sou · H6B384 · 2018-12-20 00:00:00 — För till ex- empel plastförpackningar gäller att ska återvinnas senast . Därutöver innebär ändringarna förändrade bestämmelser om biprodukter och om när avfall upphör att vara avfall. Vidare införs minimikrav för producentansvar samt ytterligare krav på nationella avfallsplaner och program för förebyg- gande av avfall. Ändringarna innebär även mål för gradvis minskning av deponering av kommunalt avfall och krav på rikstäckande elektro- niska register för att förbättra spårbarhet av farligt avfall. De nya reglerna träder i kraft , senast till detta datum ska alltså EU:s medlemsstater sett till att de ändringar som behöver göras i nationell lagstiftning har genomförts. En ökad återvinning och återanvändning av produkter kan mot- verkas av befintliga regelverk för avfall, produkter och kemikalier. Inom ramen för handlingsplanen för cirkulär ekonomi genomför därför en översyn av gränssnittet mellan dessa regelverk (COM(2018) 32 final). En öppen konsultation riktad till 8Avfallsdirektivet (2008/98/EG), direktivet om förpackningar och förpackningsavfall (94/62/EG), direktivet om deponering av avfall (1999/31/EG), direktivet om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (2012/19/EU), direktivet om batterier och ackumulatorer (2006/66/EG) och direktivet om uttjänta fordon (2000/53/EG). Vad händer i omvärlden medlemsstaterna har genomförts och Natur- vårdsverket och Kemikalieinspektionen har haft möten med närings- livet för att inhämta deras synpunkter. De båda myndigheterna har lämnat separata svar på konsultationen, vilka båda ligger i linje med tidigare hållning i liknande frågor och i linje med miljömålen. I för en cirkulär ekonomi pekas plast ut som en prioriterad fråga och presenterades en europeisk stra- tegi för plast i en cirkulär ekonomi, den så kallade ”Plaststrategin” (COM(2018) 28 final). Det finns ett antal målsättningar i strategin varav några är tidsatta, dessa är: –ska alla plastförpackningar som släpps ut på mark- naden i EU kunna återanvändas eller återvinnas kostnadseffek- tivt. –återvinns över hälften av allt plastavfall som uppstår i EU. –har sorterings- och återvinningskapaciteten fyr- dubblats . Därutöver ska bland annat efterfrågan på återvunnen plast i EU har fyrdubblats. Plaststrategin syftar även till att bidra till en mer koldi- oxidsnål samt resurs- och energieffektiv ekonomi och till att upp- fylla de globala hållbarhetsmålen i Agenda och åtagandena i . Strategin innehåller åtgärder som ska genomföras på EU-nivå (strategins bilaga I) samt åtgärder som nationella myndigheter och näringslivet uppmanas att genomföra (strategins bilaga II). Åtgär- derna syftar till att förbättra lönsamheten och kvaliteten i plaståter- vinningen, förebygga uppkomsten av plastavfall och motverka ned- skräpning särskilt med avseende på marint skräp och mikroplaster samt styra investeringar och innovation i riktning mot cirkulära lös- ningar. Förpackningar står i fokus, även om andra områden nämns. Särskilt lyfts bygg-, bil-, möbel- och elektronikbranschen fram som viktiga användare av plast som också genererar stora mängder plast- Vad händer i omvärlden Inom dessa användningsområden råder det stor brist på in- formation om förekomst av farliga kemikalier vilket utgör ett hinder för att möjliggöra en säker återvinning. Därför vill EU-kommiss- ionen hitta sätt att göra det lättare att spåra kemikalier i återvinnings- strömmarna för att sedan kunna ta bort eller behandla dem under återvinningen. Vidare vill se ett närmare samarbete längs plastens värdekedja, särskilt mellan kemiindustrin och plaståtervin- ningsföretagen i syfte att hitta avsättning med högre mervärde för återvunnen plast. En viktig del är att ersätta eller fasa ut ämnen som hindrar återvinningsprocesserna. En ökad plaståtervinning skulle minska användningen av fossila råvaror och därmed minska koldioxid- utsläppen. För att främja en bättre och mer lönsam återvinning har