sou · H6B370 · 2018-09-06 00:00:00 — Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att arvlåtaren varit beroende av honom, att han hjälpt henne på många sätt och att hon var som en mor och familj för honom. Av yttrande framgår att sökanden och arvlåtaren var vänner och att sökanden hjälpt arvlåtaren med olika göromål, bl.a. inköp av matvaror, skötsel och underhåll av fastigheten, tvätt och städning. Av skälen för beslutet framgår följande. Sökanden har lämnat arv- låtaren omfattande hjälp på olika sätt under ett stort antal år och får därmed anses ha stått henne nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett arvsavstående. Vad som kommit fram i ärendet motiverar enligt kollegiets mening ett belopp om . Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-308-2011 Kammarkollegiet beviljade att avstås till sökanden. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Av yttrande framgår att sökanden och arvlåtaren var kusiner, att de umgåtts sedan de var barn och att de kände sig som systrar. Av yttrandet framgår också att sökanden hjälpt arvlåtaren med skötsel av arvlåtarens gård, bl.a. gräsklippning och småreparationer; sedan arvlåtarens tillstånd för- sämrades har hjälp med bl.a. städning, personlig omvårdnad, matlagning och betalning av räkningar skett , ibland i sträck. Av beslutet framgår att bedömningen av om det är skäligt att avstå arvet ska göras i huvudsak med utgångs- punkt i en behovsprövning; personer som varit beroende av arvlåt- aren för sitt uppehälle eller som hjälpt arvlåtaren eller tagit vård om denne kan få del av arvet om deras ekonomiska förhållanden inte är alltför goda. Av skälen för beslutet framgår bl.a. följande. Sökanden har hjälpt arvlåtaren på olika sätt under ett stort antal år. Sökanden får därmed anses ha stått arvlåtaren nära på ett sådant sätt som förut- sätts för ett arvsavstående. Även i övrigt är förhållandena sådana att det är skäligt att en del av arvet avstås till sökanden. Vad som kommit fram i ärendet motiverar enligt kollegiets mening ett belopp om . Kammarkollegiets två beslut , dnr 13.2-24-2012 I det första beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att hon och arvlåtaren var kusiner, att de hade ett nära släktskap och att de hade umgåtts flitigt. Hon uppgav vidare att hon hade telefonkontakt med arvlåtaren och att hon var den av kusinerna som stod närmst. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammar- kollegiet inte ifrågasätter att sökanden och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som visats i detta fall för att arv ska kunna avstås på denna grund. Även i det andra beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att hon och arvlåtaren var kusiner, att de umgicks så ofta det gavs tillfälle och att arvlåtaren ville att hon skulle hjälpa till vid motorcykelträffar. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte ifrågasätter att sökanden och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som visats i detta fall för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-234-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att arvlåtaren levt ensam och att hon hjälpt arvlåtaren med alla inköp och skött om djuren. Hon uppgav också att de hördes på telefon och att hon under arvlåtarens sista i livet var god man för arvlåtaren. Han tillade att hon var som en dotter för arvlåtaren. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte ifråga- sätter att sökandena och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ären- det för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-5154-2013 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att en fastighet skulle avstås till honom både på grund av att det var arv- låtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att hans mor varit förlovad och sambo med arvlåtarens bror fram till dess att brodern gick bort. Han uppgav också att arvlåtaren erbjöd honom att bo i stugan på den aktuella fastigheten när han blev bostadslös mot att han i gengäld såg till byggnaderna och skötte om tomten; vid arvlåtarens bortgång hade han bott där . Han angav vidare att när han flyttade in i stugan var den i stort renoveringsbehov men att han gjort stora renoveringar av den. Han tillade att han i hög grad varit be- roende av arvlåtaren, eftersom han utan hennes hjälp hade varit bostadslös. Av yttrande framgår att sökandens flick- vän bekräftade sökandens uppgifter. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att sökanden inte kan anses ha stått arv- låtaren nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett arvsavstående. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-4038-2012 Kammarkollegiet beviljade att avstås till sökanden. Sökanden hade begärt att hela arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att hon var kusin till arvlåtaren men att de växt upp tillsammans och betraktade var- andra som systrar. Hon anförde vidare att de genom hela livet haft en nära och kärleksfull syskonkontakt med varandra. Hon tillade att arvlåtaren under sina sista till följd av demens behövde hjälp med i princip allt för att klara av vardagen och att hon hjälpt arv- låtaren med detta , i perioder ; det var inte möjligt att ta hjälp av eller ordna med ett särskilt boende, eftersom arvlåtaren och hennes nu avlidne son motsatte sig det. Av skälen för beslutet framgår följande i närståendefrågan. Sökanden har hjälpt arvlåtaren att klara vardagen arvlåtaren drabbats av demens. Sökanden får därmed anses ha stått arvlåtaren nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett arvs- avstående. Vad som framkommit i ärendet motiverar ett belopp om . Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-6787-2012 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arv- låtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Ansök- ningen förefaller främst ha avsett grunden yttersta vilja och det framgår inte av beslutet vad sökanden anfört i närståendefrågan. Av skälen för beslutet framgår sökanden inte kan anses ha stått arvlåt- aren nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett arvsavstående. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-4434-2013 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att arv- låtarens andel av två fastigheter skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Sökandena angav i närståendefrågan att de var släkt med arvlåt- aren och att de tillsammans med arvlåtaren ägde de aktuella fastig- heterna, där det bl.a. bedrevs skogsbruk, samt att fastigheterna hade funnits i släktens ägo . Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte ifrågasätter att sökan- dena och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ärendet för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-3912-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Av beslutet framgår i när- ståendefrågan endast att sökandena var släkt till arvlåtaren och att det i dödsboet fanns bl.a. en släktgård och diverse släktföremål. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att sökandena inte kan anses ha stått arvlåtaren nära på ett sådant sätt som förut- sätts för ett arvsavstående. Av beslutet framgår att sökandena skulle erbjudas att köpa släktföremålen till värderat marknadsvärde. Regeringens beslut , dnr S2015/01667/RS (Kammarkollegiets yttrande , dnr 30-22288-08) Ansökningarna om arvsavstående avslogs förutom beträffande två av ansökningarna där regeringen beslutade att avstå två tavlor, eftersom det kunde anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja. An- sökningarna tar enligt beslutet främst sikte på att hela eller delar av arvet ska avstås till de sju sökanden, eftersom det kan anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja. Det framgår inte av beslutet på vilket sätt sökandena har varit närstående med arvlåtaren och varför det skulle vara skäligt att avstå arvet på denna grund. Av Kammarkollegiets yttrande framgår beträffande tre av sökandena att kollegiet inte betvivlar att det rått en nära relation mellan sökandena och arvlåtaren men att det inte framkommit att det rått ett sådant närmare beroendeförhållande mellan dem som krävs för arvsavstå- ende på denna grund. Regeringen anger i skälen för sitt beslut endast att den delar den bedömning som Kammarkollegiet har gjort i ären- det. Regeringens beslut , dnr S2015/03626/RS (Kammarkollegiets yttrande , dnr 13.2-4488-2013) Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Sökandena, som var kusiner till arvlåtaren, anförde i närståendefrågan att de var de enda kvar- varande släktingarna till honom och att de hade en nära kontakt med honom ; de firade högtidsdagar och semestrar ihop och hade kontakt per telefon ungefär en gång . Av Kammarkollegiets yttrande framgår i närståendefrågan endast att sökandena inte kan anses ha stått arvlåtaren nära på ett sådant sätt som krävs för ett arvsavstående. Regeringen anger i skälen för sitt beslut endast att den delar den bedömning som Kammarkollegiet har gjort i ärendet. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-1182-2015 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att en del av arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Sökandena anförde i närståendefrågan endast att de var kusiner till arvlåtaren. I skälen för beslutet anges i närståendefrågan att omständigheterna inte är sådana att arv kan avstås till sökandena. Regeringens beslut , dnr S2015/04409/RS (Kammarkollegiets yttrande , dnr 13.2-588-2013) Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i när- ståendefrågan att hans mor växte upp som fosterbarn i arvlåtarens familj och att modern och arvlåtaren blev som systrar. Av länsstyrel- sens yttrande framgår att sökanden under arvlåtarens sista år i livet hjälpt henne med bl.a. veckohandel, apoteksbesök och betalning av räkningar. Av Kammarkollegiets yttrande, som främst tar sikte på frågan om arvet ska avstås på grund av att det kan anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja, framgår i närståendefrågan att kollegiet inte betvivlar att arvlåtaren och sökanden haft en nära rela- tion men att det för ett arvsavstående krävs att det rått ett närmare beroendeförhållande mellan dem. Regeringen anger i skälen för sitt beslut endast att den delar den bedömning som Kammarkollegiet har gjort. Kammarkollegiets två beslut , dnr 13.2-5002-2013 I det första beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökandena hade begärt att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Sökandena, som var mor och son, anförde att modern och arvlåtaren varit ett par sedan sonen var två eller och att arvlåtaren kommit att bli som en far för sonen. De angav vidare att arvlåtaren av sitt liv blivit sambo med den ena sökanden (modern) sedan hon drabbats av sjukdom. