sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — JO konstaterade att borde ha informerat om rätten att skriva till myndigheten på finska, enligt 10 § lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk (2009:724). hade brustit i serviceskyldighet genom att inte informera berörda om detta, vilket föranledde JO:s kritik. Telefontolk hade anlitats vid något enstaka tillfälle. Dessa ärenden var komplicerade och av stor betydelse för de berörda, det framgick klart av kommunikationen mellan dem och att de inte behärskade svenska. Enligt JO var det uppenbart att borde ha anlitat 25JO:s beslut , dnr 6855-2014. tolk i mycket större utsträckning än vad som skedde. Försäkrings- kassan fick kritik av JO för sin underlåtenhet att upplysa om rätten att skriva till myndigheten på finska och för att inte i tillräcklig utsträckning ha anlitat tolk.26 Räckvidd för god tolksed Innebörden i begreppet god tolksed utvecklas närmare i avsnitt 7.7.2 och regleras genom Kammarkollegiets tolkföreskrifter. Kammar- kollegiet har tillsynsansvar över att de auktoriserade tolkarna iakttar god tolksed i enlighet med föreskrifterna. Myndigheten kan utfärda varningar eller vid allvarligare förseelser också upphäva auktorisa- tionen.27 Ett beslut av JO gäller en s.k. barnavårdsutredning, där en stadsdelsnämnd utan föräldrars vetskap hade fört enskilda samtal med tolken, vars uppgifter och egna bedömningar av familjen hade tillförts utredningen. Tolkens uppdrag hade inte begränsats till tradi- tolkuppgifter vid samtal, tolken hade dessutom fått i uppgift att redogöra för gjorda iakttagelser under samtalet. ansåg sig inte kunna bortse från information i ärendet en- bart utifrån det förhållandet att uppgiftslämnaren var tolk. JO fram- höll inledningsvis att JO inte har tillsyn över tolken och således var förhindrad att uttala sig vad gällde dennes agerande. Därefter konstaterade JO att det följer av föreskrifter och rekommendationer från Kammarkollegiet att auktoriserad tolk inte får företräda den ena parten inför den andra och inte heller under tolkning utföra någon annan uppgift än att tolka. Visserligen var den aktuella tolken inte auktoriserad, men enligt JO bör Kammarkollegiets föreskrifter och rekommendationer vara vägledande även för tolk som inte är aukto- riserad. JO ifrågasatte starkt lämpligheten av att ge tolken ett upp- drag som innebar att senare redogöra för sina iakttagelser. Ett sådant förfaringssätt kan, menade JO, komma i allvarlig konflikt med de regler som gäller tolkars verksamhet, inte minst vad gäller kravet på opartiskhet. borde därför avhålla sig från att använda tolkar för annat än rena tolktjänster, eftersom det annars fanns en uppenbar risk att tilltron till tolkars verksamhet undergrävs. 26JO:s beslut , dnr 7993-2016. 2710 § och 14 § förordningen om auktorisation av tolkar och översättare samt 17–23 §§ Kammar- kollegiets tolkföreskrifter, KAMFS 2016:4. tillade att förvaltningen under alla förhållanden haft att se till att alla berörda samtyckte till att tolken skulle komma att lämna uppgifter i efterhand. Förvaltningen skulle också tydligt ha dokumenterat tol- kens ”sidouppdrag” samt tolkens och de berördas samtycke.28 Barntolkning vid muntlig förhandling ej förenlig med lag JO granskade 2009 förhållanden i anslutning till en muntlig förhand- ling i länsrätten (nuvarande förvaltningsrätten) om att en flicka skulle beredas vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Flickans mamma var i behov av tolk, men den bokade tolken inställde sig inte vid förhandlingen. I stället påbörja- des förhandlingen med flickan som tolk för sin mamma, trots att socialnämnden hade invändningar mot det. Sedan parterna framfört sina yrkanden avbröt rättens ordförande förhandlingen, eftersom han inte ansåg att flickan klarade av att tolka förekommande juridis- ka begrepp. Därefter ordnades telefontolk och förhandlingen bör- jade om. Det anges i 50 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) att rätten vid