sou · H6B363 · 2018-08-09 00:00:00 — 6.respektera de villkor som framgår av denna bestämmelse och 4 kap. 9 § lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter vid För- svarets radioanstalt vid anlitande av ett annat personuppgiftsbiträde. 9 § Det som sägs om Försvarets radioanstalts skyldigheter i 4 § gäller även för personuppgiftsbiträden som anlitar. 5 kap. Enskildas rättigheter Krav på utformningen av information 1 § Information enligt 5 kap. 1 och 2 §§ lagen (2019:000) om be- handling av personuppgifter vid ska vara lättillgänglig och lättbegriplig och lämnas i lämplig form. 2 § Beslut enligt 5 kap. 2 och 5 §§ lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter vid ska vara skriftliga. Beslut som går den sökande emot ska motiveras. Av 5 kap. 3 § andra stycket lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter vid framgår att skälen för vissa beslut inte behöver lämnas ut. 1 § Datainspektionen är tillsynsmyndighet enligt lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter vid . 2 § Om Datainspektionen i sin tillsyn uppmärksammar förhållan- den som kan utgöra brott, ska myndigheten anmäla det till Åklagar- myndigheten. Datainspektionen ska samråda med innan en sådan anmälan görs. Till anmälan ska inspektionen foga det under- lag som finns och även i övrigt lämna det bistånd som behövs i an- ledning av anmälan. 1 § får, efter samråd med , med- dela föreskrifter om att personuppgifter som inte längre får behand- las enligt 2 kap. 19 § lagen (2019:000) om behandling av personupp- gifter vid ska bevaras. Sådana föreskrifter får dock inte omfatta personuppgifter som inte längre får behandlas en- ligt 3 kap. 1 § denna förordning. 2 § får meddela närmare föreskrifter om verk- ställighet av bestämmelserna i lagen (2019:000) om behandling av per- sonuppgifter vid . Om föreskrifterna berör integritetsskyddet vid personuppgifts- behandling ska samråda med Datainspektio- nen innan föreskrifterna beslutas. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 3 kap. 10 § om loggning behöver inte tilläm- pas på uppgiftssamlingar som inrättats före ikraftträdandet förrän . 1.8Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:969) med instruktion för Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ förordningen (2009:969) med instruktion för Statens inspektion för försvarsunderrättelseverk- samheten ska ha följande lydelser. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten har till uppgift att kontrollera försvarsunderrättelseverksamheten hos de myndigheter som enligt förordningen (2000:131) om försvarsunder- rättelseverksamhet bedriver sådan verksamhet. Inspektionen ska kontrollera att dessa myndigheter, i den försvarsunderrättelseverk- samhet som utförs, efterlever lagar och förordningar samt i övrigt fullgör sina skyldigheter. Inspektionen har även till uppgift att lämna myndigheterna råd och stöd beträffande myndig- heternas skyldigheter i den verk- samhet som inspektionen har till uppgift att kontrollera och granska. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten ska behandlingen av uppgifter en- den behandling av personupp- ligt lagen (2007:258) om behand- gifter i Försvarsmaktens försvars- ling av personuppgifter i Försvars- tära säkerhetstjänst som sker med samhet och militära säkerhetstjänst stöd av lagen (2019:000) om be- samt enligt lagen (2007:259) om handling av personuppgifter vid behandling av personuppgifter i även granska den behandling av personuppgifter i Försvarets radio- utvecklingsverksamhet som sker med stöd av lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter vid . Denna förordning träder i kraft . 