sou · H6B360 · 2018-08-10 00:00:00 — Av andra punkten framgår att även annan som fått uppdrag av avsändaren omfattas. Ansvar in- träder oavsett om förlusten eller skadan har orsakats av handling eller underlåtenhet. Andra stycket föreskriver ett undantag från första stycket och avser den situationen att avsändaren har uppdragit åt transportören eller en utförande part som agerar på uppdrag av transportören att fullgöra avsändarens skyldigheter. I dessa fall är avsändaren inte ansvarig för handling eller underlåtenhet av transportören eller den utförande parten. Övertagande av avsändarens skyldigheter och ansvar 53 § Bestämmelserna i 46–52 §§ gäller även för den som är avsändare enligt dokument. Avsändarens ansvar kvarstår även om transportören väljer att framställa ersättningskrav mot avsändaren enligt dokument. Paragrafen fastslår att bestämmelserna i 46–52 §§ om avsändarens skyldigheter och ansvar även gäller för en avsändare enligt doku- ment. Den bygger på artikel 33 i Rotterdamreglerna. Paragrafen sak- nar motsvarighet i nuvarande 13 kap. Med avsändare enligt dokument avses annan än avsändaren som accepterar att anges som avsändare i transportdokumentet (se 2 § 5). Första stycket anger att avsändaren enligt dokuments ansvar är begränsat till de uppräknade bestämmelserna. En avsändare enligt dokument är t.ex. inte ansvarig för erläggande av frakt enligt 55 §. Artikel 33 innehåller en hänvisning till artikel 55. Enligt artikel 33 ska avsändarens skyldigheter och ansvar enligt artikel 55 gälla även för en avsändare enligt dokument. Artikel 55 innehåller bestämmelser om att den förfogandeberättigade, avsändaren och avsändaren enligt dokument, i nämnd ordning, är skyldiga att tillhandhålla transpor- tören upplysningar om godset. Skyldigheten gäller i första hand den förfogandeberättigade. Om transportören inte med rimliga ansträng- ningar kan anträffa den förfogandeberättigade eller om den förfog- andeberättigade inte kan lämna de upplysningar som transportören behöver, ska de lämnas av avsändaren. Om transportören inte med rimliga ansträngningar kan anträffa avsändaren övergår ansvaret till avsändaren enligt dokument. Eftersom artikel 33 utsträcker avsän- darens skyldigheter till att omfatta även den som är avsändare enligt dokument och särskilt hänvisar till artikel 55 har det i den juridiska litteraturen diskuterats om transportören har möjlighet att vända sig direkt till avsändaren enligt dokument utan att med rimliga ansträng- ningar ha försökt anträffa avsändaren. Enligt utredningen bör bestämmelserna tolkas på så sätt att den ordning som föreskrivs i artikel 55 gäller utan hänsyn till vad som föreskrivs i artikel 33. Om något annat gällde hade det i sådant fall kunnat uttryckas direkt i artikel 55. Hänvisningen i artikel 33 till artikel 55 bör rimligen ses som ett förtydligande av att det ansvar som en avsändare kan drabbas av vid bristande uppfyllelse av skyl- digheterna enligt artikel 55 även kan utsträckas till avsändaren enligt dokument. Grunderna för avsändarens ansvar finns i artikel 30 (se Eftersom artikel 33 redan anger att detta ansvar kan utsträckas till att omfatta även avsändaren enligt dokument framstår hänvis- ningen till artikel 55 som överflödig. Andra stycket tydliggör vad som redan följer av allmänna regler om solidariskt ansvar, nämligen att avsändarens ansvar kvarstår även om transportören väljer att framställa ersättningskrav mot avsän- daren enligt dokument. Bestämmelsen innebär inte att transpor- tören, även om han eller hon har flera ansvarssubjekt att välja mellan, har rätt till en högre ersättning än den faktiska skadan. 