sou · H6B320 · 2018-03-19 00:00:00 — 1.beslut att personen i fråga , lägst tre och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket hos en kapital- förmedlare, eller 2.beslut om sanktionsavgift. Det som föreskrivs i första–tredje styckena gäller även den som ingår i styrelsen för ett företag som är registrerat enligt 2 kap. 2 § eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot personer i en kapitalförmedlares ledning. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.3. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Av fjärde stycket följer att bestämmelserna också gäller i fråga om ledningspersoner i ett företag som är registrerat enligt 2 kap. 2 §, dvs. driver näringsverksamhet som möjliggör belöningsbaserad eller donationsbaserad gräsrotsfinansiering. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller ersättare för någon av dem kan bli föremål för in- gripande, om kapitalförmedlaren har befunnits ansvarig för en över- trädelse av penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripan- de enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om kapital- förmedlarens överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat över- trädelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att lednings- personen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det även vara fråga om när ledningspersonen under- låtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regel- bundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verk- samheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom be- slut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i en kapitalförmedlare eller ett företag som driver verksamhet efter re- gistrering enligt 2 kap. 2 §, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. Finans- inspektionen får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga, se vidare 4 och 5 §§. I 14–16 §§ finns bestämmelser om storlek på, beräkning av och beslut om sanktionsavgifter för fysiska personer med anledning av regel- överträdelser som avses i förevarande paragraf. 4 § Vid valet av ingripande ska ta hänsyn till hur all- varlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som har uppstått och graden av ansvar. får avstå från ingripande om 1. en överträdelse är ringa eller ursäktlig, 2.kapitalförmedlaren gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att kapitalförmedlaren gör rättelse, eller 3.någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot kapitalförmedlaren eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Det som anges i första–tredje styckena gäller även företag som är regi- strerade enligt 2 kap. 2 § och den som ingår i styrelsen för företaget eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.1, innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande, samt förut- sättningarna för att underlåta ett ingripande. Av tredje stycket följer att bestämmelserna också gäller i fråga företag som är registrerade enligt 2 kap. 2 § och ett sådant företags ledningspersoner. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. I första stycket finns en uppräkning av omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Enligt andra stycket får vid ringa eller ursäkt- liga överträdelser avstå från ett ingripande inte bara mot en kapital- förmedlare, utan även mot en fysisk person i förmedlarens ledning och ersättare för dem. Det bör dock sällan bli aktuellt att tillämpa denna grund för att avstå från ett ingripande mot en ledningsperson, eftersom ingripande enligt 3 § andra stycket förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. Ett ingripande får därutöver underlåtas om kapitalför- medlaren gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att förmedlaren gör rättelse, eller om någon annan myndighet har vid- tagit åtgärder, till exempel om redan har ingripit mot kapitalförmedlaren med stöd av bestämmelser i konsument- kreditlagen, och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. 5 § I försvårande riktning ska det beaktas om kapitalförmedlaren har begått en överträdelse eller om den fysiska personen tidigare orsakat en sådan överträdelse. I förmildrande riktning ska det beaktas om 1.kapitalförmedlaren eller den fysiska personen i väsentlig utsträckning genom ett aktivt samarbete har underlättat utredning, och 2.kapitalförmedlaren snabbt har upphört med överträdelsen, eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det som anges i första och andra styckena gäller även företag som är registrerade enligt 2 kap. 2 § och den som ingår i styrelsen för företaget eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.1, finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 4 §, ska beaktas vid val av ingripande mot en kapitalförmed- lare eller ett företag som är registrerat enligt 2 kap. 2 §, eller en fysisk person i ledningen för sådana förmedlare och företag. I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i för- svårande riktning. Särskild vikt bör fästas vid frågan om en ny över- trädelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. För en fysisk person i kapitalförmedlarens ledning ska endast beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som förmedlaren begått. Kapitalförmedlarens tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot förmedlaren. