sou · H5B3114 · 2018-01-01 00:00:00 — Det innebär att grundidentifieringen är densamma för den fysiska och den elektroniska identitetshandlingen. Utredningen anser att det då är viktigt att veta vilka uppgifter om en individ som får behandlas i respektive identitetshandling. Därför bedömer utred- ningen att det bör regleras i lag vilka uppgifter om en individ som ska ingå i den elektroniska identitetshandlingen. Utredningen bedömer att de i lagen angivna uppgifterna är minimum och att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om att andra uppgifter också får ingå. Sådana andra uppgifter beskrivs som attribut. Den identitetsbeteckning som huvudsakligen används för individer i är personnummer. Personnumret innehåller födelse- tid, födelsenummer och kontrollsiffra. För att få ett personnummer måste man vara folkbokförd i och för att bli folkbokförd måste man vara antingen svensk medborgare eller ha uppehållsrätt eller uppehållstillstånd här.37 Utöver personnumret är ofta förnamn och efternamn viktigt för att veta vem en person är. I en genomförandeförordning till eIDAS-förordningen38 listas en minimiuppsättning av personidentitetsuppgifter för fysiska personer som ska finnas i en elektronisk identitetshandling som ska användas vid gränsöverskridande identifiering. Sådana uppgifter är nuvarande efternamn, nuvarande förnamn, födelsedatum och en unik identitets- beteckning som satts samman av den utsändande staten enligt regelverk och som är mest beständig . En minimiuppsättning för en fysisk person kan dessutom innehålla ett eller flera av följande valfria attribut: förnamn och efternamn vid födseln, födelseort, nu- varande adress och kön. En närmare beskrivning av detta finns i avsnitt 18.4. 3718–18 a §§ folkbokföringslagen (1991:481). 38Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1501 av om interoperabilitetsramverket enligt artikel 12.8 i och rådets förordning (EU) nr 910/2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska tran- saktioner på den inre marknaden. I sammanhanget vill utredningen uppmärksamma frågan om det ska ingå biometriska uppgifter i den elektroniska identitetshand- lingen. Biometriska uppgifter om en individ, kan vara fingeravtryck eller digitala fotografier ur vilka biometrisk data kan uttolkas. Sådana uppgifter skapar förutsättningar för säkrare fysiska och elektroniska identitetshandlingar. I svenska pass finns numera biometriska upp- gifter om passinnehavaren lagrad. Med hjälp av dessa går det att med större säkerhet säga att den som identifierar sig överensstämmer med den uppvisade identitetshandlingen. Det minskar också risken för att annan än innehavaren använder identitetshandlingen i bedrägligt syfte. Att använda biometriska uppgifter kan emellertid också inne- bära risker för den personliga integriteten. Utredningen bedömer att det noga bör övervägas om elektroniska identitetshandlingar ska innehålla biometriska uppgifter. Frågan om identitetshandlingar ska innehålla biometriska uppgifter ingår i upp- draget till ID-kortsutredning. 12.8.2Den statliga elektroniska identitetshandlingen och förslaget om lag om infrastruktur för elektronisk identitetskontroll och kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling att det i lagen anges att den statliga elektroniska identitetshand- lingen ska vara på den högsta svenska tillitsnivån enligt tillitsram- verket i lagen om infrastruktur för elektronisk identifiering och kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling, att elektronisk identitetskontroll av den statliga elektroniska identitetshandlingen ska utformas enligt tekniska specifikationer i lagen om infrastruktur för elektronisk identifiering och kvali- tetsmärket Svensk elektronisk identitetshandling, att det i lagen särskilt ska anges att den statliga elektroniska iden- titetshandlingen ska finnas på de fysiska identitetshandlingar som regeringen bestämmer, att den statliga elektroniska identitetshandlingen ska ha samma