behov ska anlita tolk, bl.a. om part som ska höras inte behärskar svenska språket. Vidare anges att som tolk inte får anlitas den vars tillförlitlighet kan anses förringad på grund av hans ställning till någon som för talan i målet eller på grund av annan därmed jämförlig omständighet. Enligt JO:s uppfattning var det uppenbart inte förenligt med förvaltningsprocesslagen att låta en flicka som var föremål för ansökan om vård enligt LVU biträda rätten som tolk åt sin mamma och riktade kritik mot ordföranden för förhandlingen. JO riktade även kritik mot att det i protokollet från förhandlingen inte hade gjorts anteckning om att flickan inledningsvis tillåtits att tolka. Där fanns inte heller anteckning om att socialnämnden hade invändningar mot att flickan tolkade.29 Tingsrätters förordnande av tolk I ett JK-ärende begärde en auktoriserad tolk skadestånd från staten med ett ospecificerat belopp motsvarande den ersättning han skulle ha fått om han hade förordnats som tolk i förhandlingar 28JO:s beslut , dnr 186-2009. 29JO:s beslut , dnr 4409-2008. vid en tingsrätt. Tingsrätten medgav att vissa brister hade funnits i tingsrättens rutiner vid beställning av tolkar, så att auktoriserade tolkar ibland inte förordnades trots att sådana fanns tillgängliga. JK kritiserade detta. Däremot konstaterade JK att det saknades förut- sättningar att bifalla den auktoriserade tolkens ersättningsanspråk. Enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207) ska staten ersätta bl.a. ren förmögenhetsskada som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i sådan verksamhet som staten svarar för. Tingsrättens förordnande av tolkar i samband med de aktuella för- handlingarna utgjorde inte myndighetsutövning i förhållande till den auktoriserade tolken, då det inte var han som hade förordnats.30 Föreningen framförde 2017 klagomål mot en tings- rätt för att domstolen bland annat uppgavs boka tolkar i närområdet, i stället för de tolkar som hade högst kompetens. Enligt JK:s bedöm- ning uppfyllde tingsrättens rutiner de krav som uppställs i 5 kap. 6 § andra stycket . Rättens handläggare kontaktade tolk- förmedlingar som omfattas av det statliga ramavtalet för förmed- lingstjänster. Vid kontakten begärdes i första hand rättstolk, i andra hand auktoriserad tolk. Om det inte var möjligt att anlita en aukto- riserad tolk anlitades annan tolk. Endast i undantagsfall togs direkt kontakt med känd tolk som fanns inom domkretsen.31 Organisationen framförde klagomål mot en tingsrätt som hade bytt ut en inbokad auktori- serad tolk mot en icke auktoriserad tolk. Bytet skedde eftersom den tilltalade hade önskemål om att samma tolk skulle förordnas vid huvudförhandling som vid tidigare polisförhör. JK pekade bl.a. på förarbetsuttalanden om att det åligger rätten att göra ansträngningar för att få tillgång till auktoriserad tolk, där domstolen kan vara tvungen att senarelägga förhandling för att kunna anlita en aukto- riserad tolk.32 JK hänvisade också till ovan refererade beslut och konstaterade att det enda tillfället när domstolen får för- ordna en tolk som inte är auktoriserad är när det inte finns någon auktoriserad tolk tillgänglig i närområdet. JK framhöll att innan tingsrätten begärde byte av tolk, borde man ha kontrollerat att den önskade tolken var auktoriserad. Det hade varit en enkel och inte 30JK:s beslut , dnr 3421-14-40. 31JK:s beslut , dnr 7678-16-21. 