54 § Om godset inte avlämnas i rätt tid och dröjsmålet utgör ett väsentligt avtalsbrott får transportören häva transportavtalet. Om transportören vill häva avtalet, ska han eller hon meddela detta inom skälig tid efter det att avsändaren har gjort en förfrågan därom, dock senast när godset tas emot för transport. Gör transportören inte det går hävningsrätten förlorad. Hävs avtalet har transportören rätt till ersättning för fraktförlust och annan skada. Om avsändaren eller mottagaren begär att transporten ska avbrytas och godset lämnas ut på annan plats än bestämmelseorten, har transportören rätt till ersättning för fraktförlust och annan skada. Transporten får dock inte avbrytas om avbrottet skulle medföra väsentlig skada eller olägenhet för transportören eller någon annan avsändare. Bestämmelserna i 14 kap. 32 § andra–fjärde styckena ska ha motsvarande tillämpning. Paragrafen reglerar förhållandet när transportavtalet inte kan full- göras på grund av omständigheter på avsändarens sida. Frånsett vissa redaktionella ändringar överensstämmer paragrafen med nuvarande 13 kap. 11 § andra–fjärde styckena (jfr prop. 1993/94:195 s. 222 f.). Paragrafen saknar motsvarighet i Rotterdamreglerna. Rotterdamreglerna reglerar inte andra påföljder för avsändarens avtalsbrott än ersättning för skada. Sådana påföljder kan således regleras i nationell rätt. På motsvarande sätt som transportörens ansvar för avtalsbrott har reglerats utanför konventionens reglering anser utredningen att också avsändarens ansvar bör regleras i andra avseenden än ersättningsmässigt. Härvid bör de regler som gäller för ersättning och hävning om godset inte avlämnas samt avbeställning vidareföras. Någon ändring i sak är inte avsedd. Utredningen har valt att inte vidareföra nuvarande 13 kap. 11 § första stycket. Lagrummet anger att transportören har rätt till ersätt- ning för fraktförlust och annan skada om avsändaren frånträder transportavtalet innan transporten börjat. Att avsändaren kan bli skyldig att ersätta transportören för förlust och skada som transpor- tören lider på grund av att avsändaren inte avlämnar godset följer av 46 och 50 §§. 55 § Om inte annat är avtalat, ska den frakt betalas som är gängse godset avlämnas för transport. Frakten ska betalas när godset tas emot. För gods som inte finns i behåll vid transportens slut, ska frakt betalas endast om godset har gått förlorat till följd av sin egen beskaffenhet, brist- fällig förpackning eller fel eller försummelse på avsändarens sida eller om transportören har sålt godset för ägarens räkning eller lossat, oskadliggjort eller förstört det enligt 18 §. Erlagd frakt ska betalas tillbaka om transportören enligt andra stycket inte har rätt till frakt. Paragrafen innehåller bestämmelser om erläggande av frakt. Frånsett vissa redaktionella ändringar överensstämmer paragrafen med nuvar- ande 13 kap. 10 § (jfr prop. 1993/94:195 s. 221 f.). Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen saknar motsvarighet i Rotterdam- reglerna. Med frakt avses den ersättning som enligt ett transportavtal ska betalas till transportören för transport av gods (se artikel 1.28 i Rotterdamreglerna). Detta är dock så allmänt känt att någon för- av begreppet inte har ansetts nödvändig i lagen. Ansvar som inte grundas på transportavtalet 56 § De bestämmelser i detta kapitel som ger avsändaren eller en avsändare enligt dokument rätt till invändning mot ansvar samt bestämmelserna om preskription i 19 kap. gäller även om talan mot avsändaren eller avsändaren enligt dokument inte grundas på transportavtalet. Bestämmelserna ska til- lämpas även om talan, oavsett grund, förs mot avsändarens eller avsändare enligt dokuments anställda, agenter eller kontraktsmedhjälpare. Paragrafen utökar räckvidden av bestämmelserna om ansvarsfrihet. Den bygger på artikel 4.2 i Rotterdamreglerna. motsvarighet i nuvarande 13 kap. Artikel 4.1 förskriver motsvarande skydd för transportören, se 41 §. Första meningen anger att bestämmelserna om ansvarsfrihet och preskription gäller även om talan mot avsändaren eller avsändaren enligt dokument inte grundas på transportavtalet. Det är således inte möjligt att kringgå reglerna i 13 kap. genom att åberopa exempelvis en utomobligatorisk skadeståndsgrund. Som ytterligare skydd för att bestämmelserna inte ska kunna kringgås, föreskriver andra meningen att anställda, agenter och kon- traktsmedhjälpare hos avsändaren eller avsändaren enligt dokument omfattas av bestämmelserna. Bestämmelserna ska tillämpas även om talan inte grundas på transportavtalet. 