sou · H6B311 · 2018-02-28 00:00:00 — Flera av de hinder eller utmaningar som lyfts är gemensamma för samtliga aktörer. Återkommande poängteras vikten av förståelse för varand- ras uppdrag, roller och förutsättningar. Vidare påtalas ofta betydelsen av relationer, av att bygga ömsesidigt förtroende och av att ha ett lösningsorienterat förhållningssätt. Sättet att samverka skiljer sig åt i olika kommuner och i olika delar av landet. Det gäller både samverkan inom kommuner och mellan en kommun och privata företag eller civila samhällets organisationer. Inom kommunerna finns ett behov av att utveckla en bättre samverkan mellan utbild- ningsförvaltning, socialtjänst och arbetsmarknadsenheter såväl som med externa aktörer. Det behövs en större förståelse för de förut- sättningar det civila samhällets organisationer, folkbildningen och näringslivet har för att kunna utveckla samverkan lokalt. Samordnarens förslag och bedömningar Samordnarens har lämnat förslag och bedömningar utifrån det över- gripande målet att bidra till att fler unga kvinnor och unga män ska kunna etablera sig i samhället. Eftersom många faktorer påverkar ungas livsvillkor, förutsättningar och möjligheter till etablering krävs flera åtgärder på olika nivåer för att förändring och förbättring ska kunna ske. Det handlar om allt från förbättrade insatser för en- skilda individer, förändringar i regelverk, styrning och organisering av olika myndigheter och aktörer, till större samhällsförändringar. För att stärka förutsättningarna för kommunerna att erbjuda unga lik- värdiga insatser av hög kvalitet inom ramen för aktivitetsansvaret före- slår Samordnaren: •En utredning som ser över kommunernas möjligheter att erbjuda ekonomisk ersättning till unga inom aktivitetsansvaret. Syftet med förslaget är att stärka de ekonomiska förutsättningarna för unga att delta i aktiviteter inom det kommunala aktivitetsansvaret. •Utveckling av en nationell betygsdatabas som syftar till att under- lätta kommunernas kartläggning av vilka unga som omfattas av aktivitetsansvaret samt ansökningsförfarandet till bland annat komvux. •En tydligare uppföljning av Statens skolverks arbete med det kom- munala aktivitetsansvaret i syfte att förbättra stödet till landets kommuner för att höja kvaliteten och likvärdigheten inom akti- vitetsansvaret. •En tydligare uppföljning av Statens skolinspektions granskning av det kommunala aktivitetsansvaret för att åstadkomma en långsik- tighet i granskningen av hur kommunerna fullgör sitt ansvar för aktivitetsansvaret. Utöver förslagen gör Samordnaren bedömningen att en normerande standard bör utarbetas för kommunernas kostnader för det kom- munala aktivitetsansvaret. Detta för att skapa mer likvärdiga förut- sättningar i genomförandet av aktivitetsansvaret. För att stärka kvaliteten i insatser föreslår Samordnaren: •En förstudie om införande av lokal och nationell uppföljning av frånvaro i grund- och gymnasieskolan. Förslaget syftar till att i förlängningen kunna presentera nationell statistik kring frånvaro. •Införande av ett avslutande vägledningssamtal för elever som av- slutar gymnasiet eller utan examen. Förslaget syftar till att ge elever ett bättre individbaserat stöd och vägledning framåt, bland annat genom information om vilka studier som återstår för att uppnå en examen och om det kommunala aktivitetsansvaret. •En nationell etableringssamordnare för unga med funktionsned- sättning som syftar till att öka andelen unga med funktionsned- sättning som övergår från studier till arbete. •En återkommande samlad analys av kunskapsläget om insatsers effekter som syftar till att ge beslutsfattare, tjänstepersoner och praktiker på nationell och lokal nivå ett aktuellt kunskapsunderlag. Utöver förslagen lämnar Samordnaren en bedömning om att Svenska bör utlysa medel för projekt för övergångar från gym- nasieskolans språkintroduktion till fortsatta studier eller till etabler- ing på arbetsmarknaden. För att förbättra samverkan och samordnat stöd föreslår Samordnaren: •Ett tilläggsuppdrag till utredningen utveckling för god och nära vård (S 2017:01) att utreda förutsättningarna för, och lämna förslag på hur en sammanhängande barn- och ungdoms- hälsovård för åldersgruppen kan säkerställas. •Ett uppdrag till , , Socialstyrel- sen och Verket för innovationssystem om en lokal försöksverk- samhet. Syftet är att åstadkomma ett lokalt sammanhängande stödsystem