sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Förordningen för TÖI avvecklades, men först , då fördelningen av statsbidrag till folkbildningen och till- synsansvaret över kontakttolkutbildningarna överfördes till Myn- digheten för yrkeshögskolan.72 Frågan om tolkförmedling kom senare åter att utredas, i en mer omfattande offentlig utredning. Förslag lämnades om ny lag för registrering och tillsyn av tolkförmedlingar med Kam- markollegiet som tillsynsmyndighet. En s.k. god tolkförmedlingssed borde enligt utredaren utvecklas. Vidare lades förslag om kompe- tensutvidgande rätt för offentligt ägda tolkförmedlingar att verka även utanför den egna kommunen, vilket skulle innebära ett undan- tag från kommunallagens principer.73 Vissa rekommendationer läm- nades också angående upphandling, utbildning och kartläggning av arbetsmarknadsvillkoren för tolkar. Utredningen saknade i flera stycken konkretion och föranledde inte några åtgärder.74 70Förordningen (1993:920) om . 71Statskontoret (2002). Ny organisation för tolk- och översättarutbildning, rapport 2002:11. 72Förordningen (2012:140) om statsbidrag för viss utbildning som rör tolkning och tecken- språk. 73Den så kallade lokaliseringsprincipen enligt 2 kap. 1 8 kommunallagen (2017:725) innebär att kommuner och landsting har hand om angelägenheter av allmänt intresse som har anknyt- ning till kommuns eller landstingsområde eller deras medlemmar. Lokaliseringsprincipen kan innebära en begränsning av kommuners möjligheter att samarbeta, eftersom en kommuns orga- nisation inte får överdimensioneras för att kunna utföra tjänster åt andra kommuner. Möjlig- heterna till samverkan har dock förenklats genom den generella rätt till avtalssam- verkan som gäller enligt 9 kap. 37 8 kommunallagen (2017:725), i sin lydelse från den Sådan avtalssamverkan hindras inte av lokaliseringsprincipen. Tolkförmedling för teckenspråkstolkar m.fl. En rad utredningar har behandlat frågor som rör förmedling av teckenspråks- och skrivtolkar. Förmedlingsverksamheten sker inom detta område i huvudsak genom landstingens försorg. Hälso- och sjukvårdslagen reglerar landstingens skyldighet att erbjuda tolk- tjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade som är bosatta inom och vistas där stadigvarande. Landstingen har därför egna tolkcentraler, som svarar för merparten av denna tolkning.75 3.3.3Fortsatt fokus på utbildning och kvalitet Behovet av väl utbildade tolkar upplevdes fortsatt som stort. Den nya offentliga utredning som tillsattes för att granska tolkutbild- ningen lämnade 2005 en rad förslag om hur systemet kunde utveck- las. Förslagen avsåg en ny sammanhållen statligt finansierad grund- utbildning om två terminer inom folkbildningen, blockindelad på halvtid med 75–100 studieplatser . Vidare lämnades förslag kring behovsinventering, rekrytering, information, nationella för- kunskapskrav, intyg, studievägledning och tillsyn med , , som ansvarigt organ. Ytterligare förslag lämnades om vidareutbildning, fördjupning, språktest, nationellt register över tolkar samt översyn av statistikbehovet under TÖI:s ansvar. TÖI föreslogs även få resurser för egen forskning.76 Förslagen blev startskottet till uppdrag från regeringen om en statligt finansierad sammanhållen grundutbildning inom folkbild- ningen under TÖI:s överinseende. Förkunskapskrav och bedöm- ningar infördes samt prov på moment i utbildningen. Det hade tidi- gare inte funnits och resulterade i en kvalitetshöjning.77 Det interna beredningsarbetet på resulterade även i förtydligade förslag på förbättrad tolkservice, bland annat i frågor som rörde språktest, register- och statistikfrågor. Ett avgifts- finansierat språktest i 60 språk för tolkar föreslogs under TÖI:s ansvar. Kammarkollegiet skulle ansvara för ett nationellt tolkregister 75SOU 2011:83 samt Statskontoret, Rapport 2015:25. 