sou · H6B354 · 2018-06-20 00:00:00 — var en så kallad preparandkurs som utfördes av kommunerna själva enligt en kursplan. Därefter följde Grundkurs för räddningsinsats om sju studiepoäng. Fem av studie- poängen utgjorde platsförlagd tid på Revinge eller medan två studiepoäng var distansutbildning på kvartsfart. Kursen gavs även oregelbundet på andra orter i landet. har MSB i stället infört en ny utbildning för deltidsbrandmän: Grundutbildningen för räddningstjänstpersonal i beredskap (Grib). Grib omfattar sex studiepoäng. Först genomförs kurs 1 som är indelad i delkurs A Introduktion till yrkesrollen 1MSB, Den framtida utbildningsverksamheten: Redovisning av uppdrag , dnr 2014-5263, s. 48. 2Enligt uppgift från MSB till utredningen. 3MSB, Sammanställning av Alumniundersökning på SMO-studerande som avslutat utbildningen 2016. om två poäng och delkurs B Praktik i räddningstjänst om ett poäng. Sedan genomförs kurs 2 Räddningsinsatsen om tre poäng. Kurserna 1A och 2 genomförs på MSB:s två skolor i Revinge och samt av externa utbildningsanordnare på MSB:s uppdrag i , , , , /och . Delkurs 1B ska bedrivas i den studerandes lokala räddningstjänstorganisation. Utbild- ningsupplägget är också avsett att möjliggöra att lokala anpassningar kan ske mellan kurs 1 och kurs 2. MSB har uppgett att myndigheten har för avsikt att framöver erbjuda utbildningen som distansutbild- ning med närträffar. Den nya Grib är nedkortad till sex studiepoäng från de nio studie- poängen i tidigare kurs. Skillnaden i utbildningarnas längd beror enligt MSB på mer ämnesintegrering, effektivare utbildningsprocess, att rök- och kemdykning i stället blir en lokalt vald anpassning samt att systematiskt brandskyddsarbete tonas ned.4 Behörig att gå utbildningen är den som är anställd vid med syfte att verka som deltidsbrandman alternativt om sökanden ingår i kommunens räddningstjänstverksamhet utan att vara anställd i den kommunala räddningstjänsten och MSB god- känner det. För att kvalitetssäkra utbildningarna som ska bedrivas av de andra aktörerna ger MSB även en instruktörsutbildning om 3–3,5 poäng för de instruktörer som ska bedriva utbildningen på de åtta andra orterna i landet. Enligt uppgift från MSB uppskattar myndigheten att behovet av Grib uppgår till 850–1 000 platser . Förutsatt att det kan finansieras planerar MSB planerar att ge kurs 1 med 800 platser samt 768 platser både . MSB pla- nerar att ge kurs 2 med 464 platser , 648 platser samt 672 platser . MSB betalar en schablonersättning till kommunerna som bidrag till studerandes kostnader i samband med utbildningen. Ersättningen betalas med 12 000–per person som genomgått Grib beroende på avstånd till utbildningsorten. MSB betalar även mat och logi om utbildningsorten är längre bort än . 4MSB, Produktblad Grundutbildning för Räddningstjänstpersonal i Beredskap. Räddningsledare , B och C Räddningsledare ska ge kursdeltagaren grundläggande kunskaper i rollen som räddningsledare och omfattar 6 studiepoäng. Behörig att antas till kursen är den som är anställd i en kommuns räddningstjänst- organisation och har gått nuvarande eller tidigare grundutbildningar för hel- eller deltidsbrandmän. MSB har enligt uppgift till utredningen bedömt att behovet uppgår till 319 platser och myndigheten planterar att anta 264 personer. Räddningsledning B ska ge kunskaper i rollen som räddningsledare i samband med komplexa räddningsinsatser och omfattar 9 studie- poäng. Behörig att antas till kursen är den som är anställd i en kom- muns räddningstjänstorganisation och har genomgått Räddnings- ledare eller motsvarande tidigare kurs. MSB har enligt uppgift till utredningen bedömt att behovet uppgår till 151 platser och myndigheten planterar att anta 96 personer. Båda kurserna ges på MSB:s skolor och även på distans då träffar sker på skolan. I MSB:s kursutbud finns även kursen Räddningsledning C men den har inte getts . Enligt en enkätundersökning som MSB har gjort finns det ett behov om 60 platser per år.5 Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet A och B Kurserna syftar till att ge kursdeltagaren kunskaper om tillsynsverk- samheten enligt LSO och LBE samt annan olycksförebyggande verk- samhet. Kurs A omfattar 6 studiepoäng och kurs B 10 studiepoäng. Behörig till kurs A är anställd i räddningstjänstorganisation som har nuvarande eller tidigare grundläggande utbildning för hel- eller del- tidsbrandmän eller annan av kommunen bedömd lämplig bakgrund. För att gå kurs B ska kurs A eller motsvarande äldre utbildning ha genomgåtts med godkänt resultat och kursdeltagaren ska ha erfarenhet av tillsynsarbete. Båda kurserna genomförs på distans med träffar på skola. MSB har bedömt behovet av kurserna till ungefär 150 platser på kurs A och 95 platser på kurs B. MSB planerar att anta 64 personer till kurs A och 48 till kurs B. 5 MSB, Den framtida utbildningsverksamheten: Redovisning av uppdrag , s. 67. Påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer Påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer () är en ettårig (40 studiepoäng) påbyggnadsutbildning avsedd för brand- ingenjörer som vill arbeta inom . be- står av de fyra kurserna Ledning av räddningstjänst, Tillsyn och andra olycksförebyggande arbetsuppgifter, Samhällets krishantering samt Ledarskap och ledning av utvecklingsarbete. Den sistnämnda kursen ges av på MSB:s uppdrag och ger 15 högskolepoäng. Både teoretiska och praktiska moment behandlas i utbildningen och under totalt är två studieperioder för- lagda vid en räddningstjänstorganisation. Utbildningen ges i övrigt på Revinge. Utbildningen ger rätt till studiestöd från Centrala studiestöds- nämnden. MSB har tillhandahållit 35 platser . Antalet som sökt utbildningen har dock varit lägre än så och har därför ett mindre antal utbildats, till exempel antogs 30 personer , 10 personer och 20 personer . 9.1.3Tidigare förslag om utveckling av utbildningsverksamheten MSB har redovisat en utredning om hur utbildnings- verksamheten bör utvecklas. I rapporten lämnades ett flertal förslag bland annat rörande de framtida utbildningarna och organiseringen av utbildningsverksamheterna. Förslagen beträffande grundutbild- ningen för deltidsbrandmän har lett till att Grib har införts. Vad gäller utbildningarna i övrigt föreslogs bland annat följande. De som läser SMO-utbildningen bör ha möjlighet att genomgå kursen Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet A eller så bör den kursen integreras i utbildningen. Förutsättningarna för att bedriva vid högskola eller universitet bör utredas. Utbildnings- förordningen bör ändras så att MSB:s skyldighet att bedriva samman- hållna vidareutbildningsprogram utgår. Vidareutbildningssystemet för räddningsledare bör ses över. Behov av kurser i systematiskt säkerhetsarbete bör övervägas. Det bör övervägas om MSB bör lämna allmänna råd eller handböcker som ett stöd för kommunerna att pla- nera och analysera kompetensförsörjningsbehov. där den som har gått en grund- eller vidareutbildning kan uppdatera sina kunskaper bör utvärderas.6 MSB har också till utredningen anfört att det bör ses över om ytterligare urvalsgrunder till SMO-utbildningen kan införas. I en utredning av har författarna genom analys av samhällstrender och intervjuer identifierat krav som bör tillgodo- se. De föreslog mot den bakgrunden att skulle få en akademisk huvudman i stället för MSB och omvandlas till en masterexamen eller civilingenjörsexamen. Även med förändrat huvudmannaskap var avsik- ten att utbildningen ska varvas med praktik i MSB:s regi.7 Även har till utredningen påpekat att förändring av skulle vara önskvärd. Föreningen har påpekat att dagens inte ger behörighet till forskarutbildning och att brand- ingenjörer har visat ett vikande intresse för att gå dagens . För- eningen har därför föreslagit att bör överföras till akademisk huvudman och omvandlas till en masterexamen. Vidare har anförts att det finns starka skäl för att även andra utbildningar än brand- ingenjör kunde vara behörighetsgivande till