tidigare lagt fram förslag på nya regler om avfalls- hantering (se ”avfallspaketet” ovan). EU:s miljömärke och grön offentlig upphandling lyfts fram som instrument att främja återanvändbara produkter och förpackningar. I strategin aviseras att ska komma med ett förslag för att minska vissa plastprodukters inverkan på miljön och presenterades ett förslag till ett nytt direktiv (se nedan). poängterar att nedbrytbar plast inte är en lös- ning på problemen med nedskräpning eftersom den kräver särskilda miljöförhållanden för att brytas ner. har för av- sikt att föreslå regler för att definiera och märka komposterbar och bionedbrytbar plast samt ta fram livscykelanalyser för bedömningar av när nedbrytbar plast är lämplig att använda. har också gett den europeiska kemikaliemyndigheten, Echa, i upp- drag att ta fram förslag för att inom EU:s kemikalielagstiftning Reach begränsa oxo-nedbrytbar plast9. Echa planerar att lämna in begränsningsförslaget . På upp- drag tar Echa även fram ett förslag för en Reach-begränsning gällande användningen av avsiktligt tillsatt mikroplast. har för avsikt att även överväga krav för däck, bättre information och minikrav för utsläpp av mikrofibrer från textil samt åtgärder för att minska utsläppen av plastpellets. Vidare aviseras stöd genom forsk- ningsanslag gällande teknisk utveckling i värdekedjan. 9Oxo-nedbrytbar plast är traditionell plast där metallsalt tillsats för att påskynda ned- brytningen. Hur nedbrytningen ser ut i miljön är oklar och det finns snarare en risk för att oxo-plast är en källa till mikroplast i miljön. Se kapitel 1 Definitioner. Vad händer i omvärlden exempelvis om utveckling av innovativa material och alternativa råvaror för plastproduktion samt oskadliga material som är helt biologiskt nedbrytbara i salt- och sötvatten. I strategin betonas också att problemen med plast är globala var- för strategin innehåller åtgärder för att stärka globala insatser mot marint skräp och främja en cirkulär plastekonomi inklusive en för- bättrad avfallshantering i länder utanför EU. Därutöver innehåller strategin en uppmaning om frivilliga utfäs- telser för att främja användningen av återvunnen plast (strategins bi- laga III) med syftet att se till att återvunnen plast används i nya produkter på EU:s marknad . Frivilliga åta- gande mottogs av fram till och med den 30 sep- tember, 2018. Dessa har inte presenterats. antog EU:s miljöministrar rådslutsatser för ge- nomförandet av för den cirkulära ekonomin10 inklusive slutsatser för plaststrategin och för gränssnittet mellan kemikalie-, produkt- och avfallslagstiftningen. I rådslutsatserna be- tonas alla berörda aktörers ansvar för att vidta de åtgärder som krävs för att uppnå en förändring, särskilt när det gäller utformningen, an- vändningen och konsumtionen av plast och plastprodukter, i rikt- ning mot ett tillvägagångssätt som utgår från värdekedjan och där hela livscykeln för dessa produkter beaktas. Vidare understryks att en förändring av synen på hur värdekedjor fungerar för plaster har en nära koppling till utvecklingen av giftfria kretslopp där farliga äm- nen reduceras till ett minimum. Därutöver framhålls vikten av att efterfrågan på återvunna material stimuleras, är rådet eniga i att om det kvantitativa mål som anges i strategins bilaga III inte uppnås bör genomföra ytterligare åtgärder, in- begripet på lagstiftningsområdet. Förslag till direktiv om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön har, som en del i dess plaststrategi, lämnat ett förslag (2018/0172/COD) på hur miljöpåverkan från vissa plast- produkter ska minska, speciellt med avseende på nedskräpning i den miljön. Eftersom det redan ingår särskilda åtgärder för 10Delivering on the EU Action Plan for the Circular Economy – Council conclusions. 