sou · H6B353 · 2018-06-20 00:00:00 — utredningen att vara till nackdel för patientsäkerheten och medför en tidskrävande och kostsam hantering för sponsorerna. Den har länge strävat efter att ska vara ett attraktivt land att utföra läkemedelsprövningar i. Det är positivt för enskilda patienter som kan få tillgång till nya behandlingar i ett tidigt skede, men också för svensk läkemedelsforskning, kompe- tensutvecklingen hos hälso- och sjukvårdspersonal samt för närings- livet i stort i . Det visar också den nya satsning på ett per- manent life science-kontor inom som presenterades . En utgångspunkt för regelverket kring distribution av prövnings- läkemedel bör därför enligt utredningen vara att ta bort de moment som inte är nödvändiga för en patientsäker hantering av prövnings- läkemedel och därmed göra förutsättningarna för distributionen så pass enkla att det blir attraktivt för sponsorer att utföra kliniska prövningar i . Den nya EU-förordningen om kliniska prövningar av human- läkemedel syftar till att ytterligare harmonisera reglerna om genom- förande av kliniska prövningar inom unionen och förenkla förfar- andet, särskilt gällande prövningar som ska ske i flera medlemsstater.1 Förordningen reglerar tillverkning och import av prövningsläke- medel, men innehåller inte några närmare bestämmelser om parti- handel och förmedling av prövningsläkemedel eller tilläggsläkemedel inom medlemsstaterna. Utredningen anser att syftet med EU-för- ordningen att förenkla förfarandet gällande prövningar som ska ske i flera medlemsstater bör vara vägledande vid utformningen av de svenska bestämmelserna kring distributionen av prövningsläkemedel. Även om läkemedelsdirektivet 2001/83/EG inte är tillämpligt på prövningsläkemedel innehåller det bestämmelser om bland annat partihandel med läkemedel som kan behöva beaktas vid utform- ningen av bestämmelser om distribution av prövningsläkemedel. 1Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av om kliniska prövningar av humanläkemedel och upphävande av direktiv /20/EG. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag 6.2.2Det finns en gemensam målbild för hur prövningsläkemedel bör kunna distribueras Utredningens bedömning: Det finns en gemensam uppfattning hos både myndigheter och industrin om att det bör finnas så få nationella särkrav kring distribution av prövningsläkemedel som möjligt, för att underlätta för sponsorer att genomföra kliniska läkemedelsprövningar i . De särkrav som ändå kan behöva finnas ska vara motiverade av patientsäkerhetsskäl. Utredningen har i sitt arbeta haft dialog med flera aktörer som på olika sätt är involverade i kliniska prövningar. Utredningen bedömer att det hos de flesta aktörer, både hos myndigheter och i industrin, finns en gemensam uppfattning om att dagens regelverk för distri- bution av prövningsläkemedel medför en dyr, krånglig och tidskräv- ande hantering för sponsorerna utan att det gynnar patientsäkerheten. Både LIF2 och har uttryckt en ambition att möjliggöra för en sponsor att avtala med en aktör som har tillstånd att bedriva partihandel inom EU att ansvara för distribution av prövningsläkemedel från ett lager i ett EU-land, direkt till pröv- ningsställe i . Sponsorn kan då ha bättre kontroll över hela distributionskedjan, från partihandlare till prövningsställe. Läke- medelsverket har framfört att en viktig utgångspunkt är att pro- dukternas kvalitet och spårbarhet ska kunna säkerställas i alla led. LIF har framfört att det inte behövs några särskilda nationella regler kring distribution av prövningsläkemedel, men har föreslagit att det i lagen om handel med läkemedel ska införas ett förtydligande som innebär att prövningsläkemedel för människor och för djur samt tilläggsläkemedel, får förmedlas och distribueras av den som bedri- ver partihandel med läkemedel inom EU. har lyft fram behovet av att regelverket för distribution av prövningsläkemedel harmoniseras med övriga EU- länder och att samma krav och regler bör gälla för kliniker på sjukhus som i öppenvården. har också påtalat vikten av att säkerställa att tjänster för kliniska prövningar finns i hela Sverige.3 2Läkemedelsindustriföreningen, de forskande läkemedelsföretagens förening. 