sou · H5B3115 · 2018-01-10 00:00:00 — Emellertid innebär faktumet att det finns två olika taxonomier över godkänt miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar att defini- tionen av gröna obligationer i i skrivande stund är något fragmenterad. Problemet har uppmärksammats och NDRC arbetar med att se över sin taxonomi i syfte att skapa en större jämförbarhet med GFC:s taxonomi. Deras arbete beräknas vara klart . Det är oklart om de även arbetar med att revidera övriga delar av sitt ramverk som inte överensstämmer med PBoC:s regelverk. Skillnaderna mellan regelverken/riktlinjerna diskuteras mer utförligt nedan. En betydlig skillnad ligger i att NDRC tillåter att upp till 50 pro- cent av emissionslikviden får användas för att betala banklån eller användas till att finansiera den generella verksamheten. Detta är inte förenligt med varken eller internationella standarder. PBoC och övriga aktörer på den kinesiska marknaden har som krav att emissionslikviden ska gå uteslutande till miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar. Detta är också ett krav internationellt. NDRC har inte heller några riktlinjer för förvaltning av emis- sionslikviden eller krav på rapportering. Det finns inte heller krav på tredjepartsverifiering. Utredningens bedömning är att NDRC:s riktlinjer i skrivande stund står ganska långt ifrån de internationella standarderna samt de övriga kinesiska regelverken och riktlinjerna. Det skapar en frag- menterad marknad med alla problem det för med sig. Med anled- ning av att det pågår ett arbete med att skapa mer överenstämmelse mellan de olika riktlinjerna i kommer förhoppningsvis NDRC:s riktlinjer att skärpas på flera punkter framöver. Utvärdering av det kinesiska regelverket Utredningen bedömer att PBoC:s regelverk med tillhörande taxo- nomi är det som ligger närmast internationella standarder trots att det finns skillnader gällande definitionen av miljö- och klimatmäss- igt hållbara investeringar. Standard, bedömning och validering Förutom krav på miljö- och klimatmässig hållbarhet ställer det kinesiska regelverket (PBoC regelverk) krav på emittentens finansi- ella status. Emittenten måste t.ex. ha gjort en vinst , undantaget utvecklingsbanker. På denna punkt skiljer sig det kinesiska regelverket från de internationella standarderna som i huvudsak fokuserar på det gröna obligationerna och lämnar det till marknaden att utvärdera emittentens finansiella status. Detta skapar kanske en mer högkvalitativ marknad med endast stabila företag, skapar det eventuella barriärer för att emittenter med högre kreditrisk ska ha möjlighet att emittera gröna obliga- tioner. Nya innovativa företag som kanske inte ännu gör vinst skulle stängas ute från marknaden med sådan reglering. Att i ett regelverk ställa krav på emittentens finansiella status kan te sig något märkligt ur ett västerländskt perspektiv. En sådan faktor skulle med högsta sannolikhet lämnats till marknaden för utvärdering. är det så att PBoC reglering endast gäller finansi- ella institut och det är kanske inte är bland dem som man främst hittar innovativa företag, i den meningen att företagen byggts upp kring nya innovativa lösningar på omställningen till en miljö- och klimatmässigt hållbar ekonomi. Centralt har PBoC inte infört några ekonomiska incitament för emission av gröna obligationer, men åtgärder som lägre ränta när gröna obligationer används som säkerhet vid lån från diskuteras. Även möjligheten att tillåta gröna obligationer med lägre kreditvärdighet som säkerhet vid centralbankslån diskuteras. Däremot prioriteras ansökningar om att få emittera gröna obliga- tioner och dessa hanteras snabbare än ansökningar om att emittera traditionella obligationer. Utredningen har fått uppgift om att det i är en relativt utdragen process att emittera obligationer. Även om inga centrala incitament har lanserats uppmuntrar PBoC i sitt regelverk lokala myndigheter att gynna gröna obliga- tioner. Så har också skett i regionerna , och . Dessa har infört