sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — Utredningen noterar under sitt arbete att den upplevda obalansen inte enbart har sin bakgrund i faktisk tillgång på tolkar, utan sammanhänger med styrning och andra förhållanden. Underskottet kan inte heller ses som ett nytt fenomen, men får ökad aktualitet i samband med att nya grupper asylsökande och nyanlända kommit till . Enligt direktiven ska utredningen som ett led i sitt arbete •uppskatta hur stort antalet verksamma tolkar är, •kartlägga i vilka situationer tolk används av myndigheter, kom- muner och landsting samt vilken kompetensnivå som tolkar har för olika uppdrag, samt •kartlägga myndigheternas, kommunernas och landstingens behov av tolkar bl.a. vad avser kompetens och språkkompetens.105 Direktiven lyfter i sammanhanget fram ytterligare uppgifter för utredningen, att kartlägga antalet felanmälningar och vilka uppdrag de kan kopplas till samt omfattningen av att barn tolkar åt anhöriga. Dessa frågor behandlas längre fram i detta kapitel och i kapitel 9. 104Statskontoret (2015). 2017:104, s. 9. 3.4.1Verksamma tolkar i talade språk En rad tidigare försök har gjorts för att uppskatta antalet verksamma tolkar i landet. Utredningen har kompletterat sådana uppgifter från senare år med mer aktuella bedömningar från tillfrågade myndig- heter och organisationer. Statistikkällor och lämnade uppskattningar är behäftade med en rad metodologiska svårigheter och får därför bedömas med försiktighet. Några problem utgörs av den oklara defi- nitionen av vad en tolk är, den snabba omsättningen i yrket och av att en betydande andel tolkar sysslar med andra uppgifter och endast tolkar på begränsad deltid. Detta bekräftas i utredningens kontakter med branschens företrädare på förmedlingssidan, där det framhålls att situationen förflyttar sig och varierar från tid till annan.106 Det är således svårt att med någon större exakthet lägga fast antalet reellt yrkesverksamma tolkar i landet. Det sammantagna underlagsmaterialet belyser dock omfattningen av det ungefärliga antalet verksamma tolkar på olika kvalifikationsnivåer. 106Språkföretagen, , utredningens diskussion med styrelsen, . Regeringen bedömde 2010 i samband med ett uppdrag till Stats- kontoret107 att det totalt fanns cirka 6 000 personer som arbetade som tolkar i landet. Det var ungefär samma antal som angav 2003, med hänvisning till en egen enkät till tolkförmedlingarna och uppgifter från , STOF.108 Bedömningen avsåg aktiva tolkar. Detta är, som Statskontoret påpekat, inte ett entydigt begrepp. Det är stor skillnad på tolkar som arbetar heltid och på dem som utför enstaka uppdrag , trots att båda kategorierna enligt Statskontoret kan kal- las aktiva.109 Myndigheten för redovisar i sin kart- läggning 2015 att andelen heltidsverksamma tolkar kan ligga på mellan av samtliga tolkar, där heltidssysselsättning företrädesvis förekommer inom de större tolkspråken.110 Tolkför- medlingsutredningen förde ett resonemang kring det betydande antal tolkar som sammantaget förtecknades av tolkförmedlingarna, drygt 15 2003. Det konstaterades att dubbelregistrering av tolkar förekom mellan förmedlingar och att cirka en tredjedel av de registrerade inte bedömdes som aktiva. Om- sättningen av verksamma inom yrket är historiskt sett stor. Behovet av statistik över yrkesverksamma tolkar bereddes senare inom , med förslag om att bland annat utveckla ett nationellt tolkregister. Inga större förändringar kom dock att genomföras utöver den frivilliga registrering av utbildade tolkar som infördes genom Kammarkollegiet 2016.111 Där fördes förteckning över auktoriserade tolkar samt ett webbaserat register med frivilligt deltagande. Svårigheterna med att uppskatta antalet verksamma tolkar sam- manhänger med bristen på tillförlitlig yrkes- och branschstatistik. Organisationsstatistiken är också ofullständig. 107Regeringsuppdrag till Statskontoret att analysera och belysa vissa tolkfrågor, , Dnr Ju/2010/7500/DOM. 108SOU 2004:15, s. 157. 