sou · H6B311 · 2018-02-28 00:00:00 — UF 84 , Befolkningens utbildning och sysselsättning 2014, Tabell 6. (2017). Integration – utrikes föddas matchning på arbetsmarknaden i . (2017). På tal om kvinnor och män. (2017). Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2016. (2017). Så har det gått på arbetsmarknaden för 90-talister utan fullföljd gymnasieutbildning. Statnord (2011). Utvecklingsarbetet 2008– 2010, slutrapport. Statistiska centralbyrå, Statistisk sentralbyrå och statistik. Statskontoret (2007). Har insatserna någon effekt på arbete eller studier? En utvärdering av folkhögskoleinsatserna för arbetslösa. Statskontoret (2014). Statlig styrning i otraditionella former. Statskontoret (2014). Systemrelaterade effektiviseringspotentialer i statlig kärnverksamhet. Dnr 2013/273-5. Statskontoret (2016). Behov av en mer sammanhållen statlig styrning. Statskontoret (2016). Statens styrning av kommunerna. Statskontoret (2016). Utvecklad styrning – om sammanhållning och tillit i förvaltningen. Statskontoret (2017). Myndighetsanalys av Arvsfondsdelegationen. Statskontoret (2017). Utvärdering av regeringens strategi för unga som varken arbetar eller studerar. Statskontoret (2018). Sammanställning av kunskap om utomeuropeiskt födda kvinnor som står utanför arbetskraften. (2016). Att välja utbildning – betydelse för individ och samhälle. Lokal överenskommelse om samverkan för att minska ungdomsarbetslösheten 2016–2018. Dnr AMN 2015–0170-01.05. StorSTHLM (2017). Länsövergripande utvecklingsarbete kring problematisk skolfrånvaro. , M., Winefield, A., , K., & Hammarstrom, A. ”Un- employment and mental health scarring during the life course” i European journal of public health. 2014, Vol 24, Nr 3, s. 440–445. Studieförbunden (2016). För en bättre etablering av unga och asylsökande på arbetsmarknaden. Studieförbunden (2016). Studieförbunden (2017). Studieförbunden, de unga, arbetsmarknaden och framtiden. Kommuner och Landsting (2012). – guide för investeringar i tidiga insatser för barn och unga. Kommuner och Landsting (2013). Medborgardialog som del i styrprocessen. Kommuner och Landsting (2015). Sociala investeringar i kommuner och landsting/regioner – resultat från enkätstudie. Kommuner och Landsting (2015). Utbildning – nyckeln till arbete. En longitudinell studie över årskullen 1981 och dess över- gång från skola till arbete. Kommuner och Landsting (2016). Plug In – största samverkansprojekt för att förhindra studieavbrott. kommuner och landsting (2017). Barns- och ungas hälsa i . En beskrivning av nuläget. Kommuner och Landsting (2017). Funktionshinder och delaktighet – positionspapper. Kommuner och Landsting (2017). Kommunerna och arbetsmarknadspolitiken – en redogörelse för aktuell lagstiftning och samverkansformer. FN:s konvention om barnets rättigheter. Temagruppen unga i arbetslivet (2012). Kartläggning av projekt i programområde 2. Temagruppen Unga i arbetslivet (2012). Temporära organisationer för permanenta problem – om implementering av samverkans- projekt för unga som står långt från arbetsmarknaden. Temagruppen Unga i arbetslivet (2013). Tio orsaker till avhopp. Temagruppen Unga i arbetslivet (2014). Bakom siffrorna – unga som varken arbetade eller studerade 2000–2010. Temagruppen Unga i arbetslivet (2014). Lärdomar från arbets- marknadsprojekt för unga. En samlad analys av 61 utvärderingar finansierade av Europeiska socialfonden –2013. Temagruppen Unga i arbetslivet (2016). Gräv där du står. : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Aktivitet: okänd? Unga som varken arbetar eller studerar. : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Tid för aktivitetsersättning för unga! : Myndigheten för ungdoms- och civil- samhällesfrågor. Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Unga utanför i åtta regioner. En beskrivning av unga som varken arbetar eller studerar. : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Unga vill och kan i nytt land. Vad kan projekt inom Europeiska socialfonden lära oss om unga nyanländas etablering? : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Temagruppen Unga i arbetslivet (2017). Vägar och omvägar till arbetsmarknaden. Långsiktiga perspektiv på ungas etablering och försörjning. : Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. ”Den kommunala arbetsmarknadspolitiken och arbets- lösa ungdomar” i , J. (red.) (2014). Den långa vägen till arbetsmarknaden – om unga utanför. Tosun, J. & Shore, J. (2017). The Scope of European NEET Outreach Measures. European Policy Brief. : European Commission. Tranquist, J. (2017). Utvärdering av SUVAS. (2007). Navigatorcentrum visar vägen till arbete. Resultat och erfarenheter från satsningen på navigator- centrumverksamhet. (2008). En andra chans. Utvärdering av ideella navigatorcentrum för unga. (2012). Fokus 12 – levnadsvillkor för unga med funktionsnedsättning. (2012). Unga föräldrars möjligheter att slutföra sin utbildning. (2013). Fokus 13 – unga och jämställdhet. (2013). Ung 2013 – en beskrivning av ungdomars villkor. (2016). Issue Brief: – . Office of Planning, Evaluation and Policy Development, Policy and . betänkande 2016/17:UbU6 Rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux. Vikman, U. & , A. (2017). Arbetar kommunerna på samma sätt? Om variation inom arbetsmarknads- politiken. , P., , A. & , U. ”Children of boom and recession and the scars to the mental health. A comparative study on the long term effects of youth employment” i Inter- national Journal for Equality in Health. Vårdanalys (2017). Från medel till mål – att organisera och styra mot en samordnad vård och omsorg ur ett patient- och brukarperspektiv. WHO (2011). Global burden of mental disorders and the need for a comprehensive, coordinated response from health and social sectors at the country level. EB130/9. (2016). Skolans tomma stolar. Om frånvaro i grund- skolan och hur kommuner och skolor arbetar med frågan. : Prestationsprinsen och Idéer för livet . (2014). Samordnare för unga som varken arbetar eller studerar Allt för många unga har svårt att etablera sig i arbetslivet. En sär- skilt utsatt grupp är unga som varken arbetar eller studerar. Gruppen unga som varken arbetar eller studerar är heterogen och alla dessa unga befinner sig inte i en utsatt situation. Det finns dock de som har en kombination av olika svårigheter, såsom skolmisslyckanden, lång- varig tid utan arbete, ekonomiska problem och ohälsa. Dessa ung- domar har ofta behov av samordnat stöd från ett flertal statliga och kommunala aktörer. En rad verksamheter och insatser riktas till unga arbetslösa. Det finns ändå behov av ett strategiskt arbete som är specifikt inriktat på unga som varken arbetar eller studerar och en utvecklad sam- verkan kring insatser till denna grupp, för att öka deras möjligheter att etablera sig i samhället. En särskild utredare, som ska fungera som nationell samordnare, ska främja förbättrad samverkan mellan myndigheter, kommuner, landsting och organisationer på nationell, regional och lokal nivå kring insatser för unga som varken arbetar eller studerar. Samordnaren ska bland annat •vid behov utveckla former för ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar och arbeta för att den nationella, regionala och lokala samverkan kring gruppen förbättras, bland annat mot bakgrund av kommunernas aktivitetsansvar för ung- domar, •systematiskt samla och analysera kunskap om insatser till mål- gruppen för att främja kunskaps- och erfarenhetsbaserade insatser och utvecklingen av kvaliteten i insatser till ungdomarna, •redovisa den kunskap och de erfarenheter som samlats in och analyserats och lämna förslag till hur ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar fortsättningsvis bör vara utfor- mat, •vid behov lämna författningsförslag, och •nära samarbeta med Delegationen för unga till arbete (A 2014:06) i syfte att samordnaren och delegationen ska komplettera och för- stärka varandras arbete. Uppdraget ska redovisas i sin helhet . Antalet unga som varken