3PM från till Nya apoteksmarknadsutredningen . Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag Utredningen konstaterar att det finns en gemensam önskan från , och att det ska finnas så få specifika särkrav kring distributionen i som möjligt så att det blir enkelt för en sponsor att genomföra kliniska prövningar i . De nationella särkrav som ändå kan behöva finnas ska vara motiverade av patientsäkerhetsskäl som produkternas kvalitet och spårbarhet ska kunna säkerställas i alla led. 6.2.3Samma regler ska gälla för distributionen oavsett vem som är sponsor Utredningens bedömning: Samma regler för distribution av pröv- ningsläkemedel ska gälla oavsett vem som är sponsor för den kli- niska prövningen. En sponsor till en klinisk läkemedelsprövning kan vara allt ifrån ett stort multinationellt läkemedelsföretag till en enskild läkare. I Läke- medelsverkets föreskrifter (LVFS 2011:9) om kliniska läkemedels- prövningar på människor definieras sponsor som den person, det företag, den institution eller organisation som ansvarar för att ini- tiera, organisera eller finansiera en klinisk läkemedelsprövning. Det har framförts till utredningen från vissa aktörer att sponsors förutsättningar att själv ansvara för distribution och kvalitetskon- troll avseende prövningsläkemedel skiljer sig åt beroende på vilken aktör som är sponsor för prövningen. Utredningen konstaterar att både i dagens bestämmelser om kli- niska läkemedelsprövningar, som finns i läkemedelslagen och Läke- medelsverkets föreskrifter om kliniska prövningar på människor, och i den nya EU-förordningen om kliniska prövningar av human- läkemedel gäller samma regler oavsett vem som är sponsor för den kliniska prövningen. Enligt utredningen finns det därför inte stöd för att införa olika regler för olika kategorier av sponsorer, vare sig i dagens regelverk eller i EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläkemedel. Samma regler för distribution av prövningsläkemedel ska därför gälla för alla kliniska prövningsläkemedel, oavsett vem som är sponsor för prövningen. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag 6.3Regler om distribution av prövningsläkemedel bör införas i läkemedelslagen Utredningens förslag: Bestämmelser om distribution av pröv- ningsläkemedel ska införas i läkemedelslagen. Det innebär att bestämmelserna i lagen om handel med läkemedel som rör detaljhandel med läkemedel till hälso- och sjukvården och sjuk- husens läkemedelsförsörjning, inte längre blir tillämpliga på distri- butionen av prövningsläkemedel. Bestämmelserna om distribution av prövningsläkemedel ska införas i 7 kap. läkemedelslagen så att bestämmelserna om kli- niska prövningar samlas i samma lag. Med nuvarande definition av prövningsläkemedel omfattar bestämmelserna både prövnings- läkemedel för människor och djur. När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläke- medel börjar tillämpas ska även tilläggsläkemedel omfattas av bestämmelserna om distribution i 7 kap. läkemedelslagen. Då behöver det också anges att bestämmelserna avser både pröv- ningsläkemedel för människor och prövningsläkemedel för djur. Utredningens bedömning: De bestämmelser som finns i 3 kap. och 3 a kap. lagen om handel med läkemedel om krav på den som bedriver partihandel med läkemedel eller förmedlar humanläke- medel behöver inte ändras med anledning av utredningens förslag. 6.3.1Skäl för att reglera distribution av prövningsläkemedel särskilt I lagen (2009:366) om handel med läkemedel finns bland annat be- stämmelser som rör partihandel och distribution av läkemedel, både godkända läkemedel och icke godkända läkemedel som licensläke- medel och extemporeläkemedel. När lagen infördes nämndes inte uttryckligen om den var avsedd att omfatta även prövningsläke- medel, men har tolkat regelverket så att prövningsläkemedel omfattas av lagen. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag tolkat lagen om handel med läkemedel gäller olika regler för distri- bution av prövningsläkemedel till prövningsställen inom sjukhus respektive prövningsställen utanför sjukhus.4 Det finns enligt utredningen skäl att överväga om det är ända- målsenligt att prövningsläkemedel hanteras enligt samma regelverk som andra läkemedel i lagen om handel med läkemedel. Skälen till det är att hanteringen av prövningsläkemedel i flera avseenden skiljer sig från hanteringen av andra läkemedel. Några exempel på skillnader redovisas nedan. Det sker ingen försäljning av prövningsläkemedel Det sker normalt inte någon försäljning eller ekonomisk transaktion när prövningsläkemedel distribueras till patienter. Prövningsläke- medel tillhandahålls i stället i de flesta fall av sponsorn utan kostnad inom ramen för en klinisk prövning.5 Detta gör att det inte omfattas av definitionen av detaljhandel i lagen om handel med läkemedel eftersom den utgår från att det ska vara fråga om försäljning av läkemedel.6 Det omfattas inte heller av definitionen av förmedling av humanläkemedel eftersom den också utgår från verksamhet som är knuten till försäljning eller köp av humanläkemedel. Särskilda förutsättningar kring hantering av prövningsläkemedel Prövningsläkemedel kan ofta ha mycket kort hållbarhet och kan inte lagerhållas på samma sätt som godkända läkemedel. Därutöver be- höver de aktörer som är involverade i hanteringen av prövningsläke- medlet läras upp av sponsorn specifikt för varje läkemedel och få särskilda instruktioner kring hur prövningsläkemedlet ska hanteras. Genom att prövningsläkemedel omfattas av bestämmelserna i lagen om handel med läkemedel medför det att distributionen måste ske på ett sätt som inte är ändamålsenligt för just prövningsläkemedel. 4Läkemedelsverket, Vägledning till föreskrifter (LVFS 2011:19) om kliniska läkemedelsprövningar på människor, version 2, , s. 12. 5Bestämmelser om kostnadsfrihet för prövningsläkemedel och undantag från huvudregeln om kostnadsfrihet finns i 7 kap. 8 § läkemedelslagen (2015:315). 61 kap. 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag 6.3.2Bestämmelser om kliniska prövningar samlas i läkemedelslagen Det anges inte uttryckligen att distribution av prövningsläkemedel omfattas av lagen (2009:366) om handel med läkemedel, men Läke- medelsverket har gjort tolkningen att distribution av prövningsläke- medel omfattas av denna lag. Prövningsläkemedel ska därmed distri- bueras på samma sätt som godkända läkemedel, vilket innebär att de får distribueras genom sjukhusapotek, öppenvårdsapotek och av den som har tillstånd att bedriva partihandel. Bestämmelser om kliniska prövningar finns i 7 kap. läkemedelslagen. Det nuvarande 7 kap. i läkemedelslagen kommer att upphävas i samband med att EU-förordningen om kliniska prövningar börjar tillämpas, men kommer att ersättas av ett nytt 7 kap. som kommer att innehålla kompletterande nationella bestämmelser om kliniska läkemedelspröv- ningar.7 Det kommer därmed även fortsättningsvis att finnas ett kapitel i läkemedelslagen med bestämmelser om kliniska prövningar. Utredningen föreslår att bestämmelser om distribution av pröv- ningsläkemedel förs in i 7 kap. läkemedelslagen. Begreppet distri- bution förekommer redan i 10 kap. läkemedelslagen som innehåller krav på den som hanterar läkemedel yrkesmässigt. Utredningen bedömer därför att det inte finns behov av att särskilt definiera begreppet distribution när det införs även i 7 kap. läkemedelslagen. Förslaget innebär att alla bestämmelser om kliniska prövningar samlas i läkemedelslagen, förutom bestämmelser kring etikprövning som finns i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. Det får till konsekvens att reglerna för detaljhandel med läkemedel och sjukhusens läkemedelsförsörjning i lagen om handel med läkemedel inte längre blir tillämpliga på distribution av pröv- ningsläkemedel. När EU-förordningen 536/2014 om kliniska prövningar av human- läkemedel börjar tillämpas behöver det anges i 7 kap. läkemedelslagen att de föreslagna bestämmelserna om distribution av prövningsläke- medel kompletterar EU-förordningen. 7Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläkemedel (prop. 2017/18:196). Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag Bestämmelserna ska gälla distribution av prövningsläkemedel till både människor och djur Bestämmelserna om distribution av prövningsläkemedel ska utfor- mas så att samma regler gäller för distribution av prövnings- läkemedel för både människor och djur. gäller bestämmelserna i läkemedelslagen, när inte annat anges, både för läkemedel till människor och djur. Särskilda bestämmelser om kliniska läke- medelsprövningar på djur finns i föreskrifter (HSLF-FS 2016:78) om kliniska läkemedelsprövningar på djur. I 2 kap. 1 § läkemedelslagen finns en definition av begreppet prövningsläkemedel som inte gör skillnad på om prövningsläke- medlet är avsett för människor eller djur. Även lagen (2009:366) om handel med läkemedel gäller, där inte annat anges, både läkemedel för människor och djur. Utifrån dagens regelverk behöver det därför inte anges särskilt att bestämmelserna om distribution av prövnings- läkemedel gäller både för människor och djur eftersom alla pröv- ningsläkemedel omfattas av läkemedelslagens definition. Den nya EU-förordningen om kliniska prövningar av human- läkemedel omfattar endast kliniska prövningar för människor. Det har det inte framkommit några skäl som talar mot att samma regler gäller för distributionen av prövningsläkemedel, både till människor och djur. När EU-förordningen börjar tillämpas kommer det i läke- medelslagen införas två olika definitioner av begreppet prövnings- läkemedel, prövningsläkemedel för människor och prövningsläke- medel för djur. När EU-förordningen börjar tillämpas behöver det därmed tydliggöras i lagtexten att bestämmelserna om distribution av prövningsläkemedel gäller både för prövningsläkemedel för män- niskor och prövningsläkemedel för djur. Befintliga bestämmelser i lagen om handel med läkemedel behöver inte ändras I 3 kap. 3 § 7 lagen (2009:366) om handel med läkemedel anges som ett av kraven på den som bedriver partihandel med läkemedel att denne endast ska distribuera läkemedel som får säljas enligt 5 kap. 1 § läkemedelslagen eller utgör prövningsläkemedel enligt 2 kap. 1 § samma lag. Ett motsvarande krav finns i 3 a kap. 2 § 1 lagen om handel med läkemedel för den som förmedlar humanläkemedel. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag Dessa bestämmelser avser krav på den som bedriver partihandel med läkemedel, eller den som förmedlar humanläkemedel, att inte distribuera andra läkemedel än de som nämns i paragraferna. Den som bedriver partihandel med läkemedel kommer med utredningens förslag även fortsättningsvis att få distribuera prövningsläkemedel. Den som förmedlar humanläkemedel kan fortsätta att göra det enligt bestämmelserna i lagen om handel med läkemedel. Men eftersom en sådan aktör inte kan hantera läkemedel fysiskt eller äga läkemedel kommer den som förmedlar humanläkemedel inte heller att kunna distribuera prövningsläkemedel. Det finns därmed inte skäl att ändra dessa bestämmelser i lagen om handel med läkemedel, trots att övriga bestämmelser om distribution av prövningsläkemedel kommer att finnas i läkemedels- lagen. De förslag till förändringar av 3 kap. 3 § 7 och 3 a kap. 2 § lagen om handel med läkemedel som föreslås i prop. 2017/18:196 medför ingen förändring i det avseendet. Förändringar med anledning av EU-förordningen om kliniska prövningar När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläkemedel börjar tillämpas kommer även de förslag till ändringar i läkemedels- lagen som har lämnats i prop. 2017/18:196 att träda i kraft. Det medför att paragrafnumreringen i 7 kap. läkemedelslagen kommer att förändras. Vidare kommer begreppet tilläggsläkemedel att om- fattas av bestämmelserna i 7 kap., vilket också medför att de ska om- fattas av bestämmelserna om distribution av prövningsläkemedel. 