109Statskontoret (2012). Rapport 2012:2, s. 13–14. 110MYH (2015). Översyn kontakttolk slutrapport. Återrapportering, s. 12. 111En tolk har rätt att ingå i Kammarkollegiets register över utbildade tolkar om hon eller han med godkänt resultat genomgått antingen Tolkutbildning på grundnivå (30 eller 90 högskole- poäng), Konferenstolkutbildning på avancerad nivå (60 högskolepoäng) vid Tolk- och över- sättarinstitutet vid eller den sammanhållna grundutbildningen för tol- kar i talade språk hos en behörig utbildningsanordnare inom folkbildningen. Detta regleras i Kammarkollegiet föreskrifter (KAMFS 2015:5) om register över utbildade tolkar, senast ändrade genom KAMFS 2016:6. Även utbildade teckenspråkstolkar, dövblindtolkar och skriv- tolkar kan ingå i registret. enligt , bland annat sammanhänga med den låga organisationsgraden inom branschen och frånvaro av tradi- tioner då det gällde facklig organisering i många tolkars ursprungliga hemländer. Merparten av de yrkesverksamma är frilansande, endast en liten andel är anställda. Kammarkollegiets register över aukto- riserade och utbildade tolkar representerar endast en mindre del av antalet aktiva tolkar, även om förhållandet varierar mellan olika språk. Behovet av att utveckla statistikfrågorna behandlas mer utför- ligt i kapitel 8, tillsynsfrågor. Utredningen har vid diskussioner med Språkföretagen, inom branschorganisationen , som representerar av förmedlingsbranschen, tagit upp frågan om antalet verksamma tolkar. Språkföretagen bekräftar bilden av att merparten tolkar registrerar sig vid flera olika förmedlingsorgan och att ett stort antal tolkar endast bedriver begränsad verksamhet som tolk vid sidan av annan sysselsättning. Betydande förändringar har skett från den tidi- gare dominerande kontakttolkningen på plats, till dagens situation där av marknaden uppges gälla distanstolkning. Det totala antalet verksamma tolkar bedöms ligga på mellan 4 500 och 5 000, där flertalet är skrivna på alla relevanta förmedlingar. bedöms kunna försörja sig enbart på tolkning. Ålders- strukturen anges av Språkföretagen som sned, där många äldre tolkar ”inte har råd att pensionera sig.”112 En ytterligare indikation på hur många tolkar som finns i är de uppgifter som tolkförmedlingarna själva presenterar på sina res- pektive webbplatser. Ett exempel är Språkservice som uppger att de har 6 000 tolkar och översättare,113 medan Semantix anger 8 500 tolkar, översättare och språkkonsulter i sina register.114 Transvoice, en annan av de större aktörerna på marknaden, uppger att de har cirka 4 000 tol- kar och översättare i sitt nätverk.115 Antalet auktoriserade tolkar i de vanligaste språken redovisas i tabell 3.4. Auktorisationer inom de vanligaste dryga dussintalet språ- ken svarar för cirka två tredjedelar av samtliga auktoriserade tolkar i landet. Totalt sett fanns auktoriserade tolkar inom 112Språkföretagen, , utredningens diskussion med styrelsen, . 113Språkservice webbplats , . 114Semantix webbplats , . 115Transvoice webbplats , . 38 talade språk. Kammarkollegiet anordnar auktorisa- tionsprov i totalt 46 språk, vilket bedömdes svara mot ett aktuellt och varaktigt samhällsbehov.116 Kammarkollegiet konstaterar i en aktuell kartläggning att det just i de språk där samhällets tolkbehov är som störst, är lägst andel tolkar som blir godkända i proven. Endast några enstaka procent av de sökande bedöms ha de språkkunskaper och tolkningsfärdigheter som krävs för att klara proven i språk som t.ex. tigrinska, somaliska, arabiska och persiska.123 Provdeltagandet är i enlighet med gällande förordning förknippat med vissa kostnader. var avgiften per provtillfälle.124 Avgiften behöver dock inte alltid 116Kammarkollegiet (2017). Fler auktoriserade tolkar – vägen dit, samt kompletterande upp- gifter . 117Auktoriserad tolk har genomgått ett kvalificerat yrkesprov och står under tillsyn av Kam- markollegiet. I vissa språk finns det auktoriserade tolkar med speciell kompetens som rättstolk och sjukvårdstolk. 