sou · H6B364 · 2018-08-09 00:00:00 — Underrättelseskyldigheten i 12 § första stycket 5 konkursförordningen kommer därför, om vårt för- slag genomförs, att omfatta mäklarföretag. En domstol som försätter ett mäklarföretag i konkurs ska således underrätta Fastighetsmäklar- inspektionen om detta. Några författningsändringar behövs inte. Det kan nämnas att en motsvarande underrättelseskyldighet gäller om domstolen försätter en registrerad revisor i konkurs (12 § första stycket 6 konkursförordningen). Däremot finns det ingen uttrycklig underrättelseskyldighet om ett registrerat revisionsbolag försätts i konkurs. Även registreringen av ett revisionsbolag är i praktiken ett tillståndsförfarande. Bestämmelsen i 12 § första styc- ket 5 konkursförordningen förefaller därför träffa registrerade revi- sionsbolag, men har förklarat att myndigheten inte får någon underrättelse från domstolen om ett registrerat revi- sionsbolag försätts i konkurs. Det torde dock vara mycket sällsynt att revisionsbolag försätts i konkurs och den omständigheten att angett att inspektionen inte får någon under- rättelse när detta händer kan bero på bristande rutiner eller felaktig hantering i det enskilda fallet. En anmälningsskyldighet för myndigheter En myndighet som anser att det finns anledning att meddela en fastighetsmäklare en erinran eller varning eller att återkalla mäklarens registrering ska anmäla detta till Fastighetsmäklarinspektionen (10 § fastighetsmäklarförordningen). En sådan anmälningsskyldighet bör gälla även avseende mäklarföretagen. Intyg om att mäklarföretagets registrering inte har återkallats m.m. Fastighetsmäklarinspektionen bör ha en skyldighet att på begäran utfärda intyg om att ett mäklarföretag inte har återkallats eller att företaget inte har meddelats varning eller erinran. En motsvarande skyldighet gäller i förhållande till mäklare (12 § fastighetsmäklar- förordningen). Förslag: Mäklarföretag ska vara skyldiga att ha en ansvarsför- säkring som motsvarar de enskilda mäklarnas ansvarsförsäkringar. Skäl för förslaget: En förutsättning för att kunna registreras som mäklarföretag ska vara att mäklarföretaget har tecknat en ansvars- försäkring för den skadeståndsskyldighet som kan drabba företaget (se avsnitt 8.3.2). Frågan är vilka krav som bör ställas på en sådan försäkring. En fastighetsmäklare är skyldig att ha en ansvarsförsäkring som ska tecknas hos en försäkringsgivare som har tillstånd att driva för- säkringsrörelse i en EES-stat eller i ett land som är medlem i Orga- nisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (). Fastighetsmäklarinspektionen får dock i ett enskilt fall besluta att försäkringen får tecknas hos en annan försäkringsgivare, om vissa förutsättningar är uppfyllda (20 § fastighetsmäklarförordningen). Försäkringsvillkoren för en mäklare ska innebära att 1.försäkringen för varje skadefall täcker skadeståndsskyldighet för fastighetsmäklare med fullständig regi- strering och för fastighetsmäklare som förmedlar enbart hyresrätter, 2.försäkringsskyddet gäller för skador som har orsakats då försäkringen varit i kraft, 3.ersättningen betalas ut till den skadelidande utan avdrag för själv- risk, 4.försäkringsskyddet kan upphöra tidigast efter det att Fastighetsmäklarinspektionen har underrättats om upphörandet, och 5.försäkringsskyddet i övrigt är tillfredsställande i de avseenden som är av betydelse för den skadelidandes rätt. För att en köpare eller säljare ska ha rätt till skadestånd krävs det att en skada har uppkommit. Oavsett om det är mäklaren eller mäklar- företaget som är ansvarigt för skadan, kommer skadan normalt upp- komma i samband med mäklarens utförande av förmedlingsupp- draget. Storleken på skadan är alltså i allmänhet inte beroende av om det är mäklaren eller mäklarföretaget som är skadeståndsskyldigt. De försäkringsbelopp som gäller för mäklarnas ansvarsförsäkring bör därför kunna gälla även för mäklarföretagens försäkring. För mäklarföretag med fullständig registrering ska ansvarsförsäkringen alltså täcka skadeståndsskyldighet , medan mäklarföretag som endast förmedlar hyresrätter måste ha en för- säkring som täcker skadeståndsskyldighet . Även övriga krav i försäkringen bör motsvara vad som gäller för mäklare. 