6.4Prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel får distribueras av tillverkare och partihandlare Utredningens förslag: Det ska införas en bestämmelse i 7 kap. läkemedelslagen som anger att prövningsläkemedel endast får distribueras av den som har tillstånd att bedriva partihandel enligt 3 kap. 1 § första stycket lagen om handel med läkemedel. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläke- medel börjar tillämpas ska även den som har beviljats tillstånd till tillverkning av prövningsläkemedel enligt artikel 61.1 i EU-för- ordningen om kliniska prövningar av humanläkemedel får distri- buera sådana prövningsläkemedel som omfattas av tillverknings- tillståndet samt tilläggsläkemedel. Då behöver det även tydlig- göras att reglerna om distribution av prövningsläkemedel gäller både prövningsläkemedel för människor och prövningsläkemedel för djur. I 7 kap. läkemedelslagen ska det införas en bestämmelse om att pröv- ningsläkemedel endast får distribueras av den som har beviljats tillstånd till partihandel i enlighet med 3 kap. 1 § första stycket lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Det innebär att det inte längre krävs ett svenskt partihandels- tillstånd från för att få distribuera prövningsläke- medel. Det räcker med ett tillstånd till partihandel eller tillverkning i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Den som har beviljats tillstånd till tillverkning får endast distribuera sådana prövningsläkemedel som omfattas av tillverkningstillståndet. Förslaget innebär också att samma aktör kan distribuera prövnings- läkemedel till alla prövningsställen, både i primärvården och direkt till sjukhuskliniker. Förändringar med anledning av EU-förordningen När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläkemedel börjar tillämpas ska också tilläggsläkemedel omfattas av samma bestämmelse om distribution. Därutöver föreslås att även den som har beviljats tillstånd till tillverkning av prövningsläkemedel enligt artikel 61.1 i EU-förordningen om kliniska prövningar av human- läkemedel ska få distribuera sådana prövningsläkemedel som om- fattas av tillverkningstillståndet samt tilläggsläkemedel. Eftersom EU-förordningen bara gäller för prövningsläkemedel för människor kommer definitionen av prövningsläkemedel i läkemedelslagen ändras som en anpassning till EU-förordningen. Då kommer det finnas en definition av prövningsläkemedel för människor och en annan definition av prövningsläkemedel för djur. Därför behöver det göras Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag ett tillägg i rubriken till bestämmelserna om distribution av pröv- ningsläkemedel så att rubriken lyder ”Distribution av prövningsläke- medel för människor och djur”. Det behöver också tydliggöras i bestämmelsen om vem som får distribuera prövningsläkemedel att det avser både prövningsläkemedel för människor och prövnings- läkemedel för djur. 6.5Prövningsläkemedel ska distribueras i enlighet med god distributionssed Utredningens förslag: Det ska införas en ny bestämmelse i 7 kap. läkemedelslagen som anger att den som distribuerar prövnings- läkemedel för människor ska följa god distributionssed. När EU-förordningen börjar tillämpas ska även tilläggsläke- medel omfattas av bestämmelsen. Distributionen av prövningsläkemedel bör ske i enlighet med kvali- tetskraven i EU Good Distribution Practice (EU GDP). EU GDP utgörs av riktlinjer för god distributionssed för humanläkemedel som beslutades av Europeiska kommissionen 20138, kompletterat av riktlinjer om god distributionssed för aktiva substanser i human- läkemedel beslutade av Europeiska kommissionen 2015.9 Visserligen gäller kravet på att följa god distributionssed enligt 3 kap. 3 § 12 lagen (2009:366) om handel med läkemedel för den som bedriver partihandel med läkemedel. Men eftersom EU GDP grundar sig på bestämmelser i läkemedelsdirektivet 2001/83/EG omfattar det formellt inte prövningsläkemedel. Utred- ningen anser därför att det behöver anges särskilt i läkemedelslagen att god distributionssed ska tillämpas även vid distribution av pröv- ningsläkemedel så att dessa bestämmelser kan läggas till grund för tillsyn. 