sou · H6B37 · 2018-02-20 00:00:00 — Att operera två flygplanstyper parallellt ger en merkostnad som främst följer av att JAS 39 C/D och E har olika motorer. Den tidiga instegsutbildningen för piloter kan ske på en civil plattform med lägre driftskostnad eller genom köp av utbildningstjänsten.13 Utredningen bedömer bl.a. att ett beslut om inriktning när det gäller luftförsvarsförmågan efter JAS 39 E rimligen bör fattas . I samband med beslutet om inriktning för nästa omsättning av stridsflygsystem bör ett beslut fattas för en framtida inriktning rörande avancerat skolflyg. Eftersom kostnadseffektiviteten ligger i att JAS 39 C/D utnyttjas både som stridsflyg och kvalificerat skolflyg anser utredningen att beslutet bör ses som en helhet. 11Proposition 2017/18:01 Budgetpropositionen . 12Betänkande 2014/15:FöU11 Försvarspolitisk inriktning 2016-2020 (rskr. 2014/15:251). 13Kostnader som skulle belasta anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer ningen bedömer att den ytterligare information som torde finnas 2025, när det gäller bl.a. antalet andra användare av JAS 39 C/D, ger ett säkrare underlag om möjligheterna till framtida kostnadsdelningar. Förbättra ledningsstödsystemen (cirka 3 miljarder) Försvarsmaktens ledningsförband och ledningsstödsystem är centrala komponenter för samtliga förbands krigsduglighet. En god ledningsförmåga krävs för att kunna samordna förbanden och därmed stärka den operativa förmågan. Utredningen föreslår att förmågan till ledning inom Försvarsmakten stärks. Åtgärder behöver vidtas inom Försvarsmakten, särskilt inom markstridskrafterna, för att förbättra ledningsförmågan. Inom markstridskrafterna finns ett behov av ett modernt enhetligt sambandssystem. Utredningen föreslår därför att det befintliga sambandssystemet fasas ut och att de båda brigaderna får ett enhetligt sambandssystem. Ledningsstödsystemen är även en förutsättning för att stridsflygsystemet ska kunna ge full operativ effekt. Förslaget omfattar även vissa andra satsningar till exempel avseende telekrigsområdet, kortvågssamband och överföring av sekretessbelagd information inklusive krypto. Öka förmågan till maskering, vilseledning och telekrig (cirka 2 miljarder) Vilseledningsåtgärder är enligt utredningens bedömning av stor vikt för att försvåra en angripares bekämpning av våra stridskrafter och därmed öka möjligheterna till överlevnad. Utredningen konstaterar att förmågan till vilseledning generellt sett är bristfällig inom Försvarsmakten. Utredningens förslag omfattar maskeringsutrustning och skenmål inom mark- och marinstridskrafterna i syfte att skapa osäkerhet hos en angripare. Vilseledningsåtgärderna består av både passiva och aktiva komponenter och är avsedda att verka såväl inom det optiska området som inom radio- och radarområdena. Förstärkt verkan kan uppnås genom olika telekrigsinsatser såsom störsändning. Med tanke på områdets snabba utveckling är satsningen också tänkt att inrymma en studie- och forskningsverksamhet. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Hemvärnets förmåga säkerställs (cirka 2 miljarder) Traditionellt har hemvärnet ärvt materiel från markstridskrafternas övriga förband. Detta är inte längre möjligt i samma utsträckning. Någon större omsättning av relevant markstridsmateriel är inte aktuell och kan således inte föras vidare till hemvärnet. Vidare är antalet hemvärnsbataljoner ungefär dubbelt så många som antalet markstridsförband. Behovet av s.k. mängdmateriel, fordon, sambandsutrustning är därför betydande. Utredningen föreslår därför en resursförstärkning av hemvärnet i syfte att nå krigsförbandsmålsättningen för hemvärnsförbanden och att bidra till en viss förmågehöjning. Utredningen föreslår en anskaffning av fordon.14 Vidare föreslår utredningen en begränsad anskaffning av mörkermateriel och sensorer samt båtar till hemvärnsförband med uppgifter. 14 Bl.a. lastbilar, terrängbilar och fordon till hemvärnsunderrättelsekompanierna. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer 9.3Prioriterade förslag om ytterligare medel tillförs 2021–2030 (steg 2) Utredningens förslag ger i steg 2 en förbättrad luftförsvarsförmåga men stärker även markstridskrafterna. Det innefattar satsningar på vapen och annan utrustning inom stridsflyget, ökad baserings- och spridningsförmåga, robust sensorkedja samt ytterligare luftvärn. Förslagen stärker luftförsvaret och skapar systembalans. Därutöver innehåller steget ytterligare satsningar på mängdmateriel och materiel till marin- och markstridskrafter. Efter det att förslagen som beskrivits under steg 1 genomförts, föreslår utredningen att förslagen nedan (utan inbördes prioritetsordning) genomförs: Stärk sensorförmågan (cirka 11 miljarder) Stärk och bredda UAV-förmågan (cirka 4 miljarder) Öka förmågan för hemvärnet (cirka 4 miljarder) Modernisera stridsfordonen och stridsvagnarna (cirka 4 miljarder) Anskaffa robotluftvärn till Visbykorvetterna (cirka 3 miljarder) Öka verkan och överlevnad inom flygstridskrafterna (cirka 15 miljarder) Stärk luftvärnsförmågan inom markstridskrafterna (cirka 10 miljarder) Anskaffa ytterligare mängdmateriel, vidmakthållande och övrig materiel (cirka 10 miljarder) Anskaffa ytterligare ammunition (cirka 4 miljarder). Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Skälen för utredningens förslag Stärk sensorförmågan (cirka 11 miljarder) En väl fungerande och robust sensorkedja är en förutsättning för att samtliga stridskrafter ska kunna verka, inte minst för stridsflyg och luftvärn, samt för övervakningen av sjötrafiken i våra farvatten. Som framgår av kapitel 7 behövs både åtgärder för att sensorerna börjar nå sin tekniska och operativa livslängd och för att förbättra sensorkedjans möjlighet att klara fientlig bekämpning. Tillsammans med redan inplanerade medel medger förslaget en satsning på fasta radarsensorer som främst har relevans för territoriell integritet. Vidare inryms passiva sensorer och ett antal rörliga markbundna radarstationer som har större relevans vid det väpnade angreppet. Med tillskottet i totalförsvarsöverenskommelsen 2018 vidmakthålls radarspanings- och ledningsflygplanet av typ ASC 890 till efter 2020.15 Utredningens förslag gör att dagens begränsade förmåga bevaras . Stärk och bredda UAV-förmågan (cirka 4 miljarder) Obemannade system som t.ex. UAV:er har internationellt sett kommit att få en stor betydelse inom olika områden som spaning, kommunikation, telekrig och bekämpning. Den förmåga till spaning som UAV:er ger påverkar bl.a. möjligheterna att använda artilleriet mer effektivt. Utvecklingen förväntas innebära att betydelsen av UAV-system ökar. Förslaget omfattar flera olika typer av obemannade system, även mindre kvalificerade system. Med tanke på områdets snabba utveckling är satsningen också tänkt att inrymma en studie- och forskningsverksamhet. Öka förmågan för hemvärnet (cirka 4 miljarder) Hemvärnets betydelse för en uthållig övervakning och skydd av basområden samt för totalförsvaret viktiga skyddsobjekt ökar, inte minst i lägen före ett väpnat angrepp. 15 Proposition 2017/18:1 Budgetpropositionen . Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer behöver en stor del av hemvärnets fordon och sambandsmateriel omsättas eftersom de når sin tekniska livslängd. Kostnaderna för att omsätta fordonen blir betydande eftersom antalet hemvärnsförband är stort. Materielen behöver omsättas för att vidmakthålla hemvärnsförbandens operativa förmåga. Utredningen föreslår därför att fordonen omsätts och att sjuktransportförmågan stärks. En betydande anskaffning av sensorer och mörkermateriel föreslås dessutom för att ge hemvärnsförbanden bättre tekniska möjligheter till övervakning och spaning. Modernisera stridsfordonen och stridsvagnarna (cirka 4 miljarder) Huvuddelen av stridsvagnarna i 122-systemet och stridsfordonen genomgår i enlighet med Försvarsmaktens planering ett begränsat renoveringsprogram. Renoveringsprogrammet omfattar inte hela krigsorganisationens