sou · H6B370 · 2018-09-06 00:00:00 — Vidare fann MUCF att det fanns en koppling mellan Muslimska och . Muslimska är enligt MUCF:s bedömning inte att betrakta som en organisation som bedriver en verksamhet i enlighet med demokratins idéer. därför även att SUM inte heller i det avseendet uppfyllde för- ordningens krav på att bedriva en verksamhet i enlighet med demokratins idéer. Då myndigheten fann att SUM inte ansågs upp- fylla kravet på att i sin verksamhet respektera demokratins idéer avslogs ansökan om statsbidrag . MUCF beslutade även att återkräva organisationsbidragen till SUM för åren 2011–2015. Efter- som bidragen låg långt tillbaka i tiden och slutredovis- ningarna hade godkänts beslutade MUCF att efterge återkravet för de beviljade bidragen . MUCF beslutade vidare att statsbidrag till SUM på skulle återbetalas. SUM har överklagat beslutet till Förvaltningsrätten i som i skrivande stund inte har avgjort målet (mål nr 9821–18). Ett ytterligare exempel på MUCF:s praxis i fråga om demokrati- villkoren är myndighetens beslut om att kräva organisa- tionen tillbaka på ett beviljat projekt- bidrag enligt förordningen om statsbidrag till verksamhet mot rasism och liknande former av intolerans (beslut , dnr 1220/16). MUCF:s utredning visade bl.a. att föreningen hade bjudit in före- läsare som uttryckt åsikter om hur kvinnor ska agera och klä sig och som myndigheten bedömde vara icke-demokratiska och kränkande mot kvinnor. I beslutet om återkrav av projektbidrag uttalade MUCF bl.a. att de föreläsare som hade anlitats av föreningen uppenbart inte delar den värdegrund som gäller för en organisation som beviljats statsbidrag. Vidare fann myndigheten att de uttalanden som gjorts om kvinnor på föreläsningar arrangerade av föreningen strider mot demokratins idéer. Eftersom föreningen inte tydligt och entydigt tagit avstånd från uttalandena eller föreläsaren fann myndigheten att föreningen inte kan anses uppfylla kravet att bedriva en verksamhet i enlighet med demokratins idéer. Beslutet om projektbidrag är enligt tillämplig förordning inte överklagbart. Det finns även exempel på fall i MUCF:s senare praxis där en prövning av om demokrativillkoret är uppfyllt lett till beviljande av bidrag. MUCF beslöt t.ex. att bevilja ansökan om projektbidrag till Svenska muslimer för fred och rättvisa (beslut 2016- 10-20, dnr 0566/16). Bakgrunden till prövningen av om organisa- tionens verksamhet stred mot demokratins idéer var att det till myn- digheten hade inkommit uppgifter om att en företrädare för organi- sationen diskriminerade utifrån grunden kön genom att vägra ta kvinnor i hand. MUCF bedömde att olika personer hälsar på olika sätt och att sättet som den aktuella företrädaren hälsar på inte inne- bar att organisationens verksamhet kunde anses strida mot demo- kratins idéer. I sammanhanget kan också nämnas ett beslut i vilket MUCF prövade demokratifrågan i ett ärende som rörde (beslut , dnr 1295/15). Myndigheten hade fått kännedom om att en av organisationens styrelsemedlemmar offentligt hade gjort nedsättande uttalanden om, och uppmanat till våld mot, en annan etnisk grupp. MUCF bedömde att uttalandena stred mot demokratins idéer och att därmed inte förenliga med vill- koren för bidraget. Organisationen hade dock efteråt tydligt tagit avstånd från uttalandena och deras innebörd samt vidtagit åtgärder, bl.a. genom att utesluta den person som gjorde uttalandena, varför uttalandena inte medförde krav på återbetalning. MUCF:s prövning av demokrativillkoret i ansökningsförfarandet MUCF hanterar som framgått ovan ett stort antal olika förord- ningar. Av MUCF:s rapport verka demokratiskt (s. 14 ff.) samt av de ansökningshandlingar som används i ansökningsförfarandet framgår bl.a. följande om de rutiner myndigheten tillämpar för att kontrollera om demokrativillkoret är uppfyllt. Den sökande organisationen har bevisbördan för att den i sin verksamhet respekterar demokratins idéer. Organisationen ska