sou · H6B382 · 2018-11-30 00:00:00 — Behovet av en möjlighet att i angelägna fall kunna ingripa framstår därför som än mer angeläget än vid t.ex. utkontraktering eller upplåtelse. Det är enligt vår mening därför en brist att det saknas möjligheter att ingripa i eller hindra överlåtelser som är olämpliga från säkerhetsskyddssynpunkt. Det anförda gäller även vid överlåtelse av sådan egendom som inte utgör själva verksamheten men som har betydelse för säkerhet. En sådan överlåtelse kan vara olämplig av flera skäl. Ett exempel kan vara att överlåtelsen kan leda till att egendomen kan användas på det sätt som behövs för att upprätthålla skyd- det för säkerhet. Ett exempel kan vara att den som förvärvar egendomen genom förvärvet får viktig kunskap om säkerhetskäns- liga verksamheter och att denna kunskap kan användas vid t.ex. sabo- tage, terroristbrott eller andra antagonistiska handlingar som kan hota verksamheten. 7.6Inledning till våra överväganden om förebyggande åtgärder vid överlåtelse I vår kartläggning över problem har vi identifierat följande huvud- sakliga problem. •Generella brister i säkerhetsskyddet utgör en sårbarhet vid över- låtelse (problem 1). •Det finns ingen skyldighet för verksamhetsutövaren att pröva lämpligheten av en överlåtelse (problem 2). •Det saknas befogenheter för tillsynsmyndigheterna att ingripa i eller hindra olämpliga överlåtelser (problem 3). Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet 7.7Det behövs särskilda förebyggande åtgärder avseende överlåtelse Bedömning: Utöver våra övriga förslag behövs det särskilda före- byggande åtgärder som avser överlåtelse av säkerhetskänslig verk- samhet och viss egendom i sådan verksamhet. I föregående avsnitt har vi anfört att det finns ett antal generella bris- ter i säkerhetsskyddet som kan yttra sig vid överlåtelse av säkerhets- känslig verksamhet. Det är troligt att sådana brister kan öka i och med att ytterligare aktörer kommer att omfattas av den nya säkerhets- skyddslagen. Med anledning av bristerna lägger vi i kapitel 5, 6 och 8 fram vissa förslag som syftar till en generell förbättring av säkerhets- skyddet. Ett sådant förslag är att alla verksamhetsutövare som om- fattas av säkerhetsskyddslagen utan dröjsmål ska anmäla verksamheten till tillsynsmyndigheten (se avsnitt 8.14). Ett annat förslag handlar om att stärka säkerhetsskyddschefens ställning i verksamheten (se avsnitt 6.6). Vi har också lämnat förslag i kapitel 5 om en utvidgad skyldighet att ingå säkerhetsskyddsavtal. Detta förslag innebär att skyldigheten att träffa ett sådant avtal i många fall kommer att träffa verksamhetsöverlåtelser och, i vissa fall, försäljning av egendom. De förslag av generell karaktär som vi lämnar i andra kapitel har natur- ligtvis betydelse också när det gäller överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet. Vi lämnar också förslag i kapitel 8 och 9 om tillsyn och sanktioner, som syftar till att förbättra verksamhetsutövarnas efter- levnad av säkerhetsskyddsregleringen. Sammantaget anser vi att sårbarheterna vid överlåtelser motverkas av de förslag som vi har nämnt. Vår bedömning är att de är till- räckliga för att hantera det som vi har kallat problem 1, dvs. generella brister i säkerhetsskyddet. Frågan är då om det behövs ytterligare före- byggande åtgärder utöver dessa. Vår bedömning är att det finns ett sådant behov. Dagens regler om överlåtelse innebär endast ett krav på att överlåtelsen ska anmälas och att förvärvaren ska upplysas om att säkerhetsskyddslagen gäller för verksamheten. Vår bedömning, som illustreras av problembeskrivningen i avsnitt 7.5, är att dessa be- stämmelser inte tillgodoser behovet av förebyggande åtgärder. Varken dessa regler eller våra övriga förslag löser nämligen problemet att det inte finns någon möjlighet för statsmakten att ingripa när en Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet är olämplig (problem 3) och inte heller någon skyldighet för en verksamhetsutövare enligt säker- hetsskyddslagen att pröva om en viss överlåtelse är