fordon, bl.a. lämnas fordon för en mekaniserad bataljon orenoverad. Utredningen föreslår att renoveringsprogrammet utökas till att omfatta samtliga stridsvagnar och stridsfordon i krigsorganisationen. Trots åtgärden kommer stridsfordonens operativa värde successivt att sjunka i takt med att motståndarens kvalificerade vapen- och skyddssystem förbättras och utvecklas. För att säkra markstridskrafternas framtida verkan bör de stridsfordon och stridsvagnar som ingår i därför ges en höjd förmåga avseende eldkraft (verkan) och skydd (aktivt och/eller passivt). Utredningen föreslår en sådan förmågemässig uppgradering samt anskaffning av ytterligare ammunition inleds . Med de föreslagna renoverings- och moderniseringsprogrammen bör det finnas förutsättningar för att systemen ska vara operativt relevanta en bit in . Anskaffa robotluftvärn till Visbykorvetterna (cirka 3 miljarder) Anskaffningen av korvett typ omfattade fem fartyg vilka kan verka mot hot på och under ytan. Det sista fartyget levererades till Försvarsmakten . I den liggande planeringen tillsammans med utredningens förslag (steg 1) finns det tillräckligt med medel avsatta för att fullt ut halvtidsmodifiera Visbykorvetterna runt 2025. Genom halvtidsmodifieringen bedöms Visbykorvetterna förbli operativa . Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Utredningen konstaterar att korvetternas förmåga till luftförsvar är bristfällig eftersom de saknar ett mer kvalificerat luftvärnssystem vilket gör att de får förlita sig till fartygets kanon. Utredningen föreslår därför att ett robotluftvärn anskaffas till Visbykorvetterna i samband med halvtidsmodifieringen. Detta skapar ett bättre egenskydd och ett visst områdesskydd. Öka verkan och överlevnad inom flygstridskrafterna (cirka 15 miljarder) Antalet jaktrobotar är avgörande för hur väl JAS 39 ska kunna lösa sin huvudsakliga uppgift; luftförsvar. Utredningen föreslår därför en större satsning på förbättrad verkan för stridsflygssystemet bl.a. genom att anskaffa fler jaktrobotar. Utredningen kan dessutom konstatera att telekrigsförmågan blir allt viktigare för utfallet av luftstriden. Telekrigsförmåga kan göra det möjligt att störa fiendens radar, skapa falska mål eller försvåra för fientliga jaktrobotar. Med ambitionen att klara den framtida hotbilden föreslår utredningen att den befintliga telekrigsförmågan hos stridsflygssystemet stärks. Stridsflyget och våra flygbaser är mycket bekämpningsvärdiga mål för en motståndare. För att stridsflygplanen inte ska bli bekämpade redan på marken är spridning och frekvent ombasering viktiga åtgärder. Detta kräver tillräckligt med personal, fordon och annan utrustning för klargöring av flygplanen, för skydd och bevakning samt för att hålla de olika rullbanorna i tillräckligt bra skick. Spridning och rörlighet ställer även ökade krav på ledningsstödsystemen. Utredningen föreslår att cirka en tredjedel av medlen i förslaget anslås för att anskaffa den materiel som krävs för att förbättra spridningen inom och mellan baser samt för rörlighet, maskering och vilseledning. Utredningen bedömer att stridsflygets förmåga till överlevnad därigenom ökar eftersom det blir svårare för en angripare att finna och attackera rätt mål. Förmågan till luftförsvar ges därmed en högre uthållighet. Utredningen bedömer att förslaget får konsekvenser för Försvarsmaktens personalvolymer och därmed anslaget 1.1 Förbandsverksamhet och beredskap. Utredningen bedömer att dessa 15 miljarder tillsammans med förslaget om stärkt sensorförmåga bidrar till förbättrad system- Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer balans inom stridsflygssystemet vilket inte en anskaffning av enbart ytterligare 10 stycken stridsflygplan JAS 39 E skulle göra. Stärk luftvärnsförmågan inom markstridskrafterna (cirka 10 miljarder) Som utredningen konstaterade i kapitlet om förmågemässiga utgångspunkter utgör fientligt stridsflyg med markmålsvapen ett allvarligt hot som påverkar både krigsförbandens överlevnad