sou · H6B323 · 2018-03-28 00:00:00 — Regeringen gav 2016 i uppgift att fram genomföra en satsning med inriktning på att främja en ökad delaktighet i och ökat utbud av kulturverksamheter för alla åldrar i bostadsområden med lågt valdeltagande eller socioeko- nomiska utmaningar. Det ska vara kulturverksamheter som utgår från de boendes behov och önskemål och som bygger på samverkan mellan flera aktörer, där minst en ska vara verksam i bostads- området, som stärker mångfald, tillgänglighet och jämställdhet inom kulturverksamheterna samt innefatta erfarenhetsutbyte och kunskapsspridning. Bidrag förutsätter samarbete mellan flera aktö- rer, varav minst en är en organisation inom det civila samhället med lokal förankring i det område där projektet ska genomföras. Hela den treåriga satsningen omfattar en budget på . 9 Budgetpropositionen 2018 (prop. 2017/18:1, utg.omr. Utredningens bedömningar och förslag fick inom ramen för Äga rum i uppdrag att genomföra en satsning på konstnärlig gestaltning. Totalt är den satsningen på . Merparten ska användas till produktion av konst, konstnärliga arbetsmetoder i stadsbyggnadsprojekt och ut- veckling av metoder för invånarinflytande. Det finns också flera goda exempel på satsningar i landet av både kommuner och det civila samhället för att skapa arenor där ung- domar kan mötas kring konst och utveckla sina förmågor att ut- trycka sig i konstnärliga medier. Ett exempel är Fanzingo i , ett mediehus och ett pro- duktionsbolag som är en oberoende professionell plattform för unga och andra underrepresenterade personer som vill nå ut med sina idéer och tankar i radio, genom film och tv och i skrift.10 Den etablerade verksamheten NoBo, som till en del finansieras genom Kreativa platser, bedriver konstnärlig utvecklingsverksam- het för unga främst inom musik- och bildområdena som kopplar samman ungdomar med yrkesverksamma konstnärer och produ- center.11 Liknande initiativ finns även på andra platser i landet. Konsten att delta är ett projekt som syftar till att underlätta för utlandsfödda bild- och formskapare att komma in och bli en del av den svenska bild- och formbranschen men också för att det regio- nala kulturlivet ska kunna ta del av interkulturella nätverk och bild- och formskapare som sällan blir uppmärksammade. Konsten att delta är uppbyggt som ett nationellt mentorskapsprogram och drivs av KRO, KLYS m.fl. Projektet finansieras genom Postkodlotteriets Kulturstiftelse.12 är ett konstkollektiv för ungdomar i Norr- botten. Det startades av det konstnärsdrivna som ligger i och som finns i bakgrunden som ett stöd. Galleriet fungerar som mötesplats där unga får chansen att utveckla sitt konstnärskap tillsammans med varandra och med stöd av eta- blerade konstnärer. Verksamheten vänder sig till ungdomar mellan 13–i hela och är gratis. 11Mångkulturellt centrums webbplats . Utredningens bedömningar och förslag De redovisade exemplen ger inspiration när det gäller hur arenor kan skapas och utvecklas. Offentliga rum och platser där ungdomar kan mötas utanför fasta roller och förväntningar är ett sätt att minska snedrekryteringen till konstnärsyrket. Utredningen föreslår därför att ytterligare en del läggs till de satsningar som redan görs genom att staten inrättar ett långsiktigt statsbidrag till produk- tionshus för unga, med syfte att stärka deras förutsättningar att utvecklas konstnärligt. I dessa produktionshus ska både materiella och bildande resur- ser för konstnärlig produktion erbjudas ungdomar med förutsätt- ning att utveckla konstnärliga uttryck. Den centrala uppgiften för produktionshusen är den konstnärliga produktionen, men med ett socialt perspektiv som kan bidra till att fler röster ges plats inom det konstnärliga fältet och i förlängningen till en breddad rekryter- ing till de konstnärliga högskolorna. Husen bör i princip vara öppna för alla konstformer, som lokal profilering kan vara en styrka. Det är angeläget att ungdomar oavsett kön ges lika goda förutsättningar att utveckla sitt