57 § När godset har avlämnats för transport till transportören eller en utförande part ska transportören på avsändarens begäran utfärda ett doku- ment som utgör ett bevis för eller innefattar ett transportavtal och visar att godset tagits emot (transportdokument). Har avsändaren och transpor- tören avtalat om att något transportdokument inte ska utfärdas, eller följer det av handelsbruk, sedvänja eller branschpraxis att ett transportdokument inte ska användas har avsändaren emellertid inte rätt till något transport- dokument. Om ett transportdokument ska utfärdas har avsändaren rätt att välja om det ska vara negotiabelt eller icke negotiabelt. Med negotiabelt transport- dokument avses ett transportdokument som innebär att godset är bestämt till avsändaren eller order, mottagaren eller order eller innehavaren. Någon rätt att välja föreligger inte om avsändaren och transportören har avtalat om att ett negotiabelt transportdokument inte ska utfärdas, eller om det följer av handelsbruk, sedvänja eller branschpraxis att sådant dokument inte ska användas. Den rätt som tillkommer avsändaren enligt första och andra styckena gäller även för en avsändare enligt dokument om avsändaren lämnat sitt medgivande till detta. Paragrafen reglerar avsändarens rätt att få transportdokument ut- ställt när godset avlämnas för transport. Paragrafen bygger på artikel 35 i Rotterdamreglerna. Den motsvarar nuvarande 13 kap. 42 § första stycket och 44 §. I förhållande till gällande rätt innebär paragrafen flera väsentliga förändringar (se avsnitt 11.2). Första stycket anger att avsändaren har rätt att få ett transport- dokument utfärdat. Med transportdokument avses ett dokument som utgör bevis för ett avtal om sjötransport och att transportören eller en utförande part har tagit emot godset (se artikel 1.14 i Rotter- damreglerna). Eftersom Rotterdamreglerna öppnar upp för trans- porter från dörr till dörr inträder rätten att erhålla transportdokument inte bara när godset har avlämnats för transport till transportören utan även när det har lämnats till en utförande part. Skyldigheten att utfärda transportdokument faller bort om avsändaren och transpor- tören har avtalat om att transportdokument inte ska utfärdas eller om det följer av handelsbruk, sedvänja eller branschpraxis att transportdokument inte ska användas. Enligt 58 § får parterna komma överens om att transportdoku- mentet ska vara elektroniskt. Andra stycket anger att avsändaren har möjlighet att välja om transportdokumentet ska vara negotiabelt eller inte. Skyldigheten att utfärda ett negotiabelt transportdokument faller dock bort om avsändaren och transportören har avtalat om att transportdokument inte ska utfärdas eller om det följer av handelsbruk, sedvänja eller branschpraxis att sådant transportdokument inte ska användas. I andra stycket anges även vad som avses med ett negotiabelt transportdokument (se avsnitt 11.2.1). Tredje stycket föreskriver att den rätt som tillkommer avsändaren enligt första och andra styckena även kan tillkomma en avsändare enligt dokument. För att rätten ska tillkomma en avsändare enligt dokument måste avsändaren ha medgett detta. Användning av elektroniska transportdokument 58 § Transportören och avsändaren får komma överens om att ett transport- dokument ska vara elektroniskt. Utfärdande, kontroll och överföring av ett elektroniskt transportdokument har samma verkan som utfärdande, inne- hav och överlämnande av ett transportdokument som inte är elektroniskt. Användning av negotiabla transportdokument i elektronisk form ska ske i enlighet med villkor som anger 1.metod för hur dokumentet utfärdas till avsedd innehavare samt hur det överförs till en efterföljande innehavare, 2.hur det säkerställs att dokumentet bevarar sin autenticitet, 3.på vilket sätt innehavaren kan visa att han