10447/18. Vad händer i omvärlden mikroplast i plaststrategin inriktas detta förslag på makroplast. För de engångsprodukter som är mest förekommande som skräp på stränderna inom EU samt fiskeredskap innehåller förslaget åtgärder såsom förbud mot vissa plastprodukter, produktmärkning, infor- mationsåtgärder, nationella minskningsmål, ökade insamlingsmål och utökat producentansvar. De förslagna åtgärderna beskrivs som proportionella och anpas- sade utifrån de olika produkter som förslaget avser. För fiskeredskap vill komplettera den befintliga politiska ramen med system för producentansvar. Tillverkare av fiskeredskap (i plast) föreslås täcka kostnaderna för insamling av avfall från mottagnings- anordningar i hamn och för transport och behandling av avfallet. De ska också täcka kostnaderna för åtgärder för att öka medvetenheten. För engångsprodukter där det finns lätt tillgängliga och ekonomiskt överkomliga alternativ föreslås förbud mot plast i dessa produkter, hit räknas: bomullstops, bestick, tallrikar, sugrör, dryckesomrörare och ballongpinnar. Dessa produkter kommer i stället att behöva vara framställda uteslutande av mer hållbara material. För produkter för vilka det inte anses finnas enkelt tillgängliga alternativ ligger fokus på att minska produkternas användning, hit räknas matförpackningar och dryckesbägare för engångsbruk (take away förpackningar) som innehåller plast. För dessa produkter före- slås att medlemsstaterna ska minska användningen genom att fast- ställa nationella minskningsmål, erbjuda alternativa produkter på försäljningsställena eller se till att produkterna inte tillhandahållas kostnadsfritt. För att minska risken för nedskräpning föreslås för- bättrad design för dryckesbehållare och att produkten endast tillåtas på marknaden om de har kapsyler/lock som sitter kvar vid dryckes- behållaren. För vissa produkter föreslås en tydlig och standardiserad märk- ning som visar hur produkten ska hanteras som avfall, produktens negativa miljöeffekter och förekomsten av plast i produkten, detta föreslås gälla för sanitetsprodukter (bindor och tamponger), våtser- vetter och ballonger. Ett utökat producentansvar föreslås som innebär att producen- terna ska bidra till att täcka kostnaderna för avfallshantering, städ- insatser och informationskampanjer för produkter som ofta hittas i naturen. Produkter som omfattas är mat- och dryckesförpackningar Vad händer i omvärlden för engångsbruk som innehåller plast, muggar, förpackningar och omslagspapper för till exempel snacks, godis och glass, cigarettfim- par, våtservetter, ballonger och tunna plastbärkassar. Branschen upp- muntras också att utveckla mindre förorenande alternativ för dessa produkter. Målet om insamling innebär att medlemsstaterna ska vara skyl- diga att samla in av alla engångsplastflaskor (PET- flaskor) , till exempel genom pantsystem. Vidare ska medlemsstaterna öka konsumenternas medvetenhet genom att in- formera om de negativa effekterna av nedskräpning från plastpro- dukter för engångsbruk och fiskeredskap, samt upplysa om tillgäng- liga retursystem och avfallshanteringsmetoder för sådana produkter. röstade med stor majori- tet igenom förslag till direktiv om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön. Parlamentet har i sin version (P8_TA-PROV(2018)0411) i huvudsak skärpt förslaget. Bland annat vill parlamentet att förbudet ska omfatta även engångsbehållare för livsmedel och drycker i expanderad polystyren (EPS11) samt produkter tillverkade av så kallad oxo-nedbrytbar plast. Vidare föreslår parla- mentet minskningsmål, insamlingsmål och/eller återvinningsmål för produkter såsom engångsförpackningar i plast som anses sakna alter- nativ, tobaksprodukter (filter) och fiskeredskap. Därutöver föreslås krav på innehåll av återvunnet material i flaskor och alla flaskor ska vara återvinningsbara till 2025. har avslutat sina förhandlingar och påbörjas en trilog (trepartssamtal) mellan parlamentet, rådet och kommissionen. Ambitionen är att ett nytt direktiv ska kunna antas . Annat EU-arbete som påverkar en hållbar plastanvändning I anslutning till för en cirkulär ekonomi har ge- nomförts