skapande inom verksamheten. Verksamheten förutsätter att mentorstöd ges till ungdomarna av yrkesverksamma konstnärer liksom av andra yrkesverksamma med relevanta erfarenheter. Yrkesverksamma konstnärer kan bidra både med förståelse för den konstnärliga produktionens krav och för hur nätverk och marknadsförutsättningar kan utvecklas. Ändamålet med statsbidraget, som framgår av utredningens förslag till förordning om statsbidrag till konstnärliga produktionshus i avsnitt 1.1, är att sänka trösklarna till konstnärligt arbete för ung- domar företrädesvis i områden med socioekonomiska utmaningar att utveckla sina konstnärliga förmågor, att ge fler röster plats inom det konstnärliga fältet och att minska snedrekryteringen till de konst- närliga högskolorna. Verksamheten bör ha nära kontakt med kom- munen, skolor, , det lokala civilsamhället, Folkets Hus och andra intressenter för att dra nytta av befintliga resurser som lokaler, scener och andra stödfunktioner. Ansökningar om det statliga stödet görs av huvudman till . Den årliga kostnaden för staten beräknas till . Vid sidan av de statliga anslagsmedlen kan annan finansiering tillkomma. Huvud- männen förväntas ta ett långsiktigt ansvar. Utredningen vill också peka på att syftet med de konstnärliga produktionshusen ligger i linje Utredningens bedömningar och förslag med Allmänna arvsfondens bidragsgivning till projekt, lokaler m.m. för nyskapande verksamhet som riktar sig till ungdomar. Bedömning: De konstnärliga högskolorna bör i större ut- sträckning erbjuda fristående kurser för att möta behovet och efterfrågan av ett livslångt lärande hos yrkesverksamma konst- närer. Syftet med utbildningarna bör vara att stärka en yrkes- mässig utveckling samt konstnärernas förutsättningar att leva på sitt konstnärliga arbete. Studenterna är av allt att döma väl medvetna om de förberedelser som behövs under utbildningen för att kunna arbeta som konstnär, som att t.ex. delta i olika slags yrkesförberedande kurser i företa- gande eller entreprenörskap. Genom kontakter med andra studen- ter och lärare, högskolornas olika slags samarbeten med yrkesverk- samma konstnärer och andra aktörer, har studenterna också goda möjligheter att redan under utbildningen skaffa sig de kontakter och det nätverk som behövs för att etablera sig som konstnär. På den marknad som står de nyutbildade konstnärerna till buds finns också en efterfrågan på unga nyutexaminerade konstnärer vilket ger goda förutsättningar för en tidig etablering i yrket. Där- emot uppstår i många fall en kritisk fas i ett konstnärskap efter tio till yrkesliv. Den yrkesutövande konstnären behöver i många fall lära sig nya tekniker eller fortbilda sig på annat sätt. Det kan finnas behov av att förnya sina nätverk eller delta i nya slags sammanhang. I många andra yrken är det vanligt med uppdrags- utbildning, dvs. att högskola och arbetsgivare kommer överens om ett utbildningspaket som passar de anställdas behov av vidare- utbildning och som också arbetsgivaren finansierar. På grund av att konstnärernas arbetssituation ofta ser annorlunda ut har de mer sällan tillgång till sådana vidareutbildningar. Högskolorna beslutar själva om sitt utbildningsutbud inklusive i vilken utsträckning de vill erbjuda fortbildning för yrkesverksamma. kan det nuvarande styr- och resurstilldelningssystemet utgöra ett hinder för högskolorna att erbjuda fortbildningstillfällen för konstnärer i större utsträckning än som erbjuds . Utredningens bedömningar och förslag 2017 utredningen för starka och ansvarsfulla lärosäten, som bl.a. undersöker frågan om hur styrningen kan förbättras för att ge fler människor möjlighet till ett livslångt lärande.14 Ett sätt att öka utbudet av vidareutbildning för yrkesverksamma konstnärer är att de konstnärliga högskolorna utvecklar distans- utbildningen (se avsnitt 9.3.4). Detta skulle ge möjligheter för konstnärer bosatta i hela landet att delta i vidareutbildning. I detta sammanhang ska nämnas att det även finns många andra viktiga