vissa incitament i form av räntesubven- tioner, garantier, skattelättnader och subventionerade avgifter för tredjepartsverifiering av gröna obligationer. har i högre grad börjat begränsa lokala myndigheters möj- lighet att belåna sig. Att emissioner av gröna obligationer då priori- teras skapar incitament att emittera just sådana. När finansi- eringsmöjligheten stryps på annat håll kan incitament Standard, bedömning och validering skapas att ta med så mycket som möjligt i finansieringen via gröna obligationer. Enligt uppgift till utredningen finns det därför en risk att tveksamt hållbara projekt och tillgångar skulle kunna finansieras via vissa av de kinesiska gröna obligationerna. Det finns emellertid ingen rapportering som bekräftar detta. Som det ser ut nu är regelverk, riktlinjer och definition av gröna obligationer i fragmenterade. Det är främst NDRC:s riktlinjer och tillhörande taxonomi som inte är i linje med övriga aktörers riktlinjer och GFC:s taxonomi. Det pågår emellertid ett arbete i NDRC att skapa större överenstämmelse mellan deras och GFC:s taxonomi. Eventuellt kommer även skillnader i riktlinjer att redu- ceras. Arbetet med att revidera taxonomin beräknas som nämnts vara klart . Förutom skillnaden i riktlinjer skiljer sig de kinesiska defini- tionerna på vad som är miljö- och klimatmässigt hållbart från inter- nationella standarder, bl.a. tillåts investeringar i anläggningar för fossilt bränsle som kolkraftverk. taxonomi är emellertid anpassad för lokala förhållanden där luftföroreningar är ett stort problem. Meningen är att definitionen på vad som är miljö- och klimatmässigt hållbart kontinuerligt ska ses över och hållas upp- daterad i linje med utvecklingen på området. Troligtvis kommer definitionerna skärpas och det internationella samarbetet mellan PBoC och EIB gällande gröna obligationer, som behandlas i nästföljande avsnitt, kan fungera som en katalysator för detta. 5.9.2Samarbete mellan och gällande taxonomi över hållbara investeringar Bedömning: Det internationella samarbete som EU och initierat om definitionen av miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar, godkända att finansieras bl.a. via gröna obliga- tioner, bedöms ha potential att främja den globala marknaden. Det visar på att det finns ett positivt momentum i frågan och att utvecklingen fortgår. Under ordförandeskap i G20 tillsattes en arbetsgrupp (G20 , GFSH) med uppdrag att identifiera barriärer och ta fram förslag på hur det finansiella systemet kan Standard, bedömning och validering hjälpa till att allokera privat kapital till miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar. GFSH:s rapport41 lanserades i samband med G20-mötet i den 4 till . Ett av för- slagen är att främja internationellt samarbete för att möjliggöra gränsöverskridande investeringar i gröna obligationer. G20-ledarna välkomnade rapporten i sin möteskommuniké och fastslog att ansträngning borde läggas på att följa åtgärdsförslagen. EIB och GFC initierar ett samarbete om gemensamma definitioner Som ett led i G20-gruppens uppmaning har EIB och GFC (’s ) startat ett samarbete med syfte att ta fram en gemensam taxonomi över miljö- och klimatmässigt håll- bara investeringar. En gemensam taxonomi som skulle kunna användas oberoende av övriga nationella bestämmelser och främja gränsöverskridande investeringar. Samarbetet har mynnat ut i en första gemensam rapport som lanserades i samband med COP23 i Bonn.42 Närmare om EIB och GFC:s gemensamma rapport De taxonomier och kriterier som kartlagts är den taxonomi GFC lanserade i samband med att PBoC lanserade sitt regelverk för gröna obligationer i Kina43, EIB:s lista över investeringar godkända att finansieras med deras gröna obligationer44, EIB:s lista över inve- steringar godkända för deras s.k. Climate Action-lån45, och utveck- lingsbankernas gemensamma principer för hållbara investeringar46. 41G20 (2016), Synthesis Report, . 42EIB & GFC (2017), The need for a common language in : Towards a standard-neutral taxonomy for the environmental use of proceeds, . 