sou · H6B35 · 2018-02-05 00:00:00 — I utredningens uppdrag ingick inte att lämna förslag om ändrade tidsfrister för begäran om omprövning eller överklagande av beslut av myndigheter. Några sådana förslag har således inte heller lämnats. Utredningen gjorde dock bedömningen att domstolsförfarandet sär- skiljer sig från förfarandet vid de myndigheter som handlägger socialförsäkringsärenden på sådant sätt att det stora flertalet enskilda sannolikt inte kommer att utgå från att samma överklagandetid som gällde vid överklagande av det underliggande myndighetsbeslutet också gäller vid överklagande av domstolens avgörande. ningens bedömning bör det därför inte finnas någon större risk för otydlighet i fråga om vilka överklagandetider som ska gälla . För tydlighetens skull rekommenderade dock utredningen att överklagandehänvisningarna bör utformas så att risken för sam- manblandningar och missförstånd undviks. , som är en av de myndigheter som handlägger ärenden om socialförsäkring, anser att det bör övervägas om inte även tiden för överklagande av myndighetens beslut bör förkortas så att den allmänna överklagandetiden inom förvaltningsprocessen, , tillämpas generellt i ärenden och mål om socialförsäkring. Regeringen delar denna bedömning. Genom en sådan ordning skulle förvaltningsrätten kunna avgöra mål snabbare och handläggnings- tiden skulle inte fördröjas av att mål som är klara för avgörande blir liggande i väntan på att överklagandetiden ska gå ut.3 Det är angeläget med ett enhetligt och effektivt förfarande vid myndigheterna i fråga om omprövning och överklagande, inte minst ur den enskilda försäkrades perspektiv. En enhetlig ordning inom socialförsäkringen kan göra omprövnings- och överklagandeprocessen mer effektiv genom kortare handläggningstider. En utredare bör därför få i uppdrag att se över om det är möjligt att förkorta om- prövnings- och överklagandetiderna hos de myndigheter som hand- lägger socialförsäkringsärenden. Utredaren ska utreda förutsättningarna för att förkorta tidsfris- terna för begäran om omprövning och överklagande av beslut av de myndigheter som handlägger socialförsäkringsärenden. Utredaren ska särskilt analysera och redovisa hur förkortade tidsfrister kan på- verka enskilda försäkrade. Om en sådan förkortning bedöms lämplig, ska utredaren lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Utredaren ska i sitt arbete vidare beakta författningsändringar som regeringen eventuellt föreslår utifrån ovan nämnda betänkande 3 Se remissyttrande över betänkandet Fortsatt utveckling av förvaltnings- processen och specialisering för skattemål (SOU 2014:76), Dnr Ju2016/07269/DOM. (SOU 2014:76) med avseende för socialför- säkringsmål i domstol. Ett mer välfungerande och ändamålsenligt återkravsförfarande ökade och Pensions- myndighetens återkravsfordringar från till . Ju som går från det att myn- digheterna beslutat om återkrav, desto högre är risken för att den felaktiga utbetalningen aldrig återbetalas och att fordringen helt eller delvis skrivs ned. har skrivit ned mer än hälften () av de totala återkravs- fordringarna. Det är angeläget att förhindra att fordringarna fort- sätter att öka. Det handlar både om att förhindra felaktiga utbetal- ningar och att säkra en effektiv återkravshantering. har på uppdrag av regeringen genom- fört en analys av myndighetens fordringsstock för att bl.a. identi- fiera orsaker bakom fordringsstockens kraftiga tillväxt.4 I upp- draget ingick även att föreslå åtgärder för att förhindra en fortsatt tillväxt liksom minska fordringsstocken. Enligt pekar fordringsstockens tillväxt på utvecklingsbehov i flera led av processen. lyfter ett antal åtgärder som myndig- heten kan och avser att vidta, såsom att förbättra bedömningen av återbetalningsskyldighet och förenkla resurskrävande arbetsmoment. Två områden lyfts fram som särskilt prioriterade: behovet av en utvecklad styrning av fordringshanteringen liksom behovet av en översyn av regelverket för bostadsbidrag som står för den största andelen av fordringsstocken både i antal och i kronor. har i en rapport granskat För- säkringskassans kontrollverksamhet vad gäller felaktiga utbetalningar inom socialförsäkringsområdet och bl.a. pekat på vikten av en effektiv återkravshantering.5 Såväl internrevisorer6 som 4Uppdrag i regleringsbrev avseende , Fordringsstock och fordrings- hantering. 