sou · H6B339 · 2018-06-01 00:00:00 — Målsättning om att träffa liknande överenskommel- ser . •Omfattning: Totalt . •Huvudsakligt innehåll: Överenskommelsen är särskilt riktad till insatser som ska öka tillgängligheten i barnhälsovården för grup- per som har sämre hälsa och tandhälsa och lägre vaccinationstäck- ning, genom utökade hembesök eller annan uppsökande verksam- het i främst socioekonomiskt utsatta områden. Överenskommelse om en patientmiljard •Tidsram: 2018. •Omfattning: 1 miljard. Av de totala medlen är avsedda som stimulansmedel till landstingen. Av dessa är hälften öronmärkta till utbetalning av medel för insatser för att införa för- stärkt vårdgaranti (baserat på förslagen i vårt första delbetänkande SOU 2017:53) och en lika stor del går till insatser som bidrar till att införa patientkontrakt. •Huvudsakligt innehåll: Målet med överenskommelsen är att bidra till utvecklingen av tillgängligheten till primärvården och samord- ningen av patienternas vårdinsatser. Överenskommelsen är i linje Nulägesbild: vad har hänt sedan förra delbetänkandet? med denna utrednings arbete. För att ta del av medlen inom över- enskommelsen ska landstingen uppnå ett antal krav. Landstingen ska bland annat: –Förbereda införandet av den förstärkta vårdgarantin inom pri- märvården som utredningen, God och nära vård, föreslår ska börja gälla 2019. –Landstingen ska rapportera vilka insatser som genomförs för att förbereda förändrade arbetssätt i enlighet med den förstärkta vårdgarantin. –Landstingen ska börja rapporteringen av måluppfyllelse för den förstärkta vårdgarantin till den nationella väntetidsdatabasen . –Landstingen ska se till att det finns dokumenterade rutiner för etablering av fast vårdkontakt som ska vara införda i verksam- heten. –Landstingen ska skapa förutsättningar för att patienten själv ska kunna välja tid till besök/behandling som passar patienten och verksamheten. Landstingen ska också skapa förutsättningar för breddinförande av webbtidsbokning via 1177. Kortare väntetider i cancervården •Tidsram: 2014–2018. •Omfattning: , varav 391 miljoner utgör stimu- lansmedel till landstingen. •Huvudsakligt innehåll: Överenskommelsen syftar bland annat till att ytterligare främja införandet av standardiserade vårdförlopp. Målet med överenskommelsen är förbättrad tillgänglighet inom cancervården genom kortare väntetider och minskade regionala skillnader. Införandet av vårdförlopp ska ge en mer sammanhållen vårdprocess kring patienten och öka nöjdheten hos cancerpatien- terna, bland annat genom bättre information och mer delaktighet. Nulägesbild: vad har hänt sedan förra delbetänkandet? •Tidsram: 2018. •Omfattning: Totalt , varav landstingen bidrar med och staten . •Huvudsakligt innehåll: Kvalitetsregistren ska utveckla delar som täcker primärvården samt den hälso- och sjukvård och omsorg som utförs av kommunerna, exempelvis vård på särskilda boenden. I linje med detta ska överenskommelserna bidra till att stärka pre- ventiva och sjukdomsförebyggande insatser inom hälso- och sjuk- vården. Stöd till riktade insatser inom området psykisk hälsa 2018 •Tidsram: 2018. Regeringen har för avsikt att fortsätta förstärk- ningen 2019 och 2020. •Omfattning: Totalt (ökning med 529 miljo- ner jämfört med ). 1 364 miljoner fördelas till kommuner och landsting/regioner för att möjliggöra utvecklingsarbete. En särskild satsning görs på primärvården. 