vid ansökan försäkra att organisationen är demokratiskt uppbyggd och självständig och i sin verksamhet respekterar demokratins idéer inklu- sive jämställdhet och icke-diskriminering. Sökanden ska också lämna underlag som visar att dessa villkor är uppfyllda. ska sökanden i ansökan ange om det finns upp- gifter om organisationen som kan ha betydelse för myndighetens bedömning av ansökan ur demokratihänseende. Vidare granskar myndigheten, i den omfattning som verksamheten tillåter, nyhets- artiklar, blogguttalanden, sociala medier och organisationernas verk- samhet. Organisationer som söker organisationsbidrag kontrolleras på lokal nivå genom granskning av ett slump- mässigt urval av ett antal lokala medlemsföreningar. omfattar urvalet av antalet medlemsföreningar, minst fem föreningar ska dock granskas. beviljats organisationsbidrag sker en årlig uppföljning av organisa- tionens verksamhet när bidraget ska redovisas i samband med att en ny ansökan görs. Om det under handläggningen upptäcks brister i ansökan kan en utökad granskning beslutas. Myndigheten kan då begära in ytter- ligare underlag, ställa kompletterande frågor till organisationen eller granska andra dokument eller aktiviteter. MUCF kan inleda granskning i syfte att undersöka om det finns skäl att återkräva redan utbetalt stöd. En sådan granskning inleds om de uppgifter myndigheten nåtts av är relevanta för det aktuella stats- bidraget och förhållandevis aktuella. Som regel beaktas uppgifter som inte ligger . Myndigheten kan efter slutförd utredning kräva tillbaka hela eller delar av bidraget. För att markera att ett visst uppträdande inte är förenligt med demokrati- villkoret kan myndigheten också ställa krav på officiellt avståndstag- ande från ett uttalande eller uteslutning av medlemmar. Myndig- heten kan också göra en polisanmälan. MUCF har inlett ett utvecklingsarbete för att förbättra handlägg- ningen av bl.a. demokratiprövningen. En utmaning är enligt myndig- heten att bedömningar om vad som utgör demokratins idéer kan komma att ändras i takt med samhällsutvecklingen. Vidare framför myndigheten i sin rapport att vissa bedömningar handlar om rättighetskonflikter och att svårigheten också kan ligga i vem som har rätt att göra bedömningen om en verksamhet är extrem eller inte. MUCF ser att det finns behov av att i vissa delar av bidragsprocessen utöka kontrollen av sökande organisationer; bl.a. genom att utveckla arbetet med frågor och underlag som organisationerna ska besvara och komma in med vid ansökan om statsbidrag för att visa att demo- krativillkoren är uppfyllda. Statskontorets myndighetsanalys av MUCF På uppdrag av regeringen har Statskontoret utfört en myndighets- analys av MUCF. Resultaten har redovisats i rapporten analys av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2017:13). Statskontoret har analyserat bl.a. kontrollen och kvalitetssäkringen Statskontoret bedömer att MUCF i allt väsent- ligt fullgör sitt uppdrag. visar analysen enligt Statskontoret att det finns utmaningar inom myndighetens bidragsgivning. Statskontoret konstaterar bl.a. att MUCF har fattat svåra avslags- beslut i sin bidragsgivning utifrån en bedömning om sökande orga- nisationer uppfyller demokrativillkoret. Statskontoret föreslår därför att regeringen överväger att inrätta ett råd kopplat till MUCF:s myndighetsledning som stöd vid svåra avvägningar i bidragspröv- ningen. Alternativt föreslås att det inrättas en prövning. Statskontoret noterar också att det finns olika uppfattningar inom myndigheten om tolkningen av demokrativillkoret samt ut- talar att handläggarna vill att regeringen styr tydligare, t.ex. med en punktlista på vad som ska ingå i bedömningen. En annan faktor som är viktig för demokratibedömningen är enligt Statskontoret att få kunskap om organisationerna och den miljö de verkar i. Stats- kontoret framför att det därför är viktigt att MUCF kan besöka organisationerna med viss regelbundenhet och delta i deras