eller hon är behörig inne- havare, 4.på vilket sätt bekräftelse om att godset har lämnats ut till innehavaren ska ges, och 5.på vilket sätt dokumentets giltighet upphör vid utbyte enligt 59 § och vid utlämnande enligt 69 § första stycket. Villkoren i andra stycket ska anges i transportupplysningarna och vara lättillgängliga. Paragrafen innehåller bestämmelser om användning av elektroniska transportdokument. Den bygger på artiklarna 8 och 9 i Rotterdam- reglerna. Paragrafen saknar motsvarighet i nuvarande 13 kap. För en beskrivning av vad som utgör ett elektroniskt transportdokument enligt Rotterdamreglerna, se avsnitt 11.2.3. Av första stycket framgår att ett elektroniskt transportdokument får användas i stället för pappersdokumentation och att det elektro- niska transportdokumentet har samma rättsliga status som ett pappersdokument. Användning av elektroniska transportdokument förutsätter att parterna är överens om sådan användning. Mottagaren kan inte motsätta sig bruket av elektroniska transportdokument. Mottagaren kan däremot förbehålla sig rätten till pappersdokument vid dennes ingående av egna avtal. Detsamma gäller för en avsändare enligt dokument. Andra stycket anger att användningen av negotiabla transport- dokument i elektronisk form ska ske i enlighet med vissa villkor samt vad villkoren ska innehålla. Avsikten är inte att parterna själva ska utveckla villkoren. Detta ska i stället ske av den som tillhanda- håller databaser för elektroniska transportdokument. Villkoret i första punkten är knutet till Rotterdamreglernas definitioner av ut- färdande och överföring av ett negotiabelt transportdokument i elektronisk form (se artikel 1.21 och 1.22). Tredje stycket syftar till att användarna av elektroniska transport- dokument på ett enkelt sätt ska kunna överblicka vad som gäller enligt det enskilda dokumentet. Verkan av brister i dokumentationen får avgöras med utgångspunkt i allmänna avtalsrättsliga regler. Utbyte av negotiabla transportdokument 59 § Transportören och innehavaren får komma överens om att ett nego- tiabelt transportdokument som inte är elektroniskt ska ersättas av ett nego- tiabelt transportdokument i elektronisk form och omvänt. Vid utbyte av ett negotiabelt transportdokument som inte är elektro- niskt ska innehavaren överlämna dokumentet till transportören som transportören ska utfärda ett negotiabelt transportdokument i elektro- nisk form. Om transportdokumentet är utfärdat i mer än ett exemplar ska samtliga exemplar överlämnas. Vid utbyte av ett negotiabelt transport- dokument i elektronisk form ska transportören utfärda ett negotiabelt transportdokument som inte är elektroniskt. Det nya dokumentet ska innehålla en förklaring om att det ersätter det utbytta dokumentet. Ett utbytt dokument saknar giltighet. Paragrafen anger hur utbyte av de olika formerna av negotiabla trans- portdokument går till. Den bygger på artikel 10 i Rotterdam- reglerna. Paragrafen saknar motsvarighet i nuvarande 13 kap. Första stycket anger att transportören och innehavaren får komma överens om utbyte av transportdokumenten. Andra stycket anger hur ett utbyte går till. Om ett negotiabelt transportdokument som inte är elektroniskt har utfärdats i flera exemplar ska samtliga exemplar överlämnas. Tredje stycket anger att det nya dokumentet ska innehålla en för- om att det ersätter det utbytta dokumentet. Detta gäller oav- sett om det nya dokumentet är elektroniskt eller inte. Ett utbytt dokument saknar giltighet. 