1.9Förslag till förordning om ändring i förordningen (1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten Härigenom föreskrivs att 3 § förordningen (1995:1301) om hand- läggning av skadeståndsanspråk mot staten ska ha följande lydelse. Justitiekanslern handlägger anspråk på ersättning med stöd av –36 kap. 17 § andra stycket , –2 kap. 1 § eller 3 kap. 1, 2 eller 4 § skadeståndslagen (1972:207), om anspråket grundas på ett påstående om felaktigt beslut eller underlåtenhet att meddela beslut, –23 § datalagen (1973:289), –artikel 82 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), 2 kap. 6 § lagen (2007:258) 7 kap. 1 § lagen (2019:000) om behandling av personuppgifter om behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten och 7 kap. 1 § lagen (2019:000) om behandling säkerhetstjänst och 2 kap. 5 § lagen av personuppgifter vid Försvarets (2007:259) om personuppgifter i Försvarets radio- –lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder, dock inte anspråk som avses i 8 § i den lagen, –5 kap. 3 § lagen (2017:496) om internationellt polisiärt sam- arbete, om anspråket grundas på ett påstående om felaktigt beslut eller underlåtenhet att meddela beslut, –26 § lagen (2011:111) om förstörande av vissa hälsofarliga miss- brukssubstanser, –46 kap. 20 § skatteförfarandelagen (2011:1244), eller –44 § kameraövervakningslagen (2013:460). Justitiekanslern handlägger också andra anspråk på ersättning som grundas på ett påstående om överträdelse av unionsrätten. Av 4 § följer att vissa anspråk på ersättning med stöd av 3 kap. 1, 2 eller 4 § skadeståndslagen handläggs av Kammarkollegiet. Förord- ning (2018:303). Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningsuppdraget består i att göra en översyn av den lagstiftning som gäller för personuppgiftsbehandling inom Försvarsmakten och och för att säkerställa att lagstiftningen är anpassad till den tekniska och legala utvecklingen. Utredningen syftar till att analysera om rådande lagstiftning är ändamålsenlig för Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts verk- samheter och om den är tillräcklig i fråga om skydd för enskildas per- sonliga integritet Uppdraget omfattar även att utreda hur person- uppgifter behandlas hos i samband med att myndigheten stödjer andra myndigheter och statligt ägda bolag inom informationssäkerhetsområdet. Om EU:s dataskyddsförordning, som trädde i kraft , och därtill kopplad svensk författning skapar behov av komp- letterande författningsbestämmelser för Försvarsmaktens och För- svarets radioanstalts personuppgiftsbehandling, ska utredningen även lämna förslag till sådana kompletterande bestämmelser. Utredningens direktiv finns i bilaga 1. Tilläggsdirektiv (förlängd tid för uppdraget) finns i bilaga 2. Utredningsarbetet påbörjades och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna utredningssammanträden med experter och sakkunniga. Utredningen har sammanträtt vid 17 till- fällen. Utredningen har besökt , Försvarsmakten Utredningens uppdrag och arbete och Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) . Utredaren och sekreteraren har även samrått med Totalförsvars- datautredningen (Fö 2016:01). Föreningen har yttrat sig i en skrift som utred- ningen har tagit del av. 3Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter Försvarsmaktens grundläggande uppgifter framgår av 1–3 a §§ förord- ningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten (instruktio- nen för Försvarsmakten). Försvarsmakten har ett brett uppdrag som övergripande innebär ansvar för att upprätthålla och utveckla ett militärt försvar som ytterst kan möta ett väpnat angrepp. Grunden för Försvarsmaktens verksamhet ska vara förmågan till väpnad strid. Av bestämmelserna framgår vidare bl.a. att Försvarsmakten ska för- svara och främja svensk säkerhet; upptäcka och avvisa kränk- ningar av det svenska territoriet; kunna delta i internationella militära insatser; genomföra räddnings-, evakuerings-, och förstärkningsinsat- ser; bedriva omvärldsbevakning och upptäcka och identifiera yttre hot mot och svenska intressen samt att ta fram underlag för beslut om höjd beredskap. Vid höjd beredskap ska Försvarsmakten kunna krigsorganisera, mobilisera och använda alla krigsförband för att möta ett militärt hot mot och svenska