118Kammarkollegiets över auktoriserade respektive utbildade tolkar, . En utbildad tolk har genomgått en sammanhållen utbildning på universitet eller inom folkbildningen med finansiellt stöd från Myndigheten för . Registret omfattar endast dem som ansökt om registrering och gett sitt tillstånd till publicering. Viss dubblering av enskilda tolkar kan förekomma om tolk är auktoriserad i flera språk, endast tolkar i talade språk redovisas. 119Språkföretagen, , utredningens diskussion med styrelsen, . 120Myndigheten för (2016). Samhällets behov av kontakttolkar. Uppskattning av antalet aktiva tolkar, bygger på uppgifter från de dominerande tolkförmed- lingarna Språkservice, Semantix och Transvoice. 121Statskontoret (2012, 2015). Utredningsrapporterna 2012:2, s. 13 och 2015:1, s. 18. Uppgif- ten om antal tolkar härrör från det regeringsuppdrag som lämnades till Statskontoret att ana- lysera och belysa vissa tolkfrågor , Dnr Ju/2010/7500/DOM. 122SOU 2004:15, s. 157–158. 123Kammarkollegiet (2017). Tolkanvändningen i staten, s. 47. 124Förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare samt avgiftsförord- ningen (1992:191), avgiftsklass 4. betalas av den sökande själv utan kan t.ex. täckas helt eller delvis av berörd tolkförmedling. , organi- serade i , uppges i regel stå för auktorisationsavgiften för de tolkar de samarbetar med om de visat hög aktivitet och bedöms ha förutsättningar att klara proven.125 Källa: Kammarkollegiet (2017). Tolkanvändningen i staten, samt kompletterande uppgifter 2018 -01-16. 125Språkföretagen, , utredningens diskussion med styrelsen, . 1262006 var startår för examination från den sammanhållna grundutbildningen till tolk inom folkbildningen, liksom för Kammarkollegiets statistik över deltagare i auktorisationsprov. 127Bosniska, kroatiska, serbiska. 128I teckenspråk fanns 230 auktoriserade tolkar per , varav 209 nya auktori- sationer (439 provdeltagare) –2017. Utöver de i tabellen förtecknade fanns ytterligare 240 provdeltagare (varav 25 godkända nya auktorisationer) i 20olika talade språk med mellan 0–10 auktoriserade tolkar vardera per . Viss dubblering av individer förekommer i summan av samtliga provdeltagare mellan och inom språk, eftersom deltagare kan göra upprepade prov i ett eller flera språk. Exempel på ersättningsrutiner för kostnader i samband med auktorisation finns även inom offentligägda förmedlingsorgan, som kommunalförbundet som arbetar för och dess kommuner. Kammarkollegiet anger i sitt förslag till ramavtal 2018 att tolkförmedlingar ska informera om och stimulera tolkar att genomgå utbildning och auktorisation.129 Andelen provdeltagare i skriftliga prov har ökat påtagligt , då processen utvecklades och förbättrades. De skriftliga pro- ven utgör ett första steg och ligger till grund för att ta fram tillräck- ligt kvalificerade deltagare till muntliga prov. Auktorisation kan ske på olika nivåer, genom grundauktorisation respektive på specialist- nivå med inriktning mot rätts- eller sjukvårdstolkning.130 En bety- dande majoritet provdeltagare klarar dock inte auktorisations- proven, oavsett vilket språk det gäller. har av provdeltagarna klarat de skriftliga och muntliga proven med godkänt resultat.131 Det beror i vissa fall på att de saknar tillräckliga förkunskaper, trots att de i många fall kan ha varit yrkesverksamma som tolkar . Sökandetryck och antal godkända auktorisationer i vanliga språk framgår av ovanstående tabell. Det saknas ännu auktorisationer i språken armeniska, pashto och slovakiska, som utgör nya språk för att avlägga auktorisationsprov. Auktorisationer finns inte heller i hindi eller minoritetsspråket meänkieli, trots att Kammarkollegiet där erbjudit prov . Svårigheter att anskaffa tillräckligt många lämpliga språkbedö- mare kan även innebära att det inte går att fördjupa auktorisationen, t.ex. som rättstolk. Ett sådant fall har uppmärksammats genom att en auktoriserad tolk i somaliska vid återkommande tillfällen ansökt om att få avlägga auktorisationsprov för rättstolk. Det har inte låtit sig göras, vilket även prövats rättsligt (se kapitel 7). En annan svårighet är att få tolkar i vissa språk intresserade av att anmäla sig tilldelades 41 sökande efter dispens från Kammarkollegiets. Dispens kan ges vid försenad förnyelseansökan av auktorisation samt till tolkar från äldre TÖI-utbildningar. Godkänd tolkutbildning vid TÖI efter påbörjade studier har inneburit dispens från kunskapsprov. Dispenser gavs i 7 olika språk, främst arabiska. I tabellen ingår samtliga sökande, även de som fick en auktorisation som hunnit löpa ut . 