5RIR 2016:11 Felaktiga utbetalningar inom socialförsäkringen – kontroll- verksamhet. 6Internrevisionsrapport av felutbetalningar (2016:4). Internrevisionsrapport av återkravsprocessen (2013:5). ISF7 har lyft fram kritik mot , och i vissa delar mot , återkravshantering. Enligt ISF har åter- kravsverksamheten inom båda myndigheterna exempelvis haft pro- blem med långa handläggningstider och kvaliteten i besluten. Både ISF och internrevision uppmärksammar vidare de beloppsgränser som myndigheterna har satt gällande vilka återkravs- ärenden de väljer att utreda. Det är viktigt för socialförsäkringens legitimitet att återkravs- förfarandet fungerar väl. Felaktiga utbetalningar ska så långt möj- ligt återbetalas. måste risken för att enskilda försäkrade hamnar i besvärlig och långvarig skuldsättning undvikas. För detta krävs en effektiv återkravshandläggning på myndigheterna. Den kontinuerligt och snabbt växande fordringsstocken är ett faktum. I syfte att förhindra en fortsatt tillväxt liksom att minska fordrings- stocken finns det anledning att utreda det fortsatta utvecklings- behovet för ett välfungerande och ändamålsenligt återkravsför- farande inom socialförsäkringen. Som framgår ovan står bostadsbidraget för den enskilt största delen av fordringsstocken. En förutsättning för att kunna hålla antalet återkrav nere är att förmåner inte är konstruerade på ett sätt som ger upphov till omfattande återkrav. Regeringen har aviserat en översyn av förmånerna bostadsbidrag och underhållsstöd (prop. 2016/17:1, utg.omr. 12, s. 32) Regeringen kommer således att återkomma i särskild ordning när det gäller de förmånsspecifika reglerna för återkrav i fråga om dessa förmåner. och beslut om åter- krav enligt 108 kap. SFB är inte direkt verkställbara enligt utsök- ningsbalken. Det innebär att myndigheten måste ansöka om betal- ningsföreläggande eller väcka talan i tingsrätten för att på det sättet få en exekutionstitel som kan ligga till grund för verkställighet. Frå- gan om vilka förutsättningar som bör gälla för att en myndighets beslut ska få verkställas har övervägts av i betänkandet Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81). I betänkandet föreslås lagändringar som syftar till att myndigheters beslut om bl.a. återbetalning i större utsträckning ska vara direkt 7 Inspektionen för socialförsäkringen, rapport 2014:3 Återkravshandläggning på Försäkrings- kassan och . Utredningens förslag angränsar alltså till frågor i detta uppdrag. Utredaren ska utreda och föreslå åtgärder för att uppnå en mer effek- tiv och ändamålsenlig återkravshantering inom socialförsäkringen. För detta krävs att utredaren tecknar den fullständiga problembilden över skuldsättningen och återkravsförfarandet på området. Över- synen inbegriper hela återkravskedjan från en felaktig utbetalning fram till ansökan om verkställighet. Nödvändiga författningsförslag ska lämnas. Utfallet av förslagen i betänkandet Ett modernare ut- söknings förfarande (SOU 2016:81) ska beaktas. Det är angeläget att bestämmelserna i fungerar på ett tillfredsställande sätt i för- hållande till bestämmelserna i utsökningsbalken. Syftet med att uppnå en mer effektiv och ändamålsenlig hantering är att åstadkomma en ökad återbetalning som både kan minska fordringsstocken och, fram- för allt, förhindrar att den växer ytterligare. En mer effektiv och ända- målsenlig hantering ska också öka rättssäkerheten för den försäkrade och minska risken för att hamna i omfattande och långvarig skuld- sättning. Utredaren ska särskilt beakta på vilket sätt föreslagna åtgärder kan påverka den enskilda