lämplig eller olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt (problem 2). Bestämmelserna gäller inte i fråga om någon annan egendom än själva verksamheten, fastän det kan finnas egendom som har stor betydelse för säkerhet. Bestämmelserna träffar dessutom bara i situationer där en verksamhetsutövare överlåter en säkerhetskänslig verksamhet till någon enskild. Som vi kommer att utveckla i det följande finns det även andra situationer där det kan finnas behov av förebyggande åtgärder. En överlåtelse kan vara olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt av olika skäl. Det kan handla om situationer där det över huvud taget inte är lämpligt att en överlåtelse sker, t.ex. eftersom verksamheten bör bedrivas av en myndighet eller en viss aktör, dels om situationer där det är olämpligt att överlåta verksamheten till en viss förvärvare. I vissa fall kan det vara olämpligt att överlåta en verksamhet eller viss egendom till en utländsk förvärvare, medan det i andra fall kan vara något förhållande som specifikt rör förvärvaren som gör det olämpligt att överlåta verksamheten eller egendomen till denne. Det bör tilläggas att säkerhetsskyddsavtal kan ha en roll att spela inför en överlåtelse men att avtalen inte har någon funktion efter en överlåtelse. Det beror på att säljaren efter överlåtelsen inte längre förfogar över verksamheten och dess skyddsvärden. Med andra ord kan säkerhetsskyddsavtal endast fylla en funktion så länge den säker- hetskänsliga verksamheten inte har övergått till köparen. Detta accen- tuerar enligt vår mening riskerna vid en överlåtelse jämfört med ett pågående förfarande, såsom en upplåtelse eller utkontraktering. Frågan är då vilka ytterligare åtgärder som kan behövas för att mot- verka riskerna vid överlåtelse. Vi diskuterar denna fråga i de kommande avsnitten. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet 7.8Ett system med kontrollstationer bör gälla även vid vissa överlåtelser Bedömning: Inför en överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom i sådan verksamhet bör det ställas krav på att verksamhetsutövaren gör en särskild säkerhetsbedömning och en lämplighetsprövning. Det bör vidare finnas ett samrådsförfarande. I kapitel 6 har vi lämnat förslag om ett system med kontrollstationer som måste passeras i samband med vissa förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal. Kontrollstation 1 innebär ett krav på att verk- samhetsutövaren innan förfarandet inleds gör en särskild säkerhets- bedömning och en prövning av förfarandets lämplighet. Kontroll- station 2, som har ett snävare tillämpningsområde, innebär ett krav på samråd med tillsynsmyndigheten och en möjlighet för tillsynsmyn- digheten att meddela förelägganden och ytterst att förbjuda förfaran- det i fråga. Kontrollstation 3 består av en möjlighet för tillsynsmyn- digheten att, under det att förfarandet pågår, meddela förelägganden som är nödvändiga för att förhindra skada för säkerhet. Ett sådant föreläggande kan gå ut på att förfarandet ska avslutas och att kontrollen över t.ex. utkontrakterad verksamhet eller överlämnade säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter ska återtas av verksamhets- utövaren. Vår bedömning är att de första två kontrollstationer som vi före- slagit i kapitel 6 är väl lämpade även för att förebygga de problem som förekommer i samband med överlåtelser. Vi har övervägt om man istället för ett krav på egen lämplighetsprövning följt av ett samråds- förfarande borde införa någon form av mer renodlad tillståndspröv- ning. Vi har dock svårt att se några väsentliga fördelar med en sådan ordning. Tvärtom är det även vid överlåtelser viktigt att så mycket av ansvaret som möjligt läggs på verksamhetsutövarna själva, vilket talar för ett krav på särskild säkerhetsbedömning och lämplighets- prövning som ska föregå en inblandning från någon gransknings- myndighet. Vi anser vidare att en samrådsskyldighet och en möjlighet att meddela förelägganden skulle ha ett stort värde i samband med överlåtelser, liksom en möjlighet att i sällsynta fall kunna förhindra överlåtelser. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Ett annat skäl för att tillämpa i huvudsak motsvarande ordning som vid t.ex. upplåtelse och utkontraktering är att det underlättar för både verksamhetsutövare och andra om systemet är så enhetligt som möjligt. Om man i stället inför parallella system där en ordning gäller vid t.ex. utkontraktering och en annan vid överlåtelse, kan det inne- bära nackdelar både på så sätt att det kan medföra ökade kostnader och att det blir svårhanterligt för verksamhetsutövarna. Även om överlåtelser har vissa viktiga särdrag i förhållande till de förfaranden som diskuteras i kapitel 6, finns det också många likheter. Säkerhets- skyddsregleringen har samma syfte oavsett vilket slags förfarande det är fråga om. Vidare är en av våra generella utgångspunkter att det bör vara de potentiella konsekvenserna av ett förfarande som är avgör- ande för åtgärderna, inte hur förfarandet rubriceras. En annan fråga är om de första två kontrollstationerna fyller samma funktion vid överlåtelser som vid t.ex. en utkontraktering eller säker- hetsskyddad upphandling av annat slag. Samrådsförfarandet och möj- ligheten till förelägganden syftar till stor del till att man ska kunna lösa eventuella problem, t.ex. genom att andra krav ställs i säkerhets- skyddsavtalet. har visserligen en mer begrän- sad betydelse när det gäller överlåtelser eftersom dess betydelse främst gäller under avtalsförhandlingarna och inte efter det att över- låtelsen fullbordats. Dock ser vi att det även i samband med en överlåtelse, eller en förhandling om en överlåtelse, kan finnas ett behov av samråd om vilka krav på säkerhetsskyddsåtgärder som bör ställas upp och att, om diskussionen inte leder till åtgärder, att före- lägga verksamhetsutövaren att göra det som krävs, t.ex. att förbättra kravställningen i säkerhetsskyddsavtalet, om ett sådant har ingåtts. Vidare kan samrådet även fylla funktionen att verksamhetsutövaren får klart för sig att en viss överlåtelse är olämplig och därför självmant avstår från att gå vidare med den, antingen helt eller genom att söka en annan förvärvare eller att på något sätt begränsa överlåtelsen så att den blir godtagbar. Eftersom kontrollstationerna ytterst innebär en möjlighet att för- hindra en planerad överlåtelse, kan det förväntas att verksamhetsut- övarna visar stor följsamhet mot de synpunkter som tillsynsmyn- digheten framför under samrådet. Inom en samrådslösning kan man även tänka sig att det finns utrymme för förhandlingar om att viss verksamhet ska övertas av någon myndighet, om detta är en förutsätt- ning för att verksamheten ska kunna drivas vidare och den behövs av Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Samrådet kan alltså vara en väg in i diskussioner av olika lösningar som kan vara gynnsamma både för verksamhets- utövaren och från ett nationellt säkerhetsskyddsperspektiv. Med hänsyn till det anförda gör vi bedömningen att vissa överlåtel- ser bör omfattas av system med krav på dels särskild säkerhetsbe- dömning och lämplighetsprövning (kontrollstation 1), dels samråd och en möjlighet att meddela förelägganden och förbud (kontrollsta- tion 2). Vi anser att regleringen inte bör begränsas till fall där för- värvaren är en enskild aktör, eftersom det i vissa fall kan vara minst lika angeläget med förebyggande åtgärder när förvärvaren är en offent- lig aktör och i synnerhet en utländsk sådan. Vi utvecklar våra över- väganden om de närmare förutsättningarna och formerna för kon- trollstationerna i de följande avsnitten. Den tredje kontrollstationen enligt våra förslag i avsnitt 6.9 ut- görs av en möjlighet att utfärda förelägganden för att komma till rätta med brister eller få till stånd ett avslut av ett pågående för- farande. Vi bedömer att denna kontrollstation inte utan vidare kan överföras på överlåtelser, eftersom den verksamhetsutövare som överlåtit verksamheten inte längre har någon kontroll över den. Det krävs i stället vissa särskilda