sou · H6B379 · 2018-10-31 00:00:00 — IFAU ska främja, stödja och genom forskning genomföra uppföljning och utvärdering av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, studier av arbetsmarknadens funktionssätt, utvärdering av effekter av olika reformer och åtgärder inom utbildningsväsendet, utvärdering av effekterna på arbetsmarknaden av åtgärder inom utbildningsväsendet samt utvärdering av socialförsäkringens effekter på arbetsmarknaden. Vidare ska myndigheten särskilt fokusera på de samlade effekterna av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och de utbildningspolitiska reformerna samt de särskilda uppdrag som regeringen fattar beslut om inom dessa områden. I instruktionen specificeras att med utvärdering avses både effektutvärdering och processutvärdering.11 Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten IFAU publicerade rapporter, 20 remissvar, 30 artiklar i vetenskapliga tidskrifter. Därtill presterade IFAU 28 working papers och 4 avhandlingar. IFAU gör analyser och utvärderingar av effekter med vetenskapliga metoder med tyngdpunkt på ekonometrisk och kvantitativ metod. Huvuddelen av de effektutvärderingar som IFAU gör baseras på registerdata på individnivå. Utvärderingarna belyser och förklarar kausala samband. Utöver utvärderingar av specifika insatser och analyser av arbetsmarknadens funktionssätt tar IFAU ibland även fram kunskapsöversikter. Myndigheten lämnar inga rekommendationer och förslag i sina rapporter men bidrar till regeringens utformning av policy genom de resultat som redovisas i rapporter och som remissinstans. IFAU fördelar också bidrag till forskning som ofta genomförs med andra metoder än de som IFAU vanligtvis använder sig av. 11Förordning om ändring i förordningen (2007:911) med instruktion för , 1 §. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter IFAU studerar typiskt sett effekter av olika insatser och program inom arbetsmarknads- och utbildningsområdet. Myndigheten kan i sina studier till exempel undersöka hur ersättningsnivåer påverkar medborgare eller vilket utfall olika policyalternativ ger. IFAU är en enrådighetsmyndighet som leds av en generaldirektör. Regeringen styr IFAU med uppgifter i instruktionen. Det är ovanligt att regeringen ger myndigheten uppdrag i det årliga regleringsbrevet eller i särskild ordning. Styrningen av IFAU innebär att myndigheten har stor frihet att bedöma vad som ska analyseras och utvärderas. Detta görs bland annat utifrån vad som är möjligt givet de metoder IFAU använder. Merparten av myndighetens analys- och utvärderingsprojekt är egeninitierade. IFAU är finansierat med anslag () och bidrag (). Myndigheten och har regelbundna möten, . Vid dessa möten informeras om pågående arbeten, utifrån myndighetens återrapporteringskrav att lämna en redovisning av pågående och planerade projekt.12 Vid dessa möten informerar också om reformer och pågående processer. En genomgång görs också av myndighetens återrapporteringskrav enligt regleringsbrevet. samordnar mötena där Finans-, Social- och Utbildningsdepartement bjuds in. Därutöver genomförs den årliga myndighetsdialogen. IFAU:s medarbetare bjuds också återkommande in till samtal och seminarier kring aktuella politiska frågor. Därtill arrangeras seminarier inom kring IFAU:s rapporter. 12Regleringsbrev för avseende utvärdering. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter IFAU:s målgrupper utöver regeringen och är forskare (nationellt och internationellt) och andra myndigheter. Politiker och en bredare allmänhet kan också vara mottagare av rapporterna. Media efterfrågar rapporterna som faktaunderlag. Myndighetens roll i sektorn IFAU är en analys- och utvärderingsmyndighet men beskriver sig själva som ett forskningsinstitut.13 IFAU verkar i tre sektorer – arbetsmarknads-, utbildnings- och socialförsäkringssektorn – och arbetar sektorsövergripande inom dessa områden. Myndigheten har en metodmässig inriktning på sin verksamhet. Andra myndigheter som också tar fram analyser och utvärderingar