77TÖI, underlag till utredningen, . för alla praktiserande tolkar som uppfyllde vissa kvalifikationskrav. Vidare föreslogs att , , skulle ges i upp- drag att genomföra en förstudie för nationell statistik inom tolk- serviceområdet.78 Viss utveckling har därefter skett. Registret över tolkar omfattar vid sidan av auktoriserade tolkar numera en särskild kategori tolkar som genomgått tolkutbildning under statlig tillsyn. SCB avböjde av olika skäl att utveckla en nationell offentlig individstatistik kopplad till språktillhörighet. I stället resonerades om alternativa vägar att mer löpande ta fram statistik för tolkar och tolktjänster.79 3.3.4Auktorisationsfrågor och rättskedjans behov Statskontoret erhöll 2010 ett nytt utredningsuppdrag i tolkfrågan, med inriktning på ansvars- och organisationsfrågor kring auktorisationen av tolkar. Bakgrund till uppdraget var den brist på auktoriserade och utbildade tolkar som kunde upplevas inom dom- stolar, andra statliga myndigheter, kommuner och landsting. Stats- kontoret analyserade och resonerade kring dessa frågor och drog i sin rapport också vissa försiktiga slutsatser, dock utan mer konkreta förslag.80 Utredningen föranledde inte några direkta förändringar i systemet. Utbildningsvolymen i den befintliga strukturen kom dock på att utökas som en samlad följd av en rad utredningar och önskemål från olika aktörer. Problematiken kring tolkförmedlingarna levde vidare. Frågan om tillsynsbehov uppmärksammades bland annat i en motion 2009/10, men avvisades av riksdagen.81 En ny offentlig statlig utredning behandlade mer avgränsat behov samt reglering av tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden.82 Utredningens förslag avsåg främst tvingande regler om rätt till tolkning i domstol och under förundersökning. Kvalitets- kraven för tolkning borde enligt utredningen höjas och regler om 79Ibid., samt SCB:s remissvar. 80Statskontoret (2012). Om auktorisation och åtgärder för fler och bättre tolkar, rapport 2012:02. 81Motion till 2009/10:Fi300, , och . tystnadsplikt införas även för ej auktoriserade tolkar. Vidare före- slogs att återbetalningsskyldighet genom domslut i förekommande fall inte skulle omfatta kostnader för tolk. Regeringen lämnade i anslutning till utredningen förslag om att genomföra och rådets direktiv /64/EU om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden. Kompetenskraven skulle skärpas för tolkar som anlitades av dom- stolar och brottsutredande myndigheter. Om det var möjligt skulle auktoriserad tolk eller översättare anlitas. Den som dömdes för brott skulle inte betala statens utlägg för offentlig försvarares tolkning av överläggning med den tilltalade. Motsvarande kunde gälla privat försvarares utlägg för tolk. Tystnadsplikt skulle införas för tolk som inte var auktoriserad i samband med överläggningar och rättsliga förberedelser.83 Lagändringarna trädde i kraft . Statskontoret anlitades för ytterligare utredningsinsatser med inriktning på effektivisering av domstolarnas användning av tolkar. Statskontoret konstaterade efter genomförd analys att det inte fanns någon enskild åtgärd som kunde lösa problematiken kring tolkning inom domstolsväsendet. För att nå bästa möjliga effekt behövde en rad olika åtgärder vidtas, såväl mindre som mer omfattande. Det gällde stöd till domstolarna för ökad likformighet, utveckling av tek- niska lösningar, bättre beställarkompetens, utveckling av admi- nistrativa stödsystem (avropsportal), utvecklat ramavtal, förstärkt uppföljning och utvärdering samt bättre samordning av tolkrela- terade frågor genom en särskild s.k. samordnare.84 Ett påföljande regeringsuppdrag till resulterade i ett särskilt tolkprojekt. Övergripande mål för arbetet var att ut- veckla ett åtgärdspaket som bidrog till effektivitet, enhetlighet och rättssäkerhet. Projektet omfattade (1) gemensamma riktlinjer för anlitande av tolkar, (2) utbildning för domstolspersonal och (3) tek- niklösning för tolkning med stöd av videokonferensteknik. Arbetet genomfördes under 2017.85 2012/13:132. 84Statskontoret (2015). Sju förslag för effektivare användning av tolkar i domstol, rapport 2015:1. 