aktörer vid sidan av högskolorna som kan erbjuda vidareutbildningar för yrkesverksamma konstnärer, t.ex. folkhögskolorna, centrum- bildningarna, scenkonstallianserna och länsmusiken samt även lokala organisationer som t.ex. Kulturakademin Trappan i . Enligt utredningens bedömning bör de konstnärliga högsko- lorna i större utsträckning än vad som sker erbjuda fristående kurser för att möta behovet av och efterfrågan på ett livslångt lärande hos yrkesverksamma konstnärer som stärker deras möjligheter till konstnärlig utveckling och deras förutsättningar att leva på sitt konstnärliga arbete. I avsnitt 9.9 pekar utredningen också på fortbild- ningens betydelse för konstnärernas livsinkomster och pensioner. 9.4Stärkt arbetsmarknad för konstnärer I detta avsnitt redovisar utredningen sin allmänna bild av den för- ändrade arbetsmarknaden för konstnärer. I avsnittet föreslår utred- ningen även insatser angående digitaliseringen, ett uppdrag om kulturella och kreativa näringar, nya konstnärliga residensprogram på arbetsplatser och internationellt, åtgärder för att öka de offentliga inköpen av konst, inrättandet av en ny allians för konstnärliga upphovsmän, ett utvecklat uppdrag för centrumbildningarna samt be- hovet av myndighetsstöd för konstnärer. I avsnittet Konst i hela landet behandlas kulturarrangörernas roll för konstnärernas försörjning, i avsnittet Individuella ersätt- ningar för konstnärligt arbete behandlas offentligrättsliga individu- ella ersättningar, och upphovsrätten, som alla har stor betydelse för konstnärers möjlighet till yrkesmässig verksamhet. 14 Dir. 2017:46. Utredningens bedömningar och förslag 9.4.1Allmänt om arbetsmarknaden för konstnärer Bedömning: Arbetsmarknaden för konstnärer har genomgått stora förändringar, inte minst som en följd av digitaliseringen. Konstnärernas nya arbetsmöjligheter bör tas till vara, deras ställning stärkas och länkarna till arbetsmarknaden förbättras. Flera åtgärder för en stärkt arbetsmarknad för konstnärer bör vidtas av staten och andra aktörer. Enligt direktiven bör en analys av den statliga konstnärspolitiken utgå från ett brett perspektiv. Bl.a. framhålls den tekniska och digi- tala utvecklingen, internationaliseringen av konstnärernas arbets- marknad och arbetet som sker inom ramen för EU:s medie- och . Det konstateras vidare att konst- närernas villkor i hög grad påverkas av utformningen av utbild- nings-, arbetsmarknads-, närings-, skatte- och socialförsäkrings- politiken. Regeringens kulturpolitiska prioritering att skapa bättre villkor för konstnärer att kunna leva på och utveckla sitt konstnärskap i hela landet leder, enligt utredningen, till bedömningen att frågan om en stärkt arbetsmarknad för konstnärer är grundläggande för konstnärspolitiken. Insatser för detta kan ta sig olika uttryck. Arbets- marknaden för konstnärer och möjligheter till sysselsättning påverkas av ett antal olika förhållanden. Mer konkret handlar det om publik- efterfrågan, möjligheterna att vidga marknaderna, ta vara på mark- nadsförutsättningarna, att nå befintliga och nya marknader och nya publikgrupper, justa villkor, förstärkt förhandlingsposition när det gäller bl.a. ersättning för utfört arbete, undanröjande av hinder för yrkesutövning samt olika typer av administrativt stöd. Konstnärernas låga löner i kombination med osäkra arbets- villkor genom tillfälliga anställningar och korta uppdrag samt social otrygghet kan leda till att deras potential inte fullt ut kommer det konstnärliga arbetet tillgodo. Utredningen behandlar dessa frågor i kapitel 7. Omständigheter som kan begränsa den konstnärliga arbetsmarknaden är också den utsatthet konstnärer har för hot och hat, framför allt förmedlat genom sociala medier. Regeringen be- slutade om en handlingsplan till det fria ordets Utredningens bedömningar och förslag försvar.15 Genom planen stärker regeringen arbetet med att före- bygga och hantera hot och hat mot journalister, politiskt förtroen- devalda och konstnärer. Eftersom konstnärer i