60 § Ett transportdokument ska innehålla upplysning om 1.godsets art, till den del uppgifterna är nödvändiga för transporten, 2.nödvändiga märken för att identifiera godset, 3.antal kolli eller enheter, eller godsets kvantitet, 4.godsets vikt, om avsändaren lämnat sådan uppgift, 5.godsets synliga tillstånd transportören eller den utför- ande parten mottog godset för transport, 6.transportörens namn och adress, 7.datum då transportören eller den utförande parten mottog godset, eller då godset lastades ombord på fartyget, eller då transportdokumentet utfärdades, 8.antal originalexemplar av transportdokumentet, om transportdoku- mentet är negotiabelt och mer än ett original har utfärdats, 9.mottagarens namn och adress, om avsändaren har upplyst om detta, 10.fartygets namn, om det har angivits i transportavtalet, 11.mottagningsorten och, om transportören känner till den, utläm- ningsplatsen, 12.lastnings- och lossningshamn, om dessa är angivna i transportav- 13.i vad mån transportören och avsändaren har avtalat om att lastning, hantering, stuvning eller lossning av godset ska utföras av avsändaren, avsän- daren enligt dokument eller mottagaren, 14.villkor för användning av negotiabla transportdokument i elektro- nisk form, om sådant transportdokument används, och 15.i vad mån transporten är underkastad konventionen. Framgår det inte vad ett datum enligt första stycket 7 avser ska det anses avse det datum då allt gods som angivits i transportdokumentet lastades ombord på fartyget. Om transportupplysningarna inte anger att godset har lastats ombord på ett fartyg ska datumet i stället anses avse det datum då transportören eller den utförande parten mottog godset. Ett transportdokument är giltigt även om en eller flera av uppgifterna i första stycket saknas eller är felaktiga. Paragrafen anger vilka upplysningar om transporten och godset som ska tas in i transportdokumentet. Paragrafen innehåller även bestäm- melser om vad som gäller vid brister i upplysningarna. Första stycket bygger på artikel 36 i Rotterdamreglerna och motsvarar huvudsak- ligen nuvarande 13 kap. 46 § första och andra styckena. Andra stycket bygger på artikel 39.2 i Rotterdamreglerna och saknar mot- svarighet i nuvarande 13 kap. Tredje stycket bygger på artikel 39.1 i Rotterdamreglerna och motsvarar nuvarande 13 kap. 47 §. De uppgifter som ska anges i transportdokumentet är all infor- mation om transportavtalet eller godset innefattande villkor, anmärk- ningar, underskrifter och påteckningar av olika slag (se artikel 1.23). Vilka upplysningar det närmare bestämt är fråga om framgår av första stycket. Paragrafen gäller för både negotiabla transportdokument och sådana som inte är negotiabla. De uppgifter som anges i första–fjärde punkterna ska lämnas av avsändaren (se 48 § första stycket). En avsändare kan dock komma överens med en avsändare enligt dokument om att uppgifterna i stället ska lämnas av den . Transportören har som utgångspunkt inte rätt att avstå från att ta in avsändarens uppgifter i transportdokumentet. Om transpor- tören inte kan kontrollera uppgifternas riktighet har transportören möjlighet att göra förbehåll om detta (se 62 §). Med godsets art enligt första punkten avses en beskrivning av godset. Rotterdamreglerna anger att beskrivningen ska vara ”appro- priate for the transport” (jfr UNCITRAL A/CN.9/WG.III/WP.86 p. 1–3). I paragrafen uttrycks detta på så sätt att enbart sådana upp- gifter om godsets art som är nödvändiga för transporten ska tas in i transportdokumentet. Transportören är således inte tvungen att låta dokumentet innehålla alltför detaljerade uppgifter. Uppgifterna som anges i femte–åttonde punkterna är knutna till transportören. Vad som avses med godsets synliga tillstånd i femte punkten för- i 61 §. Enligt sjunde punkten ska transportupplysningarna innehålla datumuppgifter. I första hand ska datum för antingen godsets mot- tagande eller godsets ombordlastning anges. När det är fråga om mot- tagningsdokument ska transportören ange datum för mottagande av godset. Är det i stället fråga om omborddokument (t.ex. vid bulklast) ska transportören ange datum för slutförd lastning. Beroende på omständigheterna kan även datum när transportdokumentet ut- färdades komma i fråga. Utfärdandedatumet ska dock inte ses som ett alternativ till datum för mottagande eller ombordlastning. Den situationen att transportupplysningarna innehåller datum, men inte anger vad datumet avser, regleras i andra stycket. Uppgifterna i nionde–tolfte punkterna