85Justitiedepartementet (2016). Uppdrag till att stödja en effektivare användning av tolkar i domstol, , dnr Ju2015/00831/DOM(delvis). 3.3.5Yrkesutbildning, upphandling och styrning Myndigheten för , , genomförde på reger- ingens uppdrag en serie utredningsinsatser kring behovet av kon- takttolkar och hur detta kunde mötas utbildningsmässigt. MYH konstaterade i en inledande rapport att det mesta pekade på att det förelåg stor brist på tolkar och i synnerhet kvalificerade tolkar som är utbildade och/eller auktoriserade. Dagens utbildningar be- dömdes inte kunna täcka behoven. Vid avrop av tolkar till statliga myndigheter som och angavs brist på rättstolkar och landstingen pekade på att de behöver fler sjukvårdstolkar. Kommunerna efterfrågade fler påplatstolkar, men blev i många fall hänvisade till telefontolkar. Landets tolkresurser tycktes i huvudsak koncentrerade till storstäderna , och , i övriga delar av landet, framför allt på lands- bygden, var tillgången mer varierad. De tolkspråk som efterfrågades följde i hög utsträckning flyktingströmmarna och handlade i första hand om arabiska, dari, somaliska och tigrinska, men en lång rad mindre språk aktualiseras ständigt. Behovet av platstolkar angavs som fortsatt stort, telefon- och videotolkning bedömdes av flera aktörer vara det enda sättet att möta en ökad efterfrågan på tolkar.86 I det korta perspektivet föreslog MYH en temporär satsning med ett ökat antal platser på den sammanhållna grund- utbildningen till kontakttolk inom folkbildningen. Därutöver kräv- des en mer långsiktig volymökning i form av andra utbildnings- modeller. MYH pekade på behov av fortsatt utredning för att avgöra var i systemet utbildningen till tolk bör ligga samt på vilken nivå. Det behövde även utredas lämpliga modeller för yrkesutbildning, så att de samlade modellerna kunde komplettera varandra. Vidare fanns behov av att gällande förordning justerades så att även andra aktörer än de inom folkbildningen kunde erhålla statsbidrag. En alternativ och längre yrkesutbildning på heltid behövdes. Ökad flexibilitet och samverkan efterlystes mellan utbildningsanordnare och offentliga avnämare, lokalt och regionalt. En effektiv tillsyn och kvalitets- granskning förutsatte enligt MYH vidare att ansvarig myndighet ges helhetsansvar och reella förutsättningar samt att utbildningarnas 86MYH (2015, 2016). Översyn kontakttolk slutrapport, samt Samhällets behov av kontakt- tolkar. genomförande reglerades i förordning. Det statliga- och kommunala åtagandet och kunskapen kring tolkning behövde stärkas.87 Regeringen tillförde, bland annat som följd av utredningarna, varaktigt till grundutbildningen till kontakttolk, vilket medgav en kraftig utökning av antalet platser. Fortsatta utrednings- uppdrag lämnades till MYH, dessutom tillsattes ytterligare en offent- lig utredning för att i vid mening analysera samhällets behov och utformning av tolktjänster, den nu aktuella utredningen om Effek- tiva och ändamålsenliga tolktjänster. Myndigheten för lämnade 2016 ytterligare för- slag i utbildningsfrågan. De innebar (1) förslag om en ny utbildning till tolk i talade språk inom som leder till yrkes- högskoleexamen, (2) en kort tolkutbildning som kan anpassas efter den studerandes behov, och (3) en möjlighet till certifiering och vali- dering av individers tolkkompetens. Det angavs att kontakttolk- utbildningarna behövde en starkare statlig styrning. Utbildningar till språktolk, som ligger utanför den akademiska utbildningen, borde enligt MYH samordnas under en myndighet. Vidare lämnades för- slag på nivåangivelser för kontakttolkutbildningar och vilka anord- nare som borde kunna få statsbidrag för att genomföra dessa utbildningar.88 En rad synpunkter inkom på utredningsförslagen, bland annat från högskolan. Det framfördes att en nationell översyn som också omfattade högskolans tolkutbildning borde göras, där högskolans roll borde omvärderas. En längre akademisk tolkutbildning behöv- des för att stärka professionaliseringen av tolkyrket. Det framhölls att det inte fanns något snabbt och enkelt sätt att komma till rätta med bristen på kvalificerade och auktoriserade tolkar. En långsiktig strategi behövdes för att möta samhällsbehoven.89 Myndigheten för utredning resulterade bland annat i uppdrag till MYH att genomföra försöksverksamhet med den föreslagna utbildningen till kontakttolk inom . Verksamheten ska totalt omfatta 160 utbildningsplatser med inle- dande start , där uppföljning och utvärdering ska slutredovisas 88MYH (2016). Förslag på fler utbildningsvägar för att bli kontakttolk. 