försäkrade. Samtliga författningsförslag som lämnas ska vara analyserade ur ett jämställdhetsperspektiv, och de ska vara särskilt motiverade om de bedöms ha negativ inverkan på jämställdheten i samhället. Även kon- sekvenserna ur ett barnrättsligt perspektiv bör beskrivas. Förslagens offentligfinansiella och samhällsekonomiska konsekvenser ska analy- seras och redovisas. Förslag till finansiering ska lämnas. Konsekven- ser för de allmänna förvaltningsdomstolarna ska redovisas särskilt. Hur förslagen beräknas påverka samordningen av de sociala trygg- hetssystemen inom EU samt hur de påverkas av åtaganden och skyldigheter i förhållande till relevant unionsrätt ska också redo- visas. I uppdraget ingår även att redovisa hur de förslag som lämnas förhåller sig till EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna. Om utredaren i sitt arbete identifierar andra angränsande delar inom socialförsäkringsprocessen som kan utvecklas ytterligare eller bör förändras för att bli effektivare och mer ändamålsenliga, står det utredaren fritt att lämna författningsförslag även avseende sådana delar. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som pågår inom och utredningsväsendet. Samråd ska ske med , , Inspektionen för socialförsäkringen, och . Utredaren ska föra en dialog med det allmänna om- budet för socialförsäkringen i den del av uppdraget som direkt berör ombudet. Även arbetsmarknadens parter ska bjudas in till dialog under utredningsarbetets gång. Uppdraget ska redovisas . Allmänna ombudet för socialförsäkringen Samtliga förvaltningsrätter har blivit ombedda att lämna ut de av- göranden (domar och slutliga beslut) i vilka det allmänna ombudet för socialförsäkringen varit klagande – . Uppgifter som vi har antecknat Inga uppgifter som direkt eller indirekt kan härledas till enskilda individer har antecknats. Samtliga mål har i stället tilldelats ett fik- tivt nummer och för varje avgörande som inhämtats enligt ovan har vi därutöver antecknat följande uppgifter: –Vilken förvaltningsrätt som meddelat eller fattat det aktuella av- görandet –Året för avgörandet –Det år då förvaltningsrätten avgjorde målet genom dom eller slutligt beslut Avser vilken beslutsmyndighet, eller Pensions- myndigheten, som fattat det överklagade beslutet. Har registrerats genom att ”” eller ”” anteck- nats i en särskild kolumn. Den förmånstyp som målet i domstol gällde. – Talan till fördel eller nackdel för enskild Huruvida det allmänna ombudets talan fördes till fördel eller nack- del för enskild. Har registrerats genom att ”fördel” eller ”nackdel” antecknats i en särskild kolumn. – Huruvida berörd enskild också var klagande i målet Huruvida även den enskilde överklagade myndighetens beslut till domstol. Har registrerats genom att ”ja” eller ”nej” antecknats i en särskild kolumn. – Utgång i förvaltningsrätten Avser hur utgången i förvaltningsrätten förhåller sig till ombudets yrkande. Har registrerats genom att ”avslag”, ”bifall” eller ”ej sak- prövat” antecknats i en särskild kolumn. Som bifall räknas även så- dana situationer då ombudet vunnit delvis bifall. – Huruvida yttrande inhämtades från beslutsmyndigheten Avser huruvida domstolen funnit skäl att inhämta yttrande från beslutsmyndigheten. Har registrerats genom att ”ja” eller ”nej” an- tecknats i en särskild kolumn. För arbetet i denna del har särskilda operationaliseringsregler i prin- cip inte behövt uppställas. Undantag härifrån har dock gjorts be- träffande huruvida det allmänna ombudet fört en talan till fördel eller nackdel för enskild. När det gäller huruvida det allmänna ombudet fört en talan till fördel eller nackdel för enskild har vi ställt upp följande teoretiska de- finition: en talan till fördel för enskild innebär att ombudets talan i förvaltningsrätt medför att den enskilde ska försättas i en mer för- månlig situation än vad som följer av myndighetens beslut. Till denna teoretiska definition har vi använt följande operationella definition: En talan