sou · H5B367 · 2018-01-01 00:00:00 — Teorin skiljer på olika typer av hot vilka kan kopplas till externa utmaningar som globalisering och ökad invandring. Invand- ring kan dels formuleras eller beskrivas som ett hot mot den egna gruppens värderingar, traditioner och kultur, ett så kallat symboliskt hot. Men invandring kan också formuleras som ett realistiskt hot, alltså det kan hota individen genom att hen kan förlora status, resurser eller bli utsatt för fysisk smärta, till exempel som resultat av våldsamma handlingar. Högerpopulistiska partier och kandidater betonar inte sällan båda dessa typer av hot i samband med en diskussion om invandringens effekter. Den här distinktionen mellan olika typer av hot är viktig eftersom de olika typerna av hot kan utlösa olika typer av känslomässiga, reaktioner. Både rädsla och ilska är känslor som tidigare relaterats till radikalisering och högerpopulism (Kimmel, 2013). Men trots att känslor på detta sätt har uppmärksammats tidi- gare, så saknas det forskning som på ett systematiskt sätt har kartlagt varför dessa emotioner uppstår, och som har studerat hur olika indi- vider reagerar på olika stimulus. Det finns vissa indikationer på att ett symboliskt och ett realistiskt hot är relaterade till olika emotionella reaktioner. Eftersom sym- boliskt hot handlar om hot mot den egna gruppens sätt att leva och dennas kultur och traditioner kan vi anta att denna typ av hot i större utsträckning borde vara relaterat till ilska än rädsla. Det skulle inne- bära en ilska för att inte få fortsätta leva sitt liv som en önskar, en ilska för att andra ska bestämma hur en ska leva och på vilket sätt. Ilska är ofta ett resultat av frustration. Frustration definieras som den känsla som uppstår när ens mål är hindrat. Om målet är att leva som en vill, så kan frustration över att andra kulturer tränger sig på och uppfattas riskera att ”ta över” bestämmanderätten över den egna livsstilen i slutändan leda till ilska. När en utmanande eller hotande grupp uppfattas orättvis uppstår ilska (Giner-Sorolla & Maitner, 2013). Det här innebär alltså att om invandring uppfattas som ett hot Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering mot den svenska livsstilen, de svenska traditionerna och den svenska kulturen, är det sannolikt att människor reagerar med ilska. Ilska är en farlig känsla eftersom den är relaterad till handling. Genom hand- ling kan ilskan lättas. Det är också en känsla som hämmar de mer överlagda tankeprocesserna, och kognitivt stannar informations- bearbetningen av. I stället förlitar sig individen på fördomar och stereotyper. Detta i kombination med att ilska leder till närmanden och attack gör det till en effektiv motivationskälla för högerpopulis- men som i värsta fall kan leda till våldsdåd. Rädsla är en annan kraftfull, negativ känsla, men som uppstår av helt andra anledningar än ilska. Rädsla uppstår när en person upp- fattar att hotet inte går att undvika eller besegra, eller när det har verkliga konsekvenser. Därför kan det antas att realistiskt hot är mer relaterat till rädsla än till ilska. Ett realistiskt hot har potentialen att frånta individen materiell trygghet som ett arbete, eller att känna trygghet i sitt bostadsområde. Om invandring formuleras i termer av den här typen av realistiska hot, är det alltså sannolikt att människor i stället upplever rädsla. Rädsla är visserligen inte på samma sätt som ilska relaterat till angrepp, men vi antar att det påverkar invandrings- fientliga attityder. Även om rädsla är kopplat till mer djupgående kognitivt informa- tionsprocessande, så är det också kopplat till en så kallad ”konfirmer- ingsbias”, det vill säga en partiskhet i vilken typ av information som uppmärksammas och processas av individen. Framför allt har rädsla kopplats till att söka upp information som bekräftar inställningen till det utlösande stimulit, i det här fallet invandrare och invandring. Invandring formuleras inte sällan som just