inom de sektorer som IFAU är verksam i är Arbetsförmedlingen, och Skolverket.14 ISF har i uppgift att genom systemtillsyn och effektivitetsgranskning värna rättssäkerheten och effektiviteten på socialförsäkringsområdet. I uppdraget ingår att granska de verksamheter som bedrivs av , och delar av . ISF får också utöva systemtillsyn och effektivitetsgranskning av verksamheter som gränsar till socialförsäkringsområdet.15 ISF beskriver sin systemtillsyn som att den främst inriktas mot processer och organisation som den kan ta sin utgångspunkt i granskning av enskilda ärenden. Effektivitetsgranskning beskriver myndigheten som en granskning av att myndigheternas verksamhet enskilt och i samverkan bedrivs effektivt och att myndigheterna hushåller väl med statens medel i förhållande till de mål som har ställts upp. 14Förordning (2007:906) med instruktion för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. 15Ibid., 1–3 §. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Myndigheten publicerade 17 rapporter, en årsrapport, 41 remisssvar, 1 skrivelse samt 1 vetenskaplig artikel 2017. Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten 50 årsarbetskrafter . Regeringen har beslutat att ISF ska flytta sin verksamhet från till . Detta har resulterat i en ökad personalrörlighet. ISF har ett relativt brett uppdrag inom socialförsäkringen. Vår förståelse av ISF:s verksamhet är att de analyserar och utvärderar (uppdraget att utöva systemtillsyn och effektivitetsgranska socialförsäkringen). Det ingår inte i uppdraget att ta fram statistik eller att utföra operativa uppgifter. Systemtillsynen är inriktad på styrning, processer och organisering av handläggningen, och är främst inriktad mot rättssäkerhet. Effektivitetsgranskningen handlar om effektiviteten i verksamheterna och socialförsäkringens effekter i samhället. ISF ska i en särskild rapport redovisa de viktigaste iakttagelserna från systemtillsynen och effektivitetsgranskningen . ISF lämnar rekommendationer till regeringen, och , men kan också rikta rekommendationer till andra som berörs av myndighetens granskningar. Myndighetens medarbetare har möjlighet att publicera vetenskapliga artiklar i anslutning till myndighetens rapporter, men myndigheten har inte som uppgift enligt instruktionen att forska. Ett typexempel är analys av handläggning och beslut inom någon av socialförsäkringens förmåner och en utvärdering av om eventuella problem med dessa står att finna i de administrativa system eller processer som används i hanteringen av förmånen eller i regelverket. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter ISF är en enrådighetsmyndighet som leds av en generaldirektör. ISF:s verksamhet styrs med uppgifter enligt instruktionen för myndigheteten och uppdrag i regleringsbrev eller särskilt uppdrag. Myndighetens resurser används till cirka hälften i regeringsuppdrag, resterande är egna initiativ inom ramen för myndighetens uppdrag. Myndigheten finansieras helt med anslag. och har en utarbetad process för regelbundna avstämningar. Utöver den årliga myndighetsdialogen med politisk ledning träffar generaldirektören tjänstemän inom regelbundet. Dessutom träffar tjänstemän vid myndigheten tjänstemän vid löpande. Vid dessa träffar sker ett informationsutbyte om kommande rapporter och utvecklingen inom socialförsäkringsområdet. I samband med att ISF redovisar ett uppdrag eller en rapport har myndigheten och ett informationsutbyte om rapportens innehåll och näraliggande frågor. utöver regeringen och är , , och andra myndigheter med närliggande uppdrag, domstolar, tjänstepensionsbolag, kommuner, landsting och allmänheten. Därtill är en målgrupp och ISF bjuds regelbundet in för att presentera sina rapporter för utskottet. Även forskare kan vara en målgrupp. Myndighetens roll i sektorn ISF har expertkompetens inom socialförsäkringsområdet. Dess förtroende i sektorn formas av att myndigheten besitter djup sakkunskap och är en central remissinstans i sektorn. ISF har också en