överväganden i fråga om konsekven- serna av att en verksamhet eller viss egendom överlåts i strid med ett förbud eller villkor, eller utan att kontrollstationerna har passerats. Vi återkommer till den frågan i avsnitt 7.11. Avslutningsvis bör det påpekas att säkerhetsskyddslagen givetvis gäller för var och en som förvärvar och därefter fortsätter att bedriva säkerhetskänslig verksamhet, under förutsättning att detta sker i . Oavsett om man har passerat kontrollstationerna eller inte gäller alltså säkerhetsskyddslagen så länge det rör sig om säkerhets- känslig verksamhet (se 1 kap. 1 § nya säkerhetsskyddslagen). Det bör också påpekas att regleringen enbart föreslås gälla vid överlåtelser. Den omständighet att en verksamhetsutövare kan välja att lägga ner en viss verksamhet omfattas alltså inte av våra övervägan- den i det följande. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Förslag: Det införs i nya säkerhetsskyddslagen vissa särskilda skyl- digheter för den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet och som avser att överlåta 1.hela eller någon del av den säkerhetskänsliga verksamheten, eller 2.någon egendom i den säkerhetskänsliga verksamheten som har betydelse för säkerhet eller ett för förpliktan- de internationellt åtagande om säkerhetsskydd. En sådan verksamhetsutövare som sagts ska genom en sär- skild säkerhetsbedömning identifiera vilka säkerhetsskyddsklassifi- cerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som förvärvaren kan få tillgång till och som kräver säkerhets- skydd. Med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsbedömningen och övriga omständigheter ska verksamhetsutövaren pröva om den planerade överlåtelsen är lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt (lämplighetsprövning). Skyldigheterna ska fullgöras innan ett förfar- ande för överlåtelse inleds. Om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att den planerade överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt, får den inte inledas. 7.9.1Det övergripande innehållet i den första kontrollstationen På de skäl som vi har anfört bör den första kontrollstationen ha motsvarande innehåll som enligt våra förslag i avsnitt 6.7. Den bör alltså innebära ett krav på att den som omfattas av kontroll- stationen ska göra en särskild säkerhetsbedömning och en lämplig- hetsprövning. Den särskilda säkerhetsbedömningen bör, liksom när det gäller utkontraktering och andra förfaranden som omfattas av förslagen i kapitel 6, gå ut på att den som avser att göra överlåtelsen identifierar vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som den utomstående parten (dvs. förvärvaren) kan få tillgång till och som kräver säkerhetsskydd. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Bedömningen bör utgå ifrån verksamhetsutövarens säkerhetsskydds- analys. I likhet med vad vi föreslagit i avsnitt 6.7 bör nästa steg vara en lämplighetsprövning som ska utmynna i en bedömning av om över- låtelsen är lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Bedömningen bör göras med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsbedömningen och övriga omständigheter. En överlåtelse som är olämplig från säkerhets- skyddssynpunkt bör inte få inledas. Detta bör anges uttryckligen (jfr våra förslag i avsnitt 6.7). Det bör råda en skyldighet att dokumen- tera den särskilda säkerhetsbedömningen och lämplighetsprövningen. Att så sker är viktigt för att dokumentationen ska kunna vara ett underlag i både samrådsprocessen i den andra kontrollstationen (se vidare i avsnitt 7.10) och tillsynsverksamheten. 