden där regeringen tagit fram strategier för den utveckling man vill främja, t.ex. inom upphandlings- och livsmedelsområdena. Digitaliseringen av det svenska kulturarvet har i många avseenden kommit längre än digitaliseringen inom andra kulturområden. Regeringen presen- terade 2011 en nationell strategi för arbetet med att digitalisera, digitalt bevara och digitalt tillgängliggöra kulturarvsmaterial och kulturarvsinformation 2012–2015.23 Strategin innehöll riktlinjer för hur institutionernas arbete skulle genomföras och följas upp. Ett samordningssekretariat (Digisam) inrättades vid Riksantikvarie- ämbetet. är verksamheten inordnad i ämbetets organisation. Utredningen föreslår, med inspiration från kulturarvsområdet, att regeringen tar fram en samlad strategi för digitaliseringen av den offentligt finansierade kulturen. Frågor som kan ingå är omvärlds- analys för att institutionerna ska hålla sig uppdaterade med den digitala utvecklingen, styrning, ledning, kompetensförsörjning, teknik, finansiering och samverkan mellan aktörer. Ett samordnings- sekretariat inrättas vid . Även om den tekniska utvecklingen innebär att konstnärer kan upprätta direkta kanaler med publik och kunder finns starkt dominerande aktörer som både kan uppträda som beställare, pro- 22Kulturrådet (2016). Ökad digitalisering av offentligt finansierad kultur i . 23Regeringskansliet (2011). Nationell strategi för arbetet med att digitali- sera, digitalt bevara och digitalt tillgängliggöra kulturarvsmaterial och kulturarvs-information 2012–2015. Utredningens bedömningar och förslag ducenter och distributörer av digitala verk. Dessa aktörers mark- nadsdominans är ofta så stor att de kan diktera villkoren för konst- närernas tillträde till deras plattformar. Affärsmodellerna är inte alltid transparenta och mycket tyder på att en stor del av intäkterna från nyttjande av upphovsmännens verk går till plattformarna. Ut- redningens bild är att de flesta konstnärer saknar förmåga att fullt ut tillvarata de möjligheter som finns genom den digitala tek- niken. För att stärka denna förmåga föreslår utredningen att får i uppdrag att analysera konstnärernas förut- sättningar att verka i det nya digitala landskapet. Det kan bl.a. om- fatta möjligheterna att sprida och skydda sina verk, nya ersättnings- former och affärsmodeller samt kunskapsuppbyggnad avseende upphovsrätt. Analysen ska ske i samverkan med upphovsrättsorga- nisationer inom de olika konstområdena samt med ().24 ska utifrån sin analys även utveckla sin rådgivningsverksamhet avseende det digi- tala området. som digitaliseringen ger konstnärerna nya utmaningar kan man konstatera att konst- och kulturområdet inte befinner sig i periferin utan att konstnärligt skapande befinner sig i kärnan av den digitala ekonomin för kulturella och kreativa näringar. Det är det kulturella och kreativa innehållet som driver och är den största inkomstkällan i den digitala ekonomin. Förbättrade yrkesvillkor för konstnärerna är en förutsättning för att denna kärna inte ska ur- holkas. De kreativa och kulturella näringarna är en viktig del av konstnärernas arbetsmarknad som det konstnärliga skap- andet har stor betydelse för tillväxt och arbetsmöjligheter i intillig- gande näringar. Kunskapen om sambandet mellan konst och när- ingslivsutveckling behöver stärkas. generella insatser för företagens digitalisering är värdefullt också för kultursektorn. Ett exempel är verkets s.k. checkar för digitalisering som ger små företag möjlighet att anlita ny kompetens för sitt utvecklingsarbete i syfte att öka företagets digitala mognad och skapa nya värden. Det kan handla om att ta fram strategier och planer för fortsatt digitalisering, identifiera nya affärsmodeller, digitalisera verksamhet och processer, utveckla kund- 24 PRV har i uppdrag av regeringen att genomföra kunskapshöjande