arrange- mang som observatörer, vilket skulle ge handläggarna bättre första- handskunskap om hur organisationerna arbetar i förhållande till demo- kratiska värderingar. Statens stöd till trossamfund består bl.a. av ett statsbidragssystem som utgår från lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Stats- bidrag får enligt den lagen lämnas endast till trossamfund som dels bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, dels är stabilt och har egen livskraft (3 §). Trossamfund måste alltså för att kunna få stöd dels uppfylla ett demo- kratikrav, dels ha en organisatorisk mognad. När det gäller demokrati- kravet uttalade regeringen följande i förarbetena (prop. 1998/99:124 s. 63 f.). De krav som ställs upp bör främst vara av formell natur, men det bör också ske en prövning av hur trossamfundet förhåller sig till samhällets grundläggande värderingar. Detta får dock inte innebära att det sker någon närmare prövning och värdering av samfundets lära i förhållande till samhällets gemensamma värdegrund. Ett trossamfund som skall komma i fråga för statligt stöd i form av statsbidrag bör enligt regeringens uppfattning bedriva en verksamhet som direkt eller indirekt upprätthåller och stärker de grundläggande värdena i det svenska samhället. I detta ligger att samfundet utövar sin verksamhet med respekt för alla människors lika värde samt bidrar till en normbildning i samhället som överensstämmer med demokratins idéer. En förutsättning för statsbidrag bör således vara att trossam- fundet bidrar till att upprätthålla och stärka samhällets grundläggande värderingar. För att anses bidra till att upprätthålla och stärka samhällets grund- läggande värderingar bör trossamfundet motverka alla former av rasism och andra typer av diskriminering samt våld och brutalitet. Samfundet bör också verka för att utveckla förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidare bör samfundet verka för att dess medlemmar och betjänade vägleds av etiska principer som är förenliga med samhällets grundläggande demokratiska värderingar. Detta innebär dock inte något krav på att t.ex. samfundets lära eller åskådning skall utformas i demokratisk ordning. Inte heller krävs det att besluts- processen i samfundet vid utseende av exempelvis präster vilar på demo- kratisk grund. Av väsentlig betydelse är i stället att trossamfundet verkar för att dess medlemmar och betjänade deltar i samhällslivet och att samfundet klart markerar avståndstagande från antidemokratiska strömningar i samhället. Vid den föregående remissbehandlingen hade bl.a. framförts att den föreslagna lagtexten var för vagt utformad. Regeringen bedömde dock att det fanns goda skäl att inte ange förutsättningarna för stats- bidraget mer konkret. Dessa skäl angavs vara att samhällets gemen- samma värdegrund visserligen förändras ganska långsamt, men att en del förskjutningar ändå sker från tid till annan och att lagstiftningen därför behöver vara relativt generellt utformad i denna del (a. prop. s. 66). Ett beslut att avslå en ansökan om statsbidrag till trossamfund får inte överklagas. Frågan om ett sådant beslut innefattar en prövning av en civil rättighet i den mening som avses i artikel 6.1 i den euro- peiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen) och kan bli föremål för rättsprövning enligt lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut har prövats av (). I den angivna artikeln i anges bl.a. att var och en, vid prövningen av hans civila rättigheter och skyldigheter eller av en anklagelse mot honom för brott, ska vara berättigad till en rättvis och offentlig för- handling inom skälig tid och inför en oavhängig och opartisk dom- stol, som upprättats enligt lag. Enligt praxis är artikeln tillämplig under förutsättning att det föreligger en reell och seriös tvist, att tvisten gäller en rättighet som har sin grund i den nationella rätten och att denna rättighet kan karaktäriseras som en civil rättighet. Därvid