43China’s Catalogue 2015. 44CAB Project eligibility criteria, , tillgänglig . 45Climate Action Lending - Eligibility List, 46 MDB-IDFC’s Common Principles for Tracking, . pdf, tillgänglig . Standard, bedömning och validering I detta första skede har taxonomier kartlagts och jämförts uti- från investeringar som syftar till att reducera utsläpp av växthus- gaser. På så sätt har grunden lagts för vidare arbete med miljö- kategorier och att ta fram en uppsättning gemensamma hållbar- hetskriterier. På många punkter överensstämmer taxonomierna. På kortare sikt finns det därför en möjlighet att redigera och om- formulera befintliga taxonomier så att kategorierna överensstäm- mer i möjligaste mån. Skillnader finns emellertid. De kanske mest tydliga är att inve- steringar i syfte att effektivisera kolkraftverk är tillåtna enligt den kinesiska och utvecklingsbankernas taxonomier. Sådana investeringar är inte tillåtna enligt EIB:s standard. Däremot tillåts investeringar i kärnkraft enligt EIB:s lista för hållbarhetslån47 och vilket inte är tillåtet enligt de andras taxonomier. Slutsatsen i rapporten är att det finns lokala förhållanden som motiverar avvikelser, men för att kunna utvärdera och jämföra in- vesteringar krävs det någon form av gemensam klassificering. En gemensam taxonomi hade kunnat gynnat gränsöverskridande inve- steringar mellan och . I närtid är det emellertid inte troligt att skillnaderna i standarder och terminologi kommer att försvinna. Ett av förslagen i rapporten är därför att tillsätta en dedikerad arbetsgrupp för att: •Fortsatta arbetet med fokus på likheter genom att redigera och omformulera befintliga kategorier så att de överensstämmer i möjligaste mån. •Nå konsensus kring indikatorer för att mäta investeringars miljö- och klimatprestanda. •Utöka analysen att även omfatta kategorier utanför klimat- området. 47 Investeringar i kärnkraft är däremot inte tillåtet enligt EIB:s lista över investeringar god- kända att finansieras med deras gröna obligationer. Standard, bedömning och validering •Identifiera de delar där de internationella och den kinesiska standarden överlappar och på så sätt skapa en grund för att enklare emittera kinesiska gröna obligationer internationellt och förenkla för utländska emittenter att emittera gröna obligationer på den kinesiska marknaden. Den dedikerade arbetsgruppen föreslås bestå av GFC, EIB, andra internationella finansiella institutioner och externa granskare samt experter från och nationella utvecklings- och reformkommission. Securities and () publicerade ett förslag till krav för emission och listning av gröna obligationer på den indiska marknaden. Efter en kort remiss- tid antogs kraven . reviderades kraven främst gällande informationskravet inför emission av gröna obligationer.48 Vid revideringen ändrades lydelsen gröna obliga- tioner till gröna skuldinstrument. Kraven benämns inte som en reglering utan verkar snarare vara en form av formella krav kopp- lade till de generella reglerna för emission av obligationer. Därför benämns de som just krav och inte regler här. Dokumentet vilket innefattar kraven kallas för cirkulär. SEBI fungerar både som lagstift- ande organ och tillsynsmyndighet gällande kapitalmarknaderna i . SEBI ser gröna obligationer som ett verktyg till omställningen till en hållbar ekonomi. I Intended Nationally Determined Contribution (INDC) till uppskattas investerings- behovet i landet till . I syfte att finansiera investeringar i förnybar energi nämns förslag som om att skattebefria någon form av infrastrukturobligationer för . Till detta förslag görs ingen direkt koppling till gröna obligationer. Vidare har ett mål om att installera förnybar energi med en kapacitet på . 