2012/13:132, s. 50. tidskrävande uppgift att antingen söka i registret hos Kammarkol- legiet eller fråga tolkförmedlingen. JK kritiserade tingsrätten för att den icke auktoriserade tolken förordnades, trots att det fanns aukto- riserade tolkar tillgängliga.33 Samlade erfarenheter av granskningarna Det begränsade antal granskningar från JO och JK som redovisats, ger stöd för att myndigheters praktiska användning av tolk uppvisar betydande variation och till stor del präglas av de särskilda förhållan- den som gäller. Besvärliga avvägningar beträffande behovet av tolk uppstår i mötet med enskilda som inte alltid tillräckligt väl kan kom- municera på svenska. Uppenbart förekommer också viss okunskap om regelverket och brist på interna riktlinjer inom offentlig sektor om när tolk krävs, vilken kompetensnivå som är ändamålsenlig, hur tolkens uppgifter bör avgränsas, vad tillämpning av god tolksed innebär och i synen på barns medverkan i tolkliknande situationer. Frågorna har betydelse för enskildas rätt, likhet i rättstillämpningen, barns rättigheter etc. Innebörden i begreppet god tolksed utvecklas närmare i avsnitt 7.7.2. Det är svårt att veta hur uttalade problemen kring användning av tolk är inom offentlig sektor. Delvis sammanhänger det med att det saknas destinerad tillsynsmyndighet för tolkfrågor, som kan samla och återkoppla erfarenheter kring regelefterlevnad och tillämpning. 8.2.3Tillsyn över auktoriserade tolkars yrkesverksamhet Kammarkollegiet utövar tillsyn över auktoriserade tolkar och deras yrkesverksamhet. Enligt gällande förordning ska auktoriserade tolkar samvetsgrant utföra de uppdrag som anförtros dem och i allt iaktta god tolksed, se avsnitt 7.7.2. Tolkar ska avböja att utföra uppdrag om det finns särskilda omständigheter som kan rubba förtroendet för deras opartiskhet eller självständighet. Följer en auktoriserad tolk inte god tolksed kan kollegiet utdela en varning, eller i allvarligare fall upphäva tolkens auktorisation. I ärenden om auktorisation får Kam- markollegiet begära in yttranden från myndigheter och organisa- tioner. Ett beslut om upphävande av auktorisation gäller , 33JK:s beslut , dnr 10091-17-2.1. om inte något annat beslutas. Den tolk som beslutet angår kan över- klaga beslutet vid allmän förvaltningsdomstol. Den som obehörigen utger sig för att vara auktoriserad tolk kan dömas till böter. Samma regler för tolkar som är auktoriserade i teckenspråk.34 God tolksed regleras genom Kammarkollegiets tolkföreskrifter.35 JO har uttalat att Kammarkollegiets föreskrifter och rekommenda- tioner om god tolksed bör vara vägledande även för tolkar som inte är auktoriserade.36 Eftersom det saknas tillsynsansvar över ej aukto- riserade tolkar, granskas de dock inte med avseende på om de följer god tolksed eller ej i sin yrkesverksamhet. Att obehörigen utge sig för att vara auktoriserad tolk kan för- anleda böter. Av det följer dock inte att det faller under Kammar- kollegiets tillsynsansvar att spåra upp tolkar som felaktigt använder beteckningen auktoriserad tolk. Anmälan och prövning av sådana förseelser ligger närmast på de avropande och rättsvårdande myn- digheter som uppmärksammar sådana förhållanden. 8.3Granskning och tillsyn inom tolkområdet i praktiken Det är främst fyra delområden som lyfts fram då behoven av granskning och tillsyn av tolktjänster diskuterats. Det gäller (1) tolkförmedlingarnas verksamhet som vid upprepade tillfällen varit i fokus som tilltänkta tillsynsobjekt i tidigare utredningar. Även (2) tillsynen över yrkesverksamma tolkar utgör ett naturligt område för tillsyn. Där utövar f.n. Kammarkollegiet tillsyn över auktoriserade tolkar, men merparten av de tolkar som arbetar inom offentlig sek- tor saknar auktorisation och granskas därför inte av myndigheterna. Vidare har (3) hanteringen av personuppgifter uppmärksammats i anslutning till ökade integritetskrav för enskilda och det nya regel- verk som utvecklats inom EU. Tolkarnas personuppgifter kan i kombination med uppgifter om språk utgöra känsliga uppgifter. Slutligen har (4) förekomsten av barn som tolkar åt sina föräldrar eller andra anhöriga varit ett fortsatt aktuellt område, där reglering och tillsyn behöver prövas. 349–11 §§ och 14–17 §§ förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. 3517–23 §§ Kammarkollegiets tolkföreskrifter (KAMFS 2016:4). 