måste avgöras om det är fråga om en rättighet eller en förmån som beviljas efter rent skönsmässiga överväganden. Ofta anses det vara fråga om en rättighet även i fall då en myndighet haft stor frihet att efter en lämplighetsprövning avgöra om t.ex. ett tillstånd eller ett ekonomiskt bidrag ska beviljas. har i sådana fall framhållit att avgöranden som grundar sig på ett stort mått av skönsmässig bedömning ändå innefattar en tillämpning av vissa övergripande rättsliga regler eller principer och att detta är tillräckligt för att artikeln ska vara tillämplig. I det första rättsprövningsmålet (HFD 2011 ref. 10) angav HFD att rätten till statligt stöd till trossamfund är reglerad i lag efter fast- ställda kriterier och att det alltså inte är fråga om en rent diskretionär prövning. Mot bakgrund av hur lagen är uppbyggd ansågs därför huvudregeln vara att alla samfund har rätt till stöd, med undantag för de samfund som inte uppfyller kraven beträffande demokrati och organisatorisk mognad i 3 §. I det fall som avgörandet avsåg hade regeringen avslagit Trossamfundet Jehovas vittnens ansökan om stats- bidrag med motiveringen att samfundet vid en samlad bedömning inte till fullo ansågs uppfylla dessa krav. HFD upphävde avslags- beslutet, eftersom skälen för beslutet inte ansågs vara tillräckligt redovisade. HFD har därefter i ytterligare två avgöranden rättsprövat reger- ingens beslut att avslå Jehovas vittnens ansökningar om statsbidrag. I avgörandet HFD 2013 ref. 72 hade regeringen som skäl för avslagsbeslutet angett att samfundet inte bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, eftersom samfundet uppmanar sina medlemmar att inte delta i poli- tiska val. HFD konstaterade att en allmän och lika rösträtt utgör en del av de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Med- borgarna kan enligt domstolen visserligen förväntas utnyttja de möj- ligheter att delta i sitt lands styre som står öppna för dem, men de har också rätt att avstå från att göra detta; i utgör rösträtten just en rätt och inte en skyldighet. HFD uttalade vidare att respekten för religionsfriheten fordrar att bedömningen av om ett trossamfund kan anses bidra till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på inte innefattar någon närmare prövning och värdering av samfundets religiösa lära. Att en sådan prövning och värdering inte får ske har uttryckligen framhållits i lagens förarbeten. Det följer även av praxis avseende rätten till religionsfrihet att staten har en skyldighet att förhålla sig neutral och opartisk, vilket medför att den är förhindrad att värdera legitimiteten hos religiösa åskådningar eller de sätt på vilka sådana åskådningar uttrycks eller manifesteras, och att detta är av avgörande vikt vid bedömningar av aktuellt slag. Domstolen ansåg mot den bakgrunden att bestämmelsen i 3 § lagen om stöd till trossamfund inte kan ges innebörden att ett samfund, vars religiösa lära innebär att dess medlemmar uppmanas avstå från att delta i all- männa val, utan att för den skull motarbeta det demokratiska styr- elseskicket, inte kan anses uppfylla kravet för rätt till statsbidrag. HFD upphävde därför regeringens beslut att avslå Jehovas vittnens ansökning, eftersom det ansågs sakna stöd i lag. I HFD 2017 ref. 4 hade regeringen avslagit Jehovas vittnens bidragsansökan med motiveringen att trossamfundets motstånd mot blodtransfusioner även avseende minderåriga riskerar enskilda barns liv och hälsa och att barnets behov inte blir tillgodosedda, varför samfundets inställning i denna fråga inte är förenlig med samhällets grundläggande värderingar. HFD uttalade att en bedömning av om ett samfund uppfyller demokrativillkoret inte kan göras helt med bortseende från de uppfattningar som samfundet ger uttryck och verkar för på grundval av sin religiösa lära. I det ligger enligt dom- stolen att en prövning främst får inriktas mot huruvida det granskade trossamfundet utövar sin verksamhet med respekt för de