220 miljoner av den utökade sats- ningen ska användas till att utveckla första linjens psykiatri för både barn och vuxna. •Huvudsakligt innehåll: Överenskommelsen lyfter särskilt fram att primärvårdens möjligheter att möta behovet av insatser för psykisk ohälsa är stora om det finns tillgång till adekvata metoder och arbetssätt och till personalresurser med rätt kompetens. Vidare menar man att primärvården också är en viktig aktör för att upp- täcka, diagnosticera och behandla kroppslig ohälsa hos personer med psykiska sjukdomar och psykiska funktionsnedsättningar. Nulägesbild: vad har hänt sedan förra delbetänkandet? En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess 2017–2018 •Tidsram: 2017–2018. •Omfattning: Totalt . Av dessa är 500 miljoner avsatta för ersättning till landstingen för rehabiliterings- insatser för lindrig och medelsvår psykisk ohälsa och långvarig smärta, och cirka 730 miljoner för landstingens utvecklingsarbete inom olika områden. •Huvudsakligt innehåll: Överenskommelsen syftar till att fortsatt stimulera kvalitetshöjande insatser inom hälso- och sjukvården för att förebygga eller förkorta sjukskrivning och främja kvinnors och mäns återgång i arbete. Det gäller bland annat kompetens- satsning i försäkringsmedicin, funktion för koordinering och ut- vecklingsarbetet inom utökat elektroniskt informationsutbyte. Särskilt viktigt är att kontakt tas mellan hälso- och sjukvården och arbetsgivare eller Arbetsförmedlingen, förutsatt att patienten ger sitt medgivande. I vårt första delbetänkande beskrev vi att SKL tillsam- mans med landstingen i ett pilotprojekt tagit fram en modell för ut- ökad uppföljning av primärvård, till väntetidsdatabasen (se vidare i SOU 2017:53, avsnitt 3.2.5). Den utvidgade modellen för nationell uppföljning av tillgänglig- het i primärvård stödjer färdplanen mot en god och nära vård bland annat genom uppföljningen av en förstärkt vårdgaranti. I flera lands- ting pågår förberedelser för att börja använda uppföljningsmodellen. Region och Region län skickar in data automatiskt till väntetidsdatabasen enligt den utökade uppfölj- ningsmodellen. Resultat presenteras på . Region , , , lands- tinget , Region , Region /samt har påbörjat arbetet med att införa den nya Nulägesbild: vad har hänt sedan förra delbetänkandet? Fler landsting har visat intresse för och vill få mer information av uppföljningsmodellen.62 I vårt första delbetänkande beskrev vi övergripande SKL:s innova- tionsprojekt ”Flippen”, som syftade till att utveckla nya patientcen- trerade arbetssätt inom primärvården (se vidare i SOU 2017:53, av- snitt 3.2.5). Projekttiden för Flippen gick ut och sedan vårt förra del- betänkande har projektet lämnat sin slutrapport. Sammanfattande slut- satser från projektgruppen i Flippen tillsammans med dess kontakt- personer i landsting och regioner är: •Det är framgångsrikt att systematiskt bli bättre på att förstå in- vånarnas behov, exempelvis genom tjänstedesign. •Primärvården behöver stödfunktioner i innovations- och utveck- lingsarbete. •Vårdcentraler behöver ett baspaket för data/statistik och stöd i att analysera detta. •Ett gott ledarskap på alla nivåer i organisationen är en av de abso- lut viktigaste framgångsfaktorerna. •Befintlig samverkan behöver utvecklas och nya aktörskonstella- tioner för samverkan behövs. Nätverk behöver utnyttjas i högre grad för att bli bättre på att dela kunskap med varandra. •Ersättningsmodeller som gynnar utvecklingsarbete behöver ut- vecklas. •Stöd att lätt och snabbt kunna pröva och införa modern teknik. Ett IT-stöd som ligger närmare verksamheterna, fångar och aggre- gerar behov och stödjer utveckling kring dessa. Denna funktion finns i mycket liten utsträckning . •Att gå från traditionellt förbättringsarbete till innovationer krä- ver ett mer utvecklat stöd än det som finns . Tillgänglighet i primärvården, . Flippen i primärvården, 2018. Nulägesbild: vad har hänt sedan förra delbetänkandet? kommuner och landstings Strategi för hälsa Strategi för hälsa beslutades av . Stra- tegin innebär att viktiga välfärdsverksamheter; skola, social- tjänst, vård och omsorg och hälso- och sjukvård ska styras och sam- ordnas för att främja hälsa och förebygga ohälsa. Detta genom att arbeta mot gemensamma mål, oavsett verksamhet. Det övergripande nationella målet är en god och jämlik hälsa för alla. Samtliga verksam- heters arbete och konkreta delmål värderas utifrån detta. I strategin formuleras gemensamma mål och indikatorer för Stra- tegi för hälsa . Målen är formulerade i beskrivande ter- mer, under tre övergripande målområden. Dessa ska sedan brytas ned och anpassas till respektive kommuns, landstings och regions förut- sättningar. De tre målområdena är: –God och jämlik hälsa. –God kvalitet. –Hållbart och uthålligt.64 64SKL, Strategi för hälsa, . 5Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet I detta kapitel beskrivs inledningsvis hur svensk hälso- och sjukvård är reglerad, med fokus på primärvårdsnivån. I anslutning till detta redogörs även för tidigare överväganden om ett nationellt uppdrag för primärvården. Därefter beskrivs hur den svenska primärvården ser ut , med fokus på den del av primärvården som organiseras i landstingens vårdval för primärvård. Slutligen resonerar vi kort om den prehospitala och mobila vårdens betydelse för en god och nära vård. 5.1Grundläggande reglering för hälso- och sjukvården 5.1.1Ett omfattande regelverk med patienten i centrum Det svenska hälso- och sjukvårdsrättsliga regelverket är omfattande. Det består av mer än 250 författningar, dvs. lagar, förordningar eller myndighetsföreskrifter. De lagar som är mest centrala för arbetet med detta delbetänkande är hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), patient- säkerhetslagen (2010:659), patientlagen (2014:821), patientdatalagen (2008:355) samt lagen (2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård. Hälso- och sjukvårdslagstiftningen är lagtekniskt sett utformad som en skyldighetslagstiftning i stället för en rättighetslagstiftning. Det innebär att den tar utgångspunkt i det allmännas ansvar för hälso- och sjukvården, inte patienternas eller befolkningens rättigheter. Hälso- och sjukvårdslagen (HSL) innehåller grundläggande och övergripande bestämmelser på hälso- och sjukvårdens område. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet har patientens ställning i vården tydliggjorts och stärkts på flera olika sätt i syfte att skapa en mer personcentrerad vård.1 Ipatientdatalagen (PDL) finns bestämmelser om behandling av per- sonuppgifter i hälso- och sjukvården som både syftar till att säker- ställa patientsäkerheten och skydda den enskildes integritet. I den lagen regleras vårdens informationshantering. I patientsäkerhets- lagen (PSL) finns generella bestämmelser om vårdgivarnas skyldig- het att bedriva ett patientsäkert arbete, behörighetsfrågor och skyl- digheter för hälso- och sjukvårdspersonal. Avsikten med patient- lagen (PL) är att tydliggöra paradigmskiftet som innebär att vården ska utgå från patienten i stället för vårdens organisation. I den lagen finns därför bestämmelser som ska främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Där finns även bestämmelser om vilken information som patienten ska få om bl.a. möjligheten att få en fast läkarkontakt eller fast vårdkontakt. trädde en ny lag (2017:612) om samordning vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård i kraft, som ersatte den tidigare s.k. betal- ningsansvarslagen, lagen (1990:1404) om kommunernas betalnings- ansvar för viss hälso- och sjukvård. Den nya lagen ger primärvården en tydligare samordnande roll, se avsnitt 7.4. 5.1.2Grundläggande principer för hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvården utvecklas ständigt. För att inte hindra en dyna- misk utveckling eller i onödan inskränka det kommunala självstyret har HSL utformats som en målinriktad ramlag. Det innebär att målen i lagen ska uppfyllas, men att de som är ansvariga inom vissa givna ramar är fria att anpassa genomförandet till särskilda förutsätt- ningar i ett geografiskt område eller invånarnas behov. I HSL anges bl.a. hälso- och sjukvårdens övergripande mål samt vissa grundläg- gande principer för hälso- och sjukvården. Dessa mål och principer är centrala när bestämmelser om hälso- och sjukvårdens styrning ses över. 1Se bl.a. prop. 2007/08:126, m.m.; prop. 2009/10:67, Stärkt ställning för patienten – vårdgaranti, fast vårdkontrakt och förnyad medicinsk bedömning; prop. 2013/14:106, Patient- lag och prop. 