arbetar eller studerar har varit relativt kon- stant . Enligt () arbetskraftsundersökningar befann sig 86 500 unga i åldern 15–i en sådan situation 2014. Gruppen ungdomar som varken arbetar eller studerar består dock av individer som befinner sig i olika situationer. En del har inte behov av vare sig enskilda eller samordnade insatser för att etablera sig i ar- betslivet eller i samhället i stort. För andra ungdomar som söker arbete är Arbetsförmedlingens olika insatser tillräckliga. I gruppen finns även arbetslösa unga som inte är inskrivna hos Arbetsförmedlingen samt unga som behöver stöd från en rad myndigheter och aktörer för att förbättra sina chanser att komma in på och klara av en utbildning eller kunna söka och få ett arbete. Det finns ett flertal faktorer som påverkar ungas möjlighet att eta- blera sig på arbetsmarknaden negativt. En stor del av de ungdomar som varken arbetar eller studerar saknar fullföljd gymnasieutbildning. Många har en historia av skolmisslyckanden bakom sig, vilket kan minska motivationen att återuppta studier. Att ha avbrutit eller aldrig påbörjat gymnasieutbildning är den faktor som tydligast påverkar ris- ken att återfinnas i gruppen unga som varken arbetar eller studerar. En del ungdomar lider av psykisk ohälsa eller annan sjukdom som försvårar vägen tillbaka till studier eller till ett arbete. Det finns de som har ekonomiska svårigheter och som varit arbetslösa . Flertalet av dem som varken arbetar eller studerar saknar arbetslivserfarenhet eller har inte arbetat tillräckligt mycket för att kvalificera sig för ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom många inte heller är inskrivna hos Arbetsförmedlingen deltar de inte i arbetsmarknadspolitiska program, där ersättning i form av aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning kan lämnas. Detta kan leda till en försörjningsmässig utsatthet och till beroende av ekonomiskt bistånd eller behov av att försörjas av andra, till exempel sina föräldrar. Många unga blir dessutom skuldsatta. Det är inte ovanligt att unga som varken arbetar eller studerar har en kom- bination av dessa olika problem. Inom gruppen unga som varken arbetar eller studerar är utrikes födda överrepresenterade och med ett ökande antal nyanlända kan andelen komma att öka framöver. Många som kommer till som unga kan ha särskilda behov beroende på att de inte behärskar svenska språket. Det kan t.ex. vara orsaken till att de inte fullföljer studier. Andelen unga med funktionsnedsättning, och särskilt unga med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar, har ökat . När det gäller könsfördelningen är andelen kvinnor respektive män bland unga som varken arbetar eller studerar relativt jämn sett till hela åldersgruppen. Det går dock att urskilja skillnader när det gäller inkomst och vård av barn. Unga män som varken arbetar eller studerar har i högre utsträckning än unga kvinnor ersättning med aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning genom deltagande i ett arbets- marknadspolitiskt program. Unga kvinnor har i högre utsträckning föräldraledighet eller vård av närstående som huvudsaklig inkomst- källa (SCB 2012). Vidare är utrikes födda kvinnor överrepresenterade bland unga som varken arbetar eller studerar. Att bli förälder tidigt, särskilt när det gäller föräldraskap i tonåren, ökar risken för främst kvinnor att hamna i gruppen unga som varken arbetar eller studerar. Risken för att unga varken arbetar eller studerar skiljer sig åt och är även relaterad till vilka förutsättningar dessa perso- ner har i sin omgivning. Föräldrars utbildningsbakgrund och familjens ekonomi har avgörande påverkan på ungdomars etableringsmöjlig- heter. Ungdomar från resurssvaga familjer eller familjer med sociala problem har sämre förutsättningar att lyckas i skolan. elever med funktionsnedsättningar i lägre utsträckning målen för utbildningen. Ofta finns tecken i på att en ungdom riskerar att inte påbörja eller fullfölja en gymnasie- utbildning. Risken