sou · H6B368 · 2018-08-22 00:00:00 — När det gäller assisterad befruktning inom utländsk hälso- och sjukvård föreslås att samtycke även fortsätt- ningsvis bör utgöra grund för faderskap, förutsatt att den assisterade befruktningen har utförts vid behörig sjukvårdsinrättning och att barnet har rätt till information om donatorns identitet. Samma regler föreslås i fråga om samtycke som grund för föräldraskap. Utred- ningens förslag har remissbehandlats och bereds i Justitiedeparte- mentet. Regeringens målsättning är att åstadkomma en jämlik reglering som inte utan tungt vägande skäl skiljer på personer beroende på sexuell läggning eller kön. Det är lämpligt att, med beaktande av den fortsatta beredningen av frågan om samtycke som grund för föräld- raskap och utifrån barnets bästa, på nytt undersöka frågan om en föräldraskapspresumtion. Utredaren ska ta ställning till om, och i så fall under vilka förutsättningar, föräldraskapet för en make eller regi- strerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsva- rande sätt som faderskapet presumeras för en gift man. Om utredaren bedömer att en föräldraskapspresumtion bör införas, ska utredaren även ta ställning till när en sådan presumtion ska kunna hävas. Enklare och modernare regler om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta I de fall faderskapspresumtionen inte gäller, behöver ett faderskap eller ett föräldraskap fastställas genom en bekräftelse eller en dom. En sådan bekräftelse ska göras skriftligen och bevittnas av två perso- ner. Bekräftelsen ska godkännas av socialnämnden och av modern eller en för barnet särskilt förordnad vårdnadshavare. De flesta barn som föds i har ogifta föräldrar. Nuvarande ordning för att bekräfta ett faderskap eller föräldraskap upplevs av många som omständlig, omodern och som ett ifrågasättande av val av Handläggningen av dessa bekräftelser verkar också i prak- tiken skilja sig åt mellan olika socialnämnder, dvs. reglerna tillämpas inte enhetligt. I syfte att förenkla processen för bekräftelse av faderskap och för- äldraskap för sambor som får barn inledde och Kommuner och Landsting 2012 ett gemensamt projekt – Jag vill ha föräldrar. Den behovsanalys som låg till grund för projektet visade att många föräldrar, liksom berörda handläggare, upplever processen som otidsenlig och ojämlik. Inom ramen för projektet och utifrån gällande regler har det bl.a. lämnats förslag på hur kommunikationen mellan och socialnämnderna i ärenden om faderskap och föräldraskap skulle kunna digitaliseras för att förenkla processen och göra den mer rättssäker. Lagändringar i syfte att modernisera förfarandet för bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta har gjorts i andra nordiska länder. Exempelvis är det i och numera möjligt att bekräfta ett faderskap eller ett föräldraskap redan i samband med mödravården. I har man kommit långt med att digitalisera processen för fastställande av faderskap och föräldraskap. Mot denna bakgrund ska utredaren undersöka hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta tillämpas och lämna förslag på hur regleringen kan moderniseras och förenklas. Utredaren ska i det sammanhanget beakta vikten av att fastställda faderskap blir korrekta och de möjligheter som digitaliseringen kan erbjuda för att förenkla förfarandet. En översyn av reglerna om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap För att utreda ett faderskap behöver det ibland göras en rättsgenetisk undersökning. En sådan undersökning kan aktualiseras både inom ramen för socialnämndens utredningar om faderskap och i fader- skapsmål vid domstol. En rättsgenetisk utredning i ett faderskaps- ärende kan endast framtvingas av domstol. Särskilda regler om detta finns i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap (blodundersökningslagen) och förordningen (1969:624) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap (blodunder- sökningsförordningen). Den nuvarande regleringen på området tillkom i när blod- undersökning