ska, beroende på vilken typ av uppgift det är fråga om, tillhandahållas av antingen transpor- tören eller avsändaren. På motsvarande sätt som när det gäller upp- gifterna i första–fjärde punkterna kan avsändaren komma överens med en avsändare enligt dokument om att de uppgifter som avsän- daren ska lämna i stället ska lämnas av avsändaren enligt dokument. Nionde–tolfte punkterna är delvis grundade på att Rotterdam- reglerna även omfattar transporter från dörr till dörr. Tionde punkten föreskriver att fartygets namn ska anges om namnet har angetts i transportavtalet. Om mottagningsorten är en annan än den i vilken hamnen är belägen är det inte självklart att fartygets namn har angetts i transportavtalet. Elfte punkten föreskriver att utlämningsplatsen ska anges om transportören känner till den. Utlämningsplatsen kan, på motsvar- ande sätt som mottagningsorten, ligga på annan plats än där hamnen är belägen, vilket innebär att det inte är självklart att transportören känner till utlämningsplatsen. Enligt tolfte punkten ska lastningshamn och lossningshamn anges, men bara om dessa är angivna i transportavtalet. När trans- porten sker från dörr till dörr kan transportavtalet sakna uppgifter om sådana hamnar. Enligt trettonde punkten ska transportupplysningarna ange om transportören och avsändaren har avtalat om att lastning, hantering, stuvning eller lossning av godset ska utföras av avsändaren, avsän- daren enligt dokument eller mottagaren (s.k. FIO/FIOS-klausuler). Detta möjliggör för tredje man att få vetskap om att annan än trans- portören är ansvarig för godset under del av transporten. Att trans- portupplysningarna ska innehålla uppgifter om sådant avtal följer inte av artikel 36. Detta anges i stället i artikel 13.2, se 14 § andra stycket. Fjortonde punkten är tillämplig om parterna har kommit överens om att använda ett negotiabelt transportdokument i elektronisk form. Om sådant transportdokument används ska transportupplys- ningarna innehålla villkor för användning av dokumentet. Att trans- portupplysningarna ska innehålla sådana villkor följer inte av arti- kel 36. Detta anges i stället i artikel 9.2, se 58 § tredje stycket. Femtonde punkten är en vidareföring av nuvarande 13 kap. 46 § första stycket 11. Transportupplysningarna ska ange i vad mån trans- porten är underkastad . Detta knyter an till 7 § fjärde stycket. Andra stycket föreskriver att om transportupplysningarna inne- håller datum men inte anger vad datumet avser ska datumet antingen anses avse datum för mottagande av godset eller datum för ombord- lastning. Bakgrunden till regleringen är att vid omsättning av trans- portdokument kommer upplysning om tidpunkten för mottagande eller ombordlastning av godset att spela en central roll eftersom en sådan tidpunkt ofta är avgörande för vad som utgör avtalsenligt leveranstid i de underliggande säljkontrakten. Tredje stycket fastslår att ett transportdokument är giltigt även om transportupplysningarna är felaktiga eller innehåller brister. 61 § Med godsets synliga tillstånd i 60 § första stycket 5 avses godsets till- stånd baserat på en rimlig yttre besiktning av godset så som det är förpackat då avsändaren avlämnar godset till transportören eller en utförande part, och på varje ytterligare besiktning som transportören eller den utförande parten genomför före utfärdandet av transportdokumentet. Saknas uppgift om godsets synliga tillstånd i transportupplysningarna, ska i dessa anses antecknat att godset var i gott synligt tillstånd. Paragrafen innehåller bestämmelser om godsets synliga tillstånd och tar därmed sikte på transportörens undersökningsplikt. Den bygger på artiklarna 36.4 och 39.3 i Rotterdamreglerna. Första stycket kan närmast jämföras med nuvarande 13 kap. 48 §. Andra stycket mot- svarar nuvarande 13 kap. 49 § första stycket andra meningen. Första stycket anger vad som avses med godsets synliga tillstånd (jfr 60 § första stycket 5). Undersökningsplikten är begränsad till en rimlig yttre besiktning av godset.