att hamna i gruppen unga som varken arbetar eller stude- rar är även olika stor i olika delar av landet och varierar stort mellan olika län och kommuner. Kommuner med en svag lokal arbetsmark- nad och en stor andel unga med enbart förgymnasial utbildning har en högre andel unga som varken arbetar eller studerar. Det finns även skillnader inom län och kommuner. Exempelvis har resurssvaga stadsdelar i storstadsregioner en högre andel unga som varken arbe- tar eller studerar. De långsiktiga konsekvenserna av att varken arbeta eller studera är betydande både för individen och för samhället. Att varken ha arbetat eller studerat ökar risken att långvarigt hamna utanför arbetsmarknaden och risken förstärks ju en indi- vid står utanför. Studier visar att 60–av unga som varken arbetat eller studerat återfinns i samma situation det påföljande året och att drygt hälften av de unga fortfarande varken arbetar eller studerar (SOU 2013:74 s. 114). De långsik- tiga konsekvenserna handlar om att långvarigt befinna sig i en eko- nomiskt utsatt situation, men även om försämrad hälsa och ökad dödlighet samt att individer söker sig bort från arbetsmarknaden. En del hamnar även i kriminalitet. Misslyckas samhället med att stärka framtidsutsikterna för unga som varken arbetar eller studerar även- tyras inte bara framtida produktivitet och skatteintäkter, utan även samhällets sammanhållning och unga individers hälsa och sociala till- tro. Flera insatser har genomförts och planeras framöver för unga som varken arbetar eller studerar och för att bekämpa ungdomsarbetslös- heten generellt. har kommunerna fått ett tydligare ansvar för att följa upp vad de ungdomar gör, som inte fyllt och som inte går i gymnasieskolan och inte har fullföljt en gym- nasieutbildning. Kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar, som är ett förtydligande av det tidigare informationsansvaret för ungdo- mar, innebär att kommuner har en skyldighet att hålla sig informe- rade om och erbjuda individuella åtgärder för dessa unga. Åtgärderna ska i första hand leda till att de unga påbörjar eller återupptar en ut- bildning. Kommunerna ska även föra ett register över de ungdomar som omfattas av ansvaret och dokumentera sina insatser på lämpligt sätt (prop. 2013/14:191). SCB samlar in statistik åt om dessa ungdomar, bl.a. i syfte att få en ökad nationell kunskap om de ungdomar som omfattas. Reformen genomfördes mot bakgrund av ett förslag i delbetänkandet (SOU 2013:13) från Utredningen om unga som varken arbetar eller studerar. Vidare genomförs, som en del av det nationella socialfondspro- grammet 2014–2020, EU:s sysselsättningsinitiativ för unga. Därtill har Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor i uppdrag att analysera och redovisa utvecklingen av ungdomars övergång mellan skola och arbetsliv. Nyanlända invandrare som omfattas av lagen (2010:197) om eta- bleringsinsatser för vissa nyanlända invandrare har rätt till en etabler- ingsplan med insatser för att underlätta och påskynda deras etablering i arbets- och samhällslivet. Målgruppen är personer som har fyllt , men även nyanlända i åldern 18–omfattas om de saknar föräldrar i . Arbetsförmedlingen ska samordna etableringsinsatserna för denna målgrupp. Regeringen tillsatte en kommitté i form av en delegation för större genomslag för arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet på lokal nivå (dir. 2014:157). Denna dele- gation, som har tagit namnet Delegationen för unga till arbete, har i uppdrag att främja samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kom- munerna för att minska ungdomsarbetslösheten. Delegationens upp- drag har utvidgats till att främja att lokala överenskommelser mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna ingås för att minska ungdoms- arbetslösheten. Delegationen får även besluta om att lämna statsbidrag till kommuner, bl.a. för att ingå lokala överenskommelser om att minska ungdomsarbetslösheten. För arbetslösa ungdomar som fyllt 20 men inte och