giltighetstid som den fysiska identitetshandling som den finns på. Utredningen lämnar i kapitel 14 förslag på en lag om infrastruktur för elektronisk identifiering och kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling. Utredningen bedömer att infrastrukturen ska be- stå bl.a. av det tillitsramverk och de tekniska specifikationer som ansvarar för att ta fram . Utredningen bedömer att dessa delar ska författningsregleras och att digitaliser- ingsmyndigheten ska ges i uppdrag att utveckla och förvalta dem. Utredningen bedömer att den statliga elektroniska identitets- handlingen ska uppfylla de krav som ställs också på andra utfärdare av elektroniska identitetshandlingar för att kunna få kvalitetsmärket elektronisk identitetshandling. Ansvaret för den statliga elek- troniska identitetshandlingen kan komma att fördelas på flera stat- liga myndigheter beroende på vilken fysisk identitetshandling som den statliga elektroniska identitetshandlingen ska finnas på och vilka statliga myndigheter som kan komma att utfärda sådana. Oavsett vilken statlig myndighet som ansvarar för att utfärda den statliga elektroniska identitetshandlingen ska kvalitetskraven vara desamma. Högsta tillitsnivån och tekniska specifikationer Utredningen föreslår att den statliga elektroniska identitetshand- lingen ska vara på den högsta tillitsnivån enligt tillitsramverket samt att den ska följa de tekniska specifikationer som utredningen lämnar förslag på att digitaliseringsmyndigheten ska utveckla och förvalta. har, som beskrivits, tagit fram tillitsram- verk och tekniska specifikationer. Utredningen har övervägt om det i lagen ska beskrivas vad den högsta tillitsnivån innebär. Tillitsnivåer är föremål för utveckling och ska anpassas efter de rådande standarder som finns på området (se närmare om utredningens förslag till lag om infrastruktur för elek- tronisk identifiering och kvalitetsmärket elektronisk identi- tetshandling). Utredningen bedömer att det inte är lämpligt att i lag ange vad som krävs för vissa tillitsnivåer. Sådana bedömningar bör vara en uppgift för den statliga myndighet som utvecklar och för- valtar tillitsramverket. De fysiska bärare som regeringen bestämmer högsta tillitsnivå, tillitsnivå 4, förutsätter som ovan beskrivits att den elektroniska identitetshandlingen finns på en fysisk bärare. Utredningen bedömer att det är viktigt att i lagen ange att den eller de fysiska bärare som kan innehålla en statlig elektronisk identi- tetshandling är någon eller några av de fysiska identitetshandlingar som staten utfärdar. Detta för visa att den statliga elektroniska iden- titetshandlingen inte ska vara föremål för en egen grundidentifier- ingsprocess, utan i stället vara resultatet av samma process som för den eller de fysiska identitetshandlingar som staten utfärdar. Som nämnts är frågan om vilka fysiska identitetshandlingar som ska finnas föremål för arbetet ID-kortsutredning. Utred- ningen avstår därför från att lämna förslag om vilken eller vilka fysiska identitetshandlingar som ska vara bärare av den statliga elektroniska identitetshandlingen. Utredningen avstår också från att lämna förslag på vilka myndigheter som ska utfärda den statliga elektroniska iden- titetshandlingen. I och med att den fysiska bäraren ska vara en fysisk identitetshand- ling föreslår utredningen att giltighetstiden för den elektroniska identitetshandlingen ska vara densamma som för den fysiska identi- tetshandlingen. att ansökan om den statliga elektroniska identitetshandlingen ska lämnas hos den eller de myndigheter (utfärdande myndigheter) som regeringen bestämmer, att ansökan om den statliga elektroniska identitetshandlingen ska lämnas i samband med ansökan om en fysisk identitetshandling, att sökanden är skyldig att styrka sin identitet och övriga person- uppgifter, att ansökan ska avslås under vissa förutsättningar. Den statliga elektroniska identitetshandlingen ska dela grundidenti- fieringsprocess med en fysisk identitetshandling. Utredningen