36JO:s beslut , dnr 186-2009. Till skillnad mot flera andra branschområden där reglering och registrering sker av företag och utövare, saknas detta helt inom tolk- förmedlingsområdet. Avreglering av verksamheten inleddes i mer betydande grad , av en då i huvudsak offentligt bedriven och finansierad verksamhet. har ett flertal privata aktörer utvecklat eller övertagit tolkförmedlingar, i vissa fall med betydande omsättning i egna eller mer koncernliknande struk- turer. Verksamheten är i huvudsak skattefinansierad. Trots det före- kommer inte registrering, reglering eller tillsyn av företagen, bort- sett från de mer allmänna regelverk som avser t.ex. aktiebolag och annan näringsverksamhet. Verksamhetens utformning påverkas där- för främst genom avkastningskrav och de avtalsförhållanden som upprättas med myndigheter och verksamheter i stat, landsting och kommuner. Förmedlingsföretag som lämnat anbud inför det statliga ram- avtalet 2018 kontrolleras med avseende på om de fullgjort sina skyldigheter beträffande skatter och avgifter.37 Liknande kontroller förutsätts ske även inför anbud lämnade till andra aktörer som upp- handlar förmedlingstjänster inom offentlig sektor. De egentliga verksamhetsutövarna, tolkarna, har av tradition varit svagt organiserade och i huvudsak verksamma som egenföretagare. De betraktas dock inte i formell mening som underleverantörer till förmedlingarna, utan benämns frilansande tolkar.38 har en tilltagande verksamhet med anställda tolkar, t.ex. i callcenters, utvecklats vid de större förmedlingarna. Det finns också tecken på en organisatorisk revitalisering bland tolkar inom det fackliga området (Rikstolk). Förekomsten av ett ökat antal anställda tolkar aktuali- serar ytterligare tillsynsområden, t.ex. från sida. Utredningsförslag har tidigare lagts om tillsyn av tolkförmedlingsverksamheter. Dåvarande angav 1999 att såväl kommunala som privata förmedlingar själva vid det 37Kammarkollegiet kontrollerar detta via SKV4820, förutsatt att anbudsgivaren är ett bolag med skattskyldighet i . Statens inköpscentral vid Kammarkollegiet, Frågor och svar inför upp- handling av tolkförmedlingstjänster, ref.nr. tillfället gav uttryck för vissa tillsynsbehov. Det gällde kontroll av kompetens, utbildning och lämplighet hos tolkar som saknade auktorisation, men också tillsyn av själva förmedlingsverksamheten. Omfattande diskussioner hade uppstått i anslutning till den av- reglering av tolkförmedlingar som påbörjats och en rad brister upp- märksammades kring tolktjänstverksamheten. Bidragande till det ökade intresset att granska förmedlingarna var också de uppmärk- sammade övertaganden som skett av kommunala förmedlingar, där nya aktörer i vissa fall kunde utveckla god lönsamhet. Överlåtelser mot symboliska summor som i , blev kritiserat men kunde initialt inte förhindras. Förslag lämnades av 1999 om att upprätta ett sammanhållet regelverk för tolkservice, där ändring även föreslogs av 8 § i dåvarande förvaltningslagen, så att det tydligare framgick att tolk skulle användas vid all myndighetsutövning samt vid sådan information som hade betydelse för en individs möjligheter att ta tillvara sina rättigheter eller fullgöra sina skyldigheter. Regelverket skulle enligt verket även beskriva kompetenskrav, en översyn borde även ske av utbildning och arbetsvillkor för tolkar. Obligatorisk registrering och tillsyn förordades genom Kammarkollegiet av lan- dets tolkförmedlingar. Specifika krav skulle ställas på tolkförmedla- res kompetens, redbarhet, relation till tolkarna, utbildningsprogram, anställd personal m.m.39 kom frågan om tolktjänstförmedling åter att ut- redas, genom Tolkförmedlingsutredning. Utred- ningen utvecklade i sitt betänkande 2004 liknande förslag. De skäl som angavs för tillsyn riktad mot tolkförmedlingarna var behov av att •vidta kvalitetshöjande åtgärder och kompetensutveckling, •utveckla god tolkförmedlingssed, •slå vakt om rättssäkerheten, •främja likabehandling av alla som bor eller vistas i landet, och •främja en god konkurrensneutralitet mellan förmedlingar.40 39Integrationsverket (1999). Tillgång till tolk – en samhällsservice. Rapport till regeringen . 