ett hot mot arbetarklassen eftersom invandrare kan ”dumpa lönerna”, och utföra svenska med- borgares jobb för en lägre kostnad. Detta skulle också bidra till en ökad förståelse av varför låg utbildningsnivå är kopplat till höger- populism. Invandring kan även formuleras som ett realistiskt hot genom att framhäva andra kulturers negativa kvinnosyn, deras över- representation inom kriminalitet och liknande. Detta leder till att människor blir rädda för dessa invandrare, trots att de antagligen inte råkat ut för något brott begått av en invandrare. Om en hotande grupp uppfattas att ha makt, till exempel makten att ta arbete till en lägre kostnad och därmed påverkar vem som får jobb antas alltså rädsla vara responsen (Giner-Sorolla & Maitner, 2013). Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering – stöd för populistiska (t.ex. invandring) Social identitet/grupptillhörighet (politiskt våld) – radikalt beteende, t.ex. För att summera , två stora kunskapsbrister är dels hur de två typerna av hot är relaterade till olika känslomässiga reaktioner, dels på vilket sätt dessa reaktioner påverkar invandringsfientlighet. Som vi tidigare berört är sociala grupper fundamentala för människors själv- känsla och behov av tillhörighet (Baumeister & , 1995; Tajfel & , 1986). Grupper som en person identifierar sig med utgör en del av den personens så kallade sociala identitet (Tajfel & , 1986). Begreppet antyder att de sociala grupper en person tillhör ock- så är delar av definitionen av hur personen ser sig själv. Gruppen blir med andra ord en förlängning av den egna självbilden. Dock finns individuella skillnader i hur mycket människor identifierar sig med olika sociala grupper (Huddy, 2001). Detta är något som kan vara betydelsefullt för att förstå hur olika typer av hot uppfattas av olika människor. När det gäller just vilka sociala identiteter som kan på- verka hur hot uppfattas utgår vi från vad det är de två olika typerna av hot, symboliskt och realistiskt, kan tänkas hota. Därför fokuserar vi här på dels nationell identitet, dels maskulin identitet. Nationell identifiering innebär en stark anknytning till den egna nationen. Individer som känner stark nationell anknytning har ett stort behov av att försvara de egna traditionerna och värderingarna, och känner stolthet för dessa. Stark nationell anknytning har dess- utom kopplats till fientlighet mot utgrupper (Nexøe, 2016). Det skulle alltså kunna vara så att ett upplevt hot mot den nationella identiteten stärker försvaren av just den identiteten. Om globalisering och invandring uppfattas utgöra ett hot mot den egna nationella identiteten så är det sannolikt så att många vill försvara den. Detta försvar kan utgöras av negativa attityder gentemot den grupp som Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering uppfattas utgöra hotet, och även stöd till politiska åtgärder som syftar till att begränsa gruppens möjlighet att utgöra ett hot. Även identifikation med maskulina stereotyper kan här ha bety- delse. Den traditionella maskulina könsstereotypen handlar i stor utsträckning om att ha hög status, arbeta hårt och mycket och vara familjens försörjare (Eagly & Karau, 2002). Ökad globalisering och invandring kan uppfattas som ett hot mot dessa roller. Att invan- drare skulle ”dumpa lönerna” utgör ett realistiskt hot mot de som har jobb som riskerar att utsättas för invandrad låglönekonkurrens. Det här resonemanget leder till en socialpsykologisk förklaring till varför män i arbetarklassen är överrepresenterade bland höger- populistiska kretsar. Utöver detta råder manliga normer inom de flesta radikala och våldsbejakande grupper. Våld är i sig starkt man- ligt betingat, vilket kan leda till att personer med stark maskulin identitet attraheras mer av dessa grupper än de med svagare sådan identitet. Kombinationen av ett yttre, externt hot mot individens maskulinitet och en stark maskulin identitet kan därför skapa en perfekt grogrund för radikala