2016/17:106, Samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet En god hälsa och en jämlik vård Med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador samt sjuktransporter och omhändertagande av avlidna.2 Målet med hälso- och sjukvården är enligt HSL en god hälsa och en vård på lika villkor. Med en vård på lika villkor menas att vården ska vara jämlik.3 Det innebär att hela befolkningen vid behov och på lika villkor ska få del av hälso- och sjukvårdens tjänster. Möjligheten att få vård ska inte påverkas av förhållanden såsom ålder, kön, ut- bildning, nationalitet eller förmågan att ta egna initiativ. Därutöver utgör även könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörig- het, religion eller annan trosuppfattning, alla former av funktions- nedsättning och sexuell läggning lagstadgade diskrimineringsgrunder. Vilken vård man får ska inte heller bero på var man bor i landet. Hälso- och sjukvården ska även förebygga ohälsa.4 Målen komplet- teras av syftet med PL som ska stärka och tydliggöra patientens ställ- ning i vården och främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet.5 Hälso- och sjukvården ska styras utifrån de grundläggande etiska principer som har bestämt ska utgöra den etiska plattfor- men för prioritering i vården. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet (människovärdesprincipen). Den som har störst behov av hälso- och sjukvård ska prioriteras (behovs- och solidaritetsprincipen).6 Det är även viktigt att resurser i offentligt finansierad hälso- och sjukvård används så effektivt som möjligt. Vid val mellan olika verk- samheter eller åtgärder bör en rimlig relation mellan kostnader och effekt, mätt i förbättrad hälsa och förhöjd livskvalitet, eftersträvas (kostnadseffektivitetsprincipen).7 22 kap. 1 § HSL. 1981/82:97, om hälso- och sjukvårdslag, m.m., s. 112 f. 43 kap. 1 § första meningen och 2 § HSL. 51 kap. 1 § PL. 63 kap. 1–2 §§ HSL och 1 kap. 6 § PL. 74 kap. 1 § HSL. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet Dessa tre etiska principer, där kostnadseffektivitetsprincipen är underställd övriga principer, ska ligga till grund för prioriteringar i vården.8 Den etiska plattformen för prioriteringsbeslut syftar till att förstärka och fördjupa hälso- och sjukvårdslagens grundtema och mål, en god vård på lika villkor för hela befolkningen. Principen om god vård Hälso- och sjukvården ska bedrivas så att kraven på god vård upp- fylls.9 Begreppet god vård är väl etablerat men dess inne- börd har i viss mån förändrats över tid.10 Av 5 kap. 1 § HSL framgår att en god vård framför allt ska vara av god kvalitet med en god hygienisk standard som tillgodoser patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet. God vård är lätt tillgänglig, bygger på re- spekt för patientens självbestämmande och integritet samt främjar goda kontakter mellan patienten och personal. Regleringen innebär bl.a. att det i varje verksamhet ska finnas till- räckliga förutsättningar såsom personal, lokaler och utrustning för att bedriva en god vård. Det förutsätts även att verksamheten syste- matiskt och fortlöpande utvecklas och kvalitetssäkras.11 Kraven som räknas upp i lagen anger den yttre ramen för vad som krävs för att en god vård ska erbjudas. Det finns däremot inget som hindrar att ytterligare krav ställs upp eller att kraven specificeras närmare. Av förarbeten till HSL12 framgår att uttrycket ”lätt till- gänglig” inte enbart ska kopplas till geografiska förhållanden. Närhet måste förenas med lätt tillgänglighet även i andra avseenden. Det som avsågs var främst vårdmottagningarnas öppettider, jourtjänst- och förekomsten av köer inom hälso- och sjukvården.13 I vård- garantireformer har begreppet tillgänglighet framför allt kopplats till 8Riksdagens skrivelse 1996/97:186, Riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården, Prop. 1996/97:60, Prioriteringar inom hälso- och sjukvården, betänkande, 1996/97:SoU14, Prioriteringar inom hälso- och sjukvården. 