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte betvivlar att sökandena och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ärendet för att arv ska kunna avstås på denna grund. Även i det andra beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att hennes far och arvlåtaren varit arbets- kamrater och att hon av arvlåtarens liv hyrde arvlåtarens föräldrahem. Hon angav vidare att hon besökte arvlåtaren på sjuk- huset kort före hans bortgång och att hon lovade att ta hand om fastigheten så länge hon fick bo kvar, varpå arvlåtaren nickade och det blev känslosamt. Av skälen för beslutet framgår i närstående- frågan endast att omständigheterna inte är sådana att arv kan avstås till sökanden. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-4223-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Sökandena anförde i när- ståendefrågan att arvlåtaren varit gift med deras mormor. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att omständigheterna inte är sådana att arv kan avstås till sökanden. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-1836-2013 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att aktier skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att han och arvlåtaren var nära släktingar och haft en nära kontakt . Beträffande aktierna angav sökanden att de köpts av hans farfar och gått i arv till hans far och faster samt att fasterns aktier sedan genom testamente tillfallit arvlåtaren. Vid fasterns bort- gång hjälpte sökanden arvlåtaren med att tömma dödsboets lägenhet och ordna med bouppteckning m.m. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att omständigheterna inte är sådana att arv kan avstås till sökanden. Kammarkollegiets två beslut , dnr 13.2-2443-2015 I det första beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att han och arvlåtaren var kusiner och att den nära kontakten mellan dem fortsatt under hela deras uppväxt. Han har tillagt att han bodde hos arvlåtaren under sin studenttid, att de firat alla högtider tillsammans och att de umgåtts . Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammar- kollegiet inte ifrågasätter att sökanden och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ärendet för att arv ska kunna avstås på denna grund. Även i det andra beslutet avslogs ansökan om arvsavstående. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att hon och arvlåtaren var kusiner och att de haft en tät relation hela livet. Hon har tillagt att hon hälsade på arvlåtaren regelbundet och tog med arvlåtaren på ut- flykter samt att hon, när arvlåtaren fick sämre syn, bl.a. hjälpte arvlåtaren med att byta glödlampor. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte ifrågasätter att sökanden och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ärendet för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-2930-2015 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att han var kusin till arvlåtaren och att arvlåtaren hade gett honom pengar till en ny bil, vilket tyder på att arvlåtaren hade velat att han skulle ärva honom. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att Kammarkollegiet inte ifrågasätter att sökanden och arvlåtaren haft en nära relation men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ärendet för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-6617-2015 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att ett guldmynt skulle avstås till honom både på grund av att det var arv- låtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde att han varit sambo med arvlåtaren och att han ville att myntet skulle avstås till honom som ett minne. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att omständigheterna inte är sådana att arv kan avstås till sökanden. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-2942-2015 Kammarkollegiet beviljade att avstås till sökanden på den grunden att det kunde anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att han lärde känna arvlåtaren närmare under arvlåtarens sista 13 eller i livet, då de blev grannar. blev de bästa vänner. Arvlåtaren drabbades av cancer och han hjälpte arvlåtaren med bl.a. hushålls- sysslor och läkarbesök samt höll honom sällskap i omfattande utsträckning. anförde i sitt yttrande i ärendet att ett ytterligare ospecificerat belopp borde avstås till sökanden på grund av den nära relationen dem emellan i kombination med att den hjälp och omsorg som sökanden visat arvlåtaren varit omfattande och varat att det kunde anses skäligt. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att kollegiet inte ifrågasätter att det funnits en nära vänskapsrelation mellan sökanden och arvlåtaren men att det krävs ett närmare beroendeförhållande än som framkommit i ären- det för att arv ska kunna avstås på denna grund. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-3924-2013 (se även beslut där en ansökan om omprövning bifölls) Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde bl.a. att hon bott granne med arvlåtaren och att de under den tiden haft en omfattande kontakt och en mycket god relation; hon hade hjälpt arvlåtaren med bl.a. trädgårdsskötsel, hushållssysslor, pappersarbete och sjukhusbesök och de hade firat födelsedagar och namnsdagar tillsammans. Hon angav vidare att de inte varit grannar under arvlåtarens sista i livet och att deras kontakt under den tiden tunnats ut betydligt. Av skälen för beslutet framgår bl.a. att Kammarkollegiet inte anser att det är styrkt att det kan anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja att arvet ska avstås till sökan- den; omständigheterna i ärendet bedöms inte heller vara sådana att arvet kan avstås till sökanden på annan grund. Regeringens beslut , dnr S2015/00676/RS (Kammarkollegiets yttrande , dnr 13.2-2966-2011) Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade åberopat att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Av Kammarkollegiets yttrande framgår i närståendefrågan endast att sökandena och arvlåtaren var kusiner och sökandena angett att de var de enda närstående som arvlåtaren haft sedan hans mor gick bort. Det framgår vidare att Kammarkollegiet inte betvivlar att det rått en nära släktrelation mellan arvlåtaren och sökandena men att det inte förelegat ett sådant när- mare beroendeförhållande mellan dem som förutsätts för arvet ska avstås. Regeringen anger i skälen för sitt beslut att den delar den bedömning som Kammarkollegiet gjort i ärendet. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-3613-2013 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att en del av arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arv- låtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att han känt arvlåtaren och att han hjälpt henne med saker som hon hade svårt att klara själv, bl.a. läkarbesök, snöskottning, trädgårdsskötsel, inköp och andra hushållssysslor. hade arvlåtaren inte kunnat göra något själv och han hade då hjälpt henne ; arvlåtaren hade inte kontakt med någon annan än honom och hans fru och arvlåtaren hade inte haft möjlighet att bo kvar i sitt hus utan hans hjälp. Sökanden angav också att arvet skulle ses som en er- sättning för det arbete han hade utfört åt arvlåtaren. Av skälen för beslutet framgår bl.a. följande. Det har framgått att sökanden och arvlåtaren haft en nära kontakt, vilket bekräftats av utomstående, och kollegiet ifrågasätter inte att de haft en nära relation men det har inte framgått att de stått varandra nära på ett sådant sätt som förut- sätts för ett avstående av arv. För att arv ska kunna avstås på denna grund krävs att det förelegat ett närmare beroendeförhållande än vad som visats i detta fall. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-2573-2015 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i när- ståendefrågan att han var biologiskt helsyskon till arvlåtaren men att det vid den släktutredning som gjordes i samband med boupp- teckningen framgick att han blivit bortadopterad och inte längre hade någon arvsrätt efter arvlåtaren. De hade haft en nära och förtroende- full kontakt med varandra och hade han varit arvlåtarens gode man. De hade haft daglig kontakt och han hade hjälpt arvlåtaren med allt från inköp till att betala räkningar. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan att det inte finns någon utomstående person som kunnat intyga att sökanden hjälpt och bi- stått arvlåtaren i sådan utsträckning att de kan antas ha varit när- stående på det sätt som krävs för arvsavstående. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-4-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökandena hade begärt att arvet skulle avstås till dem både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att de stått arvlåtaren nära. Av ansökningen framgår i närståendefrågan att den ena sökanden var kusinbarn till arvlåtaren och att den andra sökanden och arvlåtaren hade vuxit upp i samma hem. Av skälen för beslutet framgår i närståendefrågan endast att sökandena inte kan anses ha stått arvlåtaren nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett arvsavstående. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-4976-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till honom både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att han stått arvlåtaren nära. Sökanden anförde i närståendefrågan att arvlåtaren varit tacksam för att sökanden och dennes far umgåtts med honom regelbundet samt att arvlåtaren har varit en nära och bästa vän till sökandens familj; sökanden var den son som arvlåtaren aldrig fick. Av skälen för beslutet framgår i när- ståendefrågan att det inte framgått att sökanden kan anses ha stått arv- låtaren nära på ett sådant sätt som förutsätts för ett avstående av arv. Kammarkollegiets beslut , dnr 13.2-2363-2014 Ansökan om arvsavstående avslogs. Sökanden hade begärt att arvet skulle avstås till henne både på grund av att det var arvlåtarens yttersta vilja och för att hon stått arvlåtaren nära.