intressen. Krigsför- band ska kunna krigsorganiseras även om höjd beredskap inte råder. Försvarsmakten ska vidare, enligt 3 b § 1–4 instruktionen för För- svarsmakten särskilt bedriva verksamhet enligt lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet; leda och bedriva militär säkerhets- tjänst; leda och samordna signalskyddstjänsten, inklusive arbetet med säkra kryptografiska funktioner som är avsedda att skydda skyddsvärd information, samt biträda i frågor som rör kryptoverksamhet och annan signalskyddsverksamhet. Försvars- maktens underrättelseverksamhet beskrivs närmare i avsnitt 3.3. Av instruktionen för Försvarsmakten följer även att Försvars- makten, med myndighetens befintliga förmåga och resurser ska kunna lämna stöd till civil verksamhet; ansvara för att samla in, bearbeta Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter och lämna sjölägesinformation; på uppdrag av För- svarets materielverk bedriva exportrelaterad verksamhet inom för- svarssektorn; medverka i statsceremonier och på begäran av polisen utföra helikoptertransporter som är av större vikt för genomföran- det av polisiära insatser; bedriva militär luftfart; kunna bedriva inter- nationell militär test-, utbildnings-, och övningsverksamhet i och genomföra utbildning för svenska och utländska deltagare av- seende internationell fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och kon- fliktförebyggande verksamhet. För att upprätthålla och utveckla ett militärt försvar krävs utveck- ling av teknik och metodik. Enligt 5 f § instruktionen för Försvars- makten ska Försvarsmakten bl.a. bedriva egna studier och försök för inriktning och utveckling av det militära försvaret. Som ett exempel på när Försvarsmakten har behov av att bedriva dessa studier och försök kan nämnas regeringens uppdrag till Försvarsmakten att, med stöd av , analysera och utveckla förmåga att genomföra aktiva operationer i cybermiljön för ett förstärkt cyber- försvar (Försvarsmaktens regleringsbrev ). Försvarsmakten ansvarar även jämte Säkerhetspolisen för den huvudsakliga tillsynen av säkerhetsskyddet i . Fördelningen myndigheterna emellan innebär att Säkerhetspolisen utövar tillsyn över myndigheter på det civila området och Försvarsmakten över myndig- heter som hör till Försvarsdepartementet samt Försvarshögskolan och (39 § säkerhetsskyddsförordningen [1996:633]). Sammantaget innebär regleringen i säkerhetsskyddsförordningen att Försvarsmakten och Säkerhetspolisen har rätt att utöva tillsyn i alla slag av verksamheter som säkerhetsskyddslagen (1996:627) gäller för, med undantag för , och dess myndigheter och Justiekanslern. Till dessa verksamheter ska i stället Säkerhets- polisen på begäran lämna råd (47 § säkerhetsskyddsförordningen). Här kan anmärkas att regeringen har föreslagit en ny säkerhets- skyddslag (prop. 2017/18:89). Den nya lagen föreslås träda i kraft . Försvarsmakten har vidare vissa andra arbetsuppgifter som rör försvar och säkerhet och som anges i lag eller förordning. Nedan ges ett antal exempel på sådana uppgifter. Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter 1.Enligt förfogandelagen (1978:262) får Försvarsmakten under vissa omständigheter besluta att ta i anspråk egendom eller tjänster. 2.För att utreda och bedöma en totalförsvarspliktigs förutsättningar att fullgöra värnplikt kan Försvarsmakten genomföra annan utred- ning enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt (3 kap. 5 § andra stycket förordningen [1995:238] om totalförsvarsplikt). 3.I lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning finns bestämmelser om Försvarsmaktens stöd till och Säkerhetspolisen vid terrorism- bekämpning i form av insatser som kan innebära användning av våld eller tvång mot enskilda. 4.Försvarsmakten är enligt 4 § instruktionen för Försvarsmakten beslutsmyndighet enligt lagen (2006:939) om kvalificerade skydds- identiteter i fall som avses i 2 § 3 den lagen. 