40SOU 2004:15, s. 39 ff. Utredningens förslag avsåg en ny lag för registrering och tillsyn av tolkförmedlingar med Kammarkollegiet som tillsynsmyndighet. Vidare föreslogs utveckling av en s.k. god tolkförmedlingssed.41 Den lagreglering som föreslog kom dock inte att införas. Förslaget omfattade även att godkänd tolk- förmedling skulle föra förteckning över de tolkar som utförde upp- drag åt förmedlingen. Förslaget ifrågasattes av integritetsskäl från Datainspektionens sida och genomfördes inte. Det konstaterades att namnuppgifter tillsammans med angivelser om tolkspråk innebar att tolkars etniska ursprung kunde avslöjas, vilket utgjorde känsliga personuppgifter. Sådana uppgifter skulle kunna behandlas om tolken gav sitt samtycke, men det bedömdes som praktiskt omöjligt för för- medlingarna att inhämta samtycken från alla berörda tolkar. Data- inspektionen utgick vidare från att det behövdes författningsstöd som bland annat reglerade ändamål, innehåll och tillhandahållande av uppgifter för de föreslagna förteckningarna.42 Kammarkollegiet utvecklade ett nationellt register över grundutbildade tolkar, vid sidan av sitt befintliga register över aukto- riserade tolkar. utvidgades till att även omfatta teckenspråk och skrivtolkning samt tolkutbildningar inom univer- sitet och högskolor.43 Merparten av samhällets tolktjänster full- gjordes dock – då som – av kategorin ”övrig tolk”, som saknar såväl erforderlig utbildning som auktorisation. Det gällde tolkar som inte kvalitetssäkrats och därmed inte heller förtecknades i något offentligt register. Staten har avtalsmässigt i någon mån sökt säkra kompetensnivån även för gruppen övriga tolkar. har t.ex. i sitt ramavtal ställt krav på tester och kortare utbildning i förmedlingsorganens regi. Tolkförmedlingsutredning bedömde 2004 för sin del att en reg- lering av tolkförmedlingarna skulle bidra till att skapa bättre natio- nell överblick över den samlade förmedlingsverksamheten och hur dessa skattefinansierade verksamheter bedrevs. Det huvudsakliga syftet med registreringsskyldigheten angavs vara att tolkförmed- lingar skulle bli föremål för tillsyn. Tolkanvändares möjligheter att framföra klagomål och påtala fel och brister förutsågs därmed öka. Det allmänna skulle få bättre garantier för att skattemedel användes 42Datainspektionen (2004). Yttrande över betänkandet Tolkförmedling – kvalitet registrering tillsyn, SOU 2004:15, dnr. 4312 § och 16 a § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. så effektivt som möjligt och att tolkförmedlingar tar ansvar för kvaliteten i levererade tjänster. En frivillig registrering kunde enligt utredningens uppfattning inte på ett godtagbart sätt tillförsäkra en tillräckligt hög grad av kvalitetskontroll. Ett frivilligt system skulle göra det möjligt för oseriösa aktörer att verka på marknaden utan statlig tillsyn, även om man kunde anta att sådana förmedlingar skulle slås ut av kvalitetsmedvetna upphandlare.44 huvudförslag var ofullständigt genomarbetade och mötte också betydande kritik, bl.a. från bran- schen. De kom därför aldrig att genomföras. Branschens motstånd mot de förslag som utformades kanaliserades genom allt tätare sam- arbetsformer mellan de större och mest tongivande privata förmed- lingarna. De organiserade sig i vad som utgör Språkföretagen inom arbetsgivarförbundet . 8.3.2Tillsyn över auktoriserade tolkar Kammarkollegiet bedriver, som tidigare framgått, tillsyn av auktori- serade tolkar. Det saknas tillsynsansvar och tillsyns- uppgifter då det gäller de yrkesverksamma tolkar som saknar aukto- risation. Kammarkollegiet har dock ett registeransvar för utbildade tolkar. Myndigheten för separata register över auktoriserade tolkar respektive tolkar som med godkänt resultat genomgått viss utbild- ning eller validerats gentemot denna utbildning och önskar ingå i registret. Utbildningarna är i vissa avseenden föremål för statlig till- syn. Registret är sökbart och via Kammarkollegiets webbplats också offentligt tillgängligt.45 Publicering på webbplatsen kräver samtycke av de registrerade, vilket innebär att alla auktoriserade tolkar inte är sökbara på webbplatsen. En fullständig förteckning förs dock av myndigheten och kan lämnas ut på begäran.46 44SOU 2004:15 s. 38 ff. 4516 a § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. 