var den mest använda typen av rättsgenetisk under- sökning vid fastställande av faderskap. är faderskaps- undersökningar helt baserade på DNA-analyser. DNA-analyser kan göras på allt slags vävnad, t.ex. blod eller munskrap, som sker genom s.k. topsning. Analyserna har mycket hög tillförlitlighet. I de allra flesta fall går det att med säkerhet utesluta en felaktigt utpekad man i ett faderskapsärende och det är även möjligt att med en mycket hög grad av sannolikhet utpeka en viss man som far. Enligt blodundersökningsförordningen ska sådana blodprov som avses i blodundersökningslagen undersökas genom Rättsmedicinal- verkets försorg. utreds faderskapet för cirka 2 000 barn vid verket, vilket motsvarar av alla levande födda barn . Det finns dock privata laboratorier, både i och utomlands, som erbjuder rättsgenetiska undersökningar i faderskaps- ärenden, ofta till en lägre kostnad än om undersökningen utförs av . Även om regleringen i viss mån har anpassats till utvecklingen på området, är det fråga om en reglering som är uppbyggd efter en tek- nik som inte längre används och som behöver moderniseras. Även berörda myndigheter har pekat på behovet av att se över regleringen i olika avseenden. Som nämnts har och Social- styrelsen framhållit bl.a. att rättsläget behöver klargöras när det gäl- ler möjligheterna för kommuner och domstolar att vända sig till privata laboratorier för rättsgenetiska analyser i faderskapsärenden. Utredaren ska mot denna bakgrund se över blodundersökningslagen och blodundersökningsförordningen och särskilt överväga följande frågor. Rättsgenetisk undersökning av vävnadsprov från avlidna Enligt blodundersökningslagen kan domstolen förordna om en rätts- genetisk undersökning beträffande modern, barnet, den man som är utpekad som far eller, i ett mål om hävande av faderskapspresumtion, den äkta mannen. Dagens DNA-teknik gör det möjligt att få klarhet i en fader- skapsfråga på sätt som inte var möjliga när blodundersökningslagen kom till. Genom DNA-teknik är det möjligt att analysera humanbiologiskt material, s.k. vävnad eller vävnadsprov, från avlidna personer. har i fallet Jäggi mot (dom ) ansett att ett barns intresse av att få faderskapsfrågan utredd var så starkt, att barnet kunde grunda ett anspråk på att det skulle tas ett DNA-prov på en avliden och begraven mans kvarlevor på arti- kel 8 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, (jfr mot , dom ). När det gäller möjligheterna att använda sig av vävnadsprov från avlidna har framhållit att rättsläget behöver klar- göras. I de fall en man före dödsfallet har samtyckt till att vävnads- prov lämnas ut för att utreda faderskapet, kan provet lämnas ut från hälso- och sjukvården för analys. Om ett sådant samtycke saknas, är det oklart om blodundersökningslagen kan anses tillämplig. Enligt tolkas regleringen olika av domstolar, vilket har lett till att vissa domstolar har förordnat om prov på en avliden medan andra har ansett att det inte är möjligt utan uttryckligt stöd i lag (Ju2005/02972/L2, jfr även NJA 1997 C 36). Även när det gäller hälso- och sjukvårdens och andra myndig- heters hantering av vävnadsprov, bl.a. möjligheten att lämna ut väv- nadsprov, har det ansetts finnas ett behov av en tydligare reglering. pågår en översyn av den lagstiftning som reglerar hanteringen av vävnadsprover och information om proverna i bio- banker (dir. 2016:41). Den särskilda utredaren ska enligt direktiven bl.a. analysera och vid behov lämna förslag om huruvida det i undan- tagsfall och i enlighet med den nya dataskyddsförordningen ska vara möjligt att lämna ut vävnadsprover och personuppgifter från bio- banker för utredning av föräldraskap. Uppdraget ska i denna del redovisas . Det pågår även en utredning om stärkt integritet i verksamhet, som bl.a. ska analysera hur regleringen av verkets hantering av humanbiologiskt material bör se ut och som ska redovisas (dir. 2016:75). Utredaren ska därför överväga om det bör införas regler om att