och förmåga till verkan. För att över tiden kunna motverka hotet från stridsflyg krävs förutom eget stridsflyg också luftvärn. Utredningen ser behov av ett luftvärnssystem för främst markstridskrafterna som bl.a. har förmåga att bekämpa fientligt flyg på högre höjd och längre avstånd än vad robotsystem 98 (IRIS-T) klarar. Utredningen föreslår därför anskaffning av ett luftvärnssystem som har högre höjd- och större yttäckning än robotsystem 98. Systemet behöver ha en rörlighet som medger att det kan integreras i brigaderna och delta i den rörliga markstriden. Ett medellångräckviddigt luftvärnssystem med långa bekämpningsavstånd och förmåga mot ballistiska robotar, av det slag som är aktuellt för anskaffning, är överkvalificerat och därmed inte kostnadseffektivt eller lämpligt för skydd av markstridskrafterna. Under ombeväpning och införande av ett nytt system föreslår utredningen att nuvarande robotsystemet 97 (Hawk) behålls så länge det bedöms vara operativt relevant. Anskaffa ytterligare mängdmateriel, vidmakthållande och övrig materiel (cirka 10 miljarder) I syfte att uppnå önskad krigsduglighet hos förbanden föreslår utredningen ytterligare anskaffning av mängdmateriel och vidmakthållande som svarar mot hela Försvarsmaktens behov. Därutöver föreslås anskaffning av en lång rad övrig materiel som vart och ett kan vara av mindre ekonomisk omfattning men som sammantaget krävs för att Försvarsmakten ska ha en operativ förmåga. Det kan bl.a. röra sig om system för minröjning och dykmateriel. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Anskaffa ytterligare ammunition (cirka 4 miljarder) I utredningens förslag om utökad förmåga till indirekt eld (steg 1) finns medel avsatta för viss anskaffning av artilleriammunition för att få bättre uthållighet genom att öka lagernivåerna. I utredningens förslag till modernisering av stridsvagnar och stridsfordon (steg 2) finns medel avsatta för viss anskaffning av modern stridsfordonsammunition. Utredningens förslag i detta steg omfattar ytterligare anskaffning av artilleri- och granatkastarammunition samt stridsfordons- och finkaliberammunition. Anskaffningen görs för att öka lagernivåerna av ammunition och därmed öka uthålligheten. 9.4Prioriterade förslag om ytterligare medel tillförs 2021–2030 (steg 3) Utredningen föreslår en satsning i steg 3 för att den operativa förmågan ska öka ytterligare . Förslagen på åtgärder avser olika förbättringar inom samtliga stridskrafter. Utredningen har i enlighet med regeringens inriktning valt att fokusera förslagen till det väpnade angreppet i en hög konfliktnivå mot en kvalificerad motståndare med beaktande av Försvarsmaktens övriga uppgifter. För att åstadkomma detta föreslår utredningen därför att förslagen nedan (utan inbördes prioritetsordning) genomförs i ett tredje steg efter att de två tidigare stegen genomförts. Stärk marinstridskrafterna ytterligare (cirka 15 miljarder) Förbättra överlevnaden för stridsflyget (5 miljarder) Inför förmågan till markmålsbekämpning med längre räckvidd inom markstridskrafterna (cirka 7 miljarder) Stärk sensorförmågan ytterligare (cirka 10 miljarder) Förbättra luftvärnsförmågan ytterligare (10 miljarder). Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Skälen för utredningens förslag Stärk marinstridskrafterna ytterligare (cirka 15 miljarder) Utredningen anser att marinstridskrafterna behöver förstärkas ytterligare för att förbättra förmågan att möta ett väpnat angrepp som förmågan att upprätthålla den territoriella integriteten vidmakthålls. Marinstridskrafterna behöver kunna verka uthålligt med kontroll av eget territorium. För att förstärka undervattensförmågan föreslår utredningen en anskaffning av ytterligare två ubåtar. Omsättningen av befintliga ubåtar (typ ) efter 2030 avgör om ubåtsvapnet även därefter kommer att bestå av sju ubåtar. Utredningens förslag omfattar även en förstärkning av ubåtsjaktförmågan bl.a. genom anskaffning av fasta undervattenssensorer. Sjöoperativ helikopterförmåga har betydelse både för bekämpning av fartyg och för ubåtsjakt. Av den anledningen föreslår utredningen införande av datalänk på samt integration av lätt torped för ubåtsjakt. Amfibieförmågan bör stärkas ytterligare och fokuseras mot sjöoperativ verksamhet. För att höja den operativa förmågan i befintliga förband ytterligare, föreslår utredningen här bl.a. anskaffning av ett moderniserat sjöminsystem samt en ersättare till robotsystem 17. Utredningen konstaterar att det finns ett behov av förnyelse av ytfartyg efter 2025 för att vidmakthålla förmågan till exempelvis sjöstrid och minröjning. Antalet fartyg, deras uppgifter och typ av fartyg behöver studeras i närtid för att kunna påbörja en anskaffning efter 2025. Förbättra överlevnaden för stridsflyget (cirka 5 miljarder) Spridning och frekvent ombasering är viktiga åtgärder för att stridsflygplanen inte ska bli bekämpade redan på marken. Utredningen föreslår därför att ytterligare medel anslås för att anskaffa den materiel som krävs för att möjliggöra en utökad spridning, såväl mellan ett ökat antal baser som för utökad rörlighet utanför flygbasområdena. Utredningen bedömer att förslaget får konsekvenser för Försvarsmaktens personalvolymer och därmed anslaget 1.1 Förbandsverksamhet och beredskap. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Inför förmågan till markmålsbekämpning med längre räckvidd inom markstridskrafterna (cirka 7 miljarder) Ett slagfält där mindre förbandsenheter är utspridda över stora områden ställer krav på längre räckvidder för bekämpningssystem inom markstridskrafterna. Utredningen föreslår att ett raketartilleri med en längre räckvidd () och markbaserade robotar () anskaffas. Genom en utökad räckvidd begränsas fientlig trupp väsentligt i sina möjligheter att verka från områden i . Ett raketartilleri med längre räckvidd försvårar en angripares ansträngning att undgå bekämpning och utgör ett allvarligt hot mot exempelvis ett landsstigningsförsök eller mot en luftlandsättning. Stärk sensorförmågan ytterligare (cirka 10 miljarder) Den tidigare föreslagna satsningen på sensorkedjan i steg 2 bibehöll en fortsatt grundläggande sensorförmåga. I satsningen ingick också ett bibehållande av dagens begränsade förmåga att med radarspanings- och ledningsflygplan upptäcka mål på långa avstånd på låg höjd. En förutsättning för att stridsflyget ska kunna vara effektivt i luftförsvarsrollen är att fientliga flygplan kan upptäckas i så god tid att flygplanen hinner starta och verka innan anfallsvågen är över. sker luftrumsövervakningen i huvudsak med hjälp av fasta relativt lättbekämpade radarstationer i den s.k. sensorkedjan. Dessa når snart sin tekniska och operativa livslängd. Enligt utredningen behövs åtgärder för att åstadkomma en luftrumsövervakning som är svårare att bekämpa. Utredningen föreslår i detta steg flera markrörliga sensorer och anskaffning av ett antal radarspaningsflygplan (cirka fyra till sex bemannade eller obemannade system). Utredningens förslag ger en förbättrad förmåga till uthållig upptäckt av mål på långa avstånd på låg höjd vare sig det rör sig om flyg eller fartyg. Det bör noteras att dessa även kan utformas så att de eventuellt kan fungera som plattformar för den signalspaning som bl.a. FRA bedriver. För att bedöma möjligheterna och kostnadseffektiviteten med en sådan lösning behövs dock mer ingående studier. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Förbättra luftvärnsförmågan ytterligare (cirka 10 miljarder) Luftvärn är viktigt både för att skydda våra förband och för att ge dem möjlighet att manövrera och genomföra strid. För att uppnå önskvärd luftvärnsförmåga bedömer utredningen att ytterligare förstärkningar krävs utöver de som ingår i Försvarsmaktens investeringsplan och i utredningens två första steg. Den pågående anskaffningsprocessen av ett medellångräckviddigt luftvärn har ännu inte kommit så långt att det finns uppgifter om hur många eldenheter, robotar, ledningssystem, etc. som