har övervägt att föreslå hänvisningar till bestämmelser om ansökan i författningar som gäller för de fysiska bärarna. Eftersom frågan om vilka fysiska identitetshandlingar som ska finnas i är föremål för analys av ID-kortsutredning som ska redovisa sitt upp- drag , avstår utredningen från att hänvisa till någon befintlig författning eller att peka ut en viss identitetshand- ling. Hur bestämmelser om ansökan närmare ska utformas får över- vägas inom ramen för arbetet ID-kortsutredning. Det för- slag som utredningen lämnar utgår från hur liknande bestämmelser ser ut i författningar som reglerar fysiska identitetshandlingar . 12.8.4Den statliga elektroniska identitetshandlingen ska erkännas för identifiering hos alla statliga myndigheter, kommuner och landsting att alla offentliga myndigheter ska erkänna identifiering med den statliga elektroniska identitetshandlingen. Den statliga elektroniska identitetshandlingen måste kunna använ- das. För att den ska kunna användas måste det ha etablerats en relation mellan den som ska kontrollera individens identitet och den som har utfärdat den elektroniska identitetshandlingen. Antingen den statliga myndigheten eller en av denne anlitad underleverantör måste under identitetshandlingens giltighetstid kunna intyga individens identitet i relation till de som ska kontrollera identiteten. Utredningen anser att den statliga elektroniska identitetshand- lingen ska fungera i alla e-tjänster där offentliga myndigheter kräver elektronisk identifiering. Den statliga elektroniska identitetshand- lingen ska vara en grundbult i den offentliga förvaltningen. Den ska också vara beständig och inte beroende av om en offentlig myndighets upphandling omfattar den. Utredningen föreslår att det i lag skapas en skyldighet för alla offentliga myndigheter som kräver elektronisk identifiering i sina e-tjänster att godta den statliga elek- troniska identitetshandlingen. Med en sådan bestämmelse kan det hävdas att den statliga elek- troniska identitetshandlingen kan vara konkurrenshämmande. Ut- redningen bedömer emellertid att syftet med den statliga elektro- niska identitetshandlingen inte är att etablera en konkurrent till övriga elektroniska identitetshandlingar. Den statliga elektroniska identitetshandlingen kommer exempelvis inte att uppfylla individers behov av mobila lösningar. Individer kommer därmed att vilja använda den statliga elektroniska identitetshandlingen för att växla till sig en annan identitetshandling. Utfärdaren av den andra identitetshandlingen kan då lita på att den grundidentifiering som staten gjort av individen är så säker som möjligt. 12.8.5Den statliga elektroniska identitetshandlingen ska kunna användas som underlag för identitetskontroll av andra utfärdare att den statligt utfärdade elektroniska identitetshandlingen ska kunna användas som underlag för att utfärda andra elektroniska identitetshandlingar, att regeringen eller de myndigheter som regeringen bestämmer får ställa upp villkor för när den statliga elektroniska identitets- handlingen får användas som underlag för ansökan om en annan elektronisk identitetshandling. Genom att skapa en statligt kontrollerad process för grundidenti- fiering samt ansökan och utfärdande av den statliga elektroniska identitetshandlingen med högsta tillitsnivå menar utredningen att det finns förutsättningar för andra aktörer att lita på den statliga elektroniska identitetshandlingen. Fysiska identitetshandlingar som staten utfärdar accepteras normalt sett av andra aktörer i samhället. Utredningen anser att staten ska erbjuda en elektronisk motsvarig- het till detta. Utredningen föreslår att den statligt utfärdade elektroniska iden- titetshandlingen ska kunna användas som underlag för att utfärda andra elektroniska identitetshandlingar på tillitsnivåer som tillåter att sökanden identifierar sig på distans. Individen ska alltså kunna an- söka om andra elektroniska identitetshandlingar elektroniskt och identifiera