sou · H6B334 · 2018-05-28 00:00:00 — Utredningen bedömer dock att fastig- hetsägares kunskap ofta brister även där och att nyttan av en sådan deklaration därför blir mycket liten. Kommunen skulle då ändå behöva hantera en stor mängd deklarationer men det skulle inte bli så mycket lättare att bedöma var tillsyn bör utföras. Utredningens överväganden och förslag na riskerar då att endast bli en administrativ börda. Utredningens bedömning är att ett sådant styrmedel därför inte skulle styra mot ökad åtgärdstakt. De drivkrafter som finns i utredningens förslag uppkommer inte med en självdeklarerad avloppsdeklaration. Grundslutsatsen som också bekräftas i forskning är att fastighets- ägaren behöver ta experthjälp för att klara sin egenkontroll.48 4.9.4Vad som ska ingå i avloppsdeklarationen Utredningen föreslår att Havs- och vattenmyndigheten får i upp- drag att meddela föreskrifter om hur avloppsdeklarationen ska ut- formas. Uppdraget innefattar vilka uppgifter som ska lämnas in och på vilket sätt det ska göras. Syftet är att göra insamlingen av upp- gifter enkel, effektiv och säker. Möjligheten finns att vissa upp- gifter bör lämnas på ett enkelt sätt med tydligt definierade val. Den som utför besiktningen (experten) har till uppgift att be- skriva den aktuella avloppsanläggningen på ett sådant sätt att kommunens inspektörer kan avgöra om anläggningen behöver till- syn eller inte. Experten har flera uppgifter som ska utföras innan en deklara- tion kan upprättas. Först behöver experten eller fastighetsägaren ta fram de tillstånd eller anmälningar som gäller för anläggningen. Dokumenten kan ge värdefull information om var anläggningen finns, hur den är beskaffad och vilka krav som den ska uppfylla. Det kan i vissa fall finnas andra beslut som gäller anläggningen ex- empelvis äldre förelägganden som spelat ut sin roll. Dessa doku- ment behöver inte tas fram. Innan deklarationen upprättas ska experten också göra en be- siktning av avloppsanläggningen på plats. Det är lämpligt om fastighetsägaren deltar vid besiktningen för att få kunskap om an- läggningen. Experten behöver i annat fall ha kommunikation med fastighetsägaren för att samla in vissa uppgifter om anläggningen, installationer i huset och hur stor belastningen är. Syftet med be- siktningen är att på plats kunna kontrollera vad som faktiskt finns på fastigheten och för att kunna göra en övergripande bedömning Actors at the interface between socio-technical and ecological systems. Utredningens överväganden och förslag av om anläggningen kan förväntas fungera. Det ska inte handla om en funktionskontroll i egentlig mening eftersom experten inte ska ta några prover eller göra åverkan på anläggningen. Det är viktigt att besiktningen endast ger den information som tillsynsmyndig- heten respektive fastighetsägaren har nytta av och inte blir onödigt kostsam. Priset för deklarationen kommer att avgöras på en konkurrens- utsatt marknad. Utredningen anser därför att det är viktigt att kra- ven på vad som ska ingå i besiktningen inte blir onödigt omfattande och att tiden som krävs för att upprätta en avloppsdeklaration på så sätt begränsas. Det är också viktigt att det finns experter att anlita i hela landet och att det är möjligt att samarbeta med andra fastig- hetsägare för att minimera kostnaden. Uppskattningar vad gäller kostnaden återfinns i kapitel 5. Experten ska vid besiktningen kontrollera anläggningen okulärt och i de delar som är lätt åtkomliga. Kontrollen ska göras i relation till hur anläggningen enligt gällande tillstånd eller anmälan har an- lagts, förutsatt att sådant finns. Experten ska notera om det ex- empelvis finns brister i form av trasiga eller saknade delar, synliga skador, växtlighet som indikerar läckage, luktolägenhet eller oönskat stående vatten. Experten ska även notera vissa sakupp- gifter såsom om vattentoalett är ansluten, vilken typ av hushålls- spillvatten som belastar anläggningen