en domstol ska kunna förordna om en rättsgenetisk undersökning av vävnadsprover från en avliden man och i så fall under vilka förut- sättningar. Utredaren ska samråda med Utredningen om regleringen av biobanker (S 2016:04) och även hålla sig informerad om och be- akta det arbete som sker i Utredningen om dataskydd vid Rätts- medicinalverkets verksamhet (Ju 2016:18). Bör möjligheten att förordna om ny rättsgenetisk undersökning utökas? Blodundersökningslagen tillkom mot bakgrund av förbättrade möj- ligheter att efter genomförd blodundersökning utesluta felaktigt utpekade män. Förordnande om blodundersökning eller annan rätts- genetisk undersökning kan därför ske i mål om hävande av en fader- skapspresumtion och i mål om fastställande av faderskap. Lagen syftar däremot inte till att det ska finnas en obegränsad möjlighet att genom en rättsgenetisk undersökning få ett redan fastställt fader- skap kontrollerat. Möjligheterna till en undersökning är i dessa fall begränsade, vilket har motiverats med att relationerna mellan ett barn och den som anses vara far inte ska störas i onödan (prop. 1982/83:8 s. 7). Om faderskapet har fastställts genom en bekräftelse eller genom en dom som har fått laga kraft, får domstolen förordna om en rätts- genetisk undersökning endast om det efter bekräftelsen eller domen har framkommit omständigheter som ger anledning till antagande att någon annan man än den som har fastställts som far har haft sam- lag med modern . Det krävs alltså att den som åberopar de nya omständigheterna inte har känt till dessa tidi- gare. I förarbetena till regleringen sägs att den vetenskapliga utveck- lingen beträffande blodundersökningar i sig inte bör utgöra ett till- räckligt skäl för ett förordnande om ny undersökning. Vidare uttalas att det inte bör införas en möjlighet att utföra ny blodundersökning på de män utöver fadern som tidigare blivit blodundersökta och ute- slutna, med hänsyn bl.a. till den rättsosäkerhet som detta skulle med- föra (prop. 1982/83:8 s. 7 och 13). Enligt har detta fått till följd att det inte anses möjligt att förordna om rättsgenetisk undersökning beträffande en man som har undersökts och uteslutits, även om den tidigare undersökningen inte har gjorts med DNA-analys. Mot bakgrund av den vetenskapliga utvecklingen i fråga om att klarlägga faderskap anser att denna begränsning är rimlig ut- ifrån barnets rätt till vetskap om sitt ursprung. har prövat frågan om huruvida rätten till respekt för privat- och familjelivet i artikel 8.1 i Europakonven- tionen kan läggas till grund för ett förordnande om DNA-undersök- ning avseende en man som har genomgått en blodundersök- ning och mot vilken faderskapstalan har ogillats. Frågan besvarades nekande. konstaterade att ett förordnande om DNA-undersökning skulle gå utöver regleringen i blodundersök- ningslagen och därmed inte uppfylla de krav på förutsebarhet som gäller enligt artikel 8.2 i konventionen och strida mot grundlags- skyddet för den fysiska integriteten. Blodundersökningslagen inne- fattar en avvägning mellan de motstående intressen som har bety- delse enligt artikel 8, låt vara att avvägningen inte fullt ut återspeglar den möjlighet som genom DNA-tekniken finns att få klar- het i faderskapsfrågan genom ett enkelt salivprov. Enligt kan artikel 8 därför inte som svensk lag leda till en längre gående skyldighet att medverka vid en undersökning (Högsta dom- stolens beslut , mål nr Ö 4333-15). Utredaren ska mot denna bakgrund överväga om nuvarande ord- ning i fråga om möjligheten att förordna om ny rättsgenetisk under- sökning är ändamålsenlig eller om det finns skäl för en utökad möjlighet. Vem bör kunna göra rättsgenetiska faderskapsundersökningar? Enligt blodundersökningsförordningen ska sådana blodprov som avses i blodundersökningslagen undersökas genom Rättsmedicinal- verkets försorg. Andra undersökningar som gäller ärftliga egen- skaper än blodundersökning ska utföras av en sakkunnig som har godkänts av . Det finns dock ett