bestäm- melser som är av grundläggande betydelse för det demokratiska styrelseskicket och som i vissa centrala hänseenden ger uttryck för värderingar som är kännetecknande för den demokratiska ideologin. HFD konstaterade bl.a. att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp (2 kap. 6 § första stycket regeringsformen) och att det är en huvudregel att hälso- och sjuk- vård inte får ges utan patientens samtycke (4 kap. 2 § patientlagen [2014:821]). HFD menade mot den bakgrunden att ett trossamfund inte kan anses komma i konflikt med demokratiska värderingar om det anmodar sina medlemmar att agera på ett sätt som är förenligt med den rätt att uttrycka uppfattningar och motsätta sig medicinsk behandling som tillkommer dem enligt rättsordningen. Detta gäller under förutsättning att samfundet inte uppmanar sina medlemmar att inte godta att samhället i vissa fall ingriper till förmån för barn. Vad gäller Jehovas vittnen är förhållandet tvärtom att samfundet uppmanar sina medlemmar att samarbeta med sjukvården för det fall att det beslutas att ett barn ska få blodtransfusion. Bestämmelsen i 3 § lagen om stöd till trossamfund kan alltså inte ges den innebörden att ett samfund vars religiösa lära innebär att dess medlemmar upp- manas att vägra blodtransfusion även avseende barn, inte kan anses uppfylla kravet för rätt till statsbidrag. Regeringens beslut att avslå Jehovas vittnens ansökan ansågs sålunda sakna stöd i lag och upp- hävdes. Förslag till ett förtydligat demokratikriterium Som nämnts ovan tillsatte regeringen en utredning, Utredningen om översyn av statens stöd till trossamfund, som gavs i uppdrag att bl.a. föreslå ett förtydligat demokratikriterium som är i överensstämmelse med religionsfriheten. Utredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet Statens stöd till tros- samfund i ett mångreligiöst (SOU 2018:18). I det betänkandet har lämnats förslag till ett förtydligat demokratikriterium som ett trossamfund måste uppfylla för att kunna få statsbidrag och statlig avgiftshjälp. Det föreslagna demokratikriteriet är utformat så att det exkluderar trossamfund som agerar i strid mot särskilt skyddsvärda grundläggande värderingar i det svenska samhället. Enligt betänk- andet kan man genom en sådan utformning uppnå följande. •Förhindra att trossamfund som i sin verksamhet inte respekterar särskilt skyddsvärda grundläggande värderingar finansieras med allmänna medel. •Underlätta en tillämpning i praktiken. •Värna om trossamfundens integritet, självständighet och religions- frihet. •Skydda trossamfunden mot godtyckligt beslutsfattande. Enligt betänkandets förslag ska stöd inte få lämnas om ett trossam- fund eller någon av dess församlingar eller företrädare, inom ramen för trossamfundets eller en församlings verksamhet, 1.utövar våld mot person, tvång eller hot, 2.kränker ett barns rättigheter på sådant sätt att det finns en påtag- lig risk för att barnets hälsa eller utveckling skadas, 3.rättfärdigar, främjar eller uppmanar till sådan typ av kränkning som anges i 1 eller 2, 4.inskränker en betjänads fri- och rättigheter genom utnyttjande av utsatt belägenhet, 5.bryter mot diskrimineringsförbud i diskrimineringslagen eller klart överträder principen om alla människors lika värde, eller 6.aktivt motarbetar det demokratiska styrelseskicket. Enligt förslaget ska dock, om det finns synnerliga skäl, stöd få läm- nas även om en församling eller en företrädare agerar något av de angivna sätten. I betänkandet föreslås att beslutsmyndigheten ska ha bevisbördan för att ett trossamfund inte uppfyller demokrativillkoret, dvs. att samfundet agerar på sådant sätt som anges i de olika exkluderings- grunderna. Det är alltså inte trossamfundet som ska visa att det inte har agerat odemokratiskt på det sätt som anges i bestämmelsen. I betänkandet föreslås dessutom att återkallelse och återkrav av statsbidrag ska kunna ske, bl.a. om demokratikriteriet inte uppfylls. Bestämmelserna innebär