och vilken belastning den tar emot. Vad gäller hushållsspillvattnets typ och mängd kan det vara relevant att samla in information om det exempelvis finns disk- maskin, tvättmaskin eller större badkar inkopplade, hur många personer som använder anläggningen samt om eventuellt dricks- vattenfilters backspolning eller dag- och dränvatten är kopplat till avloppsanläggningen. I avloppsdeklarationen ska experten slutligen indikera vilken status avloppsanläggningen har genom en bedömning av avloppsanlägg- ningens funktion i förhållande till anläggningens tillstånd eller an- mälan. Utredningen anser att denna bedömning bör vara mycket enkelt utformad för att snabbt kunna ge både fastighetsägaren och kommunen en uppfattning om hur anläggningen kan förväntas fungera. Bedömningen bör därför anges på en skala. Skalan kan exempelvis utformas så att grön indikerar ett fungerande avlopp med tillstånd eller anmälan som uppfyller krav, gul för an- läggning som har tillstånd och huvudsakligen fungerar i enlighet med Utredningens överväganden och förslag detta men behöver någon form av mindre komplettering för att klara och tillståndets krav eller röd som betyder att anlägg- ningen antingen saknar tillstånd eller anmälan alternativt behöver åtgärdas för att kunna klara krav. Saknas tillstånd eller anmälan för avloppsanläggningen bör bedömningen alltid bli att den inte överensstämmer med de krav som ställer. Avloppsdeklarationerna är ett verktyg som det finns möjlighet att förändra i takt med att bristfälliga avloppsanläggningar åtgärdas. Det ska vara möjligt att ändra inriktning på kontrollerna beroende på teknikutveckling och det behov av åtgärder som identifieras av regionala och nationella myndigheter. 4.9.5System för registrering av avloppsdeklarationer För att kommunen ska ha möjlighet att följa upp de inkomna av- loppsdeklarationerna på ett effektivt sätt krävs en möjlighet att inrätta ett register över dessa. I utredningens förslag om avlopps- deklarationer finns dock inget krav på en nationell teknisk lösning för insamling och bearbetning. Det är varje kommuns ansvar att ha ett system för hur deklarationerna ska tas emot. Utredningen har inte funnit det önskvärt att i detta läge reglera hur ett nationellt system skulle se ut samt tvinga kommunerna att använda detta. En risk med ett sådant förfarande är att systemet inte skulle bli kom- patibelt med kommunernas ärendehanteringssystem och därför innebära dubbelregistreringar och inte användas. Utredningen har föreslagit att Havs- och vattenmyndigheten får föreskriftsrätt i frågor om hur avloppsdeklarationen ska utformas. Den exakta ut- formningen av avloppsdeklarationerna beror av vilken teknisk lös- ning som används för att upprätta och samla in deklarationerna. Utredningen förordar att ett system tas fram för att göra det möjligt att lämna in och hantera deklarationerna elektroniskt på ett enhetligt sätt för hela landet. Det är viktigt att ett sådant system kan samverka med de ärendehanteringssystem som kommunerna använder för att minska risken för dubbelregistrering. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med frågan om ett system för registrering av uppgifter om små avlopp inom ramen för den nationella satsningen ”Digitalt först – för smartare miljöinforma- Utredningens överväganden och förslag tion”.49 Utredningen bedömer därför att Havs- och vattenmyndig- heten bör ges i uppdrag att ta fram ett system för digital hantering av avloppsdeklarationerna som samspelar med övriga projekt på området och även syftar till att underlätta för den som ska deklarera. Ambitionen bör vara att systemet får ett sådant format att det möjliggör anslutning till användarvänliga digitala funktioner liknande dem som företag kan använda på . Ett införande av avloppsdeklarationer kommer att innebära att vissa personuppgifter behöver behandlas. Eftersom EU:s data- skyddsförordning50 träder ikraft är det en förutsättning att avloppsdeklarationerna kan hanteras och även i praktiken hante- ras i enlighet med den. Det är viktigt att inte fler uppgifter än nöd- vändigt samlas in. Vissa personuppgifter måste oundvikligen be- handlas då det är nödvändigt att knyta informationen om avloppet till en fastighetsbeteckning samt att ange en eller flera kontaktper- soner för anläggningen respektive fastigheten. 