7.9.2Den första kontrollstationen bör bara gälla verksamhetsutövare Den nya säkerhetsskyddslagens bestämmelser gäller för den som be- driver säkerhetskänslig verksamhet, dvs. Våra för- slag i betänkandet tar därför i allt väsentligt sikte på verksamhetsut- övare och på myndigheter som utövar tillsyn över verksamhetsutövare. Som vi har utvecklat i avsnitt 7.1 finns det dock skäl till vissa avsteg från den principen när det gäller överlåtelse av verksamheter. Det blir nämligen allt för lätt för verksamhetsutövare att kringgå bestäm- melserna om dessa inte också träffar även aktieägare och andelsägare. En första fråga är därför om den första kontrollstationen, dvs. kravet på särskild säkerhetsbedömning och lämplighetsprövning, bör gälla bara för verksamhetsutövare eller om den också bör träffa bl.a. aktie- ägare. Vår uppfattning är att den första kontrollstationen bör begränsas till verksamhetsutövare. Skälen för bedömningen är följande. Kraven på särskild säkerhetsbedömning och lämplighetsprövning är ett uttryck för att ansvaret för säkerhetsskyddet vilar på verksamhetsutövarna och inte på tillsynsmyndigheterna. Meningen är att verksamhetsut- övarna själva ska tänka till inför t.ex. utkontrakteringar och överlåtel- ser, och göra en analys av vilka såbarheteter det planerade förfarandet kan innebära, om det är lämpligt och vilka säkerhetsskyddsåtgärder som i så fall behövs. Detta syfte gör sig inte gällande i fråga om den som inte är verksamhetsutövare. Vidare kan det inte förväntas att Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet andra än verksamhetsutövare har tillgång till den information och de kunskaper som krävs för att man ska kunna göra en särskild säker- hetsbedömning och lämplighetsprövning. Man kan inte utgå ifrån att en aktieägare har inblick i vilka säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter som ingår i en överlåtelse. Man kan inte heller förvänta sig att aktieägare i allmänhet har kunskap om olika hot mot säkerhet, eller inblick i vilka förvärvare som kan vara lämpliga eller olämpliga av olika skäl. Med hänsyn till det anförda bör kraven på särskild säker- hetsbedömning och lämplighetsprövning enbart omfatta verksamhets- utövare. 7.9.3Överlåtelse av hela eller någon del av den säkerhetskänsliga verksamheten Vår bedömning är att överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet generellt kan leda till sådana skadekonsekvenser att den första kon- trollstationen alltid bör tillämpas vid sådana överlåtelser. Av särskild betydelse för vår bedömning är att överlåtelsen innebär att verksam- heten övergår permanent, vilket skiljer sig från t.ex. en utkontrak- tering. Om överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt kan det vara betydligt svårare, eller rentav omöjligt, att i efterhand komma till rätta med problemet. Det bör därför inte ställas något krav på att överlåtelsen innefattar säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter på en viss nivå eller andra sådana kvalificerande villkor. Det bör alltså vara tillräckligt att verksamheten är säkerhetskänslig på det sätt som avses i 1 kap. 1 § nya säkerhetsskyddslagen. Denna bedömning innebär att det alltid bör ställas ett krav på särskild säkerhetsbedöm- ning och lämplighetsprövning inför en överlåtelse av en säkerhets- känslig verksamhet. Nästa fråga är om det bör krävas att hela verksamheten överlåts, eller om det är tillräckligt att det handlar om en del av verksamheten, och i så fall hur stor den delen bör vara. Vår bedömning är att det bör vara tillräckligt att någon del av verksamheten överlåts. Ett skäl för den bedömningen är att det inte behöver vara avgörande för de potentiella skadekonsekvenserna om verksamhetsutövaren överlåter hela eller delar av sin säkerhetskänsliga verksamhet. Om en verksam- hetsutövare exempelvis avknoppar en del av sin säkerhetskänsliga verksamhet genom att sälja inkråmet och låta förvärvaren ta över personalen, kan det mycket väl vara så att denna del av verksamheten Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet är absolut mest säkerhetskänslig. Det går alltså inte att på förhand säga att överlåtelser av en del av verksamheten är mindre känsliga från säkerhetsskyddssynpunkt. Det väsentliga för att det ska vara fråga om en verksamhetsöver- låtelse bör enligt vår mening vara att det handlar om att någon utom- stående aktör tar över möjligheten att bedriva den säkerhetskänsliga verksamheten, t.ex. genom ett övertagande av de relevanta fysiska tillgångarna