allt högre grad är företagare saknar de ofta stöd och skydd som omfattar anställda. Åtgärder för att stärka arbetsmarknaden för konstnärer kan sägas börja redan genom utbildningen där konstnärerna rustas för det arbetsliv de ska möta både i början av karriären och i ett livs- långt lärande (se kapitel 7). I ett brett perspektiv påverkas konstnärers arbetsmarknad av synen på deras roll i samhället. Utredningen har i tidigare kapitel gett uttryck för konstnärernas betydelse för samhällsutvecklingen. Mot bakgrund av den senaste periodens omvärldsförändringar har denna betydelse blivit än tydligare. Som utredningen understrukit är det angeläget att konstnärerna finns med i ökad utsträckning när det framtida samhället formas (se kapitel 5). Det är angeläget att konstnärernas betydelse för hur det framtida samhället utvecklas ges ett tydligare erkännande i en bredare politisk kontext. I ett internationellt perspektiv har till- baka ett högt och stabilt deltagande i kulturlivet.16 Svenska folket läser, går på bio, teater, ser utställningar, sjunger i kör, m.m. Det är ett kulturintresse som utgör en stark grund för konstnärernas för- sörjning och för konstnärspolitikens legitimitet. De fysiska platser, scener och lokaler runtom i landet där konsten på ett mer tradi- tionellt sätt möter publiken är viktiga för de yrkesverksamma konstnärerna. Många av dessa verksamheter drivs med stöd, från de stora nationella institutionerna till de mindre lokala kultur- föreningarna. Såväl konstnärernas kanaler för att nå publiken och deras redskap för det konstnärliga arbetet har förändrats radikalt . Den enskilt största omvärldsförändringen är, som utredningen redan konstaterat, digitaliseringen, som i många avseenden har på- verkat konstnärernas arbetsmarknad. Digitala verktyg har förändrat förutsättningar och möjligheter för många konstnärer. Konst- begreppet har vidgats, mycket tack vare konstnärers förmåga att utvinna konstnärliga kvaliteter ur nya medier, och då inte minst 15Regeringens handlingsplan (Artikel nr 17:04) Till det fria ordets försvar. Åtgärder mot ut- satthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. Utredningens bedömningar och förslag Försäljningen av konstnärliga verk genom digitala tjänster har ökat väsentligt tack vare nya tekniska lösningar som ger strömmad musik, ljudböcker, filmer och andra konst- och kul- turupplevelser. Att den digitala ekonomin har en stark utveckling såväl nationellt som internationellt och till det kopplat att omsätt- ningen i de kulturella och kreativa näringarna är hög är på många sätt positivt för konstnärerna. Det finns dock utmaningar när det gäller ersättningsstrukturer, inkomstfördelning, bevakning av upp- hovsrätter, möjligheter för smalare aktörer m.m. Staten och andra aktörer behöver därför ta initiativ som stärker konstnärernas förut- sättningar på den digitala marknaden. Globalisering och öppnare gränser för handel har satt ljuset på det konstnärliga arbetets ökade ekonomiska betydelse. En stor andel av de högst utvecklade ländernas ekonomi handlar immateriella rättigheter. Investeringar i och utveckling av dessa värden anses vara en avgörande faktor för fortsatt välstånd och tillväxt. I en nyligen gjord forskningsutlysning som rör dessa frågor pekar bl.a. på problemet med bristen på data om konst- närliga verk och behovet av att synliggöra detta område.17 De kul- turella och kreativa näringarna beskrivs som växande branscher. En fråga som ännu inte är tillfredsställande löst är i vilken mån dessa växande näringar kan stärka konstnärers marknadsförutsättningar. Om konstnärernas arbete utgör kärnan i denna ekonomi, hur kan en rättvis andel av denna växande kaka gå tillbaka till denna grupp? Utredningen vill peka på att det offentliga har en viktig roll för konstnärerna genom de arbetstillfällen som finns på scenkonst- institutionerna och genom att efterfråga konst och konstnärliga tjänster för att täcka behov i den egna verksamheten, exempelvis inköp och beställning av offentlig