som saknar fullföljd gymnasieutbildning har reger- ingen vidare infört utbildningskontrakt. Ett utbildningskontrakt är en överenskommelse mellan Arbetsförmedlingen, ungdomen och den kommun som ungdomen är folkbokförd i och syftar till att ungdomen ska påbörja eller återgå till studier med målsättningen att fullfölja en gymnasieutbildning. Målsättningen är att så många som möjligt ska studera på heltid. I de fall studierna bedrivs på deltid ska de kombine- ras med arbete, praktik eller annan insats inom den arbetsmarknads- politiska verksamheten. Behovet av en samordnare Utredningen om unga som varken arbetar eller studerar framhöll i sitt slutbetänkande (SOU 2013:74) att det finns ett stort behov av samverkan kring unga som varken arbetar eller studerar. Utred- ningen poängterade att denna samverkan är eftersatt och att de unga riskerar att falla mellan stolarna vad gäller kommu- nala insatser och insatser från olika myndigheter. Kommunernas aktivitetsansvar är ett viktigt steg i att förstärka åtgärderna för unga som varken arbetar eller studerar. Kommunernas aktivitetsansvar omfattar dock inte alla unga i denna grupp, eftersom det är begränsat till ungdomar som inte har fyllt . Det finns ock- så andra aktörer som riktar insatser till gruppen unga som varken arbetar eller studerar. Arbete för unga bedrivs bland annat inom sam- ordningsförbunden, inom vilka Arbetsförmedlingen, Försäkringskas- san, kommuner och landsting samverkar när det gäller finansiering av rehabiliteringsinsatser för personer med behov av samordnade sådana insatser. Genom samverkan i samordningsförbund sker en lokalt för- ankrad utveckling mellan parterna. Samordningsförbundens uppgift är i första hand att verka för att medborgare ska få stöd och rehabili- tering som ger dem möjlighet att försörja sig själva. har också ett övergripande samordningsansvar för rehabiliteringsverk- samhet. Som nämnts har regeringen tillsatt Delegationen för unga till arbete. Delegationen arbetar för att öka mobilisering och samver- kan i kampen mot ungdomsarbetslösheten, främst genom att främja att lokala överenskommelser ingås mellan kommuner och Arbetsför- medlingen för att minska ungdomsarbetslösheten. Det finns dock behov av ytterligare kunskaper och en utvecklad samordning samt stöd specifikt avseende gruppen unga som varken arbetar eller studerar. Regeringen anser att förutom statliga myndig- heter, kommuner och landsting kan det civila samhällets organisa- tioner, arbetsmarknadens parter och näringslivet spela en viktig roll i arbetet med unga som varken arbetar eller studerar. En samord- nare kan fylla en angelägen funktion för att stödja samverkan och erfarenhetsutbyte mellan alla dessa aktörer. En samordnare kan även bidra till att skapa bättre helhetsbild över behoven av att ytterligare koordinera de berörda aktörerna och deras insatser samt lyfta frågan om vissa unga som varken arbetar eller studerar på flera samhällsnivåer. En samordnare kan dessutom föra dialog med ungdomar och organisationer som representerar ungdo- mar och förmedla ungas egna röster och perspektiv på behovet av stöd från samhället. En särskild utredare ska som nationell samordnare främja förbättrad samverkan mellan myndigheter, kommuner, landsting och organi- sationer på nationell, regional och lokal nivå kring insatser för unga som varken arbetar eller studerar. Samordnaren ska planera och ut- föra sitt arbete i nära samarbete med Delegationen för unga till arbete (A 2014:06). Samordnaren ska fokusera på behovet av en utvidgad samordning kring gruppen unga i åldern 15–som varken arbetar eller studerar samt samla och analysera kunskap om insatser till dessa unga. Utveckla former för ett samordnat stöd Kommuner, Arbetsförmedlingen, och hälso- och sjukvården m.fl. erbjuder insatser till vissa unga som varken arbetar eller studerar. Kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar utgör en grund för tidiga kommunala insatser riktade till en del av gruppen, men ytterligare åtgärder behövs