sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Vi kan inte ha en standardlösning som appliceras på alla, utan arbetet måste alltid utgå från den enskilda individen med dennes omständigheter och behov i centrum. Studier som bygger på data insamlad från individer aktiva inom, eller i anslutning till, VBE är inte lätta att genomföra då det ofta är svårt att som forskare få access till dessa personer, men det är onekligen ett område där det skulle behövas ytterligare empirisk forskning. En annan grupp som utmålats som försummad i arbetet mot VBE och terrorism är familjer till de som anklagats eller misstänkts för terrorism. I en intervjustudie med kvinnor vars män blivit fokus för counter terrorism-arbete visar (2012a; 2012b) hur dessa kvinnor bland annat upplever en långtgående social isolering från andra i när- samhället på grund av stigmatisering, samt en stor påverkan på barnen. (2012a; 2012b) menar att det åligger utförarna av socialt arbete att vara medvetna om och synliggöra den bekymmersamma situation som dessa familjer hamnar i. Behovet av lokal förankring och förtrogenhet med lokala villkor I en rapport framtagen för att stödja den svenska arbete med barn och unga som är involverade i eller riskerar att in- volveras i VBE konstaterar (2016) att arbete kring VBE bör integreras i redan befintliga strukturer. Detta är något som naturligtvis alltid behöver göras utifrån ett lokalt per- spektiv, med den specifika platsens villkor, möjligheter och utma- Socialt arbete och våldsbejakande extremism ningar som vägledande för organiseringen av arbetet. Betydelsen av en lokal förankring har ofta betonats i diskussioner om arbete runt VBE, och här är socialarbetarna viktiga aktörer. En förutsättning för lokal förankring är lokalkännedom, och kunskap om de specifika förhållanden som kännetecknar platsen ifråga. Normer skapas alltid i ett sammanhang, och därmed blir dessa sammanhang intressanta att belysa. När vi talar om plats och platsspecifika villkor kan en analy- tisk åtskillnad göras mellan rum (space) och plats (place). Rum refe- rerar då till den yta, eller kuliss, på vilken människor är placerade och samspelar med varandra. Det handlar om den fysiska utformningen av stadsmiljön, om materialiteten hos byggnader, gator och torg. När rum tillskrivs sociala och kulturella innebörder blir de platser. Till platsen är alltså föreställningar knutna, och den är således mer sub- jektiv än rummet. Detta innebär att platser aldrig kan ses som sta- tiska, utan tvärtom som ständigt pågående processer där människors meningsskapande och handlande upprätthåller dem. Sociala interak- tioner utspelar sig i och ger mening åt rummet såväl i det ”offentliga” rummet som i de mer privata zoner som skapas genom upprättandet av fysiska eller symboliska barriärer gentemot obehöriga. Ett torg som är en gemytlig arena för socialt umgänge kan för den ensamme vandraren te sig hotfullt när det tagits över av andra aktörer och aktiviteter. De meningsskapande processerna ska inte förstås som enkelriktade, då även platsen formar och skapar människan. Materialiteten hos gator, torg, byggnader, buskage, gatu- belysning och återvändsgränder får konsekvenser i det sociala, då de såväl möjliggör som förhindrar social interaktion genom att påverka vart människor rör sig och samlas, och därmed formar den inter- aktion som äger rum genom att påverka vad som görs och sägs, till vem det riktas, samt vart det iscensätts (, 2001; se även t.ex. , 2010). Segregation är ett tillstånd där dikotomier som centrum/periferi och tillhörighet/utanförskap kommer till uttryck i såväl det fysiska rummet, genom områdets geografiska belägenhet i förhållande till andra områden, som i de socialt konstruerade före- ställningarna om platsen. I ett segregerat samhälle kan människors livsvillkor skilja sig markant mellan olika bostadsområden, också inom en och samma stad, och organiseringen av stadsrummet kan orsaka såväl fysiska som sociala gränser mellan invånarna i olika