uttalad Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter ISF:s verksamhet och roll bidrar till att ge socialförsäkringssystemet legitimitet. , och har en skyldighet att lämna ut uppgifter till ISF.16 och är skyldiga att till regeringen skriftligen kommentera ISF:s rapporter senast efter publicering.17 Det ger en bild av och kunskap om hur myndigheterna har tagit hand om eventuella förslag från ISF. ISF ger regeringen en oberoende beskrivning av hur socialförsäkringen fungerar. Som en del i detta ingår att ISF beskriver hur och arbetar med sina uppdrag som kan använda i sin styrning och dialog med myndigheterna. Regeringen använder också ofta ISF:s rapporter som underlag för exempelvis lagförslag, direktiv till utredningar, överenskommelser med kommuner och landsting samt uppdrag till andra myndigheter. ISF:s rapporter används också av det Allmänna ombudet för socialförsäkringen för att driva fram domstolspraxis. Myndigheten balanserar därmed genomförandemyndigheternas informationsövertag. ISF:s granskningsuppdrag syftar enligt dem vi har intervjuat till att upprätthålla medborgarnas förtroende för socialförsäkringen och administrationen av denna. Kulturanalys ska med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen utvärdera, analysera och redovisa effekter av förslag och genomförda åtgärder inom kulturområdet, analysera utvecklingen och bedriva omvärldsbevakning inom kulturområdet och inom andra samhällsområden med betydelse för kulturlivet. Myndigheten ska bistå regeringen med underlag och rekommendationer och sprida kunskap, erfarenheter och resultat till andra myndigheter och 16Försäkringskassans och skyldighet att lämna uppgifter, se 5 a § förordningen (2003:766) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration. För se 7 b § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Förordning (2009:1203). 173 a § förordning (2009:1174) med instruktion för och 3 a § förordning (2009:1173) med instruktion för . Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Vidare ska Kulturanalys analysera kulturområdets samlade finansiering och löpande utvärdera kultursamverksmodellen och dess långsiktiga effekter. Myndigheten ansvarar också för officiell statistik inom kulturområdet. Kulturanalys ska därtill bedöma effekterna av den statliga verksamhetsstyrningen och bidragen inom kulturpolitiken när det gäller mångfald, tillgänglighet, jämställdhet inom kulturområdet och utveckla utvärderings- och analysmetoder inom kulturområdet.18 Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten Regeringen har beslutat att myndigheten ska flytta sin verksamhet från till . Detta har resulterat i en ökad personalrörlighet. publicerades 11 rapporter och en promemoria. Vidare publicerade myndigheten fem rapporter inom ramen för ett uppdrag som Kulturanalys utför på uppdrag av (Kulturanalys ). Kulturanalys har ett relativt övriga myndigheter brett uppdrag. Myndigheten har statistikansvar, analyserar och utvärderar effekter inom kulturområdet och inom andra samhällsområden med betydelse för kulturområdet och lämnar förslag. Därtill har myndigheten i uppgift att sprida kunskaper, erfarenheter och resultat till andra myndigheter och intressenter.19 Kulturanalys ansvarar för fyra av fem områden inom den officiella statistiken för kulturområdet och gör även kulturvaneundersökningar. Denna verksamhet utgjorde av kärnverksamheten 2017. Verksamhetsområdet utvärdering utgjorde av kärnverksamheten. Det motsvarar 2,6 årsarbetskrafter. Det tidsbegränsade uppdraget från upptog av myndighetens kärnverksamhet.20 18Förordning (2011:124) med instruktion för Myndigheten för kulturanalys. 1–6 §. 19Ibid., se 5 §. 20Se Kulturanalys årsredovisning 2017. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Kulturanalys utvärderar statliga reformer och insatser samt kulturpolitiska system och satsningar. Kulturanalys utvärderar inte enskilda myndigheter, men kan i samband med utvärderingar av reformer och satsningar också studera hur en myndighet genomför en kulturpolitisk satsning. Exempel på utvärdering av en reform är utvärderingen av kultursamverkansmodellens införande (2013). Kulturvanerapporterna (2016, 2017) är exempel på rapporter som belyser kulturpolitikens samlade effekt. Kulturanalys är en enrådighetsmyndighet som leds av en myndighetschef. Grunden för regeringens styrning är de uppgifter som anges i myndighetens instruktion. Kulturanalys styrs i liten utsträckning med regeringsuppdrag. Enligt Kulturanalys är mer än hälften av myndighetens analys- och utvärderingsprojekt egeninitierade sett över en längre tidsperiod. Myndigheten är i huvudsak anslagsfinansierad () men har också intäkter från bidrag () och avgifter (). Avgiftsintäkterna kommer huvudsakligen från det uppdrag som Kulturanalys utför åt . Kontakterna mellan och Kulturanalys är få. Det finns utöver den årliga myndighetsdialogen mellan politisk ledning och myndighetsledning en process för avstämningar på tjänstemannanivå som genomförs vid behov. Flertalet publicerade rapporter presenteras för . Kulturanalys arbetar med en treårig analysplan och strategier med utgångspunkt i de områden som anges i instruktionen. Det finns ingen strukturerad dialog med utgångspunkt i dessa. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Kulturanalys målgrupper utöver regeringen och är andra myndigheter och intressenter inom kulturområdet t.ex. , och . Eftersom delar av statsbidragssystemet är regionaliserat är också landsting, regioner och kommuner en målgrupp. För verksamheten Kulturanalys är bl.a. de nordiska ländernas kulturpolitiker, myndigheter och institutioner målgrupp. Myndighetens roll i sektorn Kulturanalys har en roll i sektorn som uppföljare av utvecklingen i förhållande till de kulturpolitiska målen. Myndigheten arbetar för att vara en nod för andra kulturmyndigheter och aktörer, vilket var en förväntan vid starten av myndigheten. Myndigheten har många olika uppgifter och det finns en möjlig diskrepans mellan uppgifterna och vad som är praktiskt möjligt givet myndighetens storlek. Räknar man bort de medel som myndigheten använde för att finansiera statistikverksamhet, förvaltningsgemensamma kostnader och uppdraget från kvarstod direkta verksamhetskostnader motsvarande 2017. Dessa medel använde myndigheten för att finansiera utvärderings- och kommunikationsinsatser. Tillväxtanalys ska utveckla och tillhandahålla kvalificerade kunskapsunderlag för tillväxtpolitiken samt utvärdera, analysera och redovisa effekter av statens insatser för hållbar nationell och regional tillväxt och näringslivsutveckling. Myndigheten ska ta fram beslutsunderlag och rekommendationer för utveckling, omprövning och effektivisering samt, om det är relevant, peka på viktigare målkonflikter. Tillväxtanalys ska ha särskilt fokus på de samlade effekterna av tillväxt- och näringslivspolitiska insatser. Tillväxtanalys svarar för officiell statistik avseende internationella företag, nystartade företag och konkurser och för olika former av mikrodata Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter när det gäller näringspolitiska insatsers innehåll och utfall. Myndigheten ska utveckla analys- och utvärderingsmetoder inom sitt verksamhetsområde. Vidare ska Tillväxtanalys bedriva omvärldsbevakning och bistå i arbetet inom OECD.21 I myndighetens instruktion regleras att myndigheten vid behov får upphandla utvärderingar och analyser från andra aktörer och samverka med andra forsknings- och kunskapsmiljöer.22 Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten Tillväxtanalys publicerade tre rapporter, sex statistikrapporter, 41 remissvar och 19 rapporter i serien promemorior . Tillväxtanalys tar också fram statistikrapporter på webben. Tillväxtanalys tar fram statistik om företagande, följer upp utvecklingen av tillväxtpolitiken, analyserar och utvärderar insatser och program som bedrivits av andra myndigheter, bidrar med policyanalys samt lämnar rekommendationer. Tillväxtanalys utvärderar inte myndigheter eller deras effektivitet. Myndigheten bedriver omvärldsbevakning och företräder staten i vissa internationella samarbeten. Tillväxtanalys kompletterar Näringsdepartements analysenhet som tar fram mer avgränsade analyser till regeringen. En typisk utvärdering för Tillväxtanalys är en kontrafaktisk utvärdering t.ex. av effekterna av innovationsstöd till företag och av vad som hade hänt utan stödet. Tillväxtanalys utvärderar insatser och program som bedrivs av andra myndigheter, men utvärderar inte hela myndigheter eller deras effektivitet. 