konst och gestaltning. Utred- ningen ser att det offentligas roll kan utvecklas vidare genom att nya former av konstnärsresidens inrättas. De tre public serviceföretagen, , Tele- vision och Utbildningsradion, har tydliga kulturuppdrag inskrivet i sina respektive sändningstillstånd. Förutom att som distributörer nå i särklass störst publik i landet med ett kulturutbud är bolagen viktiga aktörer på konstnärers arbetsmarknad. Utredningen vill betona vikten av att företagen uppfyller kraven i sändningstillstån- Utlysning av innovationsforskning, 2017 (Dnr. 2016–05333). Utredningens bedömningar och förslag den att erbjuda det mångsidiga ”kulturutbud som ska fördjupas, utvecklas och vidgas ”. Det handlar både om att spegla aktuell kultur, men också om att svara för en omfat- tande, egen eller beställd, produktion av kulturprogram.18 Produktionen av svenska kulturprogram i tv-mediet sker också genom andra företag som verkar på marknaden. Här finns tecken på att koncentrationen till få distributörer på den inhemska kom- mersiella tv-marknaden gett en prispress på de fristående produk- tionsbolagen till nivåer som kan gå ut över deras möjligheter att producera eget svenskt kvalitativt innehåll. De stora streaming- tjänsterna, som har fått en mycket stark marknads- ställning, utövar även de med sitt huvudsakligen amerikanska utbud ett hårt tryck mot möjligheterna att finansiera inhemsk film. Möjligheten att leda av en del av bolagens intäkter till inhemsk filmproduktion diskuteras nu i flera europeiska länder där motsva- rande problem konstaterats. Både i förhållande till den nya digitala och den traditionella marknaden, fungerar olika former av mellanhänder som viktiga möjliggörare, förmedlare och länkar till arbetsmarknaden för konstnärerna. Som utredningen visat i tidigare avsnitt (se av- snitt 7.4.13) har mellanhändernas roll förändrats . Det gäller både rollen som grindvakt för vilken konst som kommer ut på marknaden och förmedlingen. Mellanhänderna uppträder i nya roller som agenter, curators, konsulter, m.m. Man kan också se att kritikerfunktionen har försvagats i traditionella kanaler. Utredningen ser behov av förstärkningar av konstnärernas länkar till arbets- marknaden. Utredningen lyfter särskilt fram den s.k. alliansmodellen, centrumbildningarna, arrangörsledet och konstbildningen. 18 Se t.ex. sändningstillstånd för SVT, regeringsbeslut (Dnr Ku 2013/2083/MFI, Ku 2013/2310/MFI och 2013/2525/MFI). Utredningens bedömningar och förslag 9.4.2Digitaliseringens påverkan på konstnärernas yrkesutövande Förslag: Regeringen ska ta fram en samlad strategi för digitali- seringen av den offentligt finansierade kulturen. Ett samord- ningssekretariat inrättas vid . ges i uppdrag att analysera konstnärernas förutsättningar att verka i det nya digitala landskapet. Analysen ska göras i samverkan med upphovsrättsorganisationerna inom de olika konstområdena och . Myndigheten ska utifrån sin analys även utveckla sin rådgiv- ningsverksamhet avseende det digitala området. ges i uppdrag att främja konstnärernas utnytt- jande av verkets tjänster som rör digitalisering. För genomförandet av strategin och det digitaliseringsarbete som initieras av myndigheterna tillförs en ekonomisk ram på . Utredningen ska enligt sina direktiv göra en samlad kartläggning av digitaliseringens konsekvenser för konstnärligt yrkesutövande. Ut- redningens kartläggning som bl.a. utgår från den konsultrapport som utredningen låtit göra om digitaliseringen redovisas i kapitel 6 och 7. Digitaliseringen är den omvärldsförändring som förändrat och fortsätter att omforma vårt samhälle i allt snabbare takt. Digitaliser- uttryckte i sitt delbetänkande 2014 att ”Sam- hällelig digitalisering är den samhälls- och människoomvälvande process som gradvis blir allt svårare att över huvud taget särskilja från någon annan del av livet.”19 Digitaliseringen påverkar produk- tion, distribution och konsumtion och finns alltmer påtagligt med oss i vardagen genom våra smarta mobiltelefoner. Den leder vidare till strukturomvandling och maktförskjutningar mellan olika aktörer. lämnade regeringen en skrivelse till om hur ska bli bäst i världen på att utnyttja digitaliseringens möjligheter.20 I skrivelsen redovisas regeringens digitaliserings- och 19En digital agenda i människans tjänst – en ljusnande framtid kan bli vår (SOU 2014:13), s. 29. 