eller genomförs ett antal översyner inom ett brett spektrum av politikområden. Nedan redogörs för några områden som påverkar genomförandet av en hållbar plastanvändning inklusive minskad marin nedskräpning. Vidare har infört havsmiljö- direktivet (2008/56/EG) med syftet att bland annat övervaka och 11I dagligt tal ofta kallat frigolit, vilket egentligen är ett varumärke. Vad händer i omvärlden minska nedskräpningen till havs, läs om havsmiljödirektivet i utred- nings delredovisning (bilaga 4). Direktiv om minskad förbrukning av plastbärkassar Direktiv (2015/720/EU) om ändring av direktiv /62/EG vad gäller användningen av tunna plastbärkassar innehåller mål som alla medlemsländer ska nå, dessa är att: –minska förbrukningen av plastbärkassar generellt, –tunna plastbärkassar inte överskrider 90 påsar per person och år och 40 påsar per person och år . Genom att minska förbrukningen av plastbärkassar ska den ned- skräpning som orsakas av dessa minska samt ett effektivare resurs- utnyttjande främjas. Hur medlemsstaterna väljer att genomföra direktivet för att nå målen är frivilligt. En del länder har valt att införa en obligatorisk avgift med tillhörande fond, på till exempel går intäkterna till en fond som finansierar olika miljö- och plast- saneringsprojekt12. genomförande av direktivet redogörs för i avsnitt 2.1.2. Förslag till ett nytt direktiv för mottagning av avfall från sjöfart Nuvarande direktiv (2000/59/EG) om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester föreslås ersättas med ett nytt direktiv. Vidare föreslås ändringar i direktiv (2009/16/EG) om hamnstatskontroll och direktiv (2010/65/EU) om rapporterings- formaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna. Huvudsyftet med det nya förslaget (2018/0012/COD) är att minska marin nedskräpning från sjöfart. Enligt den konsekvensanalys som ligger till grund för det nya för- slaget står sjöfarten inklusive fiskefartyg och fritidsbåtar för mellan 20–av den nedskräpningen. För att komma till rätta med problemet föreslås bland annat att fiskefartyg och fritids- båtar ska inkluderas i direktivet samt att avfallsavgiften ska inkludera 12www.nidirect.gov.uk/carrier-bag-levy. Vad händer i omvärlden all avlämning av fast avfall. Vidare ökar möjligheten att genomföra inspektioner. Det nya direktivförslaget harmoniserar i större utsträck- ning med den internationella miljökonventionen MARPOL13. har förhandlingar av det föreslagna direktivet pågått och i no- vember påbörjas en trilog (trepartssamtal) mellan parlamentet, rådet och kommissionen med ambitionen att förhandlingarna ska vara klara innan årsskiftet. Vanligtvis träder det nya direktivet i kraft (, 2018). arbetsplan för ekodesign 2016–2019 syftar till att stödja den cirkulära ekonomin (PROV (2016) 773 final). Eko- designdirektivet har mest fokuserat på energieffektivitet men framöver väntas mer produktspecifika och/eller övergripande krav inom områden som livslängd, reparation, uppgraderingsmöjligheter, design som förenklar demontering, information och märkning samt förenklad återanvändning och återvinning. Detta gäller både för nya produktgrupper och gällande produktförordningar som ska ses över. I syfte att mer systematiskt anta krav om materialeffektivitet har involverats för att ta fram standarder. Även det pågående arbetet med att utveckla EU- gemensamma metoder för att beräkna miljöpåverkan för produkter i ett livscykelperspektiv har betydelse för detta arbete (, 2018). Läs om utredningens ställningstaganden och förslag gällande Ekodesigndirektivet i kapitel 4 Smartare användning och kapitel 5 Ökad och säker materialåtervinning. Förslag om ändring av direktivet för dricksvatten har lämnat ett förslag (2017/0332/COD) till om- arbetning av rådets direktiv /83/EG om kvaliteten på dricksvatten. Förslaget innehåller bland annat åtgärder för att öka tillgången på dricksvatten främst i relation till utsatta och marginaliserade grupper som saknar säker tillgång till dricksvatten. Bland åtgärderna nämns till exempel gratis tillgång till dricksvatten på offentliga platser. 