4.9.6Fastighetsägares konsumenträttsliga skydd kan stärkas Det finns både aktuella utvecklingsprojekt51 och pågående forsk- ning52 som indikerar att såväl många nya avloppsanläggningar som äldre inte fungerar som de ska. Det är ett stort problem när det kommer till miljö- och hälsoskydd men också ur ett konsument- perspektiv. Om en nyanlagd avloppsanläggning inte fungerar som den ska har kunden inte fått vad den betalat för. Det rör sig om mycket pengar för en enskild fastighetsägare och det har varit svårt eller dyrt att kontrollera funktionen på ett tillförlitligt 50Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmänt dataskyddsförord- ning). Metodutveckling för likriktad tillsyn av minireningsverk och andra prefabricerade avloppsanläggningar. 52Herrman, I. m.fl. Slutrapport av projekten för små avlopp: hur länge fungerar de? och Bakterieutsläpp från små avlopp. Utredningens överväganden och förslag I och med införandet av en avloppsdeklaration öppnas en möjlighet för konsumenten att beställa en enkel men oberoende besiktning av avloppsanläggningen. Med hjälp av den kan konsu- menten sedan ställa krav på anläggaren om det finns misstanke om att anläggningen inte fungerar som utlovat. Finns det särskilda skäl kan ytterligare funktionskontroll och mätningar initieras av fastig- hetsägaren som en del i den egenkontroll alla verksamhetsutövare ansvarar för. Denna möjlighet bör i förlängningen även gynna seri- ösa och professionella leverantörer och anläggare. Avloppsdeklarationen ger en möjlighet för den som överväger att köpa en fastighet som inte är ansluten till allmänt va att få obe- roende information om fastighetens avloppsanläggning. Utred- ningen bedömer utifrån hänsyn till de informationskrav som ålig- ger mäklare att en mäklare vid försäljning kommer bli skyldig att informera om det finns en avloppsdeklaration eller inte för fastig- heten, att informera säljaren om möjligheten till att genomföra en avloppsdeklaration och även delge köparen den senaste avlopps- deklarationen.53 Miljösanktionsavgifter är särskilda administrativa avgifter och regleras i 30 kap. och förordningen (2012:259) om miljösank- tionsavgifter. En miljösanktionsavgift kan beslutas mot den som bedriver verksamhet som faller inom ramen för . Avgiften ska avskräcka från vissa överträdelser som beskrivs i förordningen. Storleken på avgiften ska framgå av förordningen och ska vara och högst . Utredningen bedömer att det är nödvändigt att koppla en sanktion till avloppsdeklarationerna. För det fall den som ska lämna in en avloppsdeklaration inte fullgör skyldigheten ska tillsynsmyndig- heten kunna besluta om miljösanktionsavgift. Denna konstruktion har funnits exempelvis vad gäller kontroll av cisterner.54 Avgiftens storlek 5316 § fastighetsmäklarlagen (2011:666) och Fastighetsmäklarinspektionen. Rådgivnings- och upplysningsskyldigheten. Föreskrifterna kommer att ändras genom NFS 2017:05 och då samverka med Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps före- skrifter. Utredningens överväganden och förslag bör ligga i nivå med de som finns i fråga om avloppsanläggningar. Utredningen har därför funnit att är en lämplig avgift för den aktuella överträdelsen. Kravet att lämna in en avloppsdeklaration kvarstår även när en miljösanktionsavgift aktualiserats. Rätten att vara passiv redogjorde i sitt betänkande för rätten att vara passiv och hur den förhåller sig till verksamhetsutövares egen- kontroll och uppgiftsskyldighet.55 Runt om i landet finns små av- loppsanläggningar som inte uppfyller de lagkrav som infördes re- dan 1969 och andra som av olika skäl inte uppfyller krav. Att med hjälp av en avloppsdeklaration beskriva sin avlopps- anläggning kan därför i vissa fall innebära att det kommer fram uppgifter som kan användas för att beivra brott och leda till åtals- anmälan. Verksamhetsutövarens egenkontroll och uppgiftsskyldig- heten är viktiga förutsättningar för att sy- stem ska fungera och för att tillsynen ska vara effektiv. I artikel 6.