en sådan utbildning samt att man borde överväga om Försvarshögskolan skulle kunna vara huvudman för utbildningen. Det har också från flera företrädare för räddningstjänstorganisa- tionerna framförts till utredningen att det finns behov av ett utökat inslag av praktiska färdigheter och praktik i SMO-utbildningen. Regeringens direktiv till utredningen i fråga om utbildning tar fram- för allt sikte på frågor om utbildning för deltidsbrandmän. har MSB infört den nya grundutbildningen för rädd- ningstjänstpersonal i beredskap (Grib). Utredningen noterar att Grib nu ska ges regionalt på nio platser i landet. Dessutom har MSB anfört att myndigheten avser att utveckla möjligheten till distansutbildning med närträffar. Grib har också förkortats och avsikten är att den ska kunna kompletteras med moment som behövs beroende på de lokala förhållandena. 6MSB, Den framtida utbildningsverksamheten: Redovisning av uppdrag , s. 105–106. 7Pia , och , Framtidens räddningstjänstutbildning för brand- ingenjörer: Ett underlag för beslut om utvecklingsinriktning, MSB, 2011, s. 66–68. Utredningen har inte möjlighet att inom utredningstiden utvär- dera den nya utbildningen när den precis införts. Det framstår dock för utredningen som att MSB vid utformningen av utbildningen gjort en rimlig avvägning för att upprätthålla kvalitén i utbildningen och ge den en enhetlig grund men ändå underlätta för deltidsbrandmän att utbildas närmare sin hemort med ett relevant innehåll för de lokala förhållandena. I fråga om övriga utbildningar har utredningen inte identifierat något behov av lokal anpassning utan det finns ett värde i att dessa ges enhetligt för att upprätthålla samma kompetens över landet. Vid genomgången av utbildning inom området skydd mot olyckor och vid möten med företrädare för organisationer inom räddnings- tjänstområdet har utredningen vidare behandlat några andra frågor. I dessa delar har vi gjort följande iakttagelser och har följande förslag. Frågan om MSB är lämpligast som utbildningsanordnare inom området skydd mot olyckor har övervägts av utredningen. Vi har inte funnit skäl för en förändring utom att formerna för bör utredas (se avsnitt 9.5). Det finns fördelar med andra utbildningsanordnare som har utbildning som enda uppgift, till exempel folkhögskolor, samt högskolor och universitet. Någon avgörande kritik mot MSB som utbildningsanordnare har emellertid inte lagts fram, tvärtom synes utbildningen generellt sett hålla god kvalité. Det är också bra att samordna utbildning inom området för skydd mot olyckor till en utbildningsanordnare för att ge gemensamma grunder för de olika utbildningarna inom området. MSB:s utvecklingsarbete inom området skydd mot olyckor kan vidare lättare omsättas i ut- bildning när myndigheten själv har utbildningarna. Ett annat skäl att behålla MSB som utbildare är problemen med rekrytering av framför allt deltidsbrandmän. Att i detta läge göra en omställning skulle kunna förvärra läget ytterligare. Några tungt vägande skäl för att i grunden förändra utbildningssystemet med det omställningsarbete det skulle innebära har inte framkommit. Beträffande utbildningen i skydd mot olyckor (SMO-utbildning- en) har det till utredningen framförts olika förändringsförslag. Utred- ningen ser inte behov av genomgående förändringar i utbildningen. Modellen med en studiemedelsfinansierad bred utbildning med huvud- saklig inriktning på arbete som brandman fungerar enligt utredningens mening väl. Utbildningen är avsedd att ge en utbildningsgrund att stå på men ger även praktiska färdigheter. Det är rimligt att huvuddelen av de praktiska färdigheterna utvecklas efter anställning på den grund som utbildningen gett. Däremot bör SMO-utbildningen enligt utred- ningens mening sträva efter att ge studenten den utbildningsbakgrund och de olika certifikat som krävs för formell kompetens att utföra alla vanliga arbetsmoment som brandman, inklusive handhavande av verk- tyg. MSB ser kontinuerligt över utbildningens innehåll och har