89Stockholms universitet, TÖI (2015). Synpunkter på redovisningen av MYH:s regerings- uppdrag ang. tolkutbildning, Dnr SU FV-1.1.3-1317-15, samt Högskolans roll i utbildningen av tolkar, Dnr SU 154-2.1.1-0126-15. Regeringens samlade åtgärdspaket berörde frågan om språkstöd i andra former än genom tolk. Särskilda upp- drag kring detta lämnades till en rad myndigheter, dock inte inom hälso- och sjukvårdsområdet.90 Inom detta område hade Social- styrelsen som följd av ett tidigare kartläggande utredningsuppdrag konstaterat att det förelåg brist på tolkar i de språk som efterfrågades i störst utsträckning och att de kvalificerade tolkarna väljer bort hälso- och sjukvården. Situationen förvärrades gradvis och omtag behövdes, bland annat en tydlig definition av vem som kan kalla sig tolk. Auktorisation bedömde inte som möjlig för alla språk som efterfrågades inom området. Upphandlingsförfaranden inom landstingen befanns betona pris mer än kvalitet, det saknades också samordning inom sektorn. Det behövdes enligt Socialstyrel- sen därför andra former av språkstöd som komplement till tradi- tolkar.91 Ramavtalen och deras tillämpning Statens inköpscentral vid Kammarkollegiet ansvarar för ett av de tre ramavtal som gäller tolktjänster i statlig verksamhet. Avtalet används av samtliga myndigheter utom och Arbetsförmed- lingen, som tecknar egna ramavtal. genomförde inköps- centralen en studie för att belysa pågående utveckling inom området och behovet av fortsatta ramavtal. En dryg tredjedel av tillfrågade myndigheter (totalt 343) redovisade sina behov och hur dessa dittills kunnat mötas. Trots att tre fjärdedelar av myndigheterna efterfrågat rättstolk angav en fjärdedel att detta sällan eller aldrig kunde mötas av förmedlingarna. Projektgruppen konstaterade att det fanns behov av fortsatta ramavtal, vilka behövde utvecklas i en rad avseenden. Det gällde tolkarnas arbetsförhållanden, liksom möjligheter att utveckla tekniska avropslösningar, registrering och förmedling av tolkar. Ramavtal bör enligt studien utformas så att samtliga myndigheter 90Arbetsmarknadsdepartementet (2017). Uppdrag om effektivare tolkanvändning och utvecklad flerspråkig service till Arbetsförmedlingen, , , Pensionsmyn- digheten och , , dnr A2017/01961/I. 91Socialstyrelsen (2016). Tolkar för hälso- och sjukvården. kan använda dem.92 Området är avtals- löst i avvaktan på att nytt avtal kan tecknas av Statens inköpscentral. Tilldelningsbeslutet har överklagats. Ramavtalens tillämpning utgör en viktig och ofta komplicerad del av myndigheternas arbete med avrop av tolktjänster. Kammarkol- legiet har genom särskilt regeringsuppdrag utvecklat en tjänst för att underlätta avrop inom ramavtalsområdet för tolkförmedlingstjäns- ter.93 En sådan tjänst för avrop ska möjliggöra uppföljning av tolk- tjänster och kunna identifiera de språkbehov som finns. Uppdraget inleddes med en förstudie där samverkan huvudsakligen skedde med , och Polismyndigheten.94 Kammarkollegiet, med ansvar för auktorisationen av tolkar och översättare, gavs i regleringsbrevet 2017 uppdrag att närmare kart- lägga och analysera situationen kring auktorisationsfrågor. Kollegiet redovisade pågående utvecklingsarbete och konstaterade bland annat att det inte behövs ett nytt certifieringssystem, utan en arbets- marknad som inspirerar till utbildning, auktorisation och utveckling i tolkyrket. En omfattande genomlysning gjordes av myndigheter- nas förhållningssätt