mellan utbildning, omsorg och hälso- och sjukvård för barn och unga i åldern 0–. •Ett uppdrag till Arbetsförmedlingen, och Social- styrelsen om en samordnad styrning och stöd till lokal nivå. För- slagets syfte är att utveckla en bättre nationell samverkan mellan myndigheterna. •Indikatorsuppföljning för unga som möter utmaningar i sin eta- blering som syftar till att bidra till att stärka styrning mot ett sam- ordnat stöd för unga på nationell, regional och lokal nivå. •Att registerbaserad statistik för unga som varken arbetar eller studerar ska tas fram av i syfte att stärka kunskapen om målgruppen. Utöver det gör Samordnaren bedömningen att löpande bör göra sammanställningar och analyser av beslut som rör barn och unga i åldern 0–, i syfte att möjliggöra en bättre sam- manhållen styrning av myndigheter. 1.1Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Härigenom föreskrivs att det i skollagen (2010:800) ska införas två nya paragrafer, 15 kap. 20 a § och 18 kap. 20 a § och närmast före 15 kap. 20 a § och 18 kap. 20 a § två nya rubriker av följande lydelse. Om en elev riskerar att avsluta sin gymnasieutbildning eller utan att erhålla examen, ska rek- torn, innan eleven anses ha avslu- tat utbildningen, se till att eleven erbjuds ett avslutande väglednings- samtal. Elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta vid sådant samtal. Om ett samtal enligt första stycket inte kan hållas, ska samma information skriftligen lämnas till eleven. Om en elev riskerar att av- sluta sin gymnasiesärskoleutbild- ning , ska rektorn, innan eleven anses ha avslutat utbild- ningen, se till att eleven erbjuds ett avslutande vägledningssamtal. Elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta vid sådant sam- tal. Om ett samtal enligt första stycket inte kan hållas, ska samma information skriftligen lämnas till eleven. Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till förordning om ändring i gymnasieförordning (2010:2039) Härigenom föreskrivs att det i gymnasieförordningen (2010:2039) ska införas två nya paragrafer, 12 kap. 4 b § och 12 kap. 4 c § och när- mast före 12 kap. 4 b § en ny rubrik av följande lydelse. Information vid avslutande väg- ledningssamtal Ett avslutande väglednings- samtal enligt 15 kap. 20 a § skol- lagen (2010:800) ska innehålla individanpassad information till eleven om –vilka utbildningsmoment eller kurser eleven saknar för att kunna fullfölja sin utbildning med exa- mensbevis, samt –olika studievägar inom och utanför gymnasieskolan. Om eleven inte har fyllt , ska information också lämnas till eleven om kommunernas aktivi- tetsansvar i 29 kap. 9 § skollagen (2010:800). Ett avslutande väglednings- samtal enligt 18 kap. 20 a § skol- lagen (2010:800) ska innehålla individanpassad information till eleven om – vilka utbildningsmoment eller kurser eleven saknar för att kunna fullfölja sin utbildning, samt – olika studievägar inom och utanför gymnasiesärskolan. Om eleven inte har fyllt , ska information också lämnas till eleven om kommunernas aktivi- tetsansvar i 29 kap. 9 § skollagen (2010:800). Denna förordning träder i kraft . Sysselsättningsutvecklingen i är positiv och arbetslös- heten minskar. Arbetslösheten bland unga var på sin lägsta nivå . Det finns dock en grupp unga som inte är en del av denna utveckling i samma utsträckning som andra. Skillna- derna inom ungdomsgruppen och klyftorna mellan dem som lyckas och dem som inte gör det har blivit större. var det omkring 127 600 unga som varken arbetade eller studerade i åldern 15–, varav 71 400 var i åldern 15–. Unga som varken arbetar eller studerar är en mycket heterogen grupp. För de flesta innebär det en särskilt utsatt situation att stå utanför arbete och studier. Unga som saknar en fullföljd gymnasie- utbildning, unga som är utrikes födda samt unga med funktions- nedsättning är överrepresenterade bland dem som varken arbetar eller studerar. Den växande psykiska ohälsan innebär också en ökad risk att fler hamnar utanför studier och arbete. Trots omfattande insatser de senaste 10 till 15 åren minskar inte gruppen i tillräcklig omfattning. För unga som varken arbetar eller studerar ser vi att samhället inte lyckas erbjuda ett långsiktigt och samordnat stöd. Det är viktigt att ge stöd till de unga som av olika skäl har hamnat utanför arbete och studier för att under- lätta deras etablering, men det är minst lika viktigt att vidta åtgärder