129Kammarkollegiet (2017). Inbjudan att lämna anbud avseende Tolkförmedlingstjänster. Anbudsgivare ska informera och uppmuntra till kompe- tensutveckling, som utbildning och auktorisation, samt i anbudet beskriva hur detta går till. 130Kammarkollegiet (2017). Fler auktoriserade tolkar – vägen dit. 2017/18:1, UO 13, s. 17. till de skriftliga och muntliga proven. bör påpekas att av de tolkuppdrag som avropas inom det statliga ram- avtalet avser något av de 45 språk som det går att auktorisera sig i.132 Icke desto mindre är det viktigt att säkra den nationella tolk- försörjningen även i mindre vanligt förekommande språk. Ett antal tolkar lämnar registret till följd av hög ålder eller andra skäl i samband med att deras auktorisation behöver förnyas. Även yngre tolkar väljer att lämna yrket bl.a. på grund av svårigheter att försörja sig på heltid eller av arbetsmiljöskäl. har närmare två tredjedelar av den auktoriserade tolkkåren förnyats. upphörde 42 tolkauktorisationer att gälla på grund av att tolkar avstod från förnyelse.133 3.4.2Teckenspråkstolkar – en jämförelse Landstingen tillhandahåller genom sina tolkcentraler tolktjänster för barn, ungdomar och vuxna inom området teckenspråkstolkar, döv- blindtolkar samt vuxendövtolkar med kompetens i olika tolkmeto- der. Sådan vardagstolkning tillhandahålls kostnadsfritt för dem som är beroende av tolk. Det kan gälla tolkbehov i vardagliga samhälls- situationer, på arbetsplatser och . Tjänsterna regleras genom hälso- och sjukvårdslagen och ska finnas tillgängliga för dem som varaktigt bor eller vistas inom respektive landstingsområde. Samverkan sker mellan tolkcentralerna.134 Viss tolkning som inte är vardagstolkning förmedlas i mån av tid. Sådan tolkning kan t.ex. gälla kontakt med olika myndigheter, som socialtjänst, polis och dom- stolar. Kostnadsansvaret för sådana tolkuppdrag ligger hos respek- tive myndighet.135 3.4.3Samhällsbehov – avropade tolktjänster Utredningen ska enligt sina direktiv kartlägga myndigheternas, kom- munerna och landstingens behov av tolkar, bland annat vad avser kompetensnivå och språkkompetens.136 Behoven kan till stor del 132Kammarkollegiet (2017). Tolkanvändningen i staten, s. 42. 133Kammarkollegiet, underlag till utredningen, . 135slso.sll.se/vard-hos-oss/tolkcentralen, . 2017:104, s. 9. uttryckas som antalet nyttjade tolkar och tolktjänster, och därmed i någon mening även spegla antalet verksamma tolkar i landet. Antalet mot offentlig sektor verksamma tolkar kan i vart fall inte bedömas som påtagligt större än motsvarande det behov som uttrycks genom offentligt avropade tolktjänster. En faktor av viss betydelse är även förändringar i de regelverk som uttrycker behov av tolktjänster för nationella minoriteter och minoritetsspråk. Vissa förändringar träder i kraft , då en större del av verksamheten inom förskolan ska möta de natio- nella minoriteternas behov. Syftet med förändringarna är att stärka det grundläggande skyddet för dessa minoriteters språk och kultur. Ett tydligare fokus ska läggas på systematik, långsiktighet och de nationella minoriteternas egenmakt i genomförandet av åtgärder. Det kan medföra att fler talar nationella minoritetsspråk och även minska brister inom vissa yrkeskategorier, t.ex. tolkar i de nationella minoritetsspråken.137 På motsvarande sätt kan den skärp- ning som skett av förvaltningslagens formuleringar påverka myn- digheters värderingar av när tolk ska användas.138 Ett antal tidigare utredningar har