stadsdelar. När livsvillkor på detta sätt kopplas till plats kan detta få en rad konsekvenser. I till exempel kommer många av de Socialt arbete och våldsbejakande extremism som rest till konflikterna i /från de stadsdelar som är mest utsatta gällande såväl socioekonomiska förutsättningar som ohälso- tal, och där både medellivslängd och sysselsättningsgrad är anmärk- ningsvärt mycket lägre än i andra delar av staden (, 2016b; , 2014). Samspelet mellan rummets sociala och materiella dimensioner blir extra intressant i förhållande till VBE, om vi beaktar det faktum att det ofta gått att iaktta beständiga mönster ifråga om extre- mistiska attityder och uttryck och specifika platser. Till exempel har ett möjligt samband påvisats mellan dagens nynazism och 1930-talets lokala nazistiska föreningar (Lööw, 2004). (2016) under- söker i en rapport det faktum att vissa svenska kommuner sticker ut ifråga om inrapporterade rasideologiska aktiviteter. I rapporten pre- senteras visserligen några mönster som tycks kännetecknande för majoriteten av de kommuner som uppvisat en hög grad av aktivitet, som t.ex. låg medelinkomst, låg spridning av inkomsterna och en tveksam inställning till invandring. Något direkt svar på hur en miljö blir särskilt gynnsam för rasideologiska attityder och aktiviteter kan dock inte presenteras. (2016) konstaterar därför att vi fortfarande inte kan förklara varför det i vissa miljöer uppstår ras- ideologiska organisationer, men att det är viktigt att inte glömma den lokala kontextens betydelse i studiet av dessa sammanslutningar. Vad gäller de senaste årens utresande till konfliktzonen i och kan även detta delvis beskrivas som ett platsspecifikt fenomen, då det är områden i våra storstäder , och , samt , som tycks sticka ut i antal resenärer. Dessa platser uppvisar vissa likheter i strukturella villkor och förutsätt- ningar och dras med likartade utmaningar, något som är av intresse att studera närmre. Detta görs till viss del i mitt pågående avhand- lingsarbete, som bland annat söker belysa hur lokala förhållanden kan spela in i individers beslut att resa för att delta i en global kon- flikt, samt hur platsen i sin tur påverkas av att flertalet av dess in- vånare ger sig av och sedermera kanske också återvänder. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Förslag på möjliga satsningar på forskningsfrågor som kan ha bäring för forskning om och arbetet mot våldsbejakande extremism Som framgått i detta kapitel tycks det finns en stor lucka inom disciplinen socialt arbete vad gäller forskning kring VBE. I kapitlet har gjorts en genomgång av befintlig sådan forskning, samt studier som relaterar till det sociala arbetets praktik. I denna genomgång har de teman som visat sig mest förekommande lyfts fram, och ett antal angelägna kunskapsluckor har identifierats. Sammantaget är VBE, åtminstone utifrån rådande definitioner och begreppsapparat, ett nytt fenomen för det sociala arbetet, vilket också medför en osäkerhet gällande hur det ska hanteras. I denna avslutande del formuleras därför ett antal rekommendationer av- sedda att ringa in områden som om de studerades närmre skulle kunna bidra med viktig kunskap till området. ∙Utformande av utvärderingsstrategier. Det kan knappast hållas för troligt att metoder kan utformas som möter allas behov i alla situationer. Den bristande utvärderingen av metoder för arbete mot VBE har lyfts av bland annat Widmer et al (2007) och et al (2016) och en utmaning att möta är således utfor- mandet av alternativa utvärderingsstrategier i syfte att under- söka vad som fungerar för vem, och under vilka villkor. ∙Empirisk forskning som bygger på aktivas egna röster. Överlag finns ett behov av mer empirisk forskning på området, såväl kvalitativa som kvantitativa och multistrategiska studier. Inte minst finns ett behov av forskning som utgår från de individer som befinner sig i någon av de faser som ingår i den ”radikaliseringens livscykel” som berördes i kapitlets första del. Personer