13The International Convention for the Prevention of Pollution from Ships. Vad händer i omvärlden satsningar skulle även innebära att allmänheten i stort ges ökad möjlig- het att gratis fylla på återanvändbara flaskor med dricksvatten, vilket kan leda till en minskad förbrukning av engångsflaskor. En sammanhängande produktpolitik i en cirkulär ekonomi En sammanhängande produktpolitik har en viktig roll i övergången till en cirkulär ekonomi. Inom EU finns regelverk som adresserar hur produkter ska designas, tillverkas och hanteras som avfall, men för flera produktgrupper vägs inte dess potential för cirkularitet in. Som en del i genomförandet av handlingsplanen för cirkulär eko- nomi analyseras därför vilka åtgärder som behövs, antingen i form av att anpassa befintliga styrmedel eller i form av nya åtgärder för att förbättra utformningen, användningen och återvinningen av pro- dukter respektive avfall i enlighet med målen för en cirkulär eko- nomi.14 En öppen konsultation samt en stor studie genomförs med syfte att ta fram rekommendationer för det fortsatta arbe- tet. Produktgrupper som identifieras som relevanta för ökad cirku- laritet är energirelaterade produkter, byggprodukter, kemikalier, textilier, möbler, transport- och fordonsprodukter samt leksaker.15 Flera av dess produktergrupper består till stor del av plast varför en förbättrad cirkularitet inom dessa produktgrupper också innebär en mer hållbar plastanvändning. Förslag för en gemensam metod för att beräkna miljöpåverkan Inom ramen för Ett resurseffektivt har tagit fram en färdplan som bland annat beskriver de förändringar som behövs för att avfall ska ses som en resurs i stället för ett kvitt- blivningsproblem. Ett arbete som förstärks av handlingsplanen för cirkulär ekonomi. I anslutning till detta pågår arbetet för att utveckla EU-gemensamma metoder för att beräkna miljöpåverkan för pro- dukter och organisationer i ett livscykelperspektiv (miljöavtryck).16 14https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2018-2409307_en. 15www.eunomia.co.uk/assessing-the-circular-economy-potential-of-eu-product-policy/. 16www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/EU-och-internationellt/EUs- miljooarbete/EU-och-resurseffektivitet-EU-2020/Fardplan-for-ett-resurseffektivt- /Miljoavtryck/. Vad händer i omvärlden övervakar expertgrupp för resurseffektivitet och hållbar konsumtion och produktion (SCP) detta arbete. I finns ”Arbetsgruppen för Resurseffektivitet och Miljöavtryck” som bildats av och för att bidra med ett brett och förankrat underlag (, 2018). Förslag om att beräkna medlemsstaternas EU-avgift på icke materialåtervunna plastförpackningar har tagit fram ett förslag till en ny bas för att be- räkna storleken på den avgift som varje medlemsstat betalar för finansiering av EU:s budget (2018/0131/NLE). Det innebär att medlemsstater ska betala per kilo icke materialåtervunna plastförpackningar i medlemsstaten, som en del av finansieringen av EU:s budget. Förslaget syftar till att ge incitament till länder att öka sina ambitioner för återvinning. Förslaget ska förhandlas i minister- rådet. Se utredningens ställningstagande gällande skatt på plastpro- dukter som inte är återvunna eller återvinningsbara i kapitel 5 Ökad och säker materialåtervinning. EU:s strategier för bioekonomi och klimat En hållbar plastanvändning relaterar till politikområdena bioekonomi och klimat. En hållbar bioekonomi ger ökade förutsättningar för att gå från fossilbaserade material till biobaserade som en mer hållbar plastanvändning kan bidra till att minska koldioxidutsläppen och uppfylla uppsatta klimatmål. Inom EU sker en uppdatering av strategin för bioekonomi och en långsiktig klimatstrategi håller på att tas fram. undertecknade fem G7-länder, , , Tysk- land, och en icke-bindande överenskommelse “the Charter”17. 