8.5.5Fastighetsmäklarregistret och uppgifter på Fastighetsmäklarinspektionens webbplats Förslag: Fastighetsmäklarinspektionen ska föra ett register över registrerade mäklarföretag och hålla uppgifter om de registrerade mäklarföretagen tillgängliga på sin webbplats. Skäl för förslaget: Fastighetsmäklarinspektionen för ett register över registrerade fastighetsmäklare (fastighetsmäklarregistret). I registret antecknas bl.a. uppgifter om mäklarens namn, eventuell arbetsgivare, typ av registrering och tidpunkten för registrering (23 § fastighets- mäklarförordningen). Vissa av uppgifterna i registret, bl.a. de som nämns ovan, publiceras även på Fastighetsmäklarinspektionens webbplats (26 § fastighetsmäklarförordningen). Där publiceras också mäklarens etableringsmedlemsstat och den tid för vilken registre- ringen gäller om mäklaren bedriver tillfällig verksamhet. Registret underlättar för Fastighetsmäklarinspektionen att full- göra sin uppgift att utöva tillsyn över de fastighetsmäklare som är verksamma i landet. Publiceringen på myndighetens webbplats gör det också enkelt för såväl säljare och köpare som spekulanter att hitta en fastighetsmäklare och kontrollera att mäklaren i fråga är regi- strerad. När nu mäklarföretagen ska registreras bör motsvarande uppgifter om företagen tas in i fastighetsmäklarregistret och pub- liceras på Fastighetsmäklarinspektionens webbplats. I registret bör även tas in uppgifter om företagets ägare och ledning. I registret bör Fastighetsmäklarinspektionen också ha rätt att anteckna uppgifter om ett tillsynsärende och beslut om en disciplinär åtgärd, samt andra uppgifter som behövs för myndighetens prövning av frågor om registrering eller för inspektionens tillsyn över mäklar- företag. Det motsvarar vad som gäller för fastighetsmäklare (se 25 § fastighetsmäklarförordningen). I likhet med vad som gäller för fastighetsmäklare bör en uppgift om disciplinär åtgärd gallras från registret om en domstol har be- slutat att den ska undanröjas och beslutet har vunnit laga kraft (se 28 § fastighetsmäklarförordningen). Dessutom bör en uppgift om ett tillsynsärende eller en varning eller erinran gallras senast efter det att Fastighetsmäklarinspektionen genom beslut skilt ärendet ifrån sig (se 29 § fastighetsmäklarförordningen). Övriga uppgifter som antecknats om ett fastighetsmäklarföretag bör gallras senast efter det att mäklarföretaget avregistrerats (se 30 § fastighets- mäklarförordningen). 9Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter I avsnitt 8 har vi föreslagit att mäklarföretagen ska omfattas av den nya fastighetsmäklarlagens regler om registreringsplikt. I detta avsnitt tar vi ställning till vilka skyldigheter mäklaren respektive mäklar- företaget ska ha i samband med utförandet av förmedlingsuppdraget. I våra direktiv framhålls att det framstår som rimligt att flera av de krav som gäller för fastighetsmäklarna även bör kunna gälla för fastighetsmäklarföretagen. Det gäller sådana krav som normalt kan hanteras gemensamt och på likartat sätt inom ett företag där det finns flera fastighetsmäklare. Som exempel på regler i fastighetsmäk- larlagen (2011:666) som bör kunna gälla även för mäklarföretagen anges fastighetsmäklarlagens bestämmelser om avtal, rådgivnings- och upplysningsskyldighet, dokumentationsskyldighet och skade- ståndsansvar. Ytterligare exempel som lämnas är lagens förbud mot förmedling till eller från vissa närstående och förbud mot köp av fastighet som mäklaren har haft i uppdrag att förmedla. I direktiven anges vidare att ett tänkbart alternativ, om ett eller flera krav inte är lämpliga att ställa direkt på ett företag, är att kräva att företaget ska ha rutiner för att se till att anställda mäklare följer de skyldigheter som gäller för dem. En ytterligare fråga som vi enligt direktiven ska ta ställning till är i vilken utsträckning ett fastighetsmäklarföretag ska ansvara för en enskild anställd fastighetsmäklare som åsidosätter sina skyldigheter. Vi inleder detta kapitel med att ta ställning till vilka skyldigheter mäklaren respektive mäklarföretaget ska ha enligt fastighetsmäklar- lagen. Därefter tar vi ställning till vilka skyldigheter ett mäklarföre- tag ska ha enligt lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen). Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter 9.2Fastighetsmäklarens respektive fastighetsmäklarföretagets ansvar enligt fastighetsmäklarlagen I 8–22 §§ fastighetsmäklarlagen regleras hur mäklaren ska utföra sitt uppdrag. Där finns också bestämmelser som förbjuder mäklaren att ägna sig åt viss verksamhet som riskerar att påverka hans eller hennes roll som opartisk mellanman. Bestämmelserna är civilrättsligt sank- tionerade på så sätt att en mäklare som bryter mot dessa riskerar att få betala skadestånd till köparen eller säljaren (se 25 § fastighets- mäklarlagen). Den fastighetsmäklare som bryter mot dessa bestäm- melser kan även hållas disciplinärt ansvarig enligt 29 § fastighets- mäklarlagen. I avsnitt 9.2 tar vi ställning till vilka direkta skyldigheter mäklaren respektive mäklarföretaget ska ha vid utförandet av uppdraget. I av- snitt 9.3 föreslår vi att ett mäklarföretag därutöver ska ha ett ansvar för att verka för att de mäklare som bedriver verksamhet i företaget uppfyller sina skyldigheter enligt de bestämmelser som reglerar hur mäklaren ska utföra sitt uppdrag. I vårt förslag till ny fastighetsmäklarlag har samtliga bestäm- melser som behandlas i avsnitt 9.2–9.6 fått en annan beteckning än i den nuvarande fastighetsmäklarlagen. För att inte tynga framställ- ningen hänvisar vi genomgående till nu gällande bestämmelser trots att vi föreslår att bestämmelserna ska upphävas och ersättas av bestämmelser i en ny lag. I bilaga 3 finns en nyckel som klargör vilken bestämmelse i den nya föreslagna lagen som motsvarar en viss bestämmelse i den nuvarande lagen. 9.2.2God fastighetsmäklarsed och avtalet med uppdragsgivaren (8 och 9 §§) Bedömning: Fastighetsmäklaren ska även ha ett per- sonligt ansvar att utföra uppdraget omsorgsfullt och i allt beakta god fastighetsmäklarsed enligt 8 § fastighetsmäklarlagen. Det- samma ska gälla de skyldigheter som följer av 9 § fastighetsmäklar- lagen beträffande avtalet med uppdragsgivaren. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter Mäklarföretaget ska inte ha något självständigt ansvar för att följa skyldigheterna i 8 och 9 §§ fastighetsmäklarlagen. Bestämmelsen i 8 § fastighetsmäklarlagen är av central betydelse för mäklarnas arbete. Där framgår att en mäklare är skyldig att utföra sitt uppdrag omsorgsfullt och i allt iaktta god fastighetsmäklarsed. Vad som utgör god fastighetsmäklarsed definieras inte närmare i lag- texten. Detta har i stället främst utvecklats genom praxis från Fastig- hetsmäklarinspektionen och förvaltningsdomstolarna. Praxis om vad som utgör god fastighetsmäklarsed är omfattande och behandlar bl.a. hur mäklaren ska hantera budgivningen, frågan om lockpriser och mäklarens skyldigheter att redovisa spekulanter för säljaren. Av bestämmelsen följer vidare att mäklaren har en skyldighet att ta till vara både säljarens och köparens intresse. Detta hindrar inte att mäklaren ger uppdragsgivaren råd om hur han eller hon bör handla. Lagens krav på opartiskhet medger att mäklaren i rent affärs- mässiga överväganden står närmast sin uppdragsgivare. Det följer av 8 § andra stycket fastighetsmäklarlagen, enligt vilken mäklaren inom ramen för god fastighetsmäklarsed särskilt ska beakta uppdrags- givarens ekonomiska intressen. Detta tar sikte på frågor om t.ex. pris och betalningsvillkor. Om mäklaren får signaler om att en presumtiv köpare inte har sådan ekonomi att han eller hon kan förväntas genomföra köpet, bör mäklaren upplysa säljaren om detta. Mäklaren anses däremot inte ha en