till utredningen angett att man bland annat utreder om kursen Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet A kan in- fogas i utbildningen. Vad gäller antagning till SMO-utbildningen finns det dock anledning att överväga vilka urvalsgrunder som kan tillämpas vid antagning (se avsnitt 9.3). Utredningen har noterat att MSB inte ger utbildning inom områ- det skydd mot olyckor i den utsträckning som motsvarar kommu- nernas behov (se avsnitt 9.4). Med anledning av uppdraget att se över behörighetskrav för rädd- ningschefer tar utredningen också upp frågan om utbildningar för räddningsledare och räddningschef (se avsnitt 9.5). Utredningen noterar att MSB i rapporten Den framtida utbild- ningsverksamheten har motiverat och lämnat författningsförslag om förtydligande av myndighetens uppdrag i fråga om utbildning.8 Det finns enligt utredningens mening anledning att även i vidare utsträck- ning tydliggöra MSB:s uppdrag för utbildning i MSB:s instruktion och utbildningsförordningen samt harmonisera dessa med varandra. I sam- band med det kan även regeln i MSB:s instruktion om vilka utbild- ningar som ska vara anslags- respektive avgiftsfinansierade förtyd- ligas. Ändringar i dessa avseenden kan dock avvakta den översyn om utbildningar avseende räddningsledare och räddningschef som vi före- slår och som också kan medföra ändringar i nämnda bestämmelser. 9.3En ny urvalsgrund till SMO-utbildningen ska införas Förslag: Urvalsgrunderna till utbildningarna inom området skydd mot olyckor bör kompletteras med en ny urvalsgrund: erfarenhet från annan utbildning. 8MSB, Den framtida utbildningsverksamheten: Redovisning av uppdrag , s. 113–114 och bilaga 1. Det är många fler som söker utbildningen i skydd mot olyckor än som antas till denna. Hur urval av de som antas till utbildningen ska ske är därför viktigt. MSB får göra urvalet på grunderna betyg, arbetslivserfarenhet, resultat från högskoleprov och särskilda skäl. Vid i övrigt likvärdiga meriter får urval också göras genom prov, intervjuer eller lottning (3 § andra stycket utbildningsförordningen). MSB har angett att det bör övervägas om erfarenhet av annan ut- bildning bör införas som ett urvalsinstrument. Till exempel skulle det kunna avse högre omvårdnadsutbildningar och lärarutbildning. MSB har anfört att det skulle kunna berika utbildningen och också vara adekvat bakgrund för arbetsgivarnas behov. Till detta kommer att det skulle kunna få positiva effekt för jämställdheten.9 MSB har för utredningen särskilt framhållit denna möjlighet. Utredningen menar att en sådan förändring av urvalsgrunderna skulle ge positiva effekter på det sätt MSB ger uttryck för i sin rapport och föreslår att urval även bör få ske på denna grund. MSB:s möjlighet att använda denna urvalsgrund behöver inte avgränsas till SMO-utbildningen utan kan även införas för alla utbildningar som omfattas av utbildnings- förordningen. Från flera räddningstjänstorganisationer har det till utredningen anförts att de skulle vilja ha möjlighet att bland deltidsbrandmän rekrytera heltidsbrandmän och för dessa reservera platser på SMO- utbildningen. Om kommunerna får rekrytera personer som de har erfarenhet av så skulle det kunna öka möjligheterna att bedöma om den person som ska utbildas är lämplig för yrket. Det skulle också minska risken för att kommuner anställer brandmän på heltid utan att de har en motsvarande utbildningsnivå som fås genom SMO- utbildningen. Emellertid finns möjlighet att vid antagning väga in arbetslivserfarenhet. Det sker också av MSB bland annat ge- nom att erfarenhet från räddningstjänst premieras särskilt. En direkt- rekrytering av deltidsbrandmän till SMO-utbildningen skulle också potentiellt kunna påverka jämställdheten negativt eftersom det är en större andel kvinnor som antas till SMO-utbildningen än andel kvinnor som är deltidsbrandmän. Utredningen menar att det inte finns tillräckliga skäl att på detta sätt förändra urvalsgrunderna. 