och personal. Enbart övertagande av vissa fysiska till- gångar bör däremot normalt inte ses som en verksamhetsöverlåtelse. Vem som i ett konkret fall överlåter verksamheten beror på vem som har rådighet över den. Om en verksamhetsutövare avser att knoppa av en del i verksamheten för att den i stället ska bedrivas i ett dotterbolag åligger skyldigheterna verksamhetsutövaren, eftersom det är verksamhetsutövaren som sådan som har rådighet över frågan. Om den säkerhetskänsliga verksamheten bedrivs inom ramen för forskningsverksamhet, t.ex. vid ett universitet eller annat lärosäte, måste man inför en förestående överlåtelse av en säkerhetskänslig forskningsverksamhet ställa sig frågan vem som bedriver och har rådighet över den säkerhetskänsliga verksamhet som ska överlåtas. Det kan t.ex. vara lärosätet, som i så fall är skyldig att vidta de åtgär- der som ingår i den första kontrollstationen. 7.9.4Överlåtelse av annan egendom än själva verksamheten Vårt uppdrag omfattar även överlåtelse av viss egendom som inte ut- gör säkerhetskänslig verksamhet i och för sig. För att man ska kunna motivera inskränkningar av enskildas rätt att fritt disponera över sin egendom måste det enligt vår mening vara fråga om egendom som tydligt knyter an till säkerhet eller ett förpliktande interna- tionellt åtagande om säkerhetsskydd. Vidare måste åtgärden framstå som proportionerlig. Det kan alltså inte krävas att verksamhetsutöv- arna vidtar särskilda åtgärder inför överlåtelse av vilken slags egen- dom som helst som på något sätt tillhör verksamheten, eftersom många av de tillgångar som finns i en säkerhetskänslig verksamhet inte har någon egentlig betydelse för säkerhet eller våra interna- åtaganden om säkerhetsskydd. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet Med tanke på att säkerhetskänslig verksamhet kan vara av många olika slag är det inte möjligt att skapa någon mer preciserad förteck- ning över vilken sorts egendom som bör omfattas av kontrollstatio- nerna. Det är viktigt att regleringen är utformad på ett sådant sätt att en mängd olika slags egendom kan fångas upp, och att tillämpningen fungerar allteftersom tekniken, samhället och omvärlden förändras. Regleringen bör därför ges en tämligen generell utformning. Vi har övervägt om man exempelvis skulle kunna bygga en avgräns- ning på om egendomen är av väsentlig betydelse för verksamheten eller någon annan säkerhetskänslig verksamhet. Vi har dock kommit fram till att detta är en mindre lyckad avgränsning. Till att börja med knyter den inte an till några andra begrepp i säkerhetsskyddslagen och det är dessutom inte helt lätt att säga vad som kan anses ha sådan väsentlig betydelse. Man kan fråga sig om en viss egendom över huvud taget kan sägas ha en väsentlig betydelse i verksamheten om egen- domen kan överlåtas som verksamheten ändå kan drivas vidare. Rimligen torde beslutet att avyttra egendomen inte sällan grundas på en bedömning just att egendomen faktiskt inte behövs i verksamheten, och då är det tveksamt om den anses som väsentlig. Det främsta skälet till att vi avstår från att välja denna av- gränsning är dock att den inte fångar in alla de situationer där kontroll- stationerna kan fylla en viktig funktion. Syftet med kontrollstationerna är ju att upprätthålla säkerhetsskyddslagens intressen, dvs. skyddet för säkerhet och våra internationella säkerhetsskyddsåtaganden (jfr 1 kap. 1 § nya säkerhetsskyddslagen). Det bör därför inte vara betydelsen för verksamheten utan för säkerhetsskyddslagens över- gripande intressen som är avgörande. Vi har även övervägt om det borde krävas att egendomen stadig- varande används i verksamheten. Därigenom skulle sådan egendom som normalt omsätts i verksamheten inte omfattas. Vi har dock kom- mit fram till att en sådan avgränsning inte är önskvärd. Det skydds- värda i en verksamhet kan nämligen mycket väl vara en produkt som är avsedd att omsättas. Det kan handla om en fysisk produkt, men även om t.ex. ett patent på en uppfinning som tagits fram inom ramen för verksamheten.