för att minska inflödet i gruppen. En avslutad gymnasieutbildning har kommit att bli en inträdes- biljett till arbete. Konsekvenserna av att inte slutföra en gymnasie- utbildning är betydligt större är vad de var tidigare. Det är dock drygt en tredjedel av eleverna som inte avslutar sin gymnasieutbildning , och så har det sett ut . Det krävs betyd- ligt fler tidiga och samordnade insatser med fokus på att underlätta ungas väg genom utbildningen. Det behöver dessutom finnas fler olika vägar till en fullföljd utbildning och till etablering, även för dem som av olika skäl inte har fullföljt sina gymnasiestudier. Det behöver också finnas en mycket tydligare koppling mellan utbild- ning och arbete än vad som finns . För att färre unga ska hamna utanför arbete och studier är det vik- tigt att fokusera på strukturella hinder och söka lösningar på dessa. Parallellt måste stödet till individerna och kvaliteten i insatserna för- bättras. De aktörer som möter unga har ett ansvar för att säkerställa ett samordnat och likvärdigt stöd. Jag har under utredningens gång haft mycket dialog med olika aktörer som har betydelse för unga som varken arbetar eller stude- rar. Jag vill tacka de som generöst har delat med sig av erfarenheter och deltagit i våra aktiviteter genom uppdraget, särskilt de unga själva. Problembeskrivning, resonemang och analyser har påverkats av detta, och främst av dialogen med kommunerna. Kommunerna har ett stort ansvar för arbetet för unga som varken arbetar eller studerar och många av lösningarna för att förbättra arbetet finns inom kommuner- na själva. Det finns dock ett antal områden där också staten behöver agera. Den nuvarande högkonjunkturen möjliggör särskilda satsningar på unga som har svårare än andra att etablera sig. Det behövs ett lång- siktigt, uthålligt och fokuserat arbete för att bryta utvecklingen och underlätta ungas etablering. Mina förslag i detta slutbetänkande kan bidra till ett stärkt samordnat arbete, bättre samverkan samt en ökad kvalitet och likvärdighet i de insatser som erbjuds unga. , Samordnare för unga som varken arbetar eller studerar, 3Samordnarens uppdrag och dess genomförande Regeringen fattade beslut om ett direktiv till en sam- ordnare för unga som varken arbetar eller studerar (Dir. 2015:70), fortsättningsvis benämnd Samordnaren. Samordnaren, , förordnades . Regeringen beslutade om tilläggs- direktiv till utredningen (Dir. 2016:82), samt (Dir. 2017:81).1 Samordnarens uppdrag har bestått av två delar; dels att arbeta utåtriktat för att bidra till bättre samverkan samt ökad kunskap om insatser, dels att utreda och föreslå åtgärder i syfte att åstadkomma ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar. Regeringen antog en strategi Vägar framåt – strategi för unga som varken arbetar . I den samlades åtgärder för ökad sam- verkan, ökad kunskap om unga som varken arbetar eller studerar, samt insatser riktade direkt till unga.2 Samordnaren ska främja förbättrad samverkan mellan myndigheter, kommuner, landsting och organisationer på nationell, regional och lokal nivå kring insatser för unga som varken arbetar eller studerar. Det omfattar såväl statliga myndigheter, kommuner och landsting 1Direktiven i sin helhet finns i bilaga 1, 2 och 3. 2Regeringsbeslut (U2015/05478/UF). Vägar framåt – strategi för unga som varken arbetar eller studerar. Samordnarens uppdrag och dess genomförande som det civila samhällets organisationer, arbetsmarknadens parter och näringslivet. Inom området utveckla former för ett samordnat stöd ska Sam- ordnaren: •vid behov utveckla former för ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar, •stödja kommunernas samverkan med andra aktörer, såsom övriga huvudmän inom skolväsendet och folkbildningen, näringsliv och organisationer inom det civila samhället kring insatser för unga, och •arbeta för att den nationella, regionala och lokala samverkan för- bättras för att öka möjligheterna för unga att komma i arbete eller studier. Inom området kunskapsinhämtning och kvalitetsutveckling ska Samord- naren: •systematiskt samla och analysera kunskap om insatser till unga som varken arbetar eller studerar och om insatsernas effekter för olika delar av målgruppen, •verka för erfarenhetsutbyte mellan berörda aktörer, såsom stat- liga myndigheter, kommuner, landsting, huvudmän inom skol- väsendet och folkbildningen, näringslivet, arbetsmarknadens parter och