antal privata laboratorier, både i och utomlands, som erbjuder rättsgene- tiska undersökningar i faderskapsärenden, ofta till ett lägre pris. Fråga har uppkommit om rättsgenetiska faderskapsundersökningar som har förordnats av domstol eller anmodats av socialnämnd kan utföras av privata laboratorier. Frågan är omdiskuterad i kommu- nerna och anser att det bör klargöras vem eller vilka som är behöriga att analysera sådana undersökningar. medicinalverket har begärt ett klargörande i frågan, bl.a. med hän- visning till att allt fler kommuner upphandlar privata laboratorier för faderskapsundersökningar. Utredaren ska undersöka om det är lämpligt och ändamålsenligt att även andra aktörer än ska kunna utföra rättsgenetiska undersökningar i faderskapsärenden. Om utredaren föreslår att även andra aktörer ska kunna utföra sådana undersök- ningar, ska utredaren överväga vilka krav som bör ställas på dessa aktörer för att säkerställa rättssäkerheten i verksamheten, bl.a. om det finns behov av åtgärder för att garantera analyssvar med mycket hög tillförlitlighet. En viktig fråga att uppmärksamma är också att det skapas förutsättningar för konkurrensneutralitet mellan de aktö- rer som ska bedriva verksamhet. Även frågan om hur verksamheten påverkas av att regler i fråga om offentlig upphandling skulle bli tillämpliga bör analyseras i sammanhanget. Förslag till författningsändringar och andra åtgärder Utredaren ska utifrån de ställningstaganden som görs föreslå de för- fattningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga eller lämpliga. Utredaren ska i de förslag som lämnas eftersträva en köns- neutral lösning. Utredaren ska redovisa vilka konsekvenser de förslag som lämnas får för barn. Utredaren ska vidare redovisa om förslagen har någon på- verkan på jämställdheten mellan kvinnor och män. Utredaren ska bedöma förslagens ekonomiska konsekvenser och konsekvenser i övrigt för enskilda, företag och det allmänna. Om förslagen medför ökade kostnader för det allmänna, ska förslag till finansiering redovisas. Genomförande och redovisning av uppdraget Utredarens arbete ska ske med utgångspunkt i att barnets bästa ska placeras i främsta rummet. Utredaren ska även i övrigt beakta de rättigheter som barn tillerkänns i FN:s konvention om barnets rättigheter (), däribland rätten till att få kunskap om sitt ursprung. Utredaren ska även beakta grundläggande fri- och rättigheter i regeringsformen och . Utredaren ska i sitt arbete beakta den grundläggande målsätt- ningen att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, kön eller könsidentitet. Utredaren ska i sina förslag beakta konsekvensen av att steriliseringskravet och förbudet mot bibe- hållen fortplantningsförmåga vid ändrad könstillhörighet har avskaf- fats. Utredaren ska utöver vad som redan särskilt angetts hålla sig in- formerad om och beakta relevant arbete som pågår inom . Synpunkter ska inhämtas från , Socialstyrel- sen, Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, och Kommuner och Landsting. Utredaren ska i övrigt in- hämta synpunkter från berörda myndigheter och organisationer i den utsträckning som utredaren finner lämpligt. Utredaren ska redovisa gällande rätt och eventuellt pågående lag- stiftningsarbete i andra nordiska länder och i övrigt göra de inter- nationella jämförelser som anses befogade. Utredaren ska uppmärk- samma och beakta internationella åtaganden på området. Utredaren får ta upp sådana närliggande frågor som har samband med de frågeställningar som ska utredas. Uppdraget ska redovisas . Barn och ungas perspektiv på föräldraskap och ursprung: Underlag för utredningen om faderskap och föräldraskap Rapportförfattare: , legitimerad psykolog, filosofie doktor i psykologi vid . Underlag insamlat och analyserat av: och , psykologstudenter , samt och , psykologstudenter . Föreliggande rapport baseras på en intervjustudie där 18 personer berättat om sina erfarenheter av föräldraskap och biologiskt ur- sprung. Deltagarna är barn, ungdomar