8Europeiska kommissionens riktlinjer av för god distributionssed för humanläkemedel (2013/C 343/01). 9Europeiska kommissionens riktlinjer om god distributionssed för aktiva substanser i humanläkemedel. Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag EU GDP omfattar endast humanläkemedel. Bestämmelsen bör därför utformas så att den bara hänvisar till att den som distribuerar prövningsläkemedel för människor. När EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar börjar tillämpas ska kravet på att följa god distributionssed även gälla för den som distribuerar tilläggsläkemedel. 6.6Förvaring av prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel Utredningens förslag: Det ska införas en bestämmelse i 7 kap. läkemedelslagen om att prövningsläkemedel får förvaras av –den som får bedriva partihandel enligt 3 kap. 1 § första stycket lagen om handel med läkemedel, –den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel enligt 2 kap. 1 § samma lag, eller –ett sjukhusapotek som avses i 5 kap. 1 § samma lag. När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläke- medel börjar tillämpas ska bestämmelsen även omfatta förvaring av tilläggsläkemedel. Den som har beviljats tillstånd till tillverk- ning av prövningsläkemedel enligt artikel 61.1 i EU-förordningen ska också få förvara prövningsläkemedel som omfattas av till- verkningstillståndet samt tilläggsläkemedel. Om prövningsläkemedel transporteras från ett centralt lager i ett annat EES-land kan det i vissa fall behöva förvaras av någon aktör i innan det kan levereras till prövningsstället. Förvaring och lagerhållning av läkemedel sker antingen hos partihandlaren, på ett sjukhusapotek eller på ett öppenvårdsapotek. Det behöver därför införas en bestämmelse i läkemedelslagen som anger att prövningsläkemedel får förvaras av den som får bedriva partihandel enligt 3 kap. 1 § första stycket lagen om handel Distribution av prövningsläkemedel – överväganden och förslag med läkemedel (en partihandlare med tillstånd från ett EES-land), den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel enligt 2 kap. 1 § samma lag (ett öppenvårdsapotek), eller ett sjukhusapotek som avses i 5 kap. 1 § samma lag. Sjukhusapotek är visserligen ingen egen juridisk person utan ansvaret för sjukhusapoteksfunktionen kan ligga hos sjukvårds- huvudmannen själv, hos ett öppenvårdsapotek eller en partihandlare som genom avtal med sjukvårdshuvudmannen har ansvar för läke- medelsförsörjningen. Det är dock inom ramen för sjukhusapoteks- funktionen som förvaring av prövningsläkemedel kan bli aktuell. Begreppet förvaring förekommer exempelvis i föreskrifter (2012:8) om sjukhusens läkemedelsförsörjning och i föreskrifter (2009:9) om detaljhandel vid öppen- vårdsapotek. Utredningen bedömer att det är ett mer vedertaget begrepp än lagerhållning av läkemedel. När EU-förordningen om kliniska prövningar av humanläke- medel börjar tillämpas bör även tilläggsläkemedel omfattas av bestäm- melsen. Den som har beviljats tillstånd till tillverkning av prövnings- läkemedel enligt artikel 61.1 i EU-förordningen förslås också få förvara prövningsläkemedel som omfattas av tillverkningstillståndet samt tilläggsläkemedel. 6.7Läkemedelsverket bemyndigas att meddela föreskrifter Utredningens förslag: Det ska införas en bestämmelse i läke- medelslagen som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om distribution och förvaring av prövningsläkemedel.