sig med den statliga elektroniska identitetshandlingen. Andra utfärdare av elektroniska identitetshandlingar kan därmed erbjuda sina kunder ett helt elektroniskt ansökningsförfarande, genom att exempelvis tillåta att en individ identifierar sig med den statliga elektroniska identitetshandlingen mot en e-tjänst i vilken an- sökan och utlämnande av en annan elektronisk identitetshandling kan göras. Därmed kan andra utfärdare dra nytta av det statliga åtagandet att ansvara för grundidentifieringen. Utredningen menar att det kommer att finnas starka incitament för individer att skaffa andra elektroniska identitetshandlingar än den statliga. Det starkaste incitamentet bedömer utredningen vara att den statliga elektroniska identitetshandlingen endast ska finnas på en fysisk bärare. Det innebär att individer som vill använda sin statliga elektroniska identitetshandling måste ha en kortläsare eller liknande för att kunna använda den. För vissa kommer det att fungera, men för många kommer det att framstå som trubbigt i jämförelse med dagens mobila lösningar. Hur långt sträcker sig den utfärdande myndighetens ansvar för identifiering som användaren gör i samband med ansökan om en annan elektronisk identitetshandling? Utredningen bedömer att den utfärdande myndighetens ansvar om- fattar att verifiera identiteten hos en användare som ansöker om en annan elektronisk identitetshandling. Därefter har den utfärdande myndigheten inte något ansvar för den andra utfärdarens fortsatta hantering av uppgifterna om en individ. Med detta menar utred- ningen att myndighetens ansvar sträcker sig till att leverera det iden- titetsintyg som skapas när en annan utfärdare vill kontrollera en indi- vids identitet. Regeringen eller de myndigheter som regeringen bestämmer behöver kunna ta fram närmare villkor för hur den statliga elektroniska iden- titetshandlingen ska få användas som underlag för andra elektroniska identitetshandlingar. Det kan exempelvis närmare behöva regleras vilka krav som ska ställas på utfärdare som vill använda den statliga elektroniska identitetshandlingen som underlag för sin ansökan. Ut- redningen lämnar inte förslag på sådana föreskrifter eftersom de bör utformas utifrån vilka de ansvariga utfärdande myndigheterna blir. 12.8.6Den statliga elektroniska identitetshandlingen och andra utfärdare att den utfärdande myndigheten ska registrera vilka andra elektro- niska identitetshandlingar som har skapats med den statliga elek- troniska identitetshandling som underlag. Den statliga elektroniska identitetshandlingen är avsedd att vara en individs elektroniska basidentitetshandling. Det är viktigt att andra utfärdare och förlitande aktörer kan lita på den. Utredningen menar att den utfärdande myndigheten behöver veta vilka andra identitets- handlingar som har skapats med den statliga elektroniska identitets- handlingen som underlag. Om den statliga elektroniska identitets- handlingen spärras ska den utfärdande myndigheten informera de andra utfärdarna om detta. Syftet med att skapa en sådan kedja är att hålla kopplingen mellan basidentiteten och efterföljande identitets- handlingar intakt. På så sätt skapas ett system till vilket både för- litande aktörer och användare kan fästa tilltro. 12.8.7Spärr av den statliga elektroniska identitetshandlingen att det i lagen införs regler om när den statliga elektroniska identi- tetshandlingen ska spärras, att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förfarandet vid spärr av statliga elektro- niska identitetshandlingar. De författningar som styr fysiska identitetshandlingar innehåller bestämmelser om när en identitetshandling ska återkallas eller spärras. Utredningen bedömer att det måste finnas en liknande bestämmelse i den nu föreslagna lagen. Bestämmelsen är utformad utifrån de mot- svarande bestämmelser som finns i passlagen, förordningen om nationellt identitetskort och lagen om identitetskort för folkbok- förda i . Denna kan dock behöva ses över