och unga vuxna som vuxit upp i regnbågsfamiljer och/eller blivit till genom spermadonation. De resultat som framkommer i studien kan sammanfattas som fyra centrala rättsliga intressen för barn som blir till i regnbågsfamiljer eller med könscellsdonation: att det sociala och rättsliga föräldraskapet bör överensstämma, att lagen bör utformas så att den är lika för alla, att föräldraskap bör fastställs snabbt och enkelt samt att lagstiftningen bör underlätta barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Dessa intressen diskuteras i relation till nuvarande och föreslagen framtida svensk lagstiftning. Rapporten utgör underlag till Utred- ningen om faderskap och föräldraskap (Ju 2017:07). finns en stor mångfald i människors sätt att bilda familj. Om, hur, när, var och med vem vi får barn kan se helt olika ut i olika personers liv. När ett barn föds fastställs ett rättsligt föräldraskap för en eller två personer. Detta rättsliga föräldraskap sammanfaller ofta, men inte alltid, med det sociala föräldraskapet (de som står för om- sorgen om barnet och som barnet uppfattar som sina föräldrar). Lag- stiftningen har genomgått flera förändringar som öppnat fler möjligheter för lesbiska par och ensamstående kvinnor att få barn med assisterad befruktning, och möjligheter för samkönade par att dela rättsligt föräldraskap om gemensamma barn. För lesbiska par finns flera vägar till gemensamt föräldra- skap (, 2016). Paret kan vända sig till en svensk eller utländsk fertilitetsklinik för assisterad befruktning med donerad sperma, eller göra en insemination hemma med sperma donerad från en vän eller bekant. Vid fastställande av rättsligt föräldraskap gör rådande lagstiftning skillnad på sam- och olikkönade par. I korthet består skillnaderna av två delar. 1) Faderskap fastställs genom presumtion för mannen i olikkönade gifta par, men någon motsvarande presumtion finns inte för kvinnor i gifta samkönade par. 2) Om ett olikkönat par får barn genom assisterad befruktning anses mannen vara far baserat på hans samtycke till behandlingen, oavsett var behandlingen genomförts. För en kvinnlig partner gäller motsvarande samtycke som grund till rättsligt föräldraskap enbart om behandlingen genomförts inom svensk sjukvård. I annat fall krävs en adoption för att hon ska kunna bli rättslig förälder. Dessa skillnader innebär att det i många fall är svårare för en kvinna att bli fastställd som förälder till det barn hennes partner föder, än för en man i motsvarande situation. Proposition 2017/18:155, Modernare regler om assisterad befrukt- ning och föräldraskap, antogs av . Lagändringar i enlighet med propositionen kommer att genomföras . Dessa upphäver en skillnad mellan lesbiska och olikkönade par: även en kvinnlig partner ska kunna fastställas som förälder om befrukt- ningen skett vid utländsk klinik i vissa fall. I stället införs nya skill- nader i hur föräldraskap fastställs vid olika konceptionsmetoder, där lagstiftaren förenklar för dem som fått barn via en behörig inrättning med identifierbar donator, och försvårar för dem som genomfört insemination i egen regi eller valt anonym donator vid klinik. Reglerna likställs här för sam- och olikkönade par, frånsett att gifta samkönade par inte omfattas av presumtion. Utredningen om föräldraskap och faderskap utreder nu om för- äldraskap ska presumeras för en samkönad maka, motsvarande hur faderskap presumeras för olikkönad make. En sådan presumtion skulle upphäva de kvarvarande skillnaderna mellan sam- och olik- könade par vid fastställande av rättsligt föräldraskap. Då barn blir till genom assisterad befruktning med donerade könsceller på en svensk klinik har barnet en lagstadgad rätt att få kännedom om donatorns identitet, när hen uppnått mogen ålder. Någon motsvarande rättig- het kan inte alltid garanteras om barnet tillkommer utanför svensk sjukvård. En viktig frågeställning är därför om en föräldraskaps- presumtion skulle komma att påverka barnets möjlighet att få kännedom