5.Enligt förordningen (1982:314) om utnyttjande av Kustbevak- ningen inom Försvarsmakten ska personal ur inom Försvarsmakten användas för övervakning, transporter och andra uppgifter enligt närmare överenskommelse mellan myndig- heterna. 6.Enligt förordningen (1992:391) om uttagning av egendom för totalförsvarets behov ska Försvarsmakten föra ett register över uttagen egendom och egendomens ägare. 7.Enligt förordningen om försvarsattachéer (FFS 1985:20) ska en försvarsattaché, i det land eller de länder som han eller hon svarar för, följa och bedöma den militärpolitiska utvecklingen och utvecklingen i övrigt inom det totala försvaret, hålla sig under- rättad om den säkerhetspolitiska utvecklingen samt i övrigt full- göra uppgifter enligt Försvarsmaktens bestämmande. Svensk säkerhet är beroende av internationella samarbeten och är en aktiv medlem i FN och EU. ingår också i ett partner- skap med Nato och bedriver bi- och multilaterala samarbeten på försvarsområdet med de nordiska och baltiska länderna, liksom med andra länder, t.ex. , och . Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter utvecklar ett särskilt fördjupat försvarssamarbete med . Som ett utslag av detta kan nämnas att det i SOU 2018:31 föreslås en lag om operativt militärt stöd mellan och . Lagen syftar till att möjliggöra ett snabbare beslutsfattande om att, efter begäran från , sätta in svenska väpnade styrkor för att stödja med att hindra kränkningar av finskt territorium, samt att begära stöd från i form av militära styrkor för att möta ett väpnat angrepp mot eller för att hindra kränkningar av svenskt territorium. Betänkandet bereds i . Försvarsmakten deltar i de internationella samarbeten har på försvarsområdet, liksom i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Försvarsmakten bidrar också till ett förstärkt underrättelsesamarbete inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och EU:s krishanteringsförmåga. Målsättningen för det internationella försvarssamarbetet är att effektivare använda resurser och öka den operativa förmågan för det svenska försvaret. Den svenska försvarsförmågan syftar ytterst till försvar av det egna territoriet men ska också betraktas som en del i en gemenskap för stabilitet och säkerhet i . Försvarets radioanstalts uppgifter framgår av förordningen (2007:937) med instruktion för . Av förordningen fram- går bl.a. att har till uppgift att bedriva signal- spaning enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunder- rättelseverksamhet och anslutande förordning (1 §). ska enligt 2 § förordningen med instruk- tion för särskilt 1.följa förändringen av signalmiljön i omvärlden, den tekniska ut- vecklingen och signalskyddet, 2.fortlöpande utveckla den teknik och metodik som behövs för att bedriva verksamheten, och 3.utföra matematiska bedömningar av kryptosystem för totalför- svaret. Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter Enligt samma förordning ska därutöver upp- rätthålla kompetensen för de nationella behoven i fråga om krypto- logi (2 a §) samt biträda andra myndigheter vid värdering, utveck- ling, anskaffning och drift av signalspaningssystem (3 §). ska också stödja Försvarsmakten genom att utveckla metodik och utbilda personal inom signalspanings- området (3 a §), stödja Försvarsmaktens deltagande i internationella insatser med kompetens, personal och materiel (3 b §), vidmakthålla och utveckla signalreferensbibliotek för Försvarsmaktens behov (3 c §). På uppdrag av ska utföra prov och utveckling inom teleteknikområdet (3 d §). ska ha hög teknisk kompetens inom informationssäkerhetsområdet och får efter begäran stödja sådana statliga myndigheter och statligt ägda bolag som hanterar informa- tion som bedöms vara känslig från sårbarhetssynpunkt eller i ett säkerhets- eller försvarspolitiskt avseende. ska särskilt kunna stödja insatser vid nationella kriser med it-inslag, medverka till identifieringen av inblandade aktörer vid it-relaterade hot mot samhällsviktiga system, genomföra