95 kap. 1–2 §§ och 4 § HSL och 2 kap. 1 § PL. 2016/17:43, En ny hälso- och sjukvårdslag., s. 95. 1981/82:97, om hälso- och sjukvårdslag, m.m., s. 55 f. och s. 114 f.; Prop. 2005/06:50, Strategi för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade sjukdomar, s. 26 f och s. 53; Prop. 2005/06:115, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 46 f. 12HSL (1982:763). 1981/82:97, om hälso- och sjukvårdslag, m.m., s. 117. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet väntetider för kontakt och besök.14 Regeringen uttalade att lätt tillgänglig vård innebär att vården i första hand ska vara geogra- fiskt nära patienten, men i allt större utsträckning också nära patien- ten med hjälp av nya tekniska lösningar för till exempel kontakt och bedömning.15 Landstingen ansvarar för att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Öppen vård ska dessutom er- bjudas oavsett var patienten är bosatt. I 8 kap. 1–3 §§ HSL anges till vilka ytterligare grupper ska erbjuda en god hälso- och sjukvård. ska även verka för en god hälsa hos hela be- folkningen. I landstingens planeringsansvar ingår att planera sin hälso- och sjukvård med utgångspunkt i befolkningens behov av sådan vård. Planeringen ska även avse den hälso- och sjukvård som bedrivs av privata och andra vårdgivare. Kommunens ansvar som huvudman Varje kommun ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt de äldre eller personer med funktionsnedsättning som efter beslut av kom- munen bor i särskilt boende (läkarinsatser omfattas dock inte av kommunens ansvar). Även i sådan dagverksamhet som avses i 3 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) ska kommunen ansvara för hälso- och sjukvård åt dem som vistas i verksamheten. När det gäller hem- sjukvård ligger det primära ansvaret på landstingen även om kommu- nerna har fått befogenheter att erbjuda dem som vistas i kommunen hemsjukvård. Landstingen har även möjlighet att, genom en överens- kommelse med en kommun, överlåta skyldigheten att erbjuda hem- sjukvård.16 har alla landsting utom ingått sådana överenskommelser. En kommun får även sluta avtal med någon annan, exempelvis en privat vårdgivare, om att utföra de 2009/10:67, Stärkt ställning för patienten – vårdgaranti, fast vårdkontrakt och förnyad medicinsk bedömning. 2017/18:83, Styrande principer inom hälso- och sjukvård och en förstärkt vårdgaranti, s. 46. 1612 kap. 1–3 §§ och 14 kap. 1 § HSL. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet uppgifter som kommunen ansvarar för.17 Kommunen ska planera sin hälso- och sjukvård med utgångspunkt i befolkningens behov. Planer- ingen ska även avse den hälso- och sjukvård som erbjuds av privata och andra vårdgivare18 I den kommunala hälso- och sjukvården måste det finnas en eller flera medicinskt ansvariga sjuksköterskor (). För verksamheter som jobbar med rehabilitering kan det i stället finnas en arbetstera- peut, fysioterapeut eller sjukgymnast som är medicinskt ansvarig för rehabilitering (). och har ett särskilt medicinskt ansvar för att: •patienten får en säker och ändamålsenlig hälso- och sjukvård av god kvalitet, •det finns rutiner för att kontakta läkare och annan hälso- och sjuk- vårdspersonal vid behov, •patienten får den hälso- och sjukvård läkaren har bestämt, •rutinerna för läkemedelshantering är säkra, •besluten om delegering är patientsäkra, •anmälan görs till nämnd om en patient utsatts för all- varlig skada eller sjukdom i samband med vård och behandling eller utsatts för risk för det.19 Huvudmannen har det yttersta ansvaret för att säkerställa att vård erbjuds till de olika grupper som räknas upp i HSL. Vården kan ut- föras i egen regi, men måste inte göra det. Driften kan också läggas ut på en fristående vårdgivare, såsom idéburna eller privata aktörer. är landstingen tvungna att införa s.k. vårdvalssystem i primärvården som innebär att alla utförare som uppfyller av lands- tingen angivna villkor har rätt att utföra sådana hälso- och sjukvårds- tjänster och få ersättning enligt lokala principer. 