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheter- na och grundläggande friheterna () återfinns begreppet rättvis rättegång vilket inkluderar en rätt att vara passiv. Vad gäller kravet att lämna avloppsdeklaration handlar det om ett begränsat tvång där straffen även i allvarliga fall får anses be- gränsade. Några fastighetsägare som dömts för miljöbrott på grund av en bristfällig avloppsanläggning har ålagts från 60 till 100 dags- böter.56 Utredningens förslag innebär inte några avsteg från den rådande systematiken på miljörättens område. Avloppsdeklaratio- ner kan utifrån dessa aspekter jämföras med cisternkontroller. Av- loppsdeklarationernas syfte är att skydda ett angeläget allmänt in- tresse, nämligen människors hälsa och miljön. Detta innebär att kravet på deklaration är proportionellt och inte i strid mot Europa- konventionen. Miljötillsyn och sanktioner – en tillsyn präglad av ansvar, respekt och enkelhet. 56Se exempelvis tingsrätts dom i mål nr B 1155-14, Eskils- tuna tingsrätts dom i mål nr B 1466-11, dom den 17 de- cember 2009 i mål nr B2423-09 och tingsrätts dom i mål nr B 2844-08. Utredningens överväganden och förslag 4.10System för insamling av uppgifter om små avlopp Utredningen föreslår att Havs- och vattenmyndigheten ges i uppdrag att utveckla ett system för insamling av uppgifter om små avlopp. Utredningen föreslår att en fördjupad juridisk utredning om registrering, införande och ansvar för uppgifter om små avlopp ska genomföras i samband med detta arbete. finns ingen nationellt heltäckande statistik med uppgifter om små avlopp. Inte heller länsstyrelser eller vattenmyndigheter har tillgång till ett nationellt dataunderlag om exempelvis hur många små avlopp det finns, var de är placerade, var de har sin utsläpps- punkt och vilken status de har. Detsamma gäller i många men inte i alla kommuner. Skillnaden är stor mellan kommunerna vad gäller hur stor andel av de små avloppen som finns registrerade och digi- talt sammanställda i en form som gör det möjligt att använda uppgifterna för tillsynsplanering och va-planering. Det finns en rad behov som skulle kunna mötas med ett digitalt system för insamling av vissa uppgifter om små avlopp. •att kunna mäta och följa upp åtgärdstakt för små avlopp, till exempel mot de mål som utredningen föreslagit, och för att göra den rapportering som krävs till exempel enligt vattendirektivet •att på ett enkelt sätt registrera uppgifter från avloppsdeklara- tioner •att utveckla nationella system med avgifter eller skatt som medför ökade kostnader för avlopp som inte upp- fyller krav •att på nivå få tillgång till ett planeringsunderlag som kan användas i tillsynsplanering, va-planering och översikts- och detaljplanering. Utredningens överväganden och förslag I en rapport finansierad av Havs- och vattenmyndigheten identifi- eras fyra olika användningsområden för information om de små avloppen i en kommun, i ett visst avrinningsområde eller i hela landet.57 Dessa är: •underlag för tillsynsplanering och tillsynsarbete •underlag för länsstyrelsernas tillsynsvägledning, både vad gäller arbete med små avlopp utifrån men också vad gäller arbetet med tillsyn av arbete med 6 § vattentjänstlagen •underlag till belastningsberäkningar framför allt på regional och nationell nivå men även också på nivå •underlag till va-planering i kommuner. Rapporten ger också förslag på ett antal uppgifter om små avlopps- anläggningar vilka dels är möjliga, dels är relativt enkla och viktiga att