till bifall för enskild föreligger om det av ombudets yr- kande i förvaltningsrätten framgår att ombudet vill att den enskilde, helt eller delvis, ska tillerkänns en förmån eller annan ersättning som beslutsmyndigheten inte tillerkänt honom eller henne eller att följ- den av ombudets talan på annat vis blir den att en förmån eller ersätt- ning ska utgå med ett högre belopp eller återkrav inte ska beslutas eller lindras. Tidsfrister för att överklaga För att undersöka hur enskilda för sin talan i domstol i socialför- säkringsmål, har vi begärt ut av alla socialförsäk- ringsmål som avgjorts av förvaltningsrätterna , totalt 1 021 mål. Tillfrågade domstolar1 har blivit ombedda att lämna ut det antal avgöranden som motsvarar av domstolens samtliga avgjorda socialförsäkringsmål för 2016.2 Domstolarna har vidare ombetts att välja ut målen helt kronologiskt med start från årets början. För samtliga mål har vi registrerat ett antal variabler enligt nedan i syfte att kunna beskriva en mer nyanserad bild av verkligheten. Uppgifter som vi antecknat Inga uppgifter som direkt eller indirekt kan härledas till enskilda har antecknats. Samtliga mål har i stället tilldelats ett fiktivt nummer och för varje avgörande som inhämtats enligt ovan har vi därutöver an- tecknat följande uppgifter: Vilken förvaltningsrätt som meddelat eller fattat det aktuella avgö- randet. – Datum för det överklagade beslutet 1Detta inkluderar alla förvaltningsrätter utom Förvaltningsrätten i . 2Bortsett från förvaltningsrätten i . För Förvaltningsrätten i har vi studerat och analyserat av samtliga socialförsäkringsmål. Den dag då det överklagade beslutet meddelades. – Datum för målets anhängiggörande vid domstol Den dag då överklagandet inkom till förvaltningsrätten. – Datum för förvaltningsrättens avgörande Den dag då förvaltningsrätten avgjorde målet genom dom eller slutligt beslut. Avser vilken beslutsmyndighet, eller Pensions- myndigheten, som fattat det överklagade beslutet. Har registrerats genom att ”” eller ”” anteck- nats i en särskild kolumn. Avser den förmånstyp som målet i domstol gällde. Avser om den enskilde gav in ytterligare handlingar i målet. – Kompletterande utredning direkt eller senare Avser om den enskilde gav in ytterligare utredning direkt i sam- band med överklagandet eller senare i processen. – Utgång i förvaltningsrätten Avser hur utgången i förvaltningsrätten förhåller sig till det över- klagade beslutet. Har registrerats genom att ”ändrat” eller ”ej änd- rat” antecknats i en särskild kolumn. Som ändrat räknas även så- dana situationer då fråga varit om delvis ändring. För arbetet i denna del har särskilda operationaliseringsregler upp- ställts för att registrera om och när den enskilde inkommit med kompletterande utredning i allmän förvaltningsdomstol. När det gäller om kompletterande utredning inkommit i målet har vi ställt upp följande teoretiska och operationella definition: Med kompletterande utredning avses en skriftlig handling som lämnats in till domstolen och upprättats av annan än klaganden själv. När det gäller när kompletterande utredning inkommit i målet har vi ställt upp följande teoretiska definition: Direkt ingiven kompletterande utredning är sådan utredning som ges in i anslut- ning till överklagandet. Till denna teoretiska definition har vi använt följande operatio- nella definition: Om klaganden, utöver överklagandet, lämnat in kompletterande utredning som överklagandet kom in eller dagen därpå, är det fråga om utredning som gavs in direkt i sam- band med överklagandet. I annat fall är det fråga om utredning som inkom . Tankemodell för att beräkna legitimitets- och preventionskostnader En fråga som vi ställt oss är om det går att justera Försäkrings- kassans och beräkningar avseende förvän- tade kostnader och intäkter utifrån olika beloppsgränser, genom att även beakta andra typer av kostnader. Vi har efterlyst en bredare ansats och framhållit att även kostna- der i form av reducerad legitimation