9MSB, Lämplighetstester vid antagning till utbildning i skydd mot olyckor: Svar på regeringens uppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (FÖ2013/2057/SSK, Regeringsbeslut 6, ), dnr 2013-5429, 2014, s. 31–32. 9.4Finansiering av utbildning bör ses över Bedömning: Utbildningsverksamheten som bedrivs av Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap är underfinansierad och tillgodoser till följd av detta inte kommunernas behov av utbild- ning. Staten har åtagit sig att utbilda kommunernas personal på området. Det är viktigt för kompetensen hos räddningstjänstper- sonalen och legitimiteten i utbildningssystemet att tillräcklig ut- bildning tillhandahålls. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör ges förutsättningar att tillhandahålla utbildningen. Regeringen bör där- vid överväga att i en särskild anslagspost tilldela MSB förvaltnings- anslag avseende utbildningsverksamheten. Staten har åtagit sig att genomföra utbildningar inom området skydd mot olyckor. MSB ger emellertid inte utbildningar i den omfattning som de bedömer att kommunerna har behov av. MSB har anfört att det beror på att det saknas tillräckliga medel för att fullt ut bedriva utbildning som motsvarar behovet. MSB:s utbildningsverksamhet har en budget på . MSB har beräknat att det krävs ytterligare för att bedriva utbildning som motsvarar kommunernas behov, förutsatt att en ökad utbildningsvolym inte medför behov av större investeringar. Utred- ningen har inte närmare analyserat kostnaderna i MSB:s utbildnings- verksamhet. Utredningen saknar emellertid anledning att ifrågasätta MSB:s bedömning att det krävs ytterligare medel för att utbildning- arna ska ges i tillräcklig omfattning. Utredningen menar att det är av stor betydelse för legitimiteten i utbildningssystemet att utbildningar ges i en utsträckning som mot- svarar kommunernas behov av utbildad personal. Det är viktigt för att upprätthålla tillräcklig och likvärdig kompetens hos räddnings- tjänstpersonalen att de får statlig utbildning. Förmågan hos kommu- nerna att utföra sina uppgifter kan annars minska. Om staten inte tillhandahåller utbildning i tillräcklig omfattning får kommunerna själva ansvara för utbildning. Kommunernas utbildning kan vara bra men har en oförutsägbar kvalité och olika utbildningar ger minskad nationell enhetlighet. Kostnaderna förskjuts också från staten till kommunerna. Problemen blir särskilt påtagliga när det gäller utbildning avseende deltidsbrandmän där kommunerna har stora problem med personal- försörjningen. Problem med att utbilda sin personal lägger ytterligare en börda på kommuner som har en organisation med en stor andel deltidsbrandmän. Dessutom gör en brist på utbildningsplatser vad gäller Räddnings- ledare att legitimiteten i statens behörighetskrav för räddningsledare urholkas. MSB:s utbildningsverksamhet finansieras i huvudsak såvitt avser skydd mot olyckor genom MSB:s ramanslag 2:6 i utgiftsområde 6. Regeringen har i sitt regleringsbrev till myndigheten hela anslaget i en anslagspost och i fråga om utbildning som villkor endast angett ett högsta belopp som av anslagsposten får användas för ersättning till kommunerna för kostnader relaterade till grundutbildning för deltidsanställd räddningstjänstpersonal. För att närmare prioritera MSB:s verksamhet bör regeringen överväga att dela MSB:s anslag i två anslagsposter. Utbildningsverksamheten är en förhållandevis tyd- ligt avgränsad del av myndighetens totala verksamhet varför denna torde kunna ha en egen anslagspost. Regeringen kan då tydligare ge inriktning på MSB:s utbildningsverksamhet. 