om sitt biologiska ursprung. En forskningsstudie har utformats i syfte att belysa barn och ungas perspektiv på frågor som behandlas av Utredningen om fader- skap och föräldraskap, med fokus på två grupper som särskilt berörs av utredningsfrågorna: barn och unga som vuxit upp i regnbågs- familjer och barn och unga som tillkommit genom köncellsdonation. Denna rapport sammanställer översiktligt resultaten av studien. svensk forskning om regnbågsfamiljer har främst fokuserat på föräldrarnas perspektiv på familjen och familjebildande (Borne- skog, 2013; , 2008; , 2015a, 2016; , 2009; Röndahl, Bruhner & , 2009; , 2007), medan endast ett fåtal studier har haft barn som informanter (, 2011; , , &, 2014). Eftersom föräldrars och barns sätt att begreppsliggöra och uppfatta sin familj kan skilja sig åt är det moti- verat att undersöka dessa barn och ungas uppfattningar om och tankar kring föräldraskap och ursprung. Frågor om hur barn och unga uppfattar föräldraskap och ur- sprung är viktiga för modern barndomsforskning generellt, men också för den politiska strömning som understryker vikten av barns och ungdomars perspektiv på aktuella frågor som berör dem. I Barn- konventionens artikel 12 (rätten att uttrycka sina åsikter och att bli lyssnad på), betonas vikten av att undersöka barns uppfattningar och upplevelser, en ansats som också bör genomsyra barnforskning och offentliga utredningar som rör barn. Studiens upplägg och genomförande Datainsamlingen skedde genom intervjuer med barn, ungdomar och unga vuxna i två delstudier: delstudie 1 med fokus på yngre barn/ ungdomar och delstudie 2 med fokus på äldre ungdomar och unga vuxna. Intervjuerna genomfördes av psykologstudenter som skrev sina examensuppsatser baserat på den insamlade datan ( &, 2018; Grönbäck, 2018). Studiens upplägg har godkänts av regionala etikprövningsnämnden i Lin- (dnr: 2017/500-31). I delstudie 1 deltog åtta personer i åldrarna 10–(genomsnitt ), varav fem flickor och tre pojkar. I delstudie 2 deltog tio personer i åldrarna 17–(genomsnitt ), varav sex män och fyra kvinnor. Deltagarnas uppväxtfamiljer bestod av lesbiska par, heterosexuella par, frivilligt ensamstående mödrar samt regnbågs- familjer med fler än två sociala föräldrar. Några deltagare hade blivit till i en olikkönad relation, men efter en separation och familje- ombildning kommit att växa upp med samkönade föräldrar. Flertalet deltagare hade dock tillkommit med hjälp av spermadonation; inom svensk sjukvård, vid utländsk klinik eller i hemmet. Flera deltagare hade blivit till med anonym donator, andra hade kännedom om eller möjlighet att ta reda på donatorns identitet. För dem som tillkommit genom heminsemination hade spermagivaren vanligen varit när- varande under uppväxten – och ibland haft en social föräldraroll. Många, särskilt bland de vuxna deltagarna, hade erfarenhet av att växa upp med en eller flera sociala föräldrar som inte varit rättsliga föräldrar och vårdnadshavare. Detta handlade om familjer där fler än två vuxna delade det sociala föräldraskapet och om familjer där lesbiska par fått barn vid då samkönade par ännu inte kunde dela rättsligt föräldraskap. Rekrytering av deltagare skedde genom annonsering i sociala medieforum, såsom grupper för regnbågsfamiljer, och grupper för personer som tillkommit genom könscellsdonation och deras föräldrar, samt i personliga kontaktnät. Skriftlig information om studiens upplägg och syfte gavs till alla som visade intresse för studien. Inför intervjun inhämtades skriftligt samtycke från deltagare , och från föräldrar till deltagare under . Barn gavs också möj- lighet att tacka nej till medverkan. Samtliga intervjuer genomfördes i fysiska möten och en ålders- anpassad intervjuguide låg till grund för samtalen. Frågorna rörde tre områden: föräldraskap, betydelsen av att känna till sitt biologiska ursprung och reglering av rättsligt föräldraskap. Intervjun tog ut- gångspunkt i deltagarens egen berättelse om sin familj och tillbli- velse.