som är på väg att involveras i VBE, som redan befinner sig i en sådan miljö eller som är på väg att lämna den, kan bidra till genererandet av den kunskap som är nödvändig för att på ett klokt och verkningsfullt sätt utforma metoder – eller använda och anpassa metoder som redan brukas i relation till andra målgrupper – som svarar mot de behov som kan urskiljas i individernas egna berättelser. Socialt arbete och våldsbejakande extremism ∙Lokala förhållandens betydelse. En annan sak som framhållits som viktig i detta kapitel är lokalsamhället och platsspecifika förhållan- den, syftandes till såväl sociala som materiella dimensioner. Då man har sett att vissa platser uppvisar en regelbundenhet ifråga om vissa former av VBE så finns skäl att ytterligare utforska denna ”fenomenets geografi”. Inte minst för det sociala arbetets praktik är kunskap om vad som gör en plats till en gynnsam miljö för olika typer av extremism värdefull, då detta kan ge kunskap om vilka förebyggande insatser som har bäst verkan samt var de ska sättas in. Här kan t.ex. fallstudier av enskilda kommuner, stadsdelar eller bostadsområden vara en möjlig väg att gå. De barn, ungdomar och unga vuxna som återvänt från bär ofta med sig trauman och svåra upp- levelser. Individerna i denna grupp skiljer sig åt både vad gäller individuella bakgrundsfaktorer som ålder, bakomliggande syfte med att resa och sedermera återvända, samt exponering för (eller deltagande i) våldshandlingar. Denna komplexa grupp, som knap- past är tillräckligt homogen för att benämnas i singular, behöver vi mer kunskap om för att kunna sätta in de resurser som krävs. En grupp som inte får glömmas bort är familjemed- lemmar och andra närstående till personer som befinner sig i grupper som använder våld, som rest för att strida med grupper som t.ex. Islamiska staten i /, eller som har en eller flera familjemedlemmar som anklagats eller åtalats för kriminella handlingar kopplade till VBE. Hur begreppsliggör de anhöriga sina närståendes handlingar? Vilka behov behöver mötas, och vilken roll kan anhöriga spela i arbetet mot VBE? ∙Exkluderingsprocesser och globala perspektiv. Vikten av att förstå fenomen som situerade i en social kontext och relaterade till andra fenomen kan inte nog betonas. För att studera hur indivi- der i en svensk kontext kommer att göra våldsbejakande tolk- ningar av islam behöver vi studera rasism, islamofobi och andra exkluderingsprocesser. Det bör också uppmärksammas hur lokala och globala förhållanden och skeenden interagerar med varandra. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Avslutningsvis kan konstateras att frågor rörande VBE aktualiseras alltmer för det sociala arbetets praktik, varför även forskningssidan av ämnet behöver följa med. Det finns ett stort behov av empirisk forskning, inte endast inom socialt arbete utan kring miljöerna generellt. Inte minst behövs fler studier som tittar på VBE utifrån en svensk kontext. Med tanke på den vikt som tillskrivs lokala för- hållanden så är det naturligtvis en stor brist om vår kunskap huvud- sakligen baseras på miljöer utanför . , R.E., Boscarino, J.A. & Figley, C.R. (2006). Compassion Fatigue and Psychological Distress among Social Workers: A Validation Study. , 76(1), 103–108. (2015). Global definition av professionen socialt arbete. & , S. (2017). Roll och identitet: En social- psykologisk introduktion. Atran, S. (2011). Talking to the enemy: Violent extremism, sacred values, and what it means to be human. Awan, I. & , S. (2017). Parents of foreign ”terrorist” fighters in – will they report their young? Ethnic and Racial Studies, 40(1), 24–42. Baianstovu, R. (2012). Mångfald som demokratins utmaning: en studie av hur som välfärdsbyråkrati och moralisk samhällsinstitution förstår och hanterar kulturell mångfald. (Doktorsavhandling). Barkdull, C., Khaja, K., Queiro-Tajalli, I., , A., , D. & , S. (2011). Experiences of in Four Western Countries Post-9/11. Affilia, 26(2), 139–153. Barrelle, K. (2015). Pro-integration: disengagement from and life after extremism. Behavioral Sciences of Terrorism and Political Aggression, 7(2), 129–142. Socialt arbete och våldsbejakande extremism (2010). After a terror attack: Israeli: professionals’ feelings and experiences. Relationships, 27(5), 685–704. (2012). ’Emergency Routine’: The Experience of Professionals in a Shared Traumatic Reality of War. , 42(3), 424–442. & , S. (2010). Professional growth in turbulent times: an impact of political violence on social work practice in . Journal of social work, 10(2), 139–156. Blennberger, E. (2006). Etik för socialt arbete. I , A; , S. & , H. (red) Socialt arbete: en grundbok. : Natur och kultur, s. 227–247. (2016). Rasideologisk aktivitet i svenska kommuner 2008–2015. , rapport 3. Brennan, M., , A. & , J.P. (2003). The September 11th attacks and depressive symptomatology among older adults with vision loss in New . , 40(4), 55–71. (2007). Prevalence of Secondary Traumatic Stress among Social Workers. Social Work, 52(1), 63–70. Bubolz, B.F. & , P. (2015). Leaving the World of Hate: Life- Course Transitions and Self-Change. American Behavioral Scientist, Vol. 59(12), 1588–1608. Burgoon, B. (2006). On Welfare and Terror: Social welfare policies and political-economic roots of terorism. , 50(2), 176–203. (2007). Social Work, Political Violence and Historical Change: Reflections from Northern . Social Work and Society: , 5(3). (2016). Att lämna våldsbejakande extremism: En kun- skapsöversikt. (2010). The Strengths of in the Face of Religious Discrimination Following and the War. in Social Work, 80(2–3), 323–343. Socialt arbete och våldsbejakande extremism (2015). How extremist experiences become valuable knowledge in EXIT programmes. Journal for Deradicalization, nr 3, 92–134. (2003). The impact of the 9/11 attacks on the elderly in NYC : implications for culturally relevant services. , 40(4), 37–53. (2004). Creative use of focus groups: providing healing and support to NYC residents after the 9/11 attacks. Social Work with Groups, 26(4), 3–19. Colarossi, L., , S., , R.D. & , J. (2007). Social Work Students’ Experiences and Training Needs After the , 2001 Terrorist . in Social Work, 27(3–4), 137–155. Colarossi, L., , J. (2005). Social workers’ experiences of the disaster: stressors and their relationship to symptom types. , 41(2), 185–198. Cooley, C.H. (1992). Human nature and the social order. New , N.J: Transaction. Coppock, V. & , M. (2014). ’Dangerous Minds’? Deconstructing Counter-Terrorism Discourse, Radicalisation and the ’Psychological Vulnerability’ of and in . , 28(3), 242–256. Danielsen, I. & Franger, G. (2012). Social work confronting new right wing movements. , (22/23), 100–122. , R., Hantman, S., Ginzburg, K. & , Z. (2007). The Cost of Caring? Social Workers in Hospitals Confront Ongoing Terrorism. , 37(7), 1247–1261. Ebaugh, H.R.F. (1988). Becoming an ex: the process of role exit. Fraidlin, N. & Rabin, B. (2006). Social Workers Confront Terrorist : The Interventions and the Difficulties. Social Work in Health Care, 43(2–3), 115–130. Socialt arbete och våldsbejakande extremism & , S. (2014). Junctions, Pathways and Turning Points in Biographical Genesis of Right-Wing Extremism. , 12(1), 1–12. Gelman, C.R. & Mirabito, D.M. (2005). Practicing What We Teach: Using Case Studies from 9/11 to Teach Crisis Intervention from a Generalist Perspective. , 41(3), 479–494. & Iwaniec, D. (2003). An empirical study into the psychosocial reactions of staff working as helpers to those affected in the aftermath of two traumatic incidents. , 33(7), 851–870. (2010). Social Work and the ’War on Terror’. , 40(1), 272–289. (2012a). Reflections on research: Families affected by counter-terrorism in the UK. International Social Work, 55(5), 689–703. (2012b). Under Siege: Families of Counter-Terrorism. , 42(6), 1151–1173. (2014). Skillnader i livsvillkor och hälsa i . Tillgänglig: 954a-4a6f022fe505/Skillnader-i-livsvillkor-och-h%C3%A4lsa- 2014-Huvudrapport1.pdf?MOD=AJPERES , , , U. & Kuosmanen, J. (2006). Exitprocesser och empowerment: En studie av sociala arbetskooperativ inom Vägen ut projektet. , rapport 19. Herz, M. (2016a). Socialt arbete, pedagogik och arbetet mot så kallad våldsbejakande extremism: En översyn. , rapport 1. Herz, M. (2016b). Levande socialt arbete: Vardagsliv, sörjbarhet och sociala orättvisor. Hochschild, A.R. (2003). The Managed Heart – Commercializa- tion of Human Feeling. Horgan, J. (2005). The Psychology of Terrorism. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Iannaccone, L.R. & , E. (2006). Religious extremism: the good, the bad, and the deadly. Public choice, 128(1–2), 109–130. Itzhaky, H. & , R. (2005). Helping Victims of Terrorism: What Makes Social Work Effective? Social Work, 50(4), 335–343. (2001). Att slåss för erkännande: en studie i gatu- våldets dynamik. (2015). Kartläggning av behov och förutsättningar för en avhopparverksamhet i . FoU Välfärd , rapport 2015:3. & , M. (2016). Att bekämpa det onda eller främja det goda: Fyra verksamhetsperspektiv på individer i våldsbejakande miljöer samt preventionsarbete runt dessa. Sociologisk forskning, 53(3), 345–370. Järvinen, M. (2002). Mötet mellan klient och system – om forsk- ning i socialt arbete. Dansk sociologi, 13(2), 73–84. & Madden, L.L. (2003). Trauma Related Critical Incident Debriefing for Adolescents. Child and , 20(2), 123–134. Kundnani, A. (2012). Radicalisation: the journey of a concept. Race and class, 54(2), 3–25. Landau, R. (1997). Terrorism and the social worker. Practice, 9(4), 5–12. & , M. (2015). Globala konflikter med lokala konsekvenser. Översikt om utresandeproblematiken. : Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. (2016a). Social oro, målkonflikter och våldsbejakande extremism. I , J. & , T. (red.) Låt alla stenar rulla: Lärande, estetik, samhälle. En vänbok till . : Daidalos, s. 247–258. (2016b). Kalifatet som inte blev som man hade tänkt sig: De som lämnar Islamiska staten. I Enstedt, D., , G. &Sardella, F. (red.) Religionens varp och trasor: En festskrift till . : , s. 109–120. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Liedgren Dobronravoff, P. (2007). Att bli, att vara och att ha varit –om ingångar i och utgångar ur Jehovas vittnen i . Avhandling i socialt arbete. : , Social- högskolan. Liedgren Dobronravoff, P. (2009). Att lämna en värld – om utgångsprocessen från Jehovas vittnen. Socialvetenskaplig tidskrift, nr 3–4, 390–412. Linzer, N., Sweifach, J. & Heft-LaPorte, H. (2008). Triage and Ethics: Social Workers on the . in the Social Environment, 18(2), 184–203. Lööw, H. (2004). Nazismen i –1979 : pionjärerna, partierna, propagandan. Malekoff, A. (2008). Transforming Trauma and Empowering Children and Adolescents in the Aftermath of Work. Social Work with Groups, 31(1), 29–52. , C., Lebedinski Arfvidson, C. & , T. (2016). Mellan det angelägna och det svårfångade: En studie av på- gående utvecklingsarbete för att förhindra att unga människor rekryteras till miljöer som utövar våld i islams namn. , rapport 2. Mcdonald, L.Z. (2011). Securing Identities, Resisting Terror: in the UK and its Implications for Security. Religion, , 39(2–3), 177–189. Meah, Y. & Mellis, C. (2009). Recognising and Responding to Radicalisation: Considerations for policy and practice through the eyes of street level workers. (2003). Working in the Midst of Unfolding Trauma and Traumatic Loss: Training as a Collective Process of Support. Psychoanalytic Social Work, 10(1), 7–25. Mills, C.W. (2002). Den sociologiska visionen. : /A-Z förlag. & Lurie, A. (2007). Reactions of to 9/11: Exploration and Practice . Social Work in Health Care, 45(1), 33–47. Mullins, S. (2010). Rehabilitation of Islamist terrorists: Lessons from criminology. Dynamics of Asymmetric Conflict, 3(3), 162–193. Socialt arbete och våldsbejakande extremism North, C.S., , M., , , , , , R.P., Pfefferbaum, B., , , , , , C. & Pollio, D.E. (2014). Expression of Ethnic Prejudice in from