till tolkmarknaden och de förutsättningar som präglat auktorisationsprocessen . Även nordiska för- hållanden i auktorisationsfrågor belystes. Kammarkollegiet fann att det var myndigheterna som satte marknaden och spelreglerna för tolktjänster. Tillämpningen av olika statliga ramavtal utgjorde en viktig påverkansfaktor och innebar bland annat att auktoriserade tol- kars möjligheter att få uppdrag kringskars. En rad pågående anpass- ningar av processen för auktorisation lyftes fram, där målsättningen var att öka antalet auktorisationer och språk som omfattas.95 92Kammarkollegiet, Statens inköpscentral (2016). Förstudierapport inom tolkförmedlings- tjänster. 93Regleringsbrev för Kammarkollegiet . 94Kammarkollegiet (2017). Utveckling av tjänst för avrop från ramavtal för tolkförmedling. 95Kammarkollegiet (2017). Fler auktoriserade tolkar – vägen dit, samt Tolkanvändningen i staten, Så skapar bristande kvalitetskrav brist på auktoriserade tolkar. En rad utredningsinsatser har också genomförts på initiativ av berörda organisationer eller i form av forsknings- och examensarbeten inom högskolan. Ett sådant mer omfattande arbete genomfördes i anslutning till vid universitet.96 I rapporten konstateras att utbildnings- strukturen för offentligt finansierad tolkutbildning i lades fast och medförde en uppdelning av utbildningsansva- ret mellan folkbildningen och högskolan. Strukturen har inte varit föremål för nationell översyn och bedöms inom univer- sitetet som föråldrad och ineffektiv. Konsekvensen var, enligt utred- ningen, att 90 av 100 tolkar utbildades inom folkbildningen och där endast erhåller utbildning motsvarande fyra månaders heltidsstudier. En rad åtgärder bedömdes som nödvändiga, bland annat beslut om en reviderad treårig tolkutbildning på högskolan, en ny utbildnings- struktur där tolkutbildningarna med statlig finansiering inte konkur- rerade med varandra, kompetensstege för tolkar som även kopplas till det offentliga tolkregistret, översyn av tolktaxor, förbättrad statlig styrning, arbetsmarknadspolitiska åtgärder och översyn av ramavtalens behandling av kvalitets- och kompetensfrågor. Beslut har därefter fattats av regeringen om successiv förstärkning av resurserna till tolkutbildningen vid . Sam- mantaget avsätts till tolkutbildning och utbild- ning till tolklärare 2018, 2019 och från 2020.97 Ett omfattande tolkprojekt bedrevs –2011 vid och Linnéuniversitetet. Projektet avsatte ett mångsidigt kunskapsunderlag på empirisk grund och belyste olika aspekter av tolkning och tolkens arbetsförhållanden. De läromedel och den forskningsrapportering som blev resultatet används inom olika tolkutbildningar och har utgjort en del av det vetenskapliga kunskapsunderlag som åberopas i kraven på utveckling och för- ändring inom området.98 96Almqvist, I. (2016). Tolkutbildning i Ett kritiskt vägval. 2017/18:1, utgiftsområde 16. 98Norström, E, och , I. (2014). Tolkade möten: Tolkningens betydelse för rättssäkerhet och integration, . En rad forskningsartiklar har också publicerats från . En rad granskande rapporter i form av olika examensarbeten finns tillgängliga. I en uppsats i rättssociologi från förs bland annat uppfattningen fram att det rådande tolksystemet inom rättsväsendet inte kan garantera alla medborgare en rättvis rättegång. Ökad kompetens hos de tolkar som används förutsätter ökade resurser till utbildningssystemet och Kammarkollegiet. Fort- satt forskning behövs, bland annat avseende tolkförmedlingsverk- samheten.99 Ytterligare en uppsats från avhandlar tillämpningen av god tolksed och dess påverkan på rättssäkerheten i domstolar. Bristen på kontroll och verifiering av vad som skett vid tolkningen uppges kunna skapa problem för rättssäkerheten, både till följd av oskickliga tolkar och på systemnivå genom bristfälliga förmedlingar.100 Ett examensarbete i förvaltningsrätt vid förde fram farhågor om att rättssäkerheten riskeras genom principen om lägsta pris utan hänsyn till kvalitet vid upphandling av tolktjänster. Tolkförmedlingar