17https://g7.gc.ca/wp-content/uploads/2018/06/OceanPlasticsCharter.pdf. Vad händer i omvärlden vikten av att förhindra läckage av plast till den miljön. Där- utöver innehåller den åtaganden om att arbeta för ökad återanvänd- ning och återvinning av plast samt förbättrad avfallshantering, till exempel ska återanvändning och materialåtervinning av plastför- packningar öka till till 2030 och all plast ska material- eller energiåtervinnas till 2040. Vidare ska innehållet av återvunnen plastråvara i plastprodukter där det är möjligt öka till minst 50 pro- cent till 2030. Även vikten av att arbeta för att avsevärt minska an- vändningen av onödig engångsplast framhålls. G7 har (2015) antagit en aktionsplan mot marint skräp18. antog även G20 en aktionsplan mot marint skräp19 där vikten av upp- strömsåtgärder i form av till exempel adekvat avfallshantering och förändrade produktions- och konsumtionsmönster framhålls för att komma tillrätta med marint skräp. Inom det nordiska samarbetet har ett flertal rapporter kopplat till en mer hållbar plastanvändning samt rapporter om marint skräp tagits fram. deklarerade de nordiska miljöministrarna en vision för hållbar plastanvändning och ett nordiskt plastprogram antogs. Det nordiska plastprogrammet –2018 innehåller sex fokus- områden: 1) förebyggande av plastavfall och stöd av design för åter- användning, längre hållbarhet och återvinning, 2) effektiva sop- hanteringssystem och ökad återvinning av plastavfall, 3) samarbete för att stoppa plastnedskräpningen i havet och finna kostnadseffek- tiva lösningar för uppstädning, 4) kunskapsutveckling om mikro- plast och identifiering av åtgärder som minskar utsläppen av mikro- plast i miljön, 5) fördjupning av kunskapen om miljöavtryck av bio- baserad och biologiskt nedbrytbar plast och 6) fördjupning av kun- skapen om problematiska ämnen i återvinningen av plastmaterial. (, 2017). Programmet avses förlängas . Ett eventuellt utökat plastsamarbete mellan aktörer på nordisk nivå kommer tas upp (Lidbaum, 2018). 18www.interaction.org/sites/default/files/Schloss%20Elmau%20G7%20Annexes%206-8- 2015.pdf. 19www.g20.utoronto.ca/2017/2017-g20-marine-litter-en.pdf. Vad händer i omvärlden 3.1.9Andra länders planer och åtgärder Många länder runt om i världen strävar efter att minska den nedskräpningen och uppnå en mer hållbar plastanvändning. För att uppnå detta införs plaststrategier, färd- eller handlingsplaner samt olika typer av styrmedel som till exempel förbud, skatter, avgifter eller krav på information för specifika engångsprodukter i plast. Dessa styrmedel syftar oftast till att förhindra marin nedskräpning. Vanligast är enskilda styrmedel för en minskad användning av plast- påsar, dock har en del länder undantag för så kallade bionedbrytbara plastpåsar (Tillväxtanalys, 2018; , 2018). Vissa länder har in- fört styrmedel på nationell nivå, andra på lokal eller regional nivå och några har en kombination av nationella och lokala/regionala styr- medel. I vissa delar av världen är även styrmedel riktade mot en- gångsartiklar i expanderad polystyren (EPS) relativt vanligt och allt fler länder inför styrmedel för att minska användningen av en- gångsartiklar i plast (exempelvis sugrör, tallrikar, muggar, bestick, dryckesbehållare etc.) (, 2018). Det är även vanligt, främst i , med privata initiativ eller frivilliga överenskommelser mellan stat och näringsliv där en minskad förbrukning av plastpåsar antas ske genom att kunden till exempel betalar en avgift för plastpåsen (, 2018). Styrmedel – främst mot plastpåsar I har 27 länder infört eller är på väg att införa nationella styr- medel främst i form av förbud och ibland en avgift för plastpåsar. Därutöver har några infört regionala eller lokala förbud mot plastpåsar. har även infört förbud mot plast- flaskor och har infört förbud mot engångsartiklar i ex- panderad polystyren (EPS) (, 2018). I har nio länder infört nationella styrmedel i form av förbud och ibland en avgift för plastpåsar.