Agencies Affected by the 9/11 Attacks on the . in Social Work, 23(2), 93–109. Nuttman-Shwartz, O. & , R. (2008). Training Students for a Shared Traumatic Reality. Social Work, 53(3), 279–281. Pawlukewicz, J. (2003). Trauma Interventions: A Clinical Model for Affected Workers. Psychoanalytic Social Work, 10(1), 79–88. Pulido, M.L. (2007). In Their Words: Secondary Traumatic Stress in Social Workers Responding to the 9/11 Terrorist in New . Social Work, 52(3), 279–281. Rowe, C.E. (2005). A Brief Treatment with a Posttraumatic Stress Disordered Patient: . , 33(4), 473–484. (1994a). ”Stackare” eller ”skurk”: Om den kluvna klientbilden. : Network for research in criminology and deviant behaviour at . (1994b). Den kluvna klienten, Socialvetenskaplig tid- skrift, 1(4), 303–24. (2000). Brottsprevention som begrepp och samhälls- fenomen. (red) (2010). I trygghetens namn. Shamai, M. (1998). Therapist in Distress: Team-Supervision of Social Workers and Family Therapists Who Work and Live under Political Uncertainty. Family Process, 37(2), 245–259. Shamai, M. (2005). Personal Experience in Professional Narratives: The Role of Helpers’ Families in Their Work with Terror Victims. Family Process, 44(2), 203–215. Shamai, M. & , P. (2009). Helping Direct and Indirect Victims of National Terror: Experiences of Israeli Social Workers. , 19(1), 42–54. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Scharoun, K. & Dziegielewski, S.F. (2004). Bioterrorism and the emergency room: planning for the unexpected. Stress, Trauma and Crisis: , 7(3), 135–150. , M., Lees, D. & Clymo, K. (2003). The Readiness Is All. Planning and Training for Post-Disaster Support Work. Social Work Education, 22(5), 517–528. (2016). Våldsbejakande extremism: Stöd för social- tjänstens arbete med barn och unga vuxna. Somer, E., Buchbinder, E., , M. & Ben-Yizhack, Y. (2004). The stress and coping of israeli emergency room social workers following terrorist attacks. , 14(8), 1077–1093. Spalek, B. & , L. (2012). Mentoring in Relation to Violent Extremism: A Study of Role, Purpose, and Outcomes, Studies in Conflict & Terrorism, 35(5), 354–368. & , S. (2015). Childhood Radicalisation Risk: An Emerging Practice Issue. Practice, 27(5), 353–366. Strug, D.L., , S.E. & Heller, F.E. (2004). An Exploratory Study of the of 9/11 on Older Hispanic Immigrants in New . , 42(2), 77–99. Strug, D.L., , S.E. & Auerbach, C. (2009). How Older Hispanic Immigrants in New Traumatic Stressors: Practice Implications. logical Social Work, 52(5), 503–516. Torgusen, B.L. & Kosberg, J.I. (2006). Assisting Older Victims of Disasters: Roles and Responsibilities for Social Workers. , 47(1–2), 27–44. Tsui, M.S. & , F.C.H. (2003). Dealing with Terrorism: What Social Workers Should and Can Do. Social Work, 48(4), 556–557. Ungar, M. (2004). A Constructionist Discourse on Resilience: Multiple Contexts, Multiple Realities among At-Risk Children and Youth. , 35(3), 341–365. Socialt arbete och våldsbejakande extremism Wacquant, L.J.D. (1990). Review Essay : Exiting Roles or Exiting Role Theory? Critical Notes on Ebaugh’s Becoming an Ex. Acta Sociologica, 33(4), 397–404. (2017). Trauma and social support: The association between informal social support, formal social support, and psychological well-being among terror attack survivors. Inter- national Social Work, 60(1), 208–218. Widmer, T., Blaser, C. & , C. (2007). Evaluating Measures Taken Against Right-Wing Extremism. Evaluation, 13(2), 221–239. protester och politiskt våld Den samtida forskningen om sociala rörelser erbjuder en rad insikter om politiskt motiverat våld: varför det uppkommer, vad som gör att våldsanvändning kan eskalera, men även vad som bidrar till att grup- per inom en rörelse undviker eller slutar att använda våld. När man inom forskningen om sociala rörelser talar om radikalisering avser man vanligen de processer som leder till att grupper av aktivister inom en rörelse börjar använda våld eller trappar upp sitt användande av våld.