48 /IMD/DF/51/2017. Standard, bedömning och validering väntas uppgå till , det är oklart om summan är en del i investeringsmålet . I samband med detta mål diskuteras möjligheten till att sänka kapitalkostnaden för gröna obligationer i syfte att främja privata investeringar i förnybar energi. Några ekonomiska incitament ha emellertid ännu inte lanserats. Syftet med kraven är att skapa en definition av gröna obliga- tioner och på så sätt minska osäkerheten på marknaden. Kraven är i princip en kodifiering av GBP. Vissa bitar har gjorts om till krav och vissa bitar har lämnats frivilliga. Fokus i arbetet har lagts på att kraven ska överensstämma med internationell standard för att locka utländska investerare. Definition av ett grönt skuldinstrument Enligt kraven definieras ett grönt skuldinstrument som ett sådant vars emissionslikvid investeras i projekt eller tillgångar som faller under någon av följande åtta kategorier: förnybar energi (vind, sol, bioenergi etc.), rena transporter (kollektivtrafik), hållbar vatten- hantering (rening, dricksvatten, återanvändning etc.), anpassning till klimatförändring, energieffektivisering (inkl. gröna byggnader), håll- bar avfallshantering (återvinning, energiproduktion etc.), hållbar markanvändning (hållbart skogsbruk, beskogning, hållbart jordbruk etc.) och bevarandet av biodiversitet. Mer detaljerat än så är inte de miljö- och klimatmässiga hållbar- hetskriterierna. Kriterierna är i linje med GBP49 och SEBI förbe- håller sig rätten att ändra listan. Detta tillvägagångssätt skiljer sig mot som har en detaljerad taxonomi över godkända inve- steringar. Det framgår inte explicit men troligtvis är det SEBI som kommer agera tillsynsmyndighet och från fall till fall avgöra om de gröna obligationerna uppfyller hållbarhetskraven. Det finns inte heller någon lista på icke-tillåtna investeringar. Det framgår därmed inte om t.ex. investeringar i energieffekti- 49 Listan överensstämmer med GBP 2015. I GBP 2017 lades kategorier till som innan ingick i andra kategorier, t.ex. gröna byggnader blev en egen kategori. Standard, bedömning och validering visering av kraftanläggningar som drivs av fossilt bränsle är tillåtna. Någon sådan exkludering återfinns emellertid inte heller i GBP men det har blivit praxis att explicit exkludera sådana. Noterbart är att SEBI genomgående hänvisar till att både pro- jekt och tillgångar kan finansieras via de gröna skuldinstrumenten. I GBP nämns endast projekt vilket kan anses vara lite olyckligt även om det inte spelat någon roll i praktiken, se avsnitt 5.2.2. Detta handlar om vilken information emittenten måste tillhandahålla i prospekt och annat informationsmaterial kopplat till emissionen. •Emittenten ska tillhandahålla information om obligationens miljö- och klimatmässiga syfte. •Det ska finnas en kortfattad beskrivning av processen för att välja ut godkända hållbara projekt. •Emittenten ska redogöra för hur emissionslikviden ska spåras. •Det ska finnas en beskrivning av vad för projekt och tillgångar emissionslikviden avser investeras i och om det handlar om nya projekt eller refinansiering. •Om emittenten valt att anlita en oberoende tredjepart för utvärdering eller certifiering så ska den informationen tillhanda- hållas. Dessa krav är i linje med GBP. Att anlita en oberoende tredjepart för att utvärdera de gröna skuldinstrumenten är frivilligt. Emeller- tid är det något de flesta emittenter väljer att göra. SEBI framhåller i arbetsmaterialet inför framtagandet av kraven att de valt att låta oberoende granskning vara frivilligt just eftersom det är frivilligt i GBP. Emittenten ska i samband med sin årliga och halvårsvisa rapport- ering informera om emissionslikvidens användning och hur oan- vända medel placerats. Förvaltningen av emissionslikviden ska Standard, bedömning och validering verifieras av en extern revisor. Verifiering av emissionslikvidens användning uppmuntras i GBP, däremot har de flesta emittenter fram tills relativt valt att inte följa denna uppmuntran. I detta fall har SEBI valt att gå utöver GBP och infört ett krav på verifiering. Den årliga rapporteringen ska innehålla en lista över vilka pro- jekt och tillgångar som finansierats via de gröna skuldinstrumenten samt en kort beskrivning av