9.5Utbildning till räddningschef och räddningsledare ska utredas Förslag: Regeringen bör ge Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att utreda hur framtidens utbildningar för ledning inom området skydd mot olyckor bör utformas. Uppdraget bör omfatta utbildning till räddningsledare, rädd- ningschef och annan ledningspersonal. Uppdraget bör också om- fatta om MSB:s påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brand- ingenjörer () bör akademiseras. Utbildningen för formell kompetens att vara räddningsledare är kort. Den kortaste utbildning som krävs är en grundutbildning till deltidsbrandman motsvarande 6 veckors studier på heltid och kur- sen Räddningsledare motsvarande 6 veckors heltidsstudier. Det kan synas väl kort för en befattning som innebär ett ansvar för genom- förandet av en räddningsinsats, särskilt med de befogenheter som en räddningsledare har enligt LSO. Emellertid är många rädd- ningsinsatser av okomplicerat slag. Räddningschefen har möjligheter att lämna direktiv till räddningsledaren som inskränker dennes befogenheter och det är en möjlighet som också tydliggörs genom våra förslag i kapitel 6. Det finns behov av utbildade rädd- ningsledare på lokal nivå och ett högre krav skulle kunna verka rekry- teringshämmande. Utredningen menar därför att kraven på grund- utbildning för räddningsledare i stort inte behöver ställas högre än vad de gör . Mer bekymmersamt är att det inte finns krav på någon fortsatt utbildning. En räddningsledare är alltså behörig även om det var flera decennier som denne gick någon form av utbildning. Under den tiden kan det ha skett betydande utveckling i frågor som ledning, taktik, miljö- och samhällspåverkan samt lagstiftning. Visserligen kan man utgå från att de flesta befäl tillgodogör sig utvecklingen på ett eller annat sätt. Enligt utredningens mening vore det dock lämpligt med en kortare återkommande utbildning för att säkerställa kompetensen hos räddningsledare, som också kan utgöra en del i det behörighetskrav som uppställs på räddningsledare. Vid sidan av den utbildning som krävs för bli behörig som rädd- ningsledare bör det finnas annan ledningsutbildning. Det finns olika kvalitativa krav på den som är räddningsledare vid olika olyckor, bero- ende på typ, komplexitet och omfattning av olyckan. Utbildning av- seende mer komplexa situationer behövs för räddningsledare. Det behövs också utbildning för personal på olika ledningsnivåer, både för räddningstjänstbefäl och annan personal som till exempel larm- och ledningsoperatörer. Utredningen menar att nuvarande utbildnings- utbud inte tillgodoser detta och att det bör ses över i vilken utsträck- ning det finns behov av ytterligare ledningsutbildning. I föregående kapitel har utredningen föreslagit att det införs ett behö- righetskrav för räddningschefer men angett att ett närmare bestämmande av kravet bör avvakta en översyn av ledningsutbildning- arna inom området för skydd mot olyckor. Den traditionellt högsta utbildning som finns i rädd- ningstjänst är brandingenjörsexamen enligt högskoleförordningen (1993:100) följt av MSB:s påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer (). Det är en bra utbildningsbakgrund för att vara räddningschef. Emellertid kan det finnas anledning att utvärdera om innehållet i är tillräckligt med avseende på de krav som ställs på en räddningschef. Kursmålen för syftar inte till att ge all den kunskap som en räddningschef kan förväntas behöva. Det största problemet med som exklusiv utbildning för rädd- ningschefer är emellertid att rekryteringsunderlaget för räddnings- chefer blir begränsat. Det är utredningens mening att såväl brandbefäl utan brandingenjörsutbildning liksom personer med annan yrkeserfa- renhet än från räddningstjänsten bör ha möjlighet att förvärva formell kompetens för att bli behörig att vara räddningschef. Det finns andra personer än brandingenjörer som är lämpliga att vara räddningschefer. Dessa kan tillföra annan kompetens till räddningstjänstorganisatio- nen som kan vara värdefull för räddningstjänstens utveckling. Utred- ningen menar därför att det bör utredas om en utbildning antingen som en helhet eller genom flera kurser med brett intag kan införas och som kan ge behörighet att tjänstgöra som räddningschef. I det sammanhanget behöver den breddade rekryteringsbasen beaktas för att säkerställa att tillräcklig sakkunskap och kompetens för att han- tera räddningstjänstverksamheten kan uppnås.