med varierande framgång gjort försök att närma sig behovet av tolkar i offentliga verksamheter. Med utgångspunkt i det regelverk som anger när tolk ska anlitas, kan myndigheternas egna bedömningar av behov och avropade tolk- tjänster på olika förvaltningsnivåer ses som korrekta och rättvisande. Sammantaget kan de utgöra grund för en bedömning. De reella behoven är dock svåra att uppskatta. Myndigheten för () gör i sin slutrapport till regeringen bedömningen att det inte är möjligt att göra en heltäckande kartläggning av det totala behovet av tolkar i landet. Statistiken är bristfällig och ett stort antal avtal finns på olika för- valtningsnivåer då det gäller tolkförmedlingstjänster. Man påpekar att kännedomen om när tolktjänster erfordras heller inte är självklar i statlig och , även om efterfrågan allmänt sett tycks överstiga utbudet. Antalet förmedlade tolktjänster utgör enligt MYH därför inte en säker indikation på det faktiska behovet, antalet tolkförmedlingar och tolkbeställningar är dessutom svårt att 2017/18:199 s. 79. Avser bl.a. förändring av lagen (2009:724) om nationella minori- teter och minoritetsspråk. 13813 § förvaltningslagen (2017:900) anger att tolk ska användas, vilket är en ändring av orda- lydelsen jämfört med den tidigare regleringen i 8 § förvaltningslagen (1986:223) som angav bör. Myndigheten har i sin rapportering baserat uppskatt- ningar av totalbehov på uppgifter från ett urval större tolkanvändare och förmedlingsorgan. De tre statliga ramavtalen för tolktjänster kan i det perspektivet sammantaget ha resulterat i inemot en miljon uppdrag . Redovisningen var dock inte enhetlig eller jäm- förbar mellan de olika statliga ramavtalen. har under sitt arbete efterfrågat kvantitativa underlag –2017 om avropade tolktjänster hos myndigheter, kommuner och landsting för att spegla de senaste årens utveckling. Medvetenheten har tydligt ökat om de krav som lagstiftningen ställer, som kompletterande former av språkstöd verkat avlastande. Visst mörkertal avseende tolkbehov finns genom att handläggning och verksamheter (t.ex. rättegångar och vårdkonfe- renser) i vissa fall fått senareläggas vid tolkbrist. Det verkliga behovet av tolkar kan därför vara större än de uppdrag som genom- förts. Utredningen har försökt grunda sina bedömningar också med ledning av de avvikelserapporter som lämnats, t.ex. om det inte gått att tillhandahålla vissa önskade tolktjänster. Rapporteringen har varit knapphändig och det förekommer troligen en betydande underrap- portering. Sammantaget finner utredningen att lämnade uppgifter om avropade volymer tolktjänster ändå på ett rimligt sätt speglar senare års samhällsbehov av tolkar. En sammanställning av uppgifterna redovisas i nedanstående tabeller. Nedanstående tabell speglar den sammantagna förekomsten/ behovet av tolkuppdrag inom offentlig sektor. Osäkerheten är stor då det gäller sektor, där utredningens underlag och bedömningar bygger på ett begränsat urval. Det har också varit förenat med betydande svårigheter för många kommuner och flera landsting att ta fram rättvisande underlag. Myndigheten för redovisar i sin översikt att behov av tolkar kan förekomma i alla kommunala verksamheter, som social- tjänst, vård och omsorg, skola/ förskola samt enheter för mottagning av ensamkommande, inom äldreomsorg och i verksamhet för funk- tionsnedsatta. De flesta kommuner som tillfrågats anger brist på tol- kar och ökande kostnader. Även enskilda utförare av verksamhet anger ökande volymer tolktjänster . Flera kommuner pekar enligt MYH på att tolkteknik och kvalitet också behöver utvecklas i utförda tolktjänster.139 139MYH (2016). Samhällets behov av kontakttolkar. Anm: Siffror inom parentes utgör utredningens approximation. Även i övrigt förekommer cirkauppgifter från berörda huvudmän/uppgiftslämnare. Behov av tolkning i mindre frekventa tolkspråk För vissa språk kan det vara mycket svårt att hitta en tolk. Enligt uppgifter till utredningen blir det allt vanligare att kommuner tar emot vidarebosatta flyktingar (kvotflyktingar inom ramen för UNHCR:s internationella flyktingkvot som har åtagit sig att ta emot) som talar så (i ) ovanliga språk att det är näst intill omöjligt att hitta en tolk.143 Det finns exempel på att kommunföre- 140Underlag till utredningen baserat på ansvariga ramavtalsmyndigheternas avropsstatistik, 2018. Arbetsförmedlingens volymer utgör en underskattning för perioden –2017, eftersom uppgifter saknas de aktuella åren, enligt underlag till utredningen, . 