it-säkerhetsanalyser och ge annat tekniskt stöd. ska samverka med andra organisationer inom informationssäkerhetsområdet såväl inom som utom landet (4 §). Av Försvarets radioanstalts regleringsbrev framgår att myndigheten ska fortsatt utveckla och på begäran kunna placera ut tekniska detekterings- och varningssystem (TDV) vid de mest skydds- värda verksamheterna bland statliga myndigheter och statligt ägda bolag, som hanterar information som bedöms vara känslig från sår- barhetssynpunkt eller i ett säkerhets- eller försvarspolitiskt avseende. Av regleringsbrevet framgår vidare att myndigheten ska stödja Försvarsmakten i dess uppdrag att fortsätta analysera och ut- veckla förmåga att genomföra aktiva operationer i cybermiljön för ett förstärkt cyberförsvar. Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter Försvarsunderrättelseverksamhet bedrivs enligt särskild reglering i bl.a. lagen (2000:130) och förordningen (2000:131) om försvarsunderrättel- severksamhet, samt i lagen (2008:717) och förordningen (2008:923) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Av lagen om försvarsunderrättelseverksamhet framgår att försvars- underrättelseverksamhet ska bedrivas till stöd för svensk utrikes-, säkerhets-, och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet samt att försvarsunderrättelseverksamhet endast får avse utländska förhållanden. I verksamheten ingår att medverka i svenskt deltagande i internationellt säkerhetssamarbete. Lagen anger vidare att regeringen ska bestämma försvarsunderrättelseverksam- hetens inriktning. Inom ramen för denna inriktning får de myndig- heter som regeringen bestämmer ange en närmare inriktning av verksamheten. Inriktning av signalspaning i försvarsunderrättelse- verksamhet regleras i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelse- verksamhet, se avsnitt 3.3.5. Avgränsningen till utländska förhållanden innebär att försvars- underrättelseverksamheten typiskt sett ska inhämta, bearbeta, ana- lysera och delge sådan information om företeelser och förhållanden i andra länder som ger svenska beslutsfattare ett förbättrat underlag för beslut och bedömningar i utrikes-, säkerhets- och försvarspoli- tiska frågor eller för att skydda svensk personal som deltar i inter- nationella insatser. Verksamheten kan under vissa förhållanden även avse företeelser inom landet exempelvis om en organisation med verksamhet som utgör ett hot mot landet har sitt ursprung i ett annat land, men verkar genom representanter i eller genom att på annat sätt utnyttja resurser i . Det handlar då om att följa upp utländska förhållandens koppling till för att kunna bedöma hotbilden mot landet. Enligt 2 § förordningen om försvarsunderrättelseverksamhet ska försvarsunderrättelseverksamhet bedrivas av Försvarsmakten, För- svarets radioanstalt, och . Försvarsunderrättelseverksamheten ska fullgöras genom inhämt- ning (teknisk och personbaserad), bearbetning och analys av infor- mation samt rapportering till berörda myndigheter (2 § lagen om försvarsunderrättelseverksamhet). Lagen hänvisar till att det i lagen Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet finns vissa bestämmelser om teknisk inhämtning. De myndigheter som bedriver försvarsunderrättelseverksamhet får inte vidta åtgärder som syftar till att lösa uppgifter som enligt lagar eller andra föreskrifter ligger inom ramen för , Säkerhetspolisens och andra myndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggande verksamheter. Om det inte finns hinder enligt andra bestämmelser, får de myndigheter som bedriver försvarsunder- rättelseverksamhet emellertid lämna stöd till andra myndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggande verksamhet (4 § lagen om försvarsunderrättelseverksamhet). Försvarsunderrättelseverksamhet som består i att genom tekniska metoder, såsom signalspaning, in- hämta kommunikation anses inte utgöra en sådan åtgärd som avses i 4 §. Sådan verksamhet bedrivs nämligen inte på