i dessa avseenden väsentligen följande. Ett stödberättigat trossamfund ska utan dröjsmål anmäla ändrade för- hållanden som kan medföra att villkoren för stödberättigande är uppfyllda. Om ett stödberättigat trossamfund inte längre uppfyller villkoren för stödberättigande, ska detta återkallas. I vissa fall ska dock ett trossamfund som inte uppfyller villkoren för stöd- berättigande ges tillfälle att avhjälpa bristerna innan återkallelse sker. Ett trossamfund är återbetalningsskyldigt för organisationsbidrag som trossamfundet har fått utan att uppfylla villkoren för stöd- Om ett trossamfund är återbetalningsskyldigt ska be- slutsmyndigheten besluta om återbetalning, såvida det inte finns särskilda skäl för hel eller delvis eftergift. 5.2.4Demokrativillkor för radio- och tv-program och för nyhetsmedier Demokrativillkor i radio- och tv-lagen Ett demokrativillkor för programverksamhet har till- baka gällt programverksamhet i radio och tv. Från att tidigare ha reglerats genom avtal mellan staten och infördes i radiolagen (1966:755) ett krav på att programföretag i program- verksamheten ska hävda det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors lika värde och den enskilda män- niskans frihet och värdighet. Kravet har överförts till nya lagar och formulerats om. återfinns kravet i radio- och tv- lagen (2010:696) och innebär att en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändning, beställ-tv eller sökbar text-tv och den som sänder ljudradio ska se till att programverksamheten som helhet präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer och principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet (5 kap. 1 § och 14 kap. 1 §). Vid väsentliga brott mot bestämmelserna kan ett sändningstillstånd återkallas (18 kap. 2 och 5 §§). I förarbetena förtydligas bestämmelsens innebörd enligt följande. Orden ”det demokratiska statsskickets grundidéer” anses avse beteck- ningen på en statsform som bygger på fri åsiktsbildning, allmän och lika rösträtt samt fria och hemliga val. Uttrycket ”alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet” har an- setts avse de sidor av demokratibegreppet som anknyter till bl.a. för- hållandet mellan människor, t.ex. fördömande av rasism, våld och bru- talitet samt hävdande av jämställdhet mellan könen (prop. 1977/78:91 s. 230). finns det EU-rättsliga bestämmelser om sändnings- verksamhet för tv. finns dessa bestämmelser i parlamentets och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlems- staternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audio- visuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster). Detta direktiv innehåller bl.a. en skyldighet för medlemsstaterna att på lämpligt sätt säkerställa att audiovisuella medietjänster som tillhanda- hålls av medietjänstföretag under deras jurisdiktion inte innehåller något som uppmanar till hat, grundat på ras, kön, religion eller natio- nalitet (artikel 6). Denna skyldighet har ansetts genomförd i genom straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp och det redo- visade demokrativillkoret i radio- och tv-lagen (prop. 2009/10:115 s. 123 f.). har presstödet utretts dels i , dels i . gjorde i sitt slutbetänk- ande Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66) bedömningen att det inte bör införas en bestämmelse om respekt för demokratins idéer som en grundläggande förutsättning för att få del av presstödet (a. SOU s. 405–407). Kommitténs ordförande reser- verade sig dock mot bedömningen och ansåg att en demokrati- bestämmelse borde införas. Enligt honom skulle bestämmelsen i radio- och tv-lagen kunna användas som förebild, även om en an- passning till den fria pressens villkor vore nödvändig. Han angav att den största svårigheten med en sådan bestämmelse torde vara att avgränsa den på ett ändamålsenligt och rättssäkert sätt, men att svårigheter av det slaget inte är unika utan förekommer och be- mästras på många rättsområden (s. 444–447).