141Utredningens bedömning grundar sig på underlag från en rad statliga myndigheter. Omfat- tande direktupphandling sker t.ex. vid domstolar och övriga delar av rättskedjan. 142Avser bokningar genom med dess kommunala förmedlingar i , , , , , , , , , , , , företaget (), , , , , Kronotolk, samt Tolkförmedling Väst, dvs. kommunalförbundet för med kommunerna , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , samt . 143Kan t.ex. gälla kirundi, masalit, gao songhay, koyraboro, swahili, kinyarwanda, chichewa, sangu, oromo samt kumama/kumani/kumaniska. Uppgifter till utredningen från Koordina- tion Norrort (samverkan mellan norrortskommuner i ), . trädare inte har kunnat kommunicera med en person på flera måna- der. De berörda kommunerna försöker lösa det genom att samverka med varandra, ta hjälp av etniska föreningar eller låta anhöriga tolka. Kammarkollegiet har i aktuella rapporter sökt skatta de offentliga behoven av tolktjänster genom insamling av tillgänglig statistik från Statens inköpscentral (), , Arbetsförmedling- en, (som i första hand representerar offentliga förmedlingar) samt Språkföretagen, där de större privata förmed- lingarna Språkservice, Semantix och Transvoice ingår. Migrations- verket har inte lämnat efterfrågad statistik, men täcks i någon mån av uppgifter från tolkförmedlingarna. De mest efterfrågade språken hos tolkförmedlingarna var enligt Kammarkollegiets sammanställ- ning arabiska, dari, somaliska, tigrinska och persiska/kurdiska. Dessa språk svarade sammantaget för mellan av alla bokningar. SIC:s underlag angav i storleksordning arabiska, polska, rumänska, ryska och somaliska för de statliga avropen. Då ingår inte och Arbetsförmedlingen, som arbetar utifrån egna ramavtal. av uppdragen 2015 inom SIC:s ramavtal avropades inom rättskedjan.144 egen mer aktuella inventering av de statliga myndigheternas efterfrågan på tolkar tyder på betydande avrop också utanför de statliga ramavtalen. Närmare var femte tolkuppdrag direktupphandlas av enskilda tolkar bara inom det område där myn- digheter normalt förväntas använda ramavtalet från Statens inköps- central. Främst gäller det rättskedjan, där kvalitets- och säkerhets- krav på tolkar är höga och förmedlingarna inte alltid förväntas lösa uppgiften. Inom avropades tjänster för drygt 116 mil- joner kronor , främst gällande tolkar i arabiska, persiska, kurdiska och somaliska. Domstolarna avropade tjänster för 2017, en tredubbling i ett tioårsperspektiv. , en av de i särklass största tolkanvändarna inom sta- ten, använde tolkar vid drygt 259 100 tillfällen till en kost- nad av en kvarts miljard kronor. 144Kammarkollegiet (2017). Fler auktoriserade tolkar – vägen dit. uppgifter anknyter till tidigare kartläggningar med likartade resultat. De tolkspråk som främst efterfrågas av stat- liga myndigheter följer, enligt MYH:s tidigare kartläggning, i hög utsträckning flyktingströmmarna och förändras kontinuerligt. Det innebar att språk som arabiska och persiska efterfrågats i hög ut- sträckning , liksom språk som talas i (dari, pashto och hazaragi) och (tigrinska). Arbetsförmedlingen upp- gav i MYH:s kartläggning 2015 att hälften av tolktjänsterna avsåg arabiska, vilket också kunde notera . Flertalet av de tillfrågade myndigheterna bedömde 2015 att beho- vet av tolkar ökar eller kvarstår i ett femårsperspektiv. Det gällde såväl de då dominerande språken som eventuella ytterligare och mindre språkkategorier. Många faktorer spelar dock in och det är svårt att göra prognoser över utvecklingen.