insatser för ökad förståelse om upphovsrättens innebörd. Regeringsbeslut (N2017/04031/IFK). Utredningens bedömningar och förslag relationer och öka kunskapen om juridiska villkor kring digitala tjäns- ter och produkter. Det är angeläget att konstnärernas kunskap om och nyttjande av tjänster ökar. gör också värdefulla insatser som direkt riktar sig till kulturområdet och som utredningen utvecklar senare i detta kapitel (se avsnitt 9.4.3.). föreslås få i uppdrag att fortsatt utveckla analyser och strategier för att stärka kulturella och kreativa näringar i . bör också i tillägg till detta få i uppdrag att främja konstnärernas utnyttjande av verkets tjänster som rör digitalisering. För genomförandet av strategin och det digitaliseringsarbete som initieras av myndigheterna föreslår utredningen en ekonomisk ram på . Detta innefattar bl.a. frå- gor om infrastruktur, utvecklingsinsatser för digitalt tillgänglig- görande av konst- och kultur i regionerna, förstärkningar inom den statliga förvaltning för analys och för att ge stöd till konstnärerna när det gäller kompetens, digitala redskap och finansiering. 9.4.3Uppdrag om kulturella och kreativa näringar Förslag: De kreativa och kulturella näringarna är en viktig del av konstnärernas arbetsmarknad som det konstnärliga skapandet har stor betydelse för tillväxt och arbetsmöjligheter i intilliggande näringar. Kunskapen om sambandet mellan konst och näringslivsutveckling behöver stärkas. får i uppdrag att fortsatt utveckla analyser och strategier för att stärka kulturella och kreativa näringar i . Kulturella och kreativa näringar är väl etablerade och politiskt bekräftade på EU-nivå, såväl som i unionens länder. Ofta görs en koppling mellan närings- och kulturpolitiken, vilket också är fallet i . Konstnärspolitiken är central för många verksamheter inom de kulturella och kreativa näringarna. Det finns ett ömsesidigt bero- ende. Ett vitalt kulturliv och möjligheter för konstnärer att verka är enligt utredningens direktiv viktigt för att de kulturella och krea- tiva näringarna ska kunna utvecklas. Den digitala dimensionen kan sannolikt till stor del förklara att de kulturella och kreativa företagen i Utredningens bedömningar och förslag noterar nära dubbelt så mycket export än genomsnittet av landets företag, och att de är mer innovativa än genomsnittet.25 Utredningen konstaterar att de kreativa och kulturella näringarna är en viktig del av konstnärernas arbetsmarknad. Kulturella och kreativa näringar förändras snabbt och området växer. Nytt innehåll, nya tjänster, nya produkter och även nya före- tag utvecklas och ibland uppstår nya delbranscher. Det beror bl.a. på nya digitala förutsättningar. ingick t.ex. inte dataspelsbranschen i begreppet kulturella och kreativa när- ingar. ses dataspel som både ett eget kulturuttryck och en krea- tiv bransch i näringslivet. Regeringen inkluderar vidare modebranschen i sitt arbete med att främja kulturella och kreativa näringar. De kulturella och kreativa näringarna bidrog med till BNP –2015 men de skapar också värden som är svåra att mäta. Immateriella värden som finns i företagsidéer, tjänster, kun- skap, färdigheter och processer och som ibland utgör hela värde- kedjor är svårare att fånga. Exempelvis har den som professionellt skapar en kulturbaserad produkt rätt till ekonomisk ersättning när verken i form av musik, dataspel, foto, m.m. sprids vidare. Sta- tistiska studier av den svenska musikbranschen visar till exempel att cirka en fjärdedel av branschens årliga omsättning gäller upphovs- rättsintäkter.26 fokuserar bl.a. på näringar där potentialen för till- växt är stor och där man som myndighet har en roll att spela för att dessa näringar ska stärkas. Flera delbranscher inom området kultu- rella och kreativa näringar växer betydligt snabbare än det svenska näringslivet i genomsnitt. arbetar med att förbättra strukturer kring entreprenörer och företag inom området. Det är väl känt att företagande, som tar avstamp i kulturskapande eller andra kreativa processer, ger betydande positiva effekter i sam- hällsekonomin. Däremot har det saknats detaljerad kunskap om de generella förutsättningarna för dessa företag. gör därför löpande studier av bl.a. hinder som företagen själva upplever och kring de ramverk företagen verkar inom. 25Tillväxtverkets temakonferens i – om hur kulturella och krea- tiva kompetenser blivit drivande i den digitala ekonomin. 