sou · H6B377 · 2018-11-01 00:00:00 — Därutöver anges i 5 kap. 4 § att kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. 57vemfargoravad.socialstyrelsen.se/sida/verksamhetschef 581 kap. 5 § i patientsäkerhetslagen (2010:659), ”Med vårdskada avses i denna lag lidande, kroppslig eller psykisk skada eller sjukdom samt dödsfall som hade kunnat undvikas om adekvata åtgärder hade vidtagits vid patientens kontakt med hälso- och sjukvården”. 59Socialstyrelsens allmänna råd till den gemensamma författningen avseende hälso- och sjuk- vård, socialtjänst, läkemedel, folkhälsa m. m. (Lag (1996:787). Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning 4.5.9Förarbeten till 5 kap. 4 § HSL Bestämmelsen i 5 kap. 4 § HSL som understryker vikten av att kvali- tetssäkra verksamheten motsvarar enligt propositionen En ny hälso- och sjukvårdslag (prop. 2016/17:43)60 31 § i den tidigare hälso- och sjukvårdslagen. Förarbeten till bestämmelsen återfinns i proposition 1995/96:176 s. 53 f och s. 104. Där anges bland annat att bestämmel- sen är ny för hälso- och sjukvårdslagen och att ingen av remiss- instanserna avstyrkte den. välkomnar förslaget och lyfter fram att det i många anmälningsärenden framkommer allvarliga resursmässiga brister som bidragit till felaktig medicinsk handläggning, där den enskilde yrkesutövaren ställts till svars men då huvudmannen inte kunnat fällas. föreslår därför ett tillägg till lagen. ”Den som bedriver hälso- och sjukvård skall också tillse att det finns organisatoriska och resursmässiga förutsättningar för att varje an- ställd skall kunna delta i kvalitetsarbetet.” Bestämmelsen gäller för all hälso- och sjukvård. I nämnda propo- sition anges vidare att kravet i första punkten 2a den äldre HSL mot- svarar 5 kap. 2 § HSL och innebär att vården ska vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behand- lingen. Detta bedöms i propositionen innebära att hälso- och sjuk- vården ska hålla en god personell och materiell standard och bedrivas av personal med adekvat utbildning och med behövlig teknisk ut- rustning i ändamålsenliga lokaler samt att dessa krav är av avgörande betydelse för vårdens kvalitet och patientsäkerhet. Vad gäller perso- nalens antal och kompetens, lokalernas utseende eller vilken utrust- ning som behövs anges att detta får avgöras från fall till fall. 4.5.10Vårdgivarens ansvar för kompetensförsörjningen I enlighet med vad som nämnts tidigare i detta betänkande ansvarar vårdgivaren för att hälso- och sjukvårdsverksamheten bedrivs på så- dant sätt att kraven på en god vård uppfylls. Det innebär att vården särskilt ska vara av god kvalitet med en god hygienisk standard, till- godose patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet, bygga på respekt för patientens självmedbestämmande och integri- 602016/17:43, s. 132. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning tet, främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjuk- vården. För att möjliggöra detta krävs tillgång till kompetent perso- nal i förhållande till de arbetsuppgifter som ska utföras. Vårdgivaren har därför krav på sig att ha ett ledningssystem61 för att bland annat enklare kunna bedöma och planera verksamheten. Vilket enligt ut- redningen är nödvändigt för planeringen av kompetensförsörjningen. Se vidare avsnitt 4.7.23. 4.5.11Hur ser tillgången och behovet av specialistsjuksköterskor ut? I utredningens uppdrag ingår bland annat att analysera och bedöma hälso- och sjukvårdens tillgång på och långsiktiga behov av specia- listsjuksköterskor. Utredningen har valt att presentera olika myn- digheters analyser och prognoser i fråga om tillgång och efterfrågan av framför allt specialistsjuksköterskor. I vissa fall presenteras även uppgifter om närliggande yrken som tillgång och behov av sjukskö- terskor eftersom sjuksköterskeexamen är ett krav för att kunna läsa vidare till specialistsjuksköterska. 