vart och ett. Om det föreligger sekre- tesskäl ska i alla fall kategorin listas under vilket projektet eller tillgångarna faller. Till den årliga rapporteringen ska det även finnas kvalitativa, och om möjligt kvantitativa, indikatorer på investeringarnas miljö- och klimatmässiga prestanda. Det ska framgå vilka indikatorer som används och vilka antaganden som gjorts. Om kvantitativa indika- torer ej kan användas ska det finnas en förklaring till varför. Emissionslikviden får endast investeras i de projekt och tillgångar som emittenten redogjort för inför emission. En emittent av gröna skuldinstrument ska ha rutiner och processer på plats för att ständigt utvärdera om projekten och tillgångarna möter de hållbar- hetskriterier som ställts upp för miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar godkända att finansieras via emittentens gröns skuld- instrument. Emittenten ska därmed säkerställa att de gröna skuld- instrumenten endast finansierar godkända projekt. Om emittenten väljer att följa någon internationellt accepterad standard med vissa krav på information ska samma information ingå i emittentens emissionsmaterial och om tillämpligt i rapport- eringen ex-post. Detta krav handlar om att emittenten väljer en internationell standard som har krav som går utöver de indiska nationella kraven så ska de internationella kraven gälla. Därmed är de indiska kraven minimikrav om vad som ska uppfyllas för att ett skuldinstrument ska kunna definieras som ett grönt sådant. Standard, bedömning och validering har haft som utgångspunkt att lägga sina krav nära de inter- nationella standarderna, specifikt GBP. Det finns inga detaljerade krav på vad som anses miljö- och klimatmässigt hållbart utan detta lämnas åt marknaden. har därmed gått en något annan väg än som tagit fram ett mer detaljerat regelverk med tillhörande taxonomi över godkända miljö- och klimatmässigt hållbara inve- steringar. Eftersom har en tillsynsmyndighet är inte heller marknadskraven fragmenterade på det sätt som de är i . Argumentet för att kodifiera redan befintlig marknadsstandard är att minska osäkerheten för marknadsaktörer, skapa legitimitet år marknaden samt ge tillsynsmyndigheten en möjlighet att ingripa ifall de skulle upptäcka oegentligheter. Att gå efter internationell marknadsstandard underlättar dessutom för investerare från tredje- land att finansiera miljö- och klimatmässigt hållbara projekt i . har ett investeringsbehov på och det finns i utvecklingsmaterialet diskussion kring att göra det billigare att finansiera sig via gröna obligationer i syfte att främja miljö- och klimatmässigt hållbara investeringar. har inte infört några ekonomiska incitament men eftersom diskus- sionen förs är det möjligt att sådana implementeras . Utredningen anser att de indiska kraven är välbalanserade och ser det som en fördel att de haft som utgångspunkt att harmonisera med internationell marknadsstandard. Det verkar inte som att de indiska myndigheterna identifierat något marknadsmisslyckande och lämnar med sina krav ändå mycket åt marknaden att själva hantera som t.ex. utvärderingen av investeringarnas miljö- och klimatmässiga hållbarhet. Med krav på plats finns det emellertid en möjlighet för tillsynsmyndigheterna att ingripa. Skillnaden mot internationell standard ligger i att ställer krav på rapportering och verifiering av obligationslikvidens förvalt- ning, vilket är frivilliga rekommendationer i GBP. Kraven är i prin- cip identiska med vad som rekommenderas i GBP. I regel rappor- terar redan alla emittenter ex-post om obligationslikvidens använd- ning. I detta avseende cementerar de indiska kraven redan befintlig marknadspraxis och reducerar eventuell osäkerhet om vad som förväntas. Verifiering av obligationslikvidens förvaltning är inte lika vanligt men fler emittenter har börjat med det . Standard, bedömning och validering redningen ser det som sunt att ställa krav på just verifiering av emissionslikvidens användning och att emittenten följer de åtagan- den som gjorts i prospekt och övrigt emissionsmaterial. väljer alltså att inte gå in och diktera vad som är hållbart utan lägger endast krav på att emittenten får verifierat att den håller sig till sina investeringsåtaganden. 