26Tillväxtverkets temakonferens i enligt ovan. Utredningens bedömningar och förslag En vanlig föreställning är att kulturella och kreativa företag inte vill växa. Verkets analyser visar dock att tillväxtviljan i dessa företag är ungefär lika stor som för samtliga företag. Den stora skillnaden är att färre kulturella och kreativa företag vill växa genom att an- ställa. De kulturella och kreativa företagen ser konkurrens, bris- tande efterfrågan och brist som större hinder än genomsnittet. Brist på resurser eller finansiering anses vara det största hindret både för att ta fram nya produkter och för interna- tionalisering. Ökade kunskaper om sambandet mellan konst och näringslivsutveckling kan i förlängningen förbättra dessa förutsätt- ningar. En viktig utgångspunkt för många av de kulturella och kreativa företagen är att de arbetar med immateriella tillgångar. Detta påverkar både hur företagen utvecklar och säljer sina produk- ter samt vilka hinder företagen ser för sin utveckling.27 Om man ska kunna förbättra förutsättningarna för en så blan- dad grupp företag som de inom kulturella och kreativa näringarna behövs det statistiskt underlag. På regeringens uppdrag har därför , Kulturanalys, Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, och tillsammans utvecklat mätmetoder och modeller. presenterades Kreametern – en guide till svensk statistik för kultu- rella och kreativa näringar.28 Denna statistik möjliggör en eko- nomisk analys av utvecklingen för de kulturella och kreativa näringarna i , deras bidrag till BNP, regionala och bransch- visa utbrytningar samt, internationella jämförelser. Statistiken ska bidra till att öka kunskapen om näringarnas betydelse för regional tillväxt och export. Uppdraget har handlat mycket om just sam- verkan mellan myndigheter men också med branscherna och regio- nerna. löpande studier av kulturella och kreativa när- ingar, den nationella temakonferens kring ämnet kulturella och kreativa näringar som man håller i samarbete med en regionalt utvecklingsansvarig aktör och den statistik som utvecklas är exempel på viktiga insatser. Den verksamhet som byggts upp på är angelägen på flera sätt, inte minst för att över- 27Tillväxtverket (2015). Förutsättningar för kulturella och kreativa företag. Delrapport från Företagens villkor och verklighet 2014. 28Tillväxtverket (2017). En guide till svensk statistik för kulturella och kreativa näringar. Utredningens bedömningar och förslag brygga gränser mellan politikområden och för att identifiera viktiga trender på området för dessa näringar. För att ytterligare tydliggöra myndighetens ansvar på området föreslår utredningen att reger- ingen ger i uppdrag att fortsatt utveckla analyser och strategier som stärker de kulturella och kreativa näringarna i . Ett sådant uppdrag kan ges i myndighetens regleringsbrev. 