4.5.12Antal specialistsjuksköterskor som antas och examineras Idet följande presenteras statistik från Universitets- och kanslers- ämbetet (UKÄ) angående antal programnybörjare på samtliga spe- cialistsjuksköterskeprogram vid universitet och högskolor och en- skilda utbildningssamordnare. I tabell 4.2 redogörs för antal programnybörjare på specialistsjuk- sköterskeprogrammet per de elva så kallade fasta inriktningarna62. 613 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659) samt föreskrifter (2011:9) om led- ningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. 62Högskoleförordningen Bilaga 2 – Examensordning. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning I tabell 4.3 nedan redogörs för antal programnybörjare på specialist- sjuksköterskeprogrammets så kallade öppna inriktning63 för /16. konstaterar i årsrapporten att det är svårt att prognostisera det framtida behovet av personal i olika yrken eftersom många faktorer är okända. De olika prognoser som gjorts är dock relativt samstämmiga med avseende på flera akademiska yrken inom vård och skola. Redan för drygt tio år Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning sedan prognostiserades en framtida brist för flertalet yrkeskategorier inom vård och skola. En tilltagande brist på sjuksköterskor, läkare, tandläkare och flertalet lärarkategorier förväntades då och har bli- vit kännbar i stora delar av landet. När det gäller antalet nybörjare på utbildningen till sjuksköterska kan en långsiktig och stabil gradvis ökning tydligt identifieras. Antalet nybörjare på sjuksköterskeutbild- ningen har gått från 4 825 /06 till 5 739 /16. Det motsvarar en ökning på . Utbildningen till sjuksköter- ska har ökat med avseende på nybörjare men ännu inte med avseende på examinerade. Efterfrågan på sjuksköterskor förväntas att öka ytterligare . () har följt upp sjuksköterskor som har tagit ut en examen och arbetat inom yrket, men sedermera lämnat det. I uppföljningen framkom att det 2014 fanns ungefär 111 000 indi- vider i arbetsför ålder som hade tagit ut en sjuksköterskeexamen.64 av sjuksköterskorna arbetade inom andra yrken och i en annan bransch än vad de utbildat sig för. (cirka 7 000 sjuksköterskor) av de sjuksköterskor som lämnat yrket skulle kunna tänka sig att återvända. De viktigaste faktorerna för att de som lämnat skulle kunna tänka sig att återvända till arbetet var högre lön, större möjligheter att styra över arbetssituationen och rimligare arbetsbelastning i förhållande till arbetstid.65 SCB konstaterar i rapporten och prognoser66 att det råder brist på nyutexaminerade specialistsjuksköterskor oavsett in- riktning. SCB:s prognos över tillgång och efterfrågan på arbetskraft till 2035 visar att sammantaget beräknas efterfrågan på hela gruppen öka med . hade cirka 50 200 förvärvsarbetande en specialistsjuk- sköterskeexamen. av dessa arbetar inom hälso- och sjukvård och inom äldreomsorg. Närmare 90 pro- cent av de i arbetskraften är kvinnor, andelen män väntas dock öka något fram . har antalet nybörjare på utbildningarna varierat mellan cirka 2 000 och 2 300 år- ligen. Trots riktade insatser för att öka antalet studieplatser är det svårt att urskilja en entydigt positiv trend för antalet 64SCB, Sjuksköterskor utanför yrket, temarapport 2017:3. 65UKÄ Årsrapport , Utbildning och arbetsmarknad, s. 9 ff. 66SCB, Trender och Prognoser 2017. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning I prognosen antas närmare 2 300 nybörjare på utbildning- arna mot specialistsjuksköterskeexamen . En genomsnittlig examensfrekvens på beräknas ge närmare 2 000 examinerade . Cirka tre av fyra bland dagens arbetskraft är eller äldre och pensionsavgångarna väntas därför bli mycket stora . Det är svårt att få en helt klar bild av den fram- tida tillgången på sjuksköterskor då det även finns en efterfrå- gan på dessa i . Givet att nytillskottet av specialistutbildade sjuksköterskor i huvudsak arbetar i beräknas tillgången i stort sett vara oförändrad . Den stora befolkningsök- ningen väntas medföra att efterfrågan på specialistut- bildade sjuksköterskor ökar, både inom hälso- och sjukvården och inom