grupper, vilket är i linje med tidigare forskning (Kimmel, 2013). har vi framför allt fokuserat på sambandet mellan hot och invandringsfientliga attityder samt hur olika faktorer påverkar dessa samband. Vi anser dock att det även är viktigt att direkt fokusera på att förutsäga politisk polarisering. När vi analyserar polarisering så följer vi den tidigare forskning om röstningsbeteende i , där några forskare har föreslagit att konflikter mellan partianhängare inte enbart handlar om ideologiska skillnader mellan partier utan också på skillnader som bygger på sociala identiteter. I den här forskningen föreslås att den senare typen av polarisering kan kallas ”affektiv polarisering”, som handlar om att individen behandlar medlemmar i ett annat parti som ”en ogillad utgrupp” (se t.ex. Iyengar et al, 2012). Vi föreslår därför att det är viktigt att skilja på två typer av polariser- ing: (1) ”ideologisk polarisering” som hänger ihop med ideologiska skillnader och avstånd mellan politiska aktörer, och (2) ”identitets- baserad polarisering”, som hänger samman med tanken att individer starkt ogillar eller föraktar sina motståndare (se t.ex. 2013). Den tidigare forskningen om olika typer av hot pekar på att symboliska hot i högre utsträckning än realistiska hot kan komma att polarisera väljarkåren. Detta beror på att symboliska hot påverkas av tidigare politiska hållningar. Här antas att personer som är mer Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering vänsterorienterade inte uppfattar symboliska hot som hotfulla. Rea- listiska hot är annorlunda, menar dessa forskare, och påverkar de flesta individer, och kan komma att skapa en ”konvergens” i opinio- nen snarare än ökad polarisering (Lahav & Courtemanche, 2012: 483). Vi föreslår att endast vissa individer påverkas av symboliska hot, och här lyfter vi återigen fram betydelsen av nationell identitet. Vi föreslår att individer som har hög nationell identitet i högre ut- sträckning reagerar på symboliska hot med ilska och ökad invand- ringsfientlighet och att detta sannolikt kommer leda till polarisering, eftersom grupper med låg nationell identitet inte påverkas på samma sätt av den här typen av hot. Det här antagandet handlar om ideologisk polarisering, men även den identitetsbaserade polariseringen kan påverkas av hur olika hot uppfattas bland väljarna. Symboliska hot kan påverka polarisering även då de inte leder till förändrade attityder gentemot invandrare – sådana hot kan i stället ”trigga” vissa känslor, som ilska, bland de individer som redan är starkt invandringsfientliga. Dessa individer kommer med högre sannolikhet se andra individer och grupper som förespråkar en högre grad av invandring som ”förrädare” och som ”fienden”. Detta innebär att den identitetsbaserade polariseringen och ”hat” mellan grupper kan komma att öka. Sådan identitetsbaserad polarisering kan i vissa fall (men måste inte nödvändigtvis) kopplas samman med parti- systemet, vilket i sådana fall leder till att grupper med invandrings- fientliga åsikter samlas i ett parti. Detta kan då leda till polarisering även bland partierna. Det innebär att vi kan förvänta oss att ett uppfattat symboliskt hot ökar den identitetsbaserade polariseringen i samhället genom ökad ilska bland grupper som är invandringsfientliga. Vi har fokuserat på effekten av olika typer av hot på invandringsfientliga attityder och polarisering. Ytterst vill vi dock även kunna förklara individers beteende, och varför vissa individer tar till politiskt våld. I figur 7.1 tecknar vi olika tänkbara effekter av polariseringen bland väljarna. En av dessa tänkbara effekter är att individen har vissa känslomässiga reaktioner på hot och att de väljer att rösta på högerpopulistiska partier. En annan tänkbar effekt är att individen väljer att ta till olika medel för politiska protester, medan andra individer väljer att agera tillsammans med andra individer i radikala grupper och ta till politiskt våld. När föreställer vi oss då att det senare sker? Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering Här bygger vi vidare på vår tidigare forskning om politiskt pro- testbeteende och radikalisering där vi har lyft fram betydelsen av grupptillhörighet. Upplevt hot i form av social exkludering kan göra människor mer anpassningsbenägna till en ny, inkluderande grupps normer (för en översikt se , 2016). Människor har ett stort behov av att höra till sociala grupper och undviker så långt det är möjligt att avvika från en grupps normer (Baumeister & , 1995; , 2007). Detta gäller för alla människor, men vilka normer som tillåts styra en viss individs åsikter och handlingar kan variera. Radikala grupper är ofta slutna och detta i sig inger en känsla av exklusivitet – det är något speciellt att få vara med i just den här gruppen, vilket ökar identifiering med gruppen. Vidare har radikala grupper ofta tydliga normer för vilka åsikter och beteenden som är acceptabla och inte, och avvikelse bestraffas, vilket gör att medlem- marna anpassar sig för att passa in. Sammantaget innebär detta att radikala grupper har goda förutsättningar att uppfylla de grundlägg- ande mänskliga behoven av tillhörighet, meningsfullhet och status. Om den nya gruppen är radikal eller förespråkar våld skulle detta innebära att människor anpassar sig och uttrycker mer radikala åsikter och beteenden. I tidigare studier har vi sett att människor som upplevt social exkludering, som därmed får ett högre behov av social gemenskap, och sedan blivit inkluderade av en mer extrem grupp också uttrycker en högre benägenhet att delta i politiskt våld än personer som inte upplevt någon exkludering. Vidare kan vi se att ideologi tycks vara en viktig del i den här processen på det sättet att personer blir mer lättövertalade av radikala grupper som ligger i linje med deras egen ideologiska hållning. Detta innebär att vänsterorien- terade personer inte kommer att anpassa sig efter en högerradikal grupp, men tenderar att anpassa sig efter en vänsterradikal grupp och vice versa (, , 2017). Det tycks därmed som att sociala behov av inkludering är viktiga förklaringsmekanismer när det gäller radikalisering och politiskt våld, vilket är i linje med den tidigare forskningen och de modeller som lyfts fram inledningsvis i det här kapitlet. Det stärker även tanken om att innehållet i ideologin inte avgör hur vägen till radikalisering ser ut (Kruglanski & , 2014; McCauley & Moskalenko, 2008). Samma mekanism kan där- med tänkas ligga till grund för radikalisering, trots att innehållet i ideologierna är vitt skilda. Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering När det gäller hot mot den egna gruppen kan vi anta att liknande mekanismer existerar. Om invandring uppfattas som hotfullt kom- mer människor agera mot detta hot i den utsträckning det finns grupper i deras närhet som stödjer detta. Om det finns högerradikala grupper som uppmuntrar detta kan de sociala krafterna förstärka benägenhet för mer radikala åsikter och beteenden. Ett yttre hot mot den egna gruppen kan fungera som ett kitt för att stärka samman- hållning och gemenskap inom gruppen. Det kan därför antas att uppfattat hot som leder till ökad ilska och ökad invandringsfientlig- het kan leda till radikalt beteende och politiskt våld, speciellt då indi- viden har ett stort behov av gemenskap, och får möjlighet att ingå i en radikal grupp som betonar invandring som ett hot mot den egna gruppen. Förslag på möjliga forskningssatsningar Som vi skrev inledningsvis så saknas systematisk empirisk forskning på radikaliseringsområdet som fokuserar på den typ av psykologiska förklaringar som vi har lyft fram här. När den här typen av psyko- logiska mekanismer som vi föreslår är viktiga ska utredas så kan en så kallat ”mixed methods”-ansats vara fördelaktig. Vi utgår redan från en blandning av statsvetenskapliga och social- och personlighets- psykologiska teorier, men vi menar också att det är