organisationer inom det civila samhället, och •tillsammans med aktörerna främja utvecklingen av kvaliteten i insatser för dessa unga. Inom området förslag på fortsatta åtgärder ska Samordnaren: •redovisa den kunskap och de erfarenheter som samlats in och ana- lyserats, •lämna förslag till hur ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar fortsättningsvis bör vara utformat för att öka möjligheterna för dessa unga att etablera sig i samhället, och •vid behov lämna författningsförslag. Samordnarens uppdrag och dess genomförande Samordnaren ska planera och utföra sitt arbete i nära samarbete med Delegationen för unga till arbete, Dua, (A 2014:6). Samordnaren ska lämna en delrapportering av arbetet . Uppdraget ska redovisas i sin helhet . Tilläggsdirektiv om kommunernas aktivitetsansvar Regeringen beslutade om ett tilläggsdirektiv till Samordnaren om kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar. Med syfte att stärka likvärdigheten och kvaliteten i kommunernas aktivitets- ansvar ska Samordnaren: •komplettera stöd till kommunerna i deras arbete med aktivitetsansvaret för ungdomar genom att främja kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan kommuner, •stärka dialogen mellan kommuner och staten i genomförandet av kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar, •redovisa erfarenheter och slutsatser av detta arbete och ge för- slag till fortsatta åtgärder från staten för att stödja kommunerna i deras arbete med aktivitetsansvaret i syfte att öka kvaliteten och likvärdigheten i de åtgärder kommunerna erbjuder de unga inom ramen för ansvaret, och •vid behov lämna författningsförslag. Denna del av uppdraget ska redovisas i sin helhet senast den 28 feb- ruari 2018. Tilläggsdirektiv om fortsatt samordnat stöd Regeringen beslutade om ett tilläggsdirektiv med ett mer preciserat uppdrag att lämna förslag till ett fortsatt samordnat stöd till de aktörer som arbetar med att stödja unga som varken arbetar eller studerar. Stödet ska integreras som en ordinarie verksamhet på en befintlig myndighet och vara långsiktigt. I uppdraget ingår att lämna förslag till: Samordnarens uppdrag och dess genomförande •hur stödet bör vara utformat, hur det bör bemannas och hur det bör följas upp, •hur och som verksamheten ska utvärderas samt, •vid behov lämna författningsförslag. I uppdraget ingår också att redovisa de kostnadsmässiga konsekven- serna av förslagen. Förslagen ska utformas så att kostnaderna ryms inom de som finns avsatta under anslag 12:3 in- om utgiftsområde 17 Särskilda insatser inom ungdomspolitiken. Redovisningen av denna del av uppdraget ska lämnas i en särskild promemoria. Samordnarens uppdrag har varit sektorsövergripande. Flera samhälls- sektorer och politikområden har betydelse för ungas uppväxtvillkor och därmed också för risken att unga hamnar utanför arbete och studier. Samordnarens uppdrag har även omfattat flera nivåer, natio- nellt, regionalt och lokalt. Fokus för uppdraget har varit förbättrad samverkan, kunskapsinhämtning och kvalitetsutveckling. Det har om- fattat insatser för de unga som varken arbetar eller studerar såväl som förebyggande arbete och tidiga insatser för unga som riskerar att hamna i en sådan situation. I utredningsarbetet har såväl preventiva som reaktiva perspektiv inkluderats. En viktig utgångspunkt har varit att unga som varken arbetar eller studerar är en heterogen grupp. Detta speglas i både del- och slutbetänkandet. Det har dock inte har varit möjligt att, inom ut- redningens ramar, fullt ut göra en fördjupad beskrivning av ungas skilda villkor och förutsättningar. Mångfalden i dessa har dock varit en central utgångspunkt i arbetets genomförande. Det breda anslaget med en sektorsövergripande ansats och ett flerdimensionellt perspektiv har också bidragit till att utredningen ibland målar med breda penseldrag. I andra fall har det varit möjligt att ge en mer fördjupad och detaljerad bild. Ett aktivt val har varit att rikta fokus mot strukturer och hur förändring av dessa kan bidra till förbättringar för individen framför individuella insatser Samordnarens uppdrag och dess genomförande och specifika metoder. Detta ligger också i linje med Samordnarens uppdrag att ge förslag om samordnat stöd. Det har inte ingått i uppdraget att ge förslag på hur specifika befintliga insatser kan utvecklas, eller att föreslå nya insatser. Samordnaren har sett det som viktigt att