av ID-korts- utredning eftersom utformningen kan vara beroende av vilken eller vilka myndigheter som ska utfärda den statliga elektroniska iden- titetshandlingen och vilken eller vilka fysiska identitetshandlingar som den ska finnas på. att beslut enligt lagen får överklagas till allmän förvaltningsdom- stol, att beslut enligt lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. Den statliga elektroniska identitetshandlingen ska som nämnts dela utfärdandeprocess med dess fysiska bärare. Utredningen har övervägt att föreslå hänvisningar till bestämmelser om ansökan i författningar som gäller för de fysiska bärarna. Eftersom frågan om vilka fysiska identitetshandlingar som ska finnas i är föremål för analys av ID-kortsutredning, kan utredningen inte hänvisa till någon befintlig författning utan att peka ut en viss identitetshandling. Hur de processuella bestämmelserna närmare ska utformas får tas inom ramen för arbetet ID-kortsutredning. Det förslag som utredningen lämnar utgår från hur liknande bestämmelser ser ut i författningar som reglerar fysiska identitetshandlingar. att den statliga elektroniska identitetshandlingen bör omfattas av samma registerförfattning som gäller för den fysiska identitets- handlingen. Utredningen lämnar inte förslag på vilken fysisk identitetshandling som ska vara bärare av den statliga elektroniska identitetshandlingen. Inte heller lämnar utredningen förslag på vilken myndighet som ska ansvara för att utfärda den statliga elektroniska identitetshandlingen. Regeringens ställningstaganden i dessa delar är beroende av de för- slag som ID-kortsutredning lämnar i sitt betänkande . Även om utredningen inte lämnar förslag på bärare eller utfärdande myndighet har utredningen bedömt att den grundidentifierings- process som leder fram till passet, det nationella identitetskortet re- spektive identitetskortet för folkbokförda i är tillräckligt säker även för den statliga elektroniska identitetshandlingen. Bestäm- melserna om personuppgiftsbehandling för dessa identitetshandlingar finns i passlagen, förordningen om nationellt identitetskort och lagen om identitetskort för folkbokförda i . I promemorian Passdatalag39 föreslogs en lag om behandling av personuppgifter i passmyndigheternas och passverksamhet. Syftet med den föreslagna lagen var att göra det möj- ligt för passmyndigheterna och att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt i myndigheternas passverk- samhet och att skydda människor från att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Den föreslagna lagen var tänkt att ersätta de särregler om personuppgiftsbehandling som finns i passlagen och passförordningen. Promemorian innehöll också förslag till en förord- ning om behandling av personuppgifter i passmyndigheternas verk- samhet avseende nationella identitetskort. Förordningen föreslogs ersätta de särregler om personuppgiftsbehandling som finns i förord- ningen om nationella identitetskort. Utredningen konstaterar att promemorians förslag inte har lett till lagstiftning. Datainspektionen var positiv till förslaget om pass- datalag, men pekade i sitt remissvar på några brister i förslaget.40 Utredningen bedömer att det är angeläget att frågan om person- uppgiftsbehandling regleras. Utredningen bedömer också att det är en fråga som bör tas tillsammans med en bedömning av hur person- uppgiftsbehandlingen för den fysiska bäraren av den statliga elektro- niska identitetshandlingen ska utformas. Det är visserligen två olika sorters handlingar som en eller flera myndigheter kommer att utfärda (en fysisk och en elektronisk). Utredningen föreslår också att re- 40Remissvar , dnr 1641-2015. gleringen av den statliga elektroniska identitetshandlingen ska vara skild från regleringen av den fysiska identitetshandlingen. Utred- ningen bedömer ändå att bestämmelserna om personuppgiftsbehand- ling bör hållas samman. Den verksamhet som bestämmelserna om personuppgiftsbehandling ska omfatta är den för utfärdande