viktigt att imple- mentera även andra forskningstraditioner för att ge både ett specifikt och ett generellt bidrag. Socialpsykologisk forskning är framför allt experimentell till sin natur. Fördelen med denna ansats är att det går att hålla hög kontroll över olika faktorer som kan påverka resultatet. Detta gör att det med hög säkerhet går att etablera kausala mekanismer. Nackdelen är att upplevelsen i laboratoriemiljö inte nödvändigtvis är översättningsbar till verkligheten. Vi föreslår därför att kombinera olika laboratorie- experiment med storskaliga enkäter, en ansats som är vanligare inom statsvetenskap. Vidare föreslår vi nya och innovativa mätmetoder. forsk- ning baserar sig i stor utsträckning på traditionella frågor där del- tagare skattar olika påståenden. I vår pågående forskning använder vi semantiska frågor vilket tycks ge pålitliga indikationer av deltagarnas känslomässiga reaktioner. Dessa frågor innebär att deltagaren skriver Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering ett antal ord som beskriver deras känslotillstånd. Dessa ord kan sedan grupperas och representera grader av olika känslomässiga upplevelser. På detta sätt har vi preliminära indikationer på hur rädsla kan påverka röstbeteende. Bar-Tal, D. (1990). Causes and consequences of delegitimation: Models of conflict and ethnocentrism. , 46, 65–81. Bodenhausen, G. V., Sheppard, L. A., & , G. (1994). Negative affect and social judgment: The differential impact of anger and sadness. , 24, 45–62. Borum, R. (2010). Understanding terrorist psychology. I The psychology of counter-terrorism. Borum, R. (2004). Psychology of terrorism. Brader, T., , N. A., & Suhay, E. (2008). What triggers public opposition to immigration? Anxiety, group cues and immigration threat. , 52, 959–978. (1986). I Social Psychology, andra upplagan. Free Press: . & Altermark, N. (2016). Gemenskap och utstötning: Socialpsykologiska perspektiv på politiskt våld. &A. Rostami (Eds.). Våldets sociala dimensioner. Student- litteratur: . & , H. (2015). The odd one out. The effect of rejection on collective action participation. Konferenspapper presenterat på . A., , H., & Knapton, H. (2017). Radicalization and the quest for significance. Konferenspapper presenterat på . Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering Castano, E. & Giner-Sorolla, R. (2006). Not quite human: Infrahumanization in response to collective responsibility for intergroup killing. Psychology, 90, 804–818. Cheung-Blunden, V. & Blunden, B. (2008). Paving the Road to War with Group Membership, Appraisal Antecedents and Anger. Aggressive Behavior, 34, 175–189. Duckitt, J., & , C. (2003). The impact of social threat on worldview and ideological attitudes. Political Psychology, 24, 3–30. Eagly, A. H., & Karau, S. (2002). Role Congruity theory of prejudice toward female leaders. , 109, 573–598. , B., Akrami, N., & , T. (2000). Development and validation of Swedish classical and modern sexism scales. Scandinavian journal of psychology 41, 307–314. , S., & Stenner, K. (1997). Perceived Threat and Authoritarianism. Political Psychology 18, 741–70. Flum, H. (2004). Anger in repressive regimes: A footnote to domination and the arts of Resistance by . , 7, 171–188. Giner-Sorolla R, Maitner AT. (2013). at the unjust, scared of the powerful: emotional responses to terrorist threat. Personality & Social Psychology Bulletin. 39: 1069–82. , J., , J. M., Polletta, F. (2001). Passionate Politics: Emotions and social movements. Hine, D. W. & , C. (1999). Poverty in developing nations: A cross-cultural attribution analysis. , 29, 943–959. Hobolt, S. (2016). The Brexit vote: a divided nation, a divided continent. , 23, 1259–1277. Horgan, J. (2005). The psychology of terrorism. Horgan, J. (2008). From profiles to pathways and roots to routes: Perspectives from psychology on radicalization into terrorism. The of Political and Social Science, 618, 80–94. Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering Huddy, L. (2001). From social to political identity: A critical examination of social identity theory. Political Psychology, 22, 127–156. Kahneman, D. (2011). Thinking fast and slow. Kimmel, M. (2013). white men: American masculinity at the end of an era. : Nation Books. Knapton, H., , H., & , E. (2015). The Social Activist: Conformity to the Ingroup as a Predictor of Political Participation. Social Influence, 10, 97–108. Kruglanski, W. A., & , D. (2014). The Psychology of radicalization. Hämtad från: /dat/artikel/2014_9_843.pdf M., Devos, T., & , E. (2000). Intergroup Emotions: Explaining offensive action tendencies in an intergroup context. Psychology, 79, 602–616. McCauley, C. (2006). ”Jujitsu Politics”: Terrorism and response to R. Kimmel och C. E. Stout (Red.). Collateral damage: The psychological consequences of ’s first war on terrorism. Praeger: Westport. McCauley, C. & Moskalenko, S. (2008). Mechanisms of political radicalization: Pathways toward terrorism. Terrorism and Political Violence, 20, 415–433. Merari, A., Diamant, I., , A., Broshi, Y., & Zakin, G. (2009). Personality characteristics of ”self martyrs”/”suicide bombers” and organizers of suicide attacks. Terrorism and Political Violence, 22, 87–101. Nexøe, C. (2016). The origin of individual differences in political orientation. How social, psychological and genetic dispositions shape social identification, group affiliation and ideological attitudes. Redlawsk, D. Hot cognition or cool consideration? Testing the effects of motivated reasoning on political decision making. , 64, 1021–1044. Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering Remmerswaal, D., Huijding, J., Bouwmeester, , Brouwer, M., &Muris, P. (2014). Cognitive bias in action: Evidence for a reciprocal relation between confirmation bias and fear in children. Psychiatry, 45, 26–32. Sadler, M. S., Lineberger, M., Correll, J. & Park, B. (2005). Emotions, Attributions, and Policy Endorsement in Response to the September 11th Terrorist . Basic and Applied Social Psychology, 27, 249–258. P., Jongman, A. J., & , I. (1988). Political terrorism: A new guide to actors, authors, concepts, data bases, theories and literature. : Transaction Books. (2001). The Devil You Know: Continuing Problems with Research on Terrorism. Terrorism and Political Violence, 13, 1–14. Skitka, L. J., , C. W., Aramovich, N. P., & , G. (2006). Confrontational and preventative policy responses to terrorism: Anger wants a fight and fear wants ”them” to go away. Basic and Applied Social Psychology, 28, 375–384. Skitka, L. J., & , E. (2005). Social psychological research and the Internet: The promise and the peril of a new methodological frontier. In Y. Amichai-Hamburger (Ed.) The social net: The social psychology of the Internet (pp. 1–26). , UK: . Staub, E. (1989). The roots of evil: The origins of genocide and other group violence. , W. G., Ybarra, O., & , K. (2009). Intergroup threat theory. In T. (Ed. ), Handbook of Prejudice. Mahwah, NJ: . Tajfel, H. (1981). Tajfel, H & , J. (1986). The Social Identity Theory of Intergroup Behavior. The Psychology of Intergroup Relations, 7–24. & Horgan, J. (2006). A conceptural framework for addressing psychological processes in the development of a terrorist. Terrorism and Political Violence, 18, 585–601. Radikaliseringens politiska psykologi – betydelsen av hot och polarisering Victoroff, J. (2005). The Mind of the Terrorist: and Critique of Psychological Approaches. , 49, 3–42. Victoroff, J. & Kruglanski, A. (Eds.). (2009). Psychology of terrorism: Classic and contemporary insights. : Psychology Press. Zartman, W. I., & Anstey, M. (2012). The problem: Preventing identity conflicts and genocide. I I. W. Zartman, M. Ansteys, &P. Meerts (red). The slippery slope to genocide: Reducing identity conflicts and preventing mass murder (s. 3–34). 8Rätten som ram vid myndighets- åtgärder i syfte att motverka våldsbejakande extremism