20Regeringens skrivelse 2017/18:47. Utredningens bedömningar och förslag I visionen om ett hållbart digitaliserat lyfts det fram att digitaliseringen har potential att höja livskvali- teten genom tillgång till samhällsservice och kultur. Visionen i bredbandsstrategin är ett helt uppkopplat . Det ska skapa förutsättningar att bo och verka i hela landet. Regeringen beslutade att inrätta en ny digitaliseringsmyndighet som bl.a. ska ut- veckla standarder och infrastruktur och säkra tillgång till öppna data till nytta för staten, kommunerna och näringslivet. Åtgärder inom ramen för regeringens digitaliserings- och bredbandsstrate- gier stärker kulturområdet. Den digitala infrastruktur som byggs upp för det allmänna och företagen ger grundförutsättningarna både för att sända och motta digitala tjänster och kommer att vara viktig för digitaliseringen inom kulturområdet. Kulturområdet påverkas på flera olika sätt av digitaliseringen. Precis som i andra samhällssektorer möjliggör digitaliseringen nya sätt att producera varor och tjänster. Digitaliseringen påverkar och förändrar i många fall själva skapandeprocessen. I och med digitali- seringen blir konsumtionen av kultur mindre bunden till tid och rum. Möjligheterna att sprida kultur som skapas lokalt, regionalt och nationellt till en större publik över hela ökar som internationell kultur blir tillgänglig för den svenska publiken på ett nytt sätt. Förutom att övervinna geografiska avstånd kan digitaliseringen höja den analoga upplevelsen, stärka interaktivitet, medskapande, tillföra tjänster och information m.m. Digitaliseringen är på många sätt positiv för konstnärerna. Möj- ligheterna att skapa och sprida olika konstnärliga uttryck är oändliga. Effekten av att digitalt tillgängliggöra och sprida konstnärskap kan ge en ny, stor publik med global räckvidd men också öppna för nya samarbeten mellan branscher och genreöverskridande kulturut- tryck. Nytt konstnärligt skapande som blandar uttryck och gestal- tning kan leda till samverkan med likasinnade internationellt eller möten mellan konstnärer som arbetar utifrån olika traditioner. Digitaliseringen kan också sänka inträdesbarriärerna för nya konstnärer likaväl som de skapar möjligheter för de etablerade. Digitaliseringen medför dock att konstnärerna ställs inför nya utmaningar och att det har blivit mer komplicerat att vara konstnär. Förändringen av de olika branscherna inom kulturområdet drivs av di- gitaliseringen och det påverkar affärsmodeller, värdekedjor och penga- flöden. Varje konstform har sin egen marknadsdynamik och struktur Utredningens bedömningar och förslag vilket gör att digitaliseringens påverkan på konstformerna och konst- närernas yrkesvillkor skiljer sig åt. Flera utmaningar är därför bransch- specifika. finns det många gemensamma problemområden. Utredningen koncentrerar sig på dessa i det följande. Utvecklingen av digitaliseringen sker med hög hastighet och ställer krav på flexibilitet och anpassningsförmåga. Även om efter- frågan på digitaliserat innehåll ökar är fortfarande de traditionella kulturyttringarna störst. Fördelningen skiljer sig mycket mellan olika konstformer men man bör ändå notera att konstnärerna måste förhålla sig till två marknadsdynamiker, den digitala och den traditionella. Båda är viktiga eftersom konsumenterna rör sig obe- hindrat mellan dem. Den traditionella kulturkonsumtionen behö- ver inte heller förlora mot den digitala eftersom det finns ett ömsesidigt beroende mellan dem. Som ett exempel kan nämnas att konsumenten inte är benägen betala för en artist på YouTube men mycket väl är beredd att köpa en dyr biljett till en konsert.