46Kammarkollegiet, underlag till utredningen, . En förutsättning för att bedriva tillsyn över de auktoriserade tolkarna är att dessa kan identifieras på lämpligt sätt av myndigheten och de uppdragsgivare tolken möter. Hantering av personuppgifter för tol- kar, särskilt i kombination med uppgifter om tolkspråk, kan dock innebära att dessa blir känsliga. Även om uppgift om tolkspråk inte utgör en känslig personuppgift i sig, skulle den tillsammans med andra uppgifter kunna indikera etniskt ursprung, en känslig person- uppgift.47 Kammarkollegiet tilldelar därför varje regist- rerad auktoriserad eller utbildad tolk ett unikt tolknummer, som i sin tur relaterar till individens personnummer. Till tolknumret kopp- las uppgifter om tolkens kompetensnivå (rättstolk, sjukvårdstolk, auktoriserad tolk eller registrerad utbildad tolk), tolkspråk, kontakt- uppgifter samt giltighetstid för auktorisation eller registrering som utbildad tolk. Tolknumret anges i Kammarkollegiets ärendehanter- ingssystem, på auktorisationsdiplom, i kollegiets beslut om registrer- ing som utbildad tolk och i det på Kammar- kollegiets webbplats. Det anges även på tolkarnas behörighetskort. Tolkars personnummer registreras hos berörd tolkförmedling. Förmedlingarna behöver såväl dessa personuppgifter som tolknummer i kommunikationen med de myndigheter som avropar tolktjänster.48 Myndigheterna har i sin tur ansvar för säkra rutiner för en korrekt och lagenlig hantering av uppgifterna. Kammarkollegiets tillsyn av auktoriserade tolkar grundas på inkomna anmälningar. Sådana anmälningar kan t.ex. inkomma från tolkför- medling, myndighet, kommun eller enskild. Det förekommer också att anonyma anmälningar leder till ett tillsynsärende. Kammarkol- legiet uppmärksammar ibland förhållanden på annat sätt, t.ex. i samband med ansökan om förnyelse av auktorisation, vilket kan ge anledning att initiera ett tillsynsärende. Ett exempel på när ett till- synsärende har initierats i samband med ansökan om förnyelse av auktorisation är 2013, då Kammarrätten i prövade frågan 2017/18:218 s. 127. 48Kammarkollegiet, underlag till utredningen, . om Kammarkollegiet haft fog för att kräva ett muntligt kunskaps- prov i samband med en ansökan om förnyelse av auktoriserad tolk med bevis om speciell kompetens som rättstolk. Den aktuella tolken hade deltagit som tolk i ett debattprogram i tv, som en handläggare på Kammarkollegiet såg. Handläggaren reagerade på tolkens ageran- de och upprättade därför ett tillsynsärende. När andra handläggare på Kammarkollegiet tittade på inslaget reagerade de på tolkens brist- fälliga språkfärdigheter, bl.a. på att han inte levererade idiomatiskt korrekta konstruktioner på svenska. Under Kammarkollegiets hand- läggning av tillsynsärendet ansökte tolken om förnyad auktorisation. Kammarkollegiet bedömde att hans tolkning i tv-programmet utgjort särskilda skäl för att han skulle kallas till ett muntligt prov. Kam- marrätten konstaterade att de brister som Kammarkollegiet hade beskrivit utgjorde sådana särskilda skäl som ger kollegiet rätt att kräva ett muntligt kunskapsprov.49 Mer systematisk och löpande tillsyn i egentlig mening förekom- mer inte då det gäller auktoriserade tolkars yrkesutövning. Vid ansö- kan om förnyelse , sker en prövning. Den är av mer administrativ karaktär och avser främst att kontrollera om tolken upprätthåller tillräckligt omfattande yrkesverksamhet och fortsatt uppfyller villkoret för redbarhet och lämplighet för att behålla auk- torisationen. Några av de svagheter som Kammarkollegiet identifierat i sin nuvarande tillsynsverksamhet gäller: •Det saknas resurser, organisation, men även andra förutsättningar för att kunna utföra tillsyn genom t.ex. inspektioner.