äldreomsorgen. Ett stort behov av bland annat geriatriksjuk- sköterskor väntas. Då tillgången i stort sett är oförändrad som efterfrågan väntas öka finns risk för tilltagande brist på specia- listutbildade sjuksköterskor under prognosperioden67. gör bedömningen att efterfrågan på hälso- och sjukvårdspersonal fortsätter att tillta. Tillgången på barnmorskor, sjuksköterskor och läkare sysselsatta i hälso- och sjukvård har, i för- hållande till befolkningen, ökat , med undantag för de specia- liserade sjuksköterskorna. Det relativa antalet yrkesutövare, beräknat per 100 000 invånare, ökar dock långsammare än . Tillgången på sjuksköterskor har ökat med en procent , men minskat i förhållande till befolkningen, med knappt en halv procent . Tillgången på specialistsjukskö- terskor har fortsatt minska, och . Efterfrågan överstiger tillgången för barnmorskor, för alla specialiserade läkare samt för både specialiserade och icke specialiserade sjuksköterskor.68 Samtliga landsting och regioner förutom en uppgav i Socialstyrel- sens enkät att efterfrågan på grundutbildade sjuksköterskor över- stiger tillgången. Flertalet av landstingen och regionerna bedömde att tillgången på specialistsjuksköterskor är otillräcklig för alla spe- cialiteter. Alla landsting och regioner uppgav att efterfrågan över- stiger tillgången på psykiatrisjuksköterskor. Sju landsting och regio- ner bedömde att det fanns en balans mellan tillgång och efterfrågan 67A.a., s. 80. 68Socialstyrelsen, Nationella planeringsstödet 2017, s. 7. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning för specialistsjuksköterskor inom vård av äldre. Rekryteringsläget framåt bedömdes vara oförändrat.69 av arbetsgivarna rapporterade att det råder brist på sjuksköterskor inom anestesi, intensiv- och operationssjuk- vård. För distriktsjuksköterskor uppgav att det råder brist på nyexaminerade och att det råder brist på de erfarna. För resterande specialistområden uppgav av arbetsgivarna att det råder brist på nyexaminerade och att det råder brist på de erfarna.70 Enligt Arbetsförmedlingens årliga rapport som presenterar fram- tidsutsikterna för omkring 200 yrken71 innebär den växande befolk- ningen, där framför allt antalet äldre blir fler, en ökad efterfrågan inom hälso- och sjukvårdsområdet. Antalet som jobbar inom yrkes- området har ökat och bedömningen är att det kommer att fortsätta öka även . Ökningen begränsas dock av re- kryteringssvårigheter eftersom för få har utbildats inom området . I fråga om specialistsjuksköterskor med olika inriktningar så råder det fortsatt brist på specialistsjuksköterskor i anestesi-, intensiv- och operationssjukvård. Arbetsgivare upplever även brist på specialist- utbildade sjuksköterskor inom övriga inriktningar72. Enligt arbets- givarna råder det även tydlig brist på både nyutexaminerade och yrkeserfarna grundutbildade sjuksköterskor.73 och har inom ramen för ett regeringsuppdrag74 om samverkan kring kompetensförsörj- ningen inom hälso- och sjukvården genomfört en pilotstudie om hur långt efter examen som sjuksköterskor väljer att påbörja utbildning som leder till specialistsjuksköterskeexamen och barnmorskeexa- men och efterföljande etablering på arbetsmarknaden. 69Socialstyrelsen, Nationella planeringsstödet 2017, s. 28. 70Socialstyrelsen, Nationella planeringsstödet 2017, s. 29. 71Arbetsförmedlingen, Var finns jobben? Bedömning , s. 22. 72SCB, Arbetskraftsbarometern , s. 48. 73SCB, Arbetskraftsbarometern , s. 47. 74Uppdrag om samverkan kring kompetensförsörjningsfrågor i hälso- och sjukvården (S2016/04992/FS). Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning I studien följs personer som erhöll sin sjuksköterskelegitimation något av läsåren 2000/01 (3 100 personer) eller 2007/08 (4 252 perso- ner) fram /2016. Ungefär hälften av personerna i respek- tive läsår som studerades, påbörjar studier mot specialistsjuksköterska eller barnmorska och att de som gör det ofta gör det ganska kort efter sjuksköterskelegitimationen. Av dem som påbörjar vidare studier är det som tar ut en examen. Det är inga större skill- nader mellan män och kvinnor vad gäller examensfrekvens men däremot är det skillnad i inriktning; vanligaste inriktningen för kvinnor är distriktssjuksköterska medan vanligaste inriktningen för män är intensivvård och ambulanssjukvård. Både innan och efter specialisering var flest verksamma inom slutenvård, men andelen ökade efter speciali- seringen. Den största skillnad i vilken näringsgren de var anställda innan jämfört med efter specialiseringen var inom primärvården. Där ökade andelen verksamma fem gånger från före specialisering till efter. Både innan och efter specialiseringen var flest anställda inom lands- tingen, men andelen inom privatägda aktiebolag ökade efter spe- cialisering.75 4.5.15Hälso- och sjukvårdens efterfrågan på specialistsjuksköterskor Genomströmningen av studenter inom de elva fasta specialists- inriktningarna och den tolfte öppna inriktningen är relativt hög. Trots detta visar prognoserna på en obalans mellan tillgång och behov avseende specialistsjuksköterskor. I betänkandet Högre utbildning (SOU 2015:70)76 understryks att utbildningsområdet hälso- och sjukvård (och social omsorg) haft den proportionellt kraftigaste tillväxten (+75 pro- cent) de . Trots detta tillhör hälso- och sjukvård ett av dagens problemområden i diskussionen om var brister på ar- betsmarknaden finns och prognoser och analyser visar på fortsatt brist på sjuksköterskor och specialistsjuksköterskor. De uppgifter som framkommit är dock endast prognoser och inte egentliga uppgifter från vårdgivarna vad bristen i detalj består i. 75Kartläggning av specialistsjuksköterskor och barnmorskor – en statistikpilot, om stati- stikpilot, och . 76SOU 2015:70, s. 230. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning Vilken typ av specialistsjuksköterskor saknas? Hur många saknas? Hur bedömer vårdgivarna bristen?77 Enligt arbetsgivarna inom vården möter specialistsjuksköterskeutbildningen inte vårdens behov. Det gäller till exempel frågor om utbildningens innehåll, men arbets- givarna anser även att det finns problem när det gäller lärosätenas dimensionering av utbildning och dess olika inriktningar. anser lärosätena att vårdens behov inte är tydligt beskrivna.78 av sjuksköterskorna arbetade inom andra yrken och i en annan bransch än vad de utbildat sig för.79 För att närma oss en detaljering beträffande den brist på specia- listsjuksköterskor som vårdgivarna ger uttryck för, har utredningen utöver ovanstående genomgång av vissa myndigheters prognoser, valt att tittat närmare på ett antal parametrar för att kunna avgöra om det är möjligt få fram vad som behövs avseende antal och inrikt- ningar. Parametrarna som valts för att kunna bedöma och analysera vår- dens behov av specialistsjuksköterskor är följande; arbetsidentifika- tion, ledningssystem, vårdgivarnas platsannonser och utvärdering av professionsmiljarden. Utredningen kommer också att beröra hur sjukfrånvaron ser ut inom hälso- och sjukvården. Utredningens val att ta med arbetsidentifikation för att analysera behovet av specialistsjuksköterskor både vad avser antal och inrikt- ningar är grundade i att de statistiska uppgifterna som systemet för arbetsidentifikation fångar in anges även information om sysselsätt- ning.80 4.5.16Arbetsidentifikation (AID) Arbetsidentifikation för kommuner och landsting (AID) är ett system för gruppering av arbetsuppgifter. AID är ett hjälpmedel för att kunna analysera lönebildningen på central och lokal nivå samt att ge underlag för viss planering. AID utgör således grunden för den partsgemen- samma lönestatistiken, vars främsta syfte är att förse parterna med ett gemensamt underlag till centrala och lokala förhandlingar. 77SCB Sjuksköterskor utanför yrket, temarapport 2017:3. 2017:86, s. 4. 79Se not 51. 80Se not 69. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning ger statistiken även allmän information om lönestrukturer, lönelägen, löneutveckling och sysselsättning. AID används som indelningsgrund för anställda hos medlemmar i och Landsting (SKL), Pacta, Akademiker , och Offentlig- anställdas Förhandlingsråd (OFR).81 AID utgörs av fem komponenter som tillsammans identifierar ”rimligt homogena” arbetsuppgifter. Grunden utgörs av en lista med etiketter som i vissa fall kompletteras med kod för: •Arvoderad tjänstgöring i kombination med statlig tjänst. •Arbetstidens förläggning för vissa anställda. •Specialitet inom vilken läkare är verksam/fullgör specialiserings- tjänstgöring. Etikett + 1 + 2 + 3 + 4 = AID Etikettlistan är en förteckning över arbetsområden bestående av eti- kett med kod och beskrivning samt exempel på benämningar. Eti- ketten beskriver arbetsområdet, och till varje etikett hör en kod om sex positioner. Till varje arbetsområde hör en förklarande beskriv- ning och i förekommande fall typexempel. Etiketterna är grupperade i ett antal huvudområden, till exempel ledningsarbete och handläg- gar- och administratörsarbete. Dessa grupperingar är inte avsedda för lönestatistik. Exemplen på benämningar för respektive etikett är inte uttömmande. Det är viktigt att kontrollera att kodens beskriv- ning överensstämmer med innehållet i det avsedda arbetet och att klassificering inte sker efter titel eller benämning. Samtliga anställda ska ha en etikett. 81Se webbplats kommuner och landsting (SKL). /download/18.60429e8b150adc9c2ba74620/1447666537804/_Arbetsidentifik ation(AID)_2015.pdf. Kommuner och Landsting, Akademiker , och . Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning Det är de faktiska, regelmässiga arbetsuppgifterna vid mättillfället som ska redovisas. Grundprincipen är att koden ska ange vad indivi- den gör, inte individens utbildning eller var individen arbetar. Om arbetsuppgifterna för en anställd kan hänföras till flera etiketter ska den etikett som ligger till huvudsaklig grund för lönesättningen gälla. Eftersom arbetsuppgifternas innehåll förändras med tiden bör varje individs kodning enligt AID ses över regelbundet. Ett gemen- samt klassificeringssystem för flera huvudmän innebär att vissa eti- ketter kan vara sektorsspecifika. Samtliga anställda hos de arbetsgi- vare från vilka SKL begär in uppgifter för ska klassificeras. Specialitet inom vilken läkare är verksam/fullgör specialiseringstjänstgöring (ST) Det är den specialitet inom vilken läkare är yrkesverksam som ska anges. För läkare under ST anges den specialitet tjänstgöringen avser. Klassificering av arbetsuppgifter som saknar eget arbetsområde För klassificering av arbetsuppgifter som saknar eget arbetsområde finns en kod som slutar med ”90” som endast ska användas i de fall då ingen annan kod är lämplig. Grundutbildade (legitimerade) sjuk- sköterskors arbetsuppgifter klassificeras med det vill säga som arbetsuppgifter utan eget arbetsområde. Sjuksköterskor som utför arbetsuppgifter för vilka det enligt AID- handboken82 inte krävs någon vidare- eller specialistutbildning83, eller motsvarande kompetens kodas med etiketterna 206010–206018 samt etikett 206021. Det innebär att anställningar på samma arbets- plats/klinik kan kodas olika beroende på vilka krav som ställs i an- ställningen. Onkologisjuksköterska och ögonsjuksköterska ska 82Se not 64. 83Se avsnitt 4.7.11. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning kodas med etiketten 206021. Allmänna sjuksköterskor som utför ar- betsuppgifter för vilka det inte krävs vidare- eller specialistutbild- ning, kodas med etikett 206090. Etikett 206023 ”sjuksköterska, spe- cialistfunktion” svarar ofta för egen mottagning eller motsvarande. Distriktsjuksköterskor och barnmorskor kodar efter mest-kriteriet med etikett 205011 eller 206011. För att en sjuksköterska enligt ska kodas med etiketter mellan 206010–206018 samt etikett 206021 krävs att den anställde utför arbetsuppgifter för vilka det krävs vidare- eller spe- cialistutbildning eller motsvarande kompetens förvärvad på annat sätt. Det innebär att anställningar på samma arbetsplats eller klinik kan kodas olika beroende på vilka krav som ställs i anställningen. Onkologisjuksköterska och ögonsjuksköterska ska kodas med eti- kett 206021. Sjuksköterska som utför arbetsuppgifter för vilka det inte krävs vidare- eller specialistutbildning, allmän sjuksköterska, kodas med etikett 206090 det vill säga att en sjuksköterska anses ut- föra arbetsuppgifter utan eget arbetsområde. Etikett 206023 ”sjuk- sköterska, specialistfunktion” svarar ofta för egen mottagning eller motsvarande. Distriktssköterskor och barnmorskor kodas antingen med etikett 205011 eller etikett 206011. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning 84Se not 81. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning Etikettgrupp sjuksköterskor och specialistsjuksköterskor Utredningen har begärt ut uppgifter om antal anställda och arbets- uppgifter från fyra landsting85 för sjuksköterskor och specialistsjuk- sköterskor. Kodningen (kod/etikett) avser arbetsuppgifterna för samtliga anställda inom respektive landsting 2017 (nov.) och en ögon- blicksbild för . Av framgår att av totalt 1 913 stycken anställda sjuksköterskor inklusive specialistsjukskö- terskor, är 1 102 av dessa grundutbildade sjuksköterskor som kodats med etiketten – sjuksköterska allmän – det vill säga en klassificering som saknar eget arbetsområde och som enligt AID-handboken86 endast ska användas ”då ingen annan kod är lämplig”. Uppgifterna visar på nära nog identisk spridning (1 125 individer är eti- ketterade som sjuksköterska allmän och 708 specialistsjuksköterskor 85Blekinge, , och . 86Se not 81. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning fördelat på olika inriktningar). Avseende de övriga landstingen ser för- delningen mellan sjuksköterskor och specialistsjuksköterskor ungefär likadan ut med av sjuksköterskekåren som etiketteras som sjuksköterskor utan eget arbetsområde.87 Av tabellen enligt ovan, som utgör ett axplock av etiketter för personal inom hälso- och sjukvården, framgår att legitimerade sjuk- sköterskor utför arbetsuppgifter som saknar eget arbetsområde, där det enligt AID inte krävs en vidare- eller specialistutbildning. Vilka arbetsuppgifter som avses framgår inte. Beträffande exempelvis en specialistsjuksköterska inom medicin/ kirurgi framgår av tabellen att sjuksköterskan utför arbetsuppgifter för vilka det krävs vidareutbildning eller specialistutbildning med in- riktning mot medicinsk och kirurgisk vård. Utredningen vill påpeka att detta inte helt är korrekt eftersom det endast är ett fåtal arbets- uppgifter som kräver vidareutbildning eller specialistsjuksköterske- utbildning i vården. Exempelvis barnmorskor som efter ansökan hos kan få rätt att förskriva läkemedel i födelsekontrolle- rande syfte.88 Att vårdgivaren är skyldig att planera, leda och kontrollera verksam- heten på ett sätt som leder till att kravet på god vård i HSL upprätt- hålls framgår av PSL.89 Av föreskrifter (2011:9)90 framgår att vårdgivaren ansvarar för att det finns ett ledningssystem för detta. Mot denna bakgrund begärde utredningen ut samtliga landstings och regioners ledningssystem och då särskilt de delar som avser kompetensförsörjningsplaneringen av sjuksköterskor och specialist- sjuksköterskor. De inkomna handlingarna visar att de flesta lands- ting saknar ett ledningssystem för dessa frågor. Det som inkommit och som utredningen tittat närmare på liknar kompetensförsörj- ningsprognoser och verksamhetsrapporter från föregående år. 87Se bilaga 4. 88Se avsnitt 3.7.11 och 3.7.12. 893 kap. 1 §, samt avsnitt 3.7.4 nedan. 90Om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete, se avsnitt 3.7.7 nedan. Hälso- och sjukvården – nulägesbeskrivning Region har till exempel inkommit med två sam- manställningar med rubriken där man i allmänna ordalag beskriver hur behovet från föregående år ger en analys av det långsiktiga behovet, som följer. •Att nästan samtliga produktionsenheter bedömer att behovet av sjuksköterskor kommer att öka . •Att det även föreligger ett fortsatt behov av ökad andel specialist- sjuksköterskor.