registrera för någon av de ovan nämnda syftena. Ett register kan läggas upp på flera olika sätt och innehålla olika typer av information beroende på vilka syften som ska uppnås. Syftet att samla statistiska uppgifter på nationell nivå för att möjlig- göra noggranna beräkningar av åtgärdstakt kan exempelvis uppnås på flera sätt. Med ett decentraliserat system kan kommunerna ex- empelvis ta in avloppsdeklarationer på ett sätt så att det är enkelt att lämna statistikuppgifter vidare men som också är kompatibelt med kommunens ärendehanteringssystem. Med ett nationellt sy- stem skulle avloppsdeklarationerna kunna tas in i ett centralt system dit kommunerna har tillgång. Innan ett system tas i bruk måste nyttan med och hinder för de övervägda systemen analyse- ras. Det finns många tekniska och juridiska frågor som behöver utredas. Utredningen föreslår därför en fördjupad juridisk utred- ning om registrering av uppgifter om små avlopp som bland annat bör utreda vad som krävs för att myndigheter ska kunna samla in och hantera personuppgifter och andra uppgifter samt i vilken mån sådan hantering är ändamålsenlig. Havs-och vattenmyndigheten har initierat ett arbete för att undersöka möjligheten att etablera en enhetlig digital hante- 57 . et al. Förslag till system för registrering av uppgifter om små avlopp – Slutrap- port. WSP och Ecoloop. Utredningens överväganden och förslag ring hos kommunerna och att nationellt samla in vissa uppgifter om små avlopp. Detta är en del i programmet ”Vatten och hav” inom den nationella satsningen ”Digitalt först – för smartare miljö- information”.58 Utgångspunkten för detta är bland annat förslagen i den ovan redovisade rapporten om registrering av uppgifter om små avlopp. Ambitionen är att utreda, förankra och beskriva en modell för hur detta ska utformas och organiseras och att det ska byggas och etableras en digital infra- struktur för insamling, sammanställning och hantering av dessa uppgifter. Samlad information för analys, nationell rapportering och tillsynsvägledning HaV/LST/ Källa: Havs- och vattenmyndigheten, . Detta är ett mycket lovvärt initiativ men det finns inga beslut, uppdrag eller bemyndiganden åt Havs- och vattenmyndigheten eller någon annan myndighet att över ansvara för och upprätthålla detta system för insamling och lagring av uppgifter. Utredningen bedömer därför att den myndighet som i den fördju- pade utredningen bedöms lämpligast bör ges i uppdrag att ansvara Smartare miljöinformation – Delrapportering av regeringsuppdraget Digi- talt först. Utredningens överväganden och förslag också för den långsiktiga driften och utvecklingen av detta system för registrering. En mycket viktig uppgift i detta arbete är att ut- reda hur de krav som ställs på ett sådant system ska efterlevas uti- från den europeiska dataskyddsförordningen och den svenska data- skyddslagstiftningen. Det är också viktigt att registrering och insamling av uppgifter på nivå sammantaget skapar större nyttor och effektivi- seringsvinster än den extra tid och arbetsinsats som i varje fall initi- alt kan komma att krävas. Utredningen lämnar förslag för att förbättra avloppsrådgivning- en för fastighetsägare. •Regeringen ger Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att utreda och tillsammans med etablera en orga- nisation för va-rådgivning till fastighetsägare vad gäller små avloppsanläggningar för hushållsspillvatten och enskild dricks- vattenförsörjning. Utveckling och etablering av va-rådgivningen ska ske i samarbete med , , , samt geologiska undersökning. •Havs- och vattenmyndigheten föreslås få i uppdrag att ta fram en vägledning och ett kunskapsunderlag om gemensam- hetsanläggningar för hushållsspillvatten med kommunerna som målgrupp. Myndigheten ska i detta arbete involvera och Lantmäteriet och andra myndigheter som befinns lämpliga. •Regeringen utreder möjligheten till ett nationellt stöd till kommunerna för va-rådgivning enligt