har blivit riskfaktorer i fördelningen av tolkar, bristen på granskning ger också utrymme för att de lämnar felaktiga och ibland vilseledande uppgifter. De privata tolkförmedlingarna uppgavs konkurrera genom hur de sätter tolkarnas arvoden. Gransk- ningen av auktoriserade tolkar brister enligt uppsatsen, vilket kan utgöra ett problem, liksom tolkens svaga ställning i arbetslivet.101 uppdrag avser inte teckenspråks-, dövblind- eller skrivtolkar. I arbetet ska dock hänsyn genomgående tas till utbild- ningsvägar och tillsynsfunktioner inom detta område, samt hur ut- redningens författningsförslag kan påverka den typen av tolk- tjänster. utredningsinsatser inom området kan därför vara av visst intresse för jämförelser. Utredningen samlad tolktjänst hade i uppgift att kartlägga och analysera den samlade funktionaliteten hos tolktjänster för barn- domsdöva, vuxendöva, hörselskadade och personer med dövblind- het inom olika samhällsområden. Utredningen fann att ansvarighet 99Millbourn (2012). Tolkmissar ett hot mot rättssäkerheten? 100Dushica, A. (2012). ”Rättssäkerheten är i gungning”. 101Alnashi, M. (2008). Tolkning, översättning och språkanalyser ur rättssäkerhetsperspekti- vet. och styrning vilade på en rad olika huvudmän och regelverk, vilket begränsade samhällets möjligheter att erbjuda resurseffektiva tolk- tjänster av hög kvalitet. Förslag lämnades i en rad avseenden. En samordnad tolktjänst eftersträvades genom ”en ingång” för tolk- användare. Inslaget av självbestämmande borde också öka för använ- darna, där dessa i större utsträckning själva skulle välja utförare av tolktjänster. En mer ändamålsenlig och kostnadseffektiv organisa- tion förespråkades genom att resurser för tolktjänster samordnades till en huvudman liksom ansvar och drivkrafter för en ökad teknik- användning. Förutsättningar behövde också skapas för kvalitetsut- veckling, uppföljning och statistikförsörjning på tolktjänstområdet. Utredningen föreslog vidare utveckling av ett tydligare, mer för- utsägbart och lättöverskådligt regelverk genom att bestämmelser om tolktjänster samlas i särskild lag. Därtill behövdes ökad tydlighet i ansvarsfrågor samt informationssatsningar till tolkanvändare. Utredningen föreslog bildandet av en ny statlig Tolktjänstmyn- dighet, med ansvar att förmedla tolktjänster, antingen genom an- ställda tolkar eller upphandlade tolkbolag. Myndigheten skulle också samordna och koordinera teckenspråkiga tolkuppdrag nationellt och regionalt utifrån aktuella behov och efterfrågan i olika delar av landet samt ta över ansvaret för Post och bild- och text- telefonitjänster. Huvudansvaret för att erbjuda tolktjänst till barn- domsdöva, vuxendöva, hörselskadade och personer med dövblind- het skulle därmed överföras från landstingen till staten. föreslogs inte utöva tillsyn över andra myndigheters tolkverksamhet inom teckenspråksområdet, men där- emot ha en aktiv rådgivande roll gentemot andra myndigheter. Utredningens förslag har inte genomförts men i vissa avseenden fått stöd från berörda organisationer. Vid en demonstration 2018 framförde teckenspråkiga döva krav på att en nationell och likvärdig tolktjänst inrättas över hela landet samt att det för döva begränsande regelverket för tolkning i arbetslivet förändras (se närmare kapitel 5).103 103www.sprakochfolkminnen.se/om-oss/nyheter-och-press/nyhetsarkiv/nyheter- 2018/2018-04-26-tolktjansten-behover-forandras-anser-teckensprakiga.html, . Statskontoret utredde det fortsatta behovet av tolkar 2015. Det konstaterades då att utbildningen till teckenspråkstolk vid folkhög- skolorna var överdimensionerad, arbetsmarknaden mättad och att behoven av tolkar borde minska . Man förordade främst sats- ning på fortbildning av lärare och tolkar, där bedömdes vara en lämplig utförare.104 3.4Omfattning och tillgänglighet för tolktjänster Utredningens direktiv indikerar en betydande obalans mellan sam- hällets, dvs. främst offentlig sektors, efterfrågan på tolktjänster och tillgången på tolkar.