skyldighet att granska en köpares eko- nomi.1 I 9 § fastighetsmäklarlagen regleras uppdragsavtalets utformning. Av bestämmelsen framgår att uppdragsavtalet ska vara skriftligt och skrivas under av parterna. Där framgår också att avtalsvillkor som inte har tagits in i avtalet eller på annat sätt avtalats skriftligen inte får åberopas av fastighetsmäklaren. Bestämmelsen är tvingande i konsumentförhållanden, men kan avtalas bort om parterna är näringsidkare. Det har i konsumentförhållanden ansetts finnas ett särskilt värde i att uppdragsavtalet är skriftligt, eftersom det är en 2010/11:15 s. 24 med hänvisning till NJA 1997 s. 127 II. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter speciell avtalstyp som en privatperson endast kommer i kontakt med vid enstaka eller ett fåtal tillfällen. Genom skriftlighetskravet ges konsumenten större incitament att överväga avtalets innehåll.2 Dess- utom får konsumenten klart för sig vem som är ansvarig för för- medlingen. Det gäller inte minst om konsumenten har vänt sig till ett mäklarföretag i vilket flera mäklare är verksamma. Av bestämmelsen följer vidare att tiden för ensamrätt inte får bestämmas till än åt gången och att en över- enskommelse om förlängning av ensamrätten får träffas tidigast en månad innan ensamrätten ska upphöra (9 § andra stycket fastig- hetsmäklarlagen). Dessutom reglerar bestämmelsen hur mäklaren ska agera vid uppsägning av avtalet (9 § tredje stycket fastighets- mäklarlagen). Skyldigheterna i 8 och 9 §§ fastighetsmäklarlagen är skrivna för fastig- hetsmäklaren. Där regleras inte vilket ansvar mäklarföretagen har för uppdragets utförande. Det är förstås en följd av att endast fysiska personer omfattas av fastighetsmäklarlagen och att uppdragen är personligt knutna till fastighetsmäklaren. Det ska även framöver endast vara mäklare som ska kunna åta sig förmedlingsuppdrag. En rimlig utgångspunkt är då att det är fastighetsmäklaren som i första hand svarar för att uppdraget utförs i enlighet med de skyldigheter som följer av fastighetsmäklarlagen. Det finns ett stort värde med en sådan ordning. Genom att fastighetsmäklaren i lagtexten pekas ut som ansvarig, med den följden att mäklaren riskerar såväl skade- ståndsrättsligt som disciplinärt ansvar om han eller hon åsidosätter sina skyldigheter, får mäklaren starka incitament att utföra upp- draget i enlighet med lagen. Dessutom blir det tydligt för uppdrags- givaren vem som är ansvarig för uppdraget. Vi anser därför att det inte är aktuellt att lägga över detta ansvar på mäklarföretaget. Vi anser inte heller att det är lämpligt att låta mäklarföretaget, vid sidan av mäklaren, ha ett självständigt ansvar för att följa god fastighetsmäklarsed eller för att vidta de åtgärder i samband med avtalsskrivandet som lagen föreskriver. 1994/95:14 s. 38. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter ordning skulle leda till en otydlig ansvarsfördelning mellan mäklar- företaget och mäklaren och snarare försvåra tillsynen över mäklarna och mäklarföretagen än att göra den mer effektiv. En sådan reglering kan inte heller motiveras för att stärka konsumentskyddet. Detta tillgodoses redan genom att den ansvariga mäklaren står under tillsyn och kan hållas disciplinärt och skadeståndsrättsligt ansvarig för överträdelser av bestämmelserna. Det är i stället sannolikt att ett självständigt ansvar för mäklarföretaget för att följa god fastighets- mäklarsed och för att upprätta skriftliga avtal m.m. skulle leda till en större osäkerhet hos konsumenten när det gäller hans eller hennes möjligheter att vända sig mot den ansvariga mäklaren för att få er- sättning om något skulle gå fel vid förmedlingen. Något självständigt ansvar för mäklarföretaget bör därför inte införas i denna del. 9.2.3Mäklarföretagets hantering av handpenning (10 §) Bedömning: En mäklare ska även ha en skyldighet att överlämna mottagen handpenning till säljaren, om inte annat har överenskommits genom ett depositionsavtal, liksom en skyldighet att hålla pengar och