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om kapitalförmedlaren eller den fysiska ledningspersonen i fråga, i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om kapitalförmedlaren snabbt upphört med överträdelsen eller ledningspersonen i fråga snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det bör för regelns tillämpning krävas att kapitalförmedlaren självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att företag när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 4 § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den ifrågavarande bestämmelsen. Frågan om före- komsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts eller bli av mindre allvarlig art får bedömas från fall till fall. En pröv- ning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den nu behandlade bestämmelsen. 6 § Om någon som ingår i styrelsen i en kapitalförmedlare, eller är dess verkställande direktör, inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4, ska återkalla förmedlarens tillstånd. Det får dock ske bara om inspektionen först har påtalat för kapitalförmedlaren att personen inte uppfyller kraven och han eller hon, sedan en av inspektionen bestämd tid har gått, fortfarande ingår i styrelsen eller är verk- ställande direktör. I stället för att återkalla tillståndet, får besluta att en styrelseledamot eller verkställande direktör inte längre får vara det. In- spektionen får då förordna en ersättare. Ersättarens uppdrag gäller till dess företaget har utsett en ny styrelseledamot eller verkställande direktör. Det som anges om verkställande direktör i första och andra styckena gäller också en ställföreträdare eller ersättare för verkställande direktör. Paragrafen behandlar skyldighet att ingripa i de fall då en ledamot i styrelsen eller den verkställande direktören inte uppfyller lämplighetskraven. Liknande bestämmelser finns till exem- pel i 15 kap. 2 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 4 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 10 § lagen om betal- tjänster. Bestämmelsen gäller enbart kapitalförmedlare. För företag som driver verksamhet enligt lagen efter registrering finns i 7 § en bestämmelse som reglerar brister hos ett sådant företags ägar- och ledningskrets. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.1. 7 § får förelägga ett företag som är registrerat enligt 2 kap. 2 § att göra rättelse, om det efter en kontroll enligt 4 kap. 5 § visar sig att kravet i 2 kap. 2 § andra stycket 3 inte är uppfyllt. Om det är en innehavare som avses i 2 kap. 2 § andra stycket 3 som inte uppfyller kravet, får inspektionen förelägga innehavaren att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet därefter inte är kvalificerat eller, om innehavaren är en juridisk person, att byta ut den person i dess ledning som är diskvalificerad. Om ett föreläggande enligt första stycket inte följs, får Finansinspek- tionen förelägga företaget att upphöra med verksamheten. Paragrafen reglerar ingripandebefogenheter mot ett företag som tillhandahåller förmedlingstjänster vid belönings- baserad eller donationsbaserad gräsrotsfinansiering i de fall då åt- gärder måste vidtas med anledning av att kraven på företagets led- ningspersoner eller på personer med kvalificerat innehav i företaget inte är uppfyllda. Befogenheten för i andra stycket är inte för- enad med möjlighet för inspektionen att förelägga företaget att upp- höra med verksamheten, om den diskvalificerade innehavaren inte följer ett mot denne riktat föreläggande. Den enda ytterligare sank- tion som kan tas till mot en kvalificerad innehavare, som inte följer föreläggandet, är således att förena det med vite (21 §). Paragrafen är utformad (delvis) efter förebild av 9 §§ lagen om valutaväxling och annan finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.2. 8 § ska återkalla tillståndet för en kapitalförmedlare, om förmedlaren 1.har fått tillståndet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, 2.inte från det att tillstånd beviljades har börjat driva sådan verksamhet som tillståndet avser, 3.under en sammanhängande tid av inte har drivit sådan verksamhet som tillståndet avser, 4.har förklarat sig avstå från tillståndet, 5.har överlåtit hela sin verksamhet, eller 6.har försatts i konkurs eller om beslut har fattats om att företaget ska gå i likvidation. I fall som avses i första stycket 1–3 får i stället varning meddelas, om det är tillräckligt. Om enligt 57 § konsumentkreditlagen (2010:1846) har förbjudit kapitalförmedlaren att medverka vid förmedling av krediter till konsumenter och beslutet har fått laga kraft, får återkalla tillståndet för företaget. I paragrafen anges situationer då ska återkalla tillståndet för en kapitalförmedlare. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.1. För företag som driver verksamhet efter registrering efter 2 kap. 2 § finns ingen direkt motsvarighet till bestämmelsen. Om in- spektionen har förelagt ett sådant företag att upphöra med verksam- heten (se 2 § första och tredje styckena samt 7 § tredje stycket) ska dock företaget tas bort ur inspektionens register. Detta framgår av 2 kap. 2 § fjärde stycket. Första stycket 1 i förevarande paragraf avser inte uppgifter av typen rena felskrivningar som inte materiellt påverkar beslutet att bevilja eller inte bevilja tillstånd. Till skillnad från punkten 2 är punkten 3 tillämplig när verksamheten har börjat bedrivas. Som fram- går av 1 kap. 1 § fjärde stycket omfattar bestämmelsen även utländska filialer. Trots en återkallelse av tillståndet får en likvidator eller konkurs- förvaltare fortsätta verksamheten i syfte att avveckla den i samlad ordning (jfr 8 kap. 2 § konkurslagen, 1987:672).2 Finansinspek- tionen får dock besluta om hur avvecklingen av verksamheten ska ske (se 9 §). I vissa fall har möjlighet att i stället för att återkalla tillståndet meddela företaget en varning. Detta fram- går av andra stycket. Liknande bestämmelser som dem i första och andra styckena finns exempelvis i 15 kap. 3 § lagen om bank- och finansierings- rörelse och 8 kap. 11 § lagen om betaltjänster. Tredje stycket är tillämpligt enbart på förmedlingsverksamhet i samband med förmedling av finansiering genom lånebaserad gräs- rotsfinansiering som tillhandahålls privatpersoner av andra privat- personer eller av företag, förutsatt att konsumentkreditlagen är tillämplig (se 3 kap. 2 §). Enligt bestämmelsen har Finansinspektion- en möjlighet att återkalla tillståndet om förelagt kapitalförmedlaren att upphöra med verksamheten på grund av bristande kreditprövning enligt 57 § konsumentkreditlagen och föreläggandet vunnit laga kraft. måste i dessa fall utföra en självständig prövning av tillståndet och därefter bedöma om det ska återkallas. En motsvarande bestämmelse finns i 22 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. 9 § Om tillståndet återkallas, får besluta om hur av- vecklingen av verksamheten enligt denna lag ska ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksam- heten. Av paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.1, framgår Finansinspek- tionens befogenheter i anslutning till ett beslut om återkallelse av tillstånd. beslut får, om det förekommer flera olika verksamheter i kapitalförmedlaren, endast avse den som rör sådan verksamhet som avses i förevarande lag. Paragrafen har utformats efter förebild av 15 kap. 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Motsvarande rätt för finns också i till exempel 25 kap. 6 § lagen om värdepappersmarknaden, 8 kap. 12 § lagen om 2005/06:37 s. 43 f. betaltjänster och 23 § lagen om viss verksamhet med konsument- krediter. 10 § Om någon driver verksamhet enligt denna lag utan att vara berätti- gad till det, ska utfärda ett föreläggande om att verksam- heten ska upphöra. I fråga om verksamhet som kräver registrering enligt 2 kap. 2 §, ska inspektionen i stället utfärda ett föreläggande om att ansöka om registrering, och om det föreläggandet inte följs eller om registrering vägras, ett föreläggande om att verksamheten ska upphöra. Inspektionen får besluta hur avvecklingen av verksamheten ska ske. får förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att be- döma om lagen är tillämplig på en viss verksamhet. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.10.4, reglerar Finansinspek- tionens befogenheter då någon driver verksamhet som avses i lagen utan tillstånd enligt 2 kap. 1 eller 6 §, registrering enligt 2 kap. 2 § eller anmälan enligt 2 kap. 3 §, eller då osäkerhet råder om en viss verksamhet är tillstånds-, registrerings- eller anmälningspliktig. Para- grafen är utformad (delvis) efter förebild av 15 kap. 18 § första och tredje styckena lagen om bank- och finansieringsrörelse. Som fram- går av 1 kap. 1 § fjärde stycket förevarande lag omfattar bestäm- melsen även utländska filialer. 11 § Om en kapitalförmedlare har fått anmärkning eller varning enligt 1 §, får besluta att förmedlaren ska betala en sanktions- avgift. Avgiften tillfaller staten. I paragrafen regleras rätt att besluta om sank- tionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.1 (se även av- snitt 11.10.5). Bestämmelsen är tillämplig bara på företag som driver verksamhet enligt lagen med tillstånd, dvs. Av första stycket framgår att får besluta att en anmärkning eller varning ska kombineras med en sanktionsavgift. En förutsättning för att en sanktionsavgift ska kunna meddelas är alltså att har meddelat en anmärkning eller var- ning. Det är inte möjligt att kombinera förelägganden och förbud med sanktionsavgift. I dessa fall bör i stället vite användas (se 21 §). Bestämmelsen är utformad efter förebild av 15 kap. 7 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 8 § lagen om värdepappers- marknaden, 8 kap. 14 § lagen om betaltjänster och 25 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. Av andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Bestämmelser om avgiftens storlek och vilka omständigheter som ska beaktas vid dess bestämmande finns i 12 och 15 §§. 12 § Sanktionsavgift enligt 11 § ska uppgå till lägst och högst . Avgiften får dock inte överstiga av kapitalförmedlarens omsättning det närmast föregående räkenskapsåret. Om överträdelsen har skett under kapitalförmedlarens första verksam- hetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får omsättningen uppskattas. För en kapitalförmedlare som även driver annan verksamhet ska om- sättningen enligt första stycket avse endast den tillståndspliktiga verksam- heten enligt denna lag. Paragrafen behandlar sanktionsavgiftens storlek, vid andra överträdel- ser än dem mot penningtvättsregelverket (jfr 13 §). Bestämmelser om sanktionsavgifters beloppsnivåer finns bland andra 26 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter, 15 kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse och 25 kap lagen om värdepappersmark- naden. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.5. 13 § När det är fråga om en överträdelse av lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen gäller i stället för 12 § att sanktions- avgiften ska uppgå till lägst och som högst fastställas till det högsta av av kapitalförmedlarens omsättning närmast föregående räkenskapsår eller, i förekommande fall, motsvarande omsättning på kon- cernnivå, 2.två gånger den vinst som kapitalförmedlaren gjort till följd av regel- överträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 3.ett belopp i kronor motsvarande . Om överträdelsen har skett under kapitalförmedlarens första verksam- hetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får omsättningen uppskattas. Avgiften tillfaller staten. Det som anges i denna paragraf gäller även företag som är registrerade enligt 2 kap. 2 §. Paragrafen, som är utformad efter förebild av bland andra 14 § lagen om valutaväxling och annan finansiell verksamhet, gäller endast när sanktionsavgift ska bestämmas vid överträdelser av penningtvätts- lagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen, och är enligt fjärde stycket tillämpligt också på företag som driver verk- samhet efter registrering enligt 2 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.5. Av första stycket framgår att avgiften som lägst kan bestämmas till . Det högsta belopp som ska kunna bestämmas i ett enskilt ärende ska bestämmas till det största av de belopp som kan bli aktuella enligt punkterna 1–3. Det beloppsspann som bestäms enligt denna paragraf utgör således ramen för hur stor avgift som ska beslutas för en överträdelse. I 15 § anges de omständigheter som ska beaktas när avgiftens storlek fastställs inom detta spann. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av kapitalförmedlarens omsättning föregående räkenskapsår. Om över- trädelsen begås av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en kon- cern ska den högsta sanktionsavgiften bestämmas utifrån koncern- redovisningen (se vidare till exempel prop. 2016/17:173 s. 650). Om den juridiska person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen (1995:1554), är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter.3 Hur omsättning- en ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är brist- fällig framgår av 12 § andra stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget gjort till följd av regelöverträdelsen. Detta förut- sätter att vinsten kan beräknas, vilket framgår i bestämmelsen. Som vinst kan betraktas exempelvis ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestäm- mas till ett belopp i kronor motsvarande . 3 Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns olika typer av omsättning: omsättning från verk- samhet som redovisas enligt årsredovisningslagen, och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Därut- över finns omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredo- visning i försäkringsföretag. är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som mot- svarar bör därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktionsavgift meddelas. Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . I andra stycket anges att om överträdelsen har skett under insti- tutets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfällig får den uppskattas. Av tredje stycket framgår att avgiften tillfaller staten. I fråga om kapitalförmedlare följer det redan av 11 §. Paragrafen gäller dock även vid ingripande mot företag som driver verksamhet enligt lagen efter registrering enligt 2 kap. 2 §. För sådana företag gäller inte 1 och 11 §§. 14 § En sanktionsavgift för en fysisk person ska som högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 2.ett belopp som per i kronor motsvarade fem miljo- ner euro. Avgiften tillfaller staten. I paragrafen finns bestämmelser om det högsta belopp som sank- tionsavgiften ska kunna bestämmas till vid ingripande mot fysiska personer i en kapitalförmedlares ledning enligt 3 §. Bestämmelserna gäller endast vid överträdelser av penningtvättslagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Vid andra regelöverträdel- ser är det alltså inte möjligt att ingripa mot fysiska personer i led- ningen av en kapitalförmedlare eller ett företag som driver verksam- het med förmedling av finansiering som sker genom belöningsbaserad eller donationsbaserad gräsrotsfinansiering. Av första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det högsta av de belopp som kan bli aktuella enligt punkten 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bland annat utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till belopp i kronor som Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade 9,2276 svenska kronor.4 Av andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 11.10.3. 15 § När sanktionsavgiftens storlek bestäms, ska hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 4 § första stycket och 5 §, till kapitalför- medlarens eller den fysiska personens finansiella ställning samt, om det går att fastställa, till den vinst som gjorts till följd av regelöverträdelsen.