21Förordning (2016:1048) med instruktion för Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser. 22Ibid., 5 §. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Tillväxtanalys är en enrådighetsmyndighet som leds av en generaldirektör. Regeringen styr verksamheten med uppgifterna i instruktionen och med regeringsuppdrag, i regleringsbrevet eller som särskilt uppdrag. Efter det att myndigheten ombildades har Tillväxtanalys inte fått några uppdrag i regleringsbrevet och färre särskilda regeringsuppdrag. Enligt Tillväxtanalys är den övervägande delen av analys- och utvärderingsprojekten egeninitierade. Inriktningen på regeringens styrning har ändrats så att myndigheten har fått större utrymme att arbeta långsiktigt och själva bedöma vilken kunskap regeringen behöver. Tillväxtanalys intäkter minskade från till . Myndigheten var i huvudsak anslagsfinansierad. Tillväxtanalys har regelbundna kontakter med på tjänstemannanivå. Det finns en utarbetad process med en dialog med utgångspunkt i myndighetens fleråriga analysplan, som speglar de uppdrag och projekt som myndigheten arbetar med. har därutöver kontinuerliga möten med Tillväxtanalys och lämnar synpunkter på olika områden och projekt. I fråga om vilka metoder som används bestämmer myndigheten det själv. Mellan politisk ledning och myndighet genomförs också den årliga myndighetsdialogen. Internt inom finns en upparbetad process där alla uppdrag och frågor till myndigheten ska passera myndighetshandläggaren. Myndigheten har i dialog med arbetat med att definiera sina huvudsakliga målgrupper. utgör myndigheter som ansvarar för att genomföra näringspolitiken (, , och ) en målgrupp. Rapporter och seminarier vänder sig också till en bredare grupp Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter myndigheter, landsting och regioner. För forskare tar Tillväxtanalys fram särskilda working papers. Myndighetens roll i sektorn Tillväxtanalys är experter på tillväxtområdet och har utvecklad metodkunskap inom utvärdering. Myndigheten har ett sektorsövergripande perspektiv där fokus ligger på effektutvärderingar och komplexa utvärderingar. Tillväxtanalys bygger upp kunskap om företagande och utveckling för företagande. Myndigheten analyserar effektivitet inklusive resurseffektivitet kopplad till insatser (inte myndigheter). Myndigheten företräder i bl.a. och omvärldsbevakar inom sitt verksamhetsområde. Inom tillväxtområdet finns flera andra aktörer som gör analyser och utvärderingar men med olika perspektiv, exempelvis som gör analyser av insatser inom innovationsområdet och som gör processutvärderingar. Trafikanalys har till uppgift att med utgångspunkt i de transportpolitiska målen utvärdera, analysera samt redovisa effekter av föreslagna och genomförda åtgärder inom transportsektorn. I uppdraget ingår att bistå regeringen med underlag för rekommendationer. Transportanalys ska vidare beskriva utvecklingen inom transportområdet, bedriva omvärldsbevakning, utveckla trafikslagsövergripande utvärderingsmetoder samt följa arbete med att utveckla modeller för samhällsekonomiska analyser. Därtill ska Trafikanalys bland annat samla in, sammanställa och sprida statistik på transportområdet. Trafikanalys ska ta fram en uppföljning av de transportpolitiska målen.23 Enligt årsredovisningen fanns det vid myndigheten 31 årsarbetskrafter. Trafikanalys publicerade 24 rapporter, 11 promemorior, 47 remissvar och 36 statistikpubliceringar. 23Förordning (2010:186) med instruktion för Trafikanalys, 1–9 §. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Trafikanalys ska ta fram officiell statistik, analysera och utvärdera, bidrar med policyanalys och sprider kunskap. Myndigheten ger analytiskt stöd och utför kortare insatser på uppdrag av , främst . Tyngdpunkten i verksamheten ligger på uppföljning av de transportpolitiska målen. Trafikanalys bedömer även olika insatsers samhällsekonomiska effektivitet samt ger rekommendationer och förslag till regeringen. Trafikanalys gör typiskt sett utvärderingar av olika insatser inom transportområdet, särskilda regelverk, nya lagstiftningar och i viss utsträckning av hur transportpolitiken styrs. Vidare görs uppföljningar och utvärderingar ofta i relation till de transportpolitiska målen. Trafikanalys arbetar nära regeringen och . Myndigheten bistår med löpande kunskapsunderlag och får kontinuerliga beställningar och frågor från . Trafikanalys beskrivs som regeringens stabstöd inom transportområdet, med betydelsen att stödet är omfattande och handlar om att kontinuerligt göra bearbetningar av statistik och underlag för att departementet ska kunna ta frågor vidare. Myndigheten fungerar därmed i flera avseenden som en förlängning av . Kort tid efter det att myndigheten inrättades upprättades riktlinjer mellan Trafikanalys och för att underlätta samspelet, dvs. Myndighetens ledning och departementet, politisk ledning och tjänstemän, har cirka tre dialoger per halvår, inklusive den årliga myndighetsdialogen. Vid de övriga dialogerna stäms inriktningen på verksamheten av och diskussion förs om framåtriktade frågor. Därutöver tillkommer flera dialoger på tjänstemannanivå. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter Målgrupper utöver regeringen och är andra myndigheter inom transportområdet och , främst . Andra målgrupper är lokala och regionala aktörer och forskare. Statistikverksamheten har en bredare målgrupp än annan verksamhet. Trafikanalys är en enrådighetsmyndighet som leds av en generaldirektör. Regeringen styr med uppgifter i myndighetens instruktion och med uppdrag i myndighetens regleringsbrev eller i form av särskilda regeringsuppdrag. I perioder har myndigheten i högre utsträckning styrts med regeringsuppdrag. Enligt Trafikanalys används av myndighetens resurser till egeninitierade projekt, sett över en längre tidsperiod. är av myndighetens publicerade utvärderingsrapporter egeninitierade. Enligt årsredovisningen är Trafikanalys till huvuddelen anslagsfinansierade () och resten finansieras med avgifter från andra myndigheter () och bidrag (). Myndighetens roll i sektorn Trafikanalys följer upp utvecklingen i sektorn i förhållande till de transportpolitiska målen. Myndigheten tar på eget initiativ och i dialog med regeringen fram indikatorer för att följa målen. Trafikanalys kontrollerar och värderar underlag från andra myndigheter i sektorn, t.ex. . Trafikanalys bidrar med en second opinion i förhållande till genomförandemyndigheterna och det underlag regeringen får av dem. och Trafikanalys har fört en dialog och är överens om vikten av att Trafikanalys kan upprätthålla en oberoende roll i förhållande till de övriga myndigheterna i sektorn. Ett alltför tätt samarbete med övriga myndigheter samt samordningsuppgifter uppges i våra intervjuer med departementet och Trafikanalys kunna påverka oberoendet och möjligheten att genomföra uppföljningar och utvärderingar. Regeringens analys- och utvärderingsmyndigheter 3.2.7Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) Vårdanalys har till uppgift att ur ett patient-, brukar-, och medborgarperspektiv följa upp och analysera verksamhet och förhållanden inom hälso- och sjukvård, tandvård och omsorg. Vidare ska myndigheten följa upp och analysera vårdens och omsorgens funktionssätt, effektivitetsgranska statliga åtaganden och verksamheter och bistå regeringen med underlag och rekommendationer för effektivisering och styrning. Vårdanalys ska bistå regeringen med utvärderingar och uppföljningar av beslutade och genomförda statliga reformer och andra initiativ.