sådant sätt att den kan störa andra myndigheters verksamhet, och den syftar inte heller till att lösa en föreskriven uppgift för brottsbekämpande och brotts- förebyggande verksamhet (jfr prop. 2006/07:63 s. 48). Enligt 3 § lagen om försvarsunderrättelseverksamhet får de myndig- heter som ska bedriva försvarsunderrättelseverksamhet, etablera och upprätthålla samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och inte- rnationella organisationer. Enligt 3 § förordningen om försvarsunder- rättelseverksamhet får samarbetet ske endast under förutsättning att syftet med samarbetet är att tjäna den svenska statsledningen och det svenska totalförsvaret. Det anges vidare att de uppgifter som myn- digheterna lämnar till andra länder och internationella organisationer inte får vara till skada för svenska intressen. I den efterföljande para- grafen föreskrivs att myndigheterna ska anmäla frågor om att etablera och upprätthålla samarbetet och om viktiga frågor som uppkommer i samarbetet till (Försvarsdepartementet). Exempel på vad som utgör försvarsunderrättelseverksamhet är säkerhetspolitiska och militärstrategiska bedömningar, analyser av pågående och framtida konflikter, internationella terroristgrupper, cyberhot, massförstörelsevapen samt biografiska underrättelser som avser utländsk militär personal eller andra viktiga befattningshavare. Försvarsunderrättelseverksamheten går ut på att inom ramen för gällande inriktningar från uppdragsgivare upptäcka på förhand okända företeelser och uppgifter av relevans för dessa. Det kan exempelvis röra sig om uppgifter om nya hot mot svenska säkerhetsintressen, samhällsviktiga funktioner, eller mot svensk hemlig information Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter som inte får hamna hos främmande makt. Verksamheten innebär även att kartlägga redan kända företeelser och följa förändringar i dessa för att tidigt få kunskap om aktörers nya ambitioner, avsikter och för- mågor. Försvarsunderrättelseverksamhet är också ett centralt verktyg vid kartläggning i efterhand av händelser som oförutsett inträffat, i syfte att finna förklaringar till det inträffade samt för att kartlägga even- tuella ännu inte identifierade inslag i en inträffad händelse. Genom sådan uppföljning kan ytterligare underrättelseinformation produ- ceras som ger dels bättre förståelse för orsakerna bakom det in- träffade, dels kompletterande information om inslag som ännu inte identifierats, t.ex. kvarvarande oupptäckta hot. 3.3.1Försvarsmaktens underrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst Den underrättelseverksamhet som bedrivs inom Försvarsmakten kan i rättsligt hänseende i huvudsak hänföras till försvarsunderrättelse- verksamhet, militär säkerhetsunderrättelsetjänst och övrig militär underrättelseverksamhet. Den militära säkerhetstjänsten inbegriper, förutom säkerhetsunderrättelsetjänst, säkerhetsskydd och signalskydd. Av Försvarsmaktens arbetsordning framgår att det är chefen för den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must) som ska planera, leda, genomföra och följa upp försvarsunderrättelseverksamheten inom Försvarsmakten (11 kap. 1 § Försvarsmaktens föreskrifter med arbetsordning för Försvarsmakten, FFS 2016:2). Av lagstiftningen följer att försvarsunderrättelseverksamhet ska följa regeringens inriktning och Försvarsmaktens samt ett antal andra myndigheters närmare inriktning. Dessa inriktningar är hemliga. Rapportering sker kontinuerligt i form av föredragningar, dialo- ger och skriftliga rapporter. För att lösa sina uppgifter har Must ett antal egna källor och möj- ligheten att ha samarbeten med utländska myndigheter och inter- nationella organisationer. Must får även information från bland andra Försvarsmaktens och Försvarets radioanstalts uppgifter Säkerhetspolisen och inom ramen för gällande regelverk. Av 3 b § instruktionen för Försvarsmakten framgår att Försvars- makten särskilt ska leda och bedriva militär säkerhetstjänst.