för ungdomar 15–som varken arbetar eller studerar. De insatser som görs är heller inte alltid sam- ordnade mellan aktörerna. Ett arbete för att utveckla samverkan vad gäller arbetsmarknads- politiska insatser mot ungdomsarbetslöshet på lokal nivå genomförs genom Delegationen för unga till arbete, och omfattar de kommuner som ingått eller som kommer att ingå överenskommelser med Arbetsförmedlingen om samverkan. Det behövs dock en sär- skild samordning vad gäller insatser för unga som varken arbetar eller studerar, bland annat beträffande insatser för att förhindra utslagning ur samhället. Samarbetet mellan aktörer som kommunerna, övriga huvudmän inom skolväsendet, Arbetsförmedlingen, Försäkringskas- san, hälso- och sjukvården, och Krono- fogdemyndigheten samt med det civila samhällets organisationer, ar- betsmarknadens parter och näringslivet kan behöva utvecklas för att de unga som har störst behov ska få bättre stöd. Det finns också exempel på kommunala initiativ till ett samordnat stöd till unga som varken arbetar eller studerar, exempelvis så kallade navigatorcenter eller En väg in-satsningar dit unga i målgruppen ska kunna vända sig och få ett samlat stöd när det gäller utbildnings- eller arbetsmarknadsrelaterade åtgärder. Det finns även goda exempel på hur kommuner samverkar med näringslivet, arbetsmarknadens parter samt det civila samhället för att förbättra möjligheterna för unga som varken arbetar eller studerar. En viktig aktör är folkhögskolorna som bland annat bedriver studiemotiverande kurser som riktar sig till mål- gruppen. Erfarenheter från dessa olika verksamheter behöver upp- märksammas och spridas till fler kommuner. Det finns också ett behov av att stödja kommunernas och lands- tingens samlade kunskap om gruppen och samverkan med såväl stat- liga myndigheter som andra aktörer, till exempel övriga huvudmän inom skolväsendet och folkbildningen, näringslivet, arbetsmarknadens parter och organisationer inom det civila samhället. Denna samverkan kan både gälla åtgärder i samband med kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar och insatser riktade till hela målgruppen. Samverkan bör även inbegripa åtgärder för att bryta ungas ekonomiska utsatthet eller skuldberoende. Samordnaren ska därför, bland annat mot bakgrund av kommu- nernas aktivitetsansvar för ungdomar, •vid behov utveckla former för ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar, •stödja kommunernas samverkan med andra aktörer, såsom övriga huvudmän inom skolväsendet och folkbildningen, näringsliv och organisationer inom det civila samhället, när det gäller insatser för dessa unga, och •arbeta för att den nationella, regionala och lokala samverkan för- bättras för att öka möjligheterna för unga att komma i arbete eller studier. Kunskapen om i vilken mån insatser för unga som varken arbetar eller studerar hjälper individer till utbildning eller arbete är begrän- sad. Det finns också begränsad kunskap om hur väl insatserna passar olika delar av gruppen. För att samhället långsiktigt ska kunna er- bjuda insatser som hjälper unga till arbete eller utbildning och som är anpassade till den enskildes behov, behövs en förbättrad kun- skapsbas om hur insatser som görs utformas och vilka effekter olika insatser har. Det behövs också ett erfarenhetsutbyte mellan berörda aktörer, såsom statliga myndigheter, kommuner, landsting, huvud- män inom skolväsendet och folkbildningen, näringslivet, arbetsmark- nadens parter och organisationer inom det civila samhället. Med denna kunskap som grund bör en kvalitetsutveckling när det gäller insats- erna ske. •systematiskt samla och analysera kunskap om insatser till unga som varken arbetar eller studerar och om insatsernas effekter för olika delar av målgruppen, •verka för erfarenhetsutbyte mellan berörda aktörer, såsom stat- liga myndigheter, kommuner, landsting, huvudmän inom skol- väsendet och folkbildningen, näringslivet, arbetsmarknadens par- ter och organisationer inom det civila samhället, och