tillgångar som han eller hon får hand om för annans räkning skilda från egna tillgångar. Mäklarföretagens ansvar för handpenningen ska inte regleras särskilt. En fastighetsmäklare som har tagit emot handpenning ska över- lämna den till säljaren, om inte parterna har kommit överens om något annat i depositionsavtalet (10 § fastighetsmäklarlagen). Depositions- avtalet ska vara skriftligt och skrivas under av parterna. Ett uppdrag för mäklaren att förvalta handpenningen ska grunda sig på ett avtal mellan säljaren och köparen och mäklaren. Av förarbetsuttalanden framgår att mäklaren inte bör kunna förvalta handpenningen enbart med stöd av en förtryckt klausul i uppdragsavtalet.3 Mäklaren ska se 1994/95:14 s. 76. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter till att det finns en klar och tydlig överenskommelse som reglerar hur och när de deponerade medlen ska betalas ut. Överenskommelsen ska utformas så att mäklaren utifrån de uppställda villkoren kan göra en självständig bedömning av vem som har rätt till medlen.4 Mäklaren anförtros handpenningen med redovisningsskyldighet och är skyldig att avskilja medlen från egna tillgångar (10 § andra stycket fastighetsmäklarlagen). Avskiljandet är en förutsättning för skydd mot krav från mäklarens borgenärer och sker normalt genom att klientmedlen sätts in på ett för ändamålet avsett konto, ett klient- medelskonto. Det finns inte något krav på att medel från flera huvudmän ska hållas avskilda från varandra.5 Mäklaren är person- ligen ansvarig för de klientmedel som han eller hon har anförtrotts. Vid avskiljandet av medel aktualiseras frågor om både god fastig- hetsmäklarsed och god redovisningssed. Fastighetsmäklarinspektionen rekommenderar att det företag i vilket fastighetsmäklaren arbetar eller är anställd öppnar ett klientmedelskonto för var och en av de mäklare som arbetar i företaget. Rekommendationen innebär att varje mäklare bör ha ett eget klientmedelskonto som övriga mäklare på företaget inte har tillgång till.6 Som utgångspunkt är det den mäklare som är ansvarig för uppdraget som är part i depositionsavtalet. Det bör dock finnas utrymme för parterna att avtala att någon annan än mäklaren ska vara ansvarig depositarie. Att genom ett villkor i ett standardavtal hänvisa till att deposition kan ske hos ”tredje part” bör dock strida mot god fastig- hetsmäklarsed.7 Vid konsumentförhållanden har mäklaren dessutom sannolikt en skyldighet att tillhandahålla ett klientmedelskonto och ansvara för handpenningen.8 Det bör således finnas visst utrymme för parterna att avtala att t.ex. ett mäklarföretag ska ansvara för handpenningen. Det är emel- lertid ytterst ovanligt att så sker. Vi har inte hittat något exempel i 4Se 2002-03-20:5 i för 2002 och 2005-02-23:2 i . 1994/95:14 s. 76. 6Fastighetsmäklarinspektionens faktablad ”Klientmedel och klientmedelskonton” (– ). 7Se 2011-01-26:6 i . 8Se , Fastighetsmäklarlagen (, Zeteo), kommentaren till 10 § och 2008-06-18:1 i . Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter Fastighetsmäklarinspektionens praxis på att så har skett. Skulle par- terna ha kommit överens om att mäklarföretaget ska vara depositarie är mäklarföretaget redovisningsskyldigt för de medel företaget tar emot och den mottagna handpenningen är fredad från mäklarföre- tagets borgenärer, under förutsättning att den hålls avskild från före- tagets egna tillgångar enligt lagen (1944:181) om redovisningsmedel. Vi bedömer att det inte finns skäl att reglera denna mycket ovanliga undantagssituation direkt i fastighetsmäklarlagen. 