5.10Särskilt om information till investerare Förslag: Vid anpassningen till EU:s nya prospektförordning ska ett krav på sådan miljöinformation som relaterar till en grön obligation inkluderas i regleringen av nyckelinformationens innehåll i lagen om handel med finansiella instrument. Bedömning: Det föreligger inget behov av lagstiftningsåtgärder när det gäller förköpsinformation till investerare. Det följer redan av gällande rätt och kompletteras med vad som krävs enligt branschpraxis i GBP när det gäller information till inve- sterare. Det behövs inte heller någon ytterligare lagregel angå- ende återrapportering eller annan efterköpsinformation efter- som även ett sådant krav följer av branschpraxis och ramverken för gröna obligationer. kommer dessutom ett antal informationsregler i EU:s rättsakter att genomföras och anpassas till i svensk rätt. Även nationella regler utarbetas under samma tidsrymd. De regler som gäller för inve- sterarens rätt till information bedöms vara ändamålsenliga och tillfyllest även avseende gröna obligationer. Några ytterligare in- formationsregler, utöver tillägget till prospektreglerna, bedöms därför inte vara nödvändiga med anledning av de främjandeför- slag som utredningen lägger fram. Utredningen har i uppdrag enligt kommittédirektiven att analysera och vid behov lämna förslag på vilken information som investerare behöver för att fatta välgrundade investeringsbeslut. Om det bedöms nödvändigt får kompletteringar av regelverken som behandlar sådan information läggas fram. En genomgång av befintliga och kommande informationsregler på området som säkerställer investerarens rätt till information är därmed nödvändig. Standard, bedömning och validering Det gäller i första hand lagen om handel med finansiella instru- ment som innehåller kraven för prospekt. Den lagen kommer att väsentligt omarbetas med anledning av anpassning till EU:s pro- spektförordning som trädde i kraft med tillämp- ning till största delen från . Den nya EU-förordningen innehåller en tämligen detaljerad reglering av emissionsförfarandet med kraven för upprättande, godkännande och spridning av prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på reglerad marknad. Reglerna kommer att medföra, vad gäller infor- mationsplikten, ett utvidgat ansvar för emittenten för investering- ens nyckeltal och information om riskfaktorer, jämte en möjlighet för medlemsländerna att införa andra informationskrav under förut- sättning att bördan hålls proportionerlig och nödvändig relaterat till erbjudandet om investering. Det nämns särskilt att miljömässiga, sociala eller styrningsrelaterade omständigheter (ESG) kan utgöra sådana specifika och väsentliga risker för emittenten och värde- pappret att information om faktorerna kan bedömas nödvändig och ska lämnas (skäl 54). Den anpassning till de nya prospektreglerna som måste ske i svensk rätt medför att något särskilt lagstiftnings- behov i den här delen egentligen inte föreligger med anledning av de främjandeåtgärder som utredningen lagt fram. Kraven på nyckel- information kan sägas redan omfatta alla väsentliga element av en investering, t.ex. om den är grön eller inte. Däremot kan det finnas ett signalvärde i att inkludera krav på miljörelaterad information (E i ESG) i den svenska lagen när en sådan faktor är bärande för investeringen, som t.ex. är fallet vid gröna obligationer. Överfört till marknaden för gröna obligationer skulle en sådan reglering kunna innebära en viss kodifiering av råd- ande marknadspraxis att lämna utvärdering från oberoende extern granskning tillsammans med erbjudandet om investering varför några direkt tillkommande kostnader inte synes bli aktuella. Ut- redningen föreslår att använder möjligheten till en nationell regel om miljöinformation i prospekt.