de inplanerade medlen räcker till. Utredningen bedömer att det sannolikt finns ett behov av kompletteringsanskaffningar, men det är svårt att bedöma den totala omfattningen. Osäkerheter finns också om kostnader för det luftvärn för skydd av markstridskrafterna som föreslogs i steg 2. Utredningen finner det sannolikt att även detta behöver ytterligare finansiering för att nå önskad förmåga. Med hänsyn till luftvärnets betydelse och ovan nämnda osäkerheter anser utredningen att det är motiverat att avsätta ytterligare medel för att förbättra luftvärnet. Ett närmare beslut om hur satsningarna ska riktas bör däremot anstå till dess att kostnadsbilden klarnat. 9.5Materiella förutsättningar för att sätta upp fler förband Utredningen konstaterade i kapitel 7 att en del i att förbättra förmågan att möta ett väpnat angrepp är en utökning av antalet krigsförband. Utredningen anser dock att det viktigaste är att först avhjälpa ett antal betydande brister i den befintliga organisationen. Detta görs till del genom åtgärder som beskrivits i steg 1 och 2 ovan. Åtgärderna innebär i sig vissa förstärkningar av 2016, t.ex. genom fler luftvärnsförband och basförband samt att tillförda artilleripjäser förbandssätts i en utökad organisation (artilleribataljon). Först efter att åtgärderna i steg 1 och 2 genomförts bör det vara aktuellt att genomföra signifikanta förstärkningar av dagens krigsorganisation (jämför bilaga 2). Det hindrar inte att det kan vara lämpligt att genomföra mindre förstärkningar av krigsorganisationen redan Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer i steg 1. Exempelvis kan ett antal kompanier ur förbandsreserven sättas upp till en förhållandevis begränsad kostnad. Det har inte legat inom ramen för utredningens uppdrag att beskriva hur en förstärkt försvarsmaktsorganisation bör utformas men utredningen väljer här att redovisa några materiella förutsättningar och vissa kostnadsuppskattningar för att sätta upp fler förband. I betänkandet En robust personalförsörjning av det militära försvaret föreslås att totalförsvarsplikten med värnplikt aktiveras och att den årliga utbildningsvolymen inledningsvis bör vara cirka 4 000 och succesivt öka till cirka 8 000 åren 2022 till 2025.16 I utredningen föreslås vidare att en ny typ av krigsförband, lokalförsvarsförband, införs i Försvarsmaktens organisation under nästkommande inriktningsperiod 2021 till 2025. Beroende på hur förbandstypen utformas och de planerade förbandsvolymerna kan en del av materielen utgöras av befintlig materiel. Vissa organisations- och effektbestämmande fordon Följande fordonstyper finns inom Försvarsmakten, inklusive en rad olika varianter.17 Huvuddelen av fordon nedan är redan förbandssatta i . Ett mindre antal fordon ingår i förbands- eller materielreserven. Utredningen har inte bedömt hur många fordon som skulle kunna användas för att materielsätta nya förband. Nedan redovisas de ungefärliga totala antalet fordon. –140 st. stridsvagnar och stödfordon av typ Leopard 2 –110 st. pansarterrängbil 360 –150 st. bandvagn 410 –370 st. terrängbil 16 (Galten) –200 st. pansarterrängbilar av typ /202/203 –180 st. pansarbandvagn 302 (med högst varierande teknisk status). 16SOU 2016:63 En robust personalförsörjning av det militära försvaret. 17Exempelvis fordon för trupptransport, sjukvård, ledning, eldledning m.m. Överväganden och förslag vid utökade ekonomiska nivåer Finkalibervapen och lättare understödsvapen Det finns ett stort antal automatkarbin 4 och 5, kulspruta 58 samt granatgevär som överstiger behoven i . Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att organisera en förbandsreserv utöver 2016. Den omfattar drygt 3 000 befattningar och delar av den materiel som beskrivits ovan. Förbandsreserven kan iståndsättas efter regeringens beslut. Följande förbandstyper ingår i förbandsreserven. Ett betydande antal mekaniserade skyttekompanier med eller pansarbandvagn 302. Ett stort antal granatkastarplutoner med granatkastare