9.2.4Förbudet mot att köpa fastigheter (11 §) Förslag: Ett mäklarföretag ska inte få köpa en fastighet som en mäklare som bedriver verksamhet i mäklarföretaget har eller har haft i uppdrag att förmedla. En fastighetsmäklare får inte köpa en fastighet som han eller hon har eller har haft i uppdrag att förmedla (11 § fastighetsmäklarlagen). Förbudet mot s.k. självinträde infördes genom fastighets- mäklarlag. var självinträde inte förbjudet. Däremot hade en mäklare som köpte en fastighet som han eller hon hade i uppdrag att förmedla inte rätt till någon ersättning. Förbudet mot självinträde fastighetsmäklarlag gällde endast för pågående förmedlings- uppdrag. Mäklaren kunde alltså säga upp förmedlingsuppdraget och därefter under vissa förutsättningar själv förvärva fastigheten. I den nu gällande fastighetsmäklarlagen har förbudet mot själv- inträde skärpts. gäller förbudet inte bara pågående förmed- lingsuppdrag utan även förmedlingsuppdrag som mäklaren har haft. Lagstiftningen avser att skydda säljaren från illojala ageran- den från mäklarens sida. I förarbetena anges att det kan vara svårt för en säljare att avgöra om det pris som en mäklare erbjuder motsvarar priset vid en normal försäljning efter marknadsföring, om mäklaren har haft i uppdrag att förmedla objektet. Förbudet ansågs inte heller vara särskilt betungande för mäklaren eftersom han eller hon alltid kan avstå från att åta sig ett uppdrag om det kan komma i Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter fråga att mäklaren själv ska köpa fastigheten. Förbudet gäller endast det aktuella förmedlingstillfället och inte ett senare köp om fastig- heten bjuds ut till försäljning på nytt.9 Ett mäklarföretag är inte förhindrat att köpa en fastighet som en i företaget verksam mäklare har eller har haft i uppdrag att för- medla. Normalt finns det en nära anknytning mellan mäklarföre- taget och de mäklare som bedriver verksamhet i företaget. De argu- ment som anförts som skäl för att en fastighetsmäklare inte ska få köpa en fastighet som han eller hon har eller har haft i uppdrag att förmedla gör sig därför i princip gällande även i förhållande till det mäklarföretag i vilket mäklaren bedriver sin verksamhet. Också i dessa fall kan det vara svårt för säljaren att veta om det pris som mäklar- företaget erbjuder är marknadsmässigt och om mäklaren påverkas av ovidkommande intressen. Det gäller inte minst om den mäklare som har haft i uppdrag att förmedla fastigheten också äger mäklarföre- taget. Ett bolag som mäklaren själv äger är visserligen att betrakta som närstående till mäklaren, vilket innebär att mäklaren är för- hindrad att sälja fastigheten till bolaget till följd av förbudet att för- medla fastigheter till närstående.10 Detta förbud gäller emellertid endast pågående förmedlingar, vilket innebär att mäklaren kan säga upp förmedlingsavtalet och låta den närstående, i det här fallet bo- laget, förvärva fastigheten. Även i en sådan situation kan det vara svårt för säljaren att veta om det pris som mäklarföretaget erbjuder motsvarar priset vid en normal försäljning efter marknadsföring. Vi gör mot denna bakgrund bedömningen att inte heller det mäklar- företag i vilket mäklaren bedriver sin verksamhet ska ha rätt att köpa en fastighet som mäklaren har eller har haft i uppdrag att förmedla. 2010/11:15 s. 24. 1012 § fastighetsmäklarlagen och prop. 1983/84:16 s. 48. Mäklarens respektive mäklarföretagets skyldigheter 9.2.5Förbudet mot att förmedla fastigheter till närstående (12 §) Förslag: Förbudet mot förmedling av fastigheter till närstående ska gälla mellan två mäklare som bedriver verksamhet i samma mäklarföretag. Förbudet ska också gälla för mäklare som sam- arbetar under samma varumärke men där verksamheten bedrivs i självständiga mäklarföretag, under förutsättning att det finns en nära anknytning mellan företagen. Bedömning: Det bör inte införas något förbud för en mäklare att förmedla fastigheter till eller från en närstående till andra mäklare som bedriver verksamhet i samma företag. Skäl för förslaget och bedömningen En fastighetsmäklare får inte förmedla fastigheter till närstående Av 12 § fastighetsmäklarlagen följer att en fastighetsmäklare inte får förmedla fastigheter till eller från vissa närstående. Till skillnad från vad som är fallet när det gäller förbudet mot självinträde enligt 11 § fastighetsmäklarlagen gäller förbudet mot förmedling till närstående endast pågående förmedlingsuppdrag.