av identi- tetshandlingar, och då bör det vara samma författning som reglerar för vilka ändamål en personuppgiftsbehandling får göras. att lagen träder i kraft . Utredningen bedömer att en statlig elektronisk identitetshandling är efterfrågad. Inte minst med beaktande av att vill kunna an- mäla en statlig elektronisk identitetshandling för gränsöverskridande identifiering (användning inom ) enligt eIDAS-förordningen Det är angeläget att statens ansvarstagande för grundidentifiering och utfärdande av elektroniska identitetshandlingar inte ligger alltför långt bort. måste resultatet av ID-kortsutredning inväntas. Med beaktande av att den utredningen ska redovisas , bedömer utredningen att ikraftträdandet för den nu föreslagna lagen tidigast kan sättas till . 13Myndigheters sätt att anskaffa funktioner för elektronisk identitetskontroll att individer ska ges samma identifieringsmöjligheter oavsett vilken statlig myndighet, kommun eller landsting som de ska identifiera sig elektroniskt mot, att det som benämns tjänst för elektronisk identifiering bör benämnas funktion för elektronisk identitetskontroll. Elektronisk identifiering har vuxit fram ur en innovativ marknad, där marknadens aktörer har haft möjlighet att utveckla, testa och mark- nadsföra nya lösningar. Den svenska befolkningen har en hög digital mognad. För många ingår användningen av en elektronisk identitets- handling i vardagen. I takt med utvecklingen har också fler behov till- godosetts genom nya marknadslösningar. Exempelvis kan nämnas att mobila lösningar för elektronisk identifiering tagits fram ur en be- hovsdriven utvecklingsprocess. De privata aktörernas innovationer har varit gynnsamma för det offentliga , där förvaltningen har kunnat dra nytta av marknadslösningarna. Det finns, givet BankID:s dominerande ställning, en förväntan hos individer att de ska kunna använda sitt BankID för att identifiera sig inte bara mot sin bank utan också mot offentliga myndigheter. Elektronisk identifiering är fråga om ett samspel mellan flera olika aktörer. En förutsättning för att en individ ska kunna använda en viss elektronisk identitetshandling i en e-tjänst är det finns ett avtal mellan utfärdaren och den som har e-tjänsten. När avtal av detta slag sluts mellan en utfärdare och en statlig myndighet, kom- mun eller ett landsting kallas utfärdaren för leverantör (mer om detta Myndigheters sätt att anskaffa funktioner för elektronisk identitetskontroll Avtalet består av dels en rätt att ställa fråga om identiteten hos en individ, dels att utfärdaren/leverantören ska svara med ett identitetsintyg. benämns avtalets innehåll som en tjänst för elektronisk identifiering. Utredningen har tidigare analyserat begreppet identifiering och kommit fram till att det omfattar såväl att en individ identifierar sig som den kontroll som någon gör av individens identitet. Eftersom den nu aktuella tjänsten inte omfattar individen som avtalspart, och definieras som en förvaltningsgemensam digital funktion, bedömer utredningen att den bör kallas funktion för elektronisk identitetskontroll eftersom den syftar till att den som har en e-tjänst ska kunna kontrol- lera någons identitet. Det finns inget enhetligt sätt för offentliga myndigheter att anskaffa en funktion för elektronisk identitetskontroll. Varje offentlig myndighet bestämmer själv hur den ska göra. Det leder till att indi- vider kan mötas av olika alternativ för att identifiera sig elektroniskt hos olika offentliga myndigheter. Enligt utredningen bör målsättningen vara att individer inte ska behöva ha olika elektroniska identitetshandlingar beroende på vilken offentlig myndighet som de ska identifiera sig mot. Att individer kan välja att ha flera elektroniska identitetshandlingar är en annan sak. Utredningen bedömer dessutom att det är viktigt att det för individer är tydligt vilka elektroniska identitetshandlingar som de kan använda sig av för att identifiera sig elektroniskt mot offentliga myndigheter.