1715 kap. 1 § HSL. 1811 kap. 2 § HSL. 19Socialstyrelsen, Medicinskt ansvarig sjuksköterska () och medicinskt ansvarig för rehabili- tering (), . Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet sjukvård drivs genom en vårdenhet som är direkt knuten till huvud- mannen är både huvudman och vårdgivare. har då olika ansvar i de olika rollerna. När en kommun eller ett landsting ingår avtal med en annan aktör om att utföra en uppgift som annars skulle ha utförts i egen regi, har huvudmannen kvar det yttersta ansvaret för verksamheten. Det in- nebär att den ska följa upp och säkerställa att entreprenören uppfyl- ler de bestämmelser som gäller för verksamheten. Huvudmännen har däremot ingen bestämmanderätt över vårdgivarens dagliga verk- samhet. Huvudmannen är dock skyldig att se till att den interna kon- trollen är tillräcklig samt att verksamheten bedrivs på ett i övrigt till- fredsställande sätt.20 Kommuner och landsting har alltså ett ansvar för att genom ex- empelvis relevanta krav i avtal med utförarna säkerställa att invånare får en god vård. Hälso- och sjukvårdsverksamhet med helt privat finansiering som tillhandahålls utan något offentligt uppdrag omfat- tas inte av huvudmannens ansvar. För verksamhet gäller lokaliseringsprincipen. Med kommuner avses det som tidigare kallades primär- och sekundär- kommuner, dvs. även landsting.21 Den innebär att kommuner och landsting får ha hand om angelägenheter av allmänt intresse inom kommungränsen. Kommuner och landsting har stor frihet att orga- nisera sin verksamhet. Det är tillåtet att bedriva verksam- het i kommunala bolag.22 Vård och omsorg får även överlåtas till pri- vata utförare.23 Grundläggande EU rättsliga principer i EUF-fördraget om likabehand- ling, icke-diskriminering, öppenhet, ömsesidigt erkännande och pro- portionalitet ska gälla i vårdvalssystem.24 Dessa principer ska alltid iakttas. Det innebär bl.a. att samma förutsättningar och samma krav ska ställas på såväl externa utförare som verksamhet i egen regi. Helt konkurrensneutralt kan det däremot aldrig bli eftersom landsting 206 kap. 6 § KL. 212 kap. 1 § KL. 2210 kap. 1 § KL. 237 kap. 3 § HSL och lagen om valfrihetssystem (2008:962). 24Artikel 2 f, 3, 5a-5b, 6-6b och 16-16c Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Prop. 2008/09:29, Lag om valfrihetssystem. Fördjupad analys av primärvårdens uppdrag och verksamhet och kommun fortfarande har kvar det yttersta ansvaret för att alla hälso- och sjukvårdstjänster tillhandahålls. 5.1.3Informationshantering i hälso- och sjukvården ska bestämmelser i allmänna data- skyddsförordning25 (dataskyddsförordningen) tillämpas på behand- ling av personuppgifter, i stället för personuppgiftslagen (1998:204, PUL). Grundläggande bestämmelser om informationshantering inom hälso- och sjukvård kommer i stället regleras av dataskyddsförord- ningen med kompletterande nationell allmän lagstiftning. Därutöver kommer kompletterande bestämmelser fortsatt finnas i patientdata- lagen (2008:355, PDL) men en del bestämmelser i den lagen försvin- ner eller ändras. Det pågår ett intensivt arbete med att genomföra EU:s dataskyddsreform i svensk rätt och samtliga författningar som reglerar behandling av personuppgifter ses över. Bestämmelser i måste framöver förhålla sig till dataskyddsförordningen och tolkas i ljuset av bestämmelserna i den. Vid behandling av personuppgifter i vårdgivares verksamhet som omfattas av brottsdatalagens (2018:000), som genomför EU:s data- skyddsdirektiv26, tillämpningsområde ska den lagen tillämpas i stället. Brottsdatalagen är avsedd att särskilt reglera behandling av person- uppgifter som sker i syfte att bekämpa brott, lagföra brott eller verk- ställa straffrättsliga påföljder. Den kommer t.ex. att gälla behandling av personuppgifter när vårdpersonal fullgör sin skyldighet att utfärda intyg och utlåtanden till polis, åklagare och domstol inom ramen för en brottmålsprocess (jfr SOU 2017:29 s. 183).