9.4.4Svenska projekt i EU:s ramprogram Bedömning: Det är angeläget att medlen från EU:s ramprogram Kreativa som kommer det svenska kulturlivet till del ökar samt att det fortsatt görs en uppföljning av utfallet under pågående och kommande programperioder. Kreativa är EU:s ramprogram för de kulturella och kreativa sektorerna –2020, med en total budget på . Programmets övergripande mål är att skydda, utveckla och främja kulturella och språkliga mångfald samt kulturarv. Genom programmet får aktörer inom konst och kultur, tv, film och dataspel möjlighet att samarbeta internationellt och nå ut till en europeisk publik. Ramprogrammet innehåller även tydliga kopplingar till de kulturella och kreativa näringarna, bl.a. genom ett lånegarantiinstrument. När det gäller svensk medverkan har intresset från svenska aktö- rer att ansöka om stöd ökat. Bilden är att kunskap om möjlig- heterna att söka EU-medel inom programmet har förbättrats. Tiden som gått då gick med i EU har också gjort att svenska organisationer har blivit mer vana vid att denna möjlighet finns. Enligt har det utvecklats en ökad kom- petens inom sektorn när det gäller att skapa internationella sam- arbeten och att skriva EU-ansökningar. Fler regioner i landet är också engagerade i att organisationer från det egna området ska ansöka om EU-medel. avser att göra en mer djupgående studie för att få kunskap om graden av svenska ansökningar i programmet. Enligt finns det också en bredd bland de svenska organisationer som är intresserade av Kreativa och som ansöker och får stöd. Det är olika konstområden, olika storlekar på organisationerna, etc. Det är inte heller samma organisationer som Utredningens bedömningar och förslag Kompetensen och viljan att arbeta europeiskt har breddats, vilket också speglar att många svenska kulturorgani- sationer är intresserade av att samarbeta internationellt. Utred- ningens bedömning är dock att det finns ett utrymme för att öka andelen svenska projekt som får stöd. Det är angeläget att öka summan av medel från EU:s ramprogram Kreativa som kommer det svenska kulturlivet till del samt att det fortsatt görs en uppföljning av utfallet under pågående och kommande program- perioder. inleds förhandlingarna om den kommande långtidsbudgeten för perioden –2027. Ett förslag om utform- ningen av det nya ramprogrammet Kreativa väntas presen- teras . 9.4.5Stärkt arbetsmarknad genom residensprogram Förslag: Konstnärliga residensprogram stärker konstnärers arbets- marknad och bidrar till utveckling inom lokalsamhällen och organisationer. Utredningen ser behov av att ytterligare resi- densprogram inrättas. Konstnärliga residens inrättas på statliga arbetsplatser genom regeringsuppdrag till myndigheter. Verksamheten utvecklas suc- cessivt med början 2020. Bolaget tillförs för att vara förmedlande länk mellan myndigheterna och konstnärerna. tillförs för en satsning på internationella residensprogram. Myndig- heten ska i samråd med Författarfonden pröva möjligheten att inrätta program på områden där det saknas sådana. Nya konstnärliga residens ska också inrättas av tillsammans med Sida för att stärka en konstnärlig utveckling i och i biståndsländer. , , och får ett gemensamt uppdrag att samverka för att främja konstnä- rernas roll i utvecklingssamarbetet. Residensprogram för konstnärer har vanligtvis formen av fysiska noder med ateljéer dit konstnärer inbjuds för att bedriva konstnär- lig verksamhet , i kombination med vistelsestipen- Utredningens bedömningar och förslag dium för att täcka kostnader för uppehälle. Konstnärernas interna- utbyte, t.ex. genom olika slags residens, har stor betydelse för konstnärernas möjligheter till yrkesmässig utveckling. Det ger också en större bredd i det kulturutbud som publiken i kan ta del av. De befintliga residensprogrammen vid Konstnärsnämn- den har varit framgångsrika och bör utvecklas vidare till att inne- fatta program för fler konstområden. Samtliga program bör fysiskt förläggas till platser som stärker de inbjudna konstnärernas förut- sättningar att knyta kontakter med svenskt konstliv inom sina respektive praktiker. Konstnärliga residens har också utvecklats i regionala och lokala sammanhang, med utgångspunkt i att driva på en platsutveckling. Ett exempel är fleråriga satsning på internationella