och utebliven prevention bör beaktas. Detta är givetvis en mycket grannlaga uppgift. Det är emellertid viktigt att överväga och försöka beräkna hur kostnader av detta slag kan antas påverka beräkningarna. Av denna anledning har gjort ett enkelt försök att beakta även denna typ av kostnader. Vår uppskattning av dessa kostnader är givetvis mycket osäker och gör inte anspråk på att vara fullständig eller utan brister. Beräk- ningarna syftar främst till att vidga det perspektiv som vi menar bör anläggas vid beräkningar av detta slag. Tankar kring hur en operationalisering av legitimitets- och preventionskostnader skulle kunna göras För att beräkna legitimitets- och preventionskostnader har vi reso- nerat enligt följande. Det kan antas att införandet av beloppsgränser påverkar förtro- endet för socialförsäkringen negativt. Det är rimligt att anta att, ju högre beloppsgräns, desto större negativ inverkan får beloppsgränsen för enskildas förtroende. Detta påverkar i sin tur enskildas benägen- het att iaktta gällande regler och bestämmelser. Enligt uppgift från kan det uppskattas att 20–av de enskilda kommer att få ett försämrat förtroende för om be- loppsgränser för återkrav tillämpas. Utifrån detta kan göras en upp- skattning av hur olika beloppsgränser kan påverka systemets legitimi- tet. Genom att justera antalet återkravsärenden med en faktor för legitimitetsförändring beroende på införd beloppsgräns, kan därefter göras en uppskattning av hur olika beloppsgränser påverkar tillväxten av antalet återkrav . För att därefter beräkna de preventionskostnader som olika be- loppsgränser medför, har vi utgått från uppgifter om hur ofta det är enskilda som orsakar felaktiga utbetalningar . En- ligt kan detta uppskattas till av samtliga ärenden. Utifrån detta kan antas att enskilda i ungefär hälften av dessa ärenden återkommer och skulle kunna undvika att göra samma fel på nytt om beslutsmyndigheten gjort dem uppmärk- sam på felet. Kostnaden för utebliven prevention kan då beräknas genom att kostnaden för att handlägga dessa ärenden beräknas. Det kan givetvis ifrågasättas huruvida vissa antaganden i dessa beräkningar är rimliga. Med dessa justerade beräkningar vill vi dock främst lyft blicken och anlägga ett bredare perspektiv på problema- tiken. De framräknade siffrorna är således givetvis osäkra och ska inte tas till intäkt för någon absolut sanning. Förhoppningen är snarare att siffrorna kan öppna upp för en mer nyanserad diskus- sion om vilka effekter och kostnader som införandet av olika be- loppsgränser för med sig. Mot bakgrund av vad som sagts kan följande beräkning göras av de kostnader och intäkter som kan förväntas utifrån olika nivåer på beloppsgränsen. Tendensen är den att skillnaderna mellan att tillämpa olika belopps- gränser krymper märkbart om även preventions- och legitimitets- kostnader beaktas vad gäller felaktiga utbetalningar i intervallet . En beloppsgräns om exempelvis kommer således att medföra betydligt högre preventionskostnader jämfört med exempelvis en beloppsgräns om . Detta får till följd att ut- fallet mellan att införa dessa två beloppsgränser krymper betydligt jämfört med vad som framgår av beräkning. Källa: Baseras på uppgifter lämnade till utredningen av . Den beloppsgräns som genererar minst kostnader för det allmänna enligt dessa beräkningar är . Vi denna beloppsgräns kom- mer legitimitets- och preventionskostnaderna nämligen att vara så- dana att det totala utfallet blir lägre än vid tillämpning av övriga beloppsgränser. En beloppsgräns om kan, om även kostnader av detta slag beaktas, således inte antas skilja sig från övriga beloppsgränser i den omfattning som följer av och Pensionsmyn- dighetens beräkningar. 1.Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. 5.Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet. Ett reklamlandskap i förändring – konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. Vissa processuella frågor på social- försäkringsområdet.