samma modell som stödet för energirådgivning eller beslutar att befintliga anslag för åtgärder för bättre vattenmiljö (till exempel LOVA- bidragen) utformas så att de möjliggör för kommuner att söka medel för att utveckla och etablera va-rådgivning. Utredningens överväganden och förslag Det är svårt för fastighetsägare att skaffa sig bra information för att få vägledning vid beslut om att åtgärda sitt avlopp. Fastighetsägare och verksamhetsutövare för små avloppsanläggningar behöver mer information. Detta lyfts bland annat av Havs- och vattenmyndigheten och i flera andra rapporter om små avlopp och va-rådgivning.59, 60, 61 Fastighetsägaren är verksamhetsutövare och därmed ansvarig för sin avloppsanläggnings funktion och att den följer lagstiftningen. Miljö- balken ställer krav på att verksamhetsutövaren har kunskap om sin an- läggning. I praktiken är dock fastighetsägaren mycket sällan kunnig i dessa frågor och har i de flesta fall aldrig investerat i någon typ av av- loppsanläggning. Att åtgärda en bristfällig anläggning innebär också en stor investering, kostnaden kan variera mellan 50 000–enbart för anläggandet och därutöver tillkommer årliga drifts- kostnader. Investeringar i små avloppsanläggningar är ofta förknippade med investeringar i eller översyn av dricksvattenförsörjningen. Utred- ningens uppdrag som det är formulerat i utredningsdirektivet är att föreslå hur avloppsrådgivningen kan förbättras. Utredningen har dock funnit att det ofta finns en starkare drivkraft hos fastighets- ägare att åtgärda och betala för sin dricksvattenförsörjning än för sin avloppsrening. Det är därför effektivt att inkludera dricks- vattenfrågan i den rådgivning och kommunikation som genomförs i syfte att åtgärda bristfälliga små avloppsanläggningar. De förslag som presenteras och diskuteras här utgår därför från att det bedrivs en va-rådgivning och inte enbart en rådgivning avgränsad till av- loppsanläggningar. finns ingen statligt organiserad rådgivning om små av- lopp eller små dricksvattenanläggningar. Varken eller någon av de sektorsansvariga myndigheterna Havs- och 59Havs- och vattenmyndigheten. Styrmedel för en hållbar åtgärdstakt av små avloppsanlägg- ningar. Slutrapportering av regeringsuppdrag enskilda avlopp. 60Erlandsson, Å. & , M. VA-rådgivning – Kommunala exempel och erfarenheter. Rapport nr 2011:3. 61Wallin m fl. Faktorer som påverkar hushåll att minska enskilda avlopps miljöbelastning. Resultat från intervjuer med hushåll, gräventreprenörer och miljöskyddsinspektörer. Utredningens överväganden och förslag vattenmyndigheten (små avlopp), (avfalls- och kretsloppsfrågor), (enskilt dricksvatten), Lant- mäteriet (samfällighetsföreningar och gemensamhetsanläggningar) och geologiska undersökning (grundvattenfrågor) har detta som uppdrag eller del av sin löpande verksamhet. Det finns och pågår kommunikationsaktiviteter på nationell nivå riktad till fastighetsägare med enskilt vatten och avlopp, framför allt från och geologiska undersökning angående dricksvattenfrågor och om avloppsfrågor via det kommunfinansierade initiativet Va-guiden/ Avloppsguiden. På nivå sker kontinuerligt information och kommu- nikation med fastighetsägare kring små avlopp och i va-frågor. Detta är i grunden inte rådgivning utan utförs som en del i myn- dighetsarbete eller i samband med planering eller va-huvudmannens tillhandahållande av vattentjänster. Vad gäller små avlopp är det kraftigt begränsat vilken typ av råd som kan ges från tjänstemän från miljökontoren eftersom dessa också arbetar med tillsyn och prövning av små avlopp. Vad gäller enskilt dricksvatten fungerar ofta miljökontoren som någon form av rådgivare till fastighetsägare och kommuner erbjuder ofta möjlighet att lämna in dricksvatten- prover för analys till rabatterat pris och så vidare. Ett ökande antal kommuner har redan eller planerar att anställa avlopps- eller va- rådgivare med syftet att förbättra kommunikationen.