residens. Regionen vill stimulera fler kulturaktörer att bjuda in professionella konstnärer och kulturutövare från andra länder. Mål- sättningen med regionens bidrag är att stärka som en attrak- tiv produktionsplats för konst och kultur och att utveckla som en öppen och attraktiv region. En annan form av residens som bl.a. har praktiserats av har i stället arbetsplatser som sin utgångspunkt. Även i detta sammanhang inbjuds konst- närer att verka med utgångspunkt i sin konst- närliga praktik och att tillföra verksamheten perspektiv och sti- mulera till utveckling och innovation. Erfarenheterna av detta är överlag positiva både för de medverkande konstnärerna och för de verksamheter de ingått i.29 Genom olika biståndspolitiska insatser kan också kulturens roll för yttrandefrihet och demokratisering främjas. Denna roll kan dessutom förstärkas genom stora antal fristäder för konstnärer. Sammantaget ser utredningen behov av att ytterligare residens- program inrättas. Det behövs satsningar på såväl nationell som regional nivå. I detta avsnitt behandlar utredningen de statliga in- satserna. 29 Styhre & (2012). Kreativ logik, komfortzoner och värdet av konstnärligt tänkande. Utredningens bedömningar och förslag Ett viktigt kulturpolitiskt område har historiskt varit att bidra till att människor kan möta kulturen på sina arbetsplatser och därmed sänka trösklarna för deltagande i kulturlivet. Arbetsplatskonst- föreningar och arbetsplatsombud för Skådebanan är exempel på detta. Offentliga bidrag har därför förmedlats till olika organi- sationer i civilsamhället för att stötta sådan kulturell verksamhet på arbetsplatser. Det har också varit vanligt att arbetsgivarna varit generösa med både ekonomiskt stöd och tid för dessa aktiviteter som har ansetts tillföra arbetsplatserna olika värden såväl när det gäller arbetsmiljö, som kreativitet. På många arbetsplatser har ut- rymmet för verksamheter av denna art minskat drastiskt. Det är en utveckling som är negativ både för samhället, arbetsplatserna och konstnärerna. Utredningen anser att det är angeläget att åtgärder vidtas så att kulturens och konstens utvecklingskraft tas till vara i arbetslivet. Genom konstnärliga residens på arbetsplatser kan flera kulturpoli- tiska mål mötas liksom att den vikande trenden av satsningar på kultur inom arbetslivet brytas.30 Utredningen anser att staten bör gå före genom att erbjuda konstnärliga residens på de statliga arbetsplatserna. De statliga verksamheterna kan därigenom få nya impulser när det gäller utveckling och innovation, medarbetare ges möjlighet att möta konstnärer i sin egen arbetsmiljö och arbets- marknaden för konstnärer vidgas. Statliga myndigheter ges i uppdrag att inrätta konstnärligt residens där en konstnär bjuds in att delta i på motsva- rande av en heltid . Myndigheterna ska pröva på vilket sätt ett residens är lämpligt med avseende på placering i verksamheten och inom vilket konstområde en konstnär bör vara verksam. Verksamheten ska finansieras inom befintliga förvaltningsanslag och byggas ut successivt . Ett riktmärke kan vara att av myndigheterna, cirka 35 stycken, ingår i modellen från början. Hur många myndigheter som bör ingå i ett utbyggt system bör bestämmas erfarenhet. 30 Erfarenheter från residensprogram på arbetsplatser redovisas i Styhre & (2012). Utredningens bedömningar och förslag Regeringen väljer ut vilka myndigheter som ska ha konstnärs- residens genom uppdrag i regleringsbrevet till utvald myndighet. Ramarna för residensperioden sätts av myndigheten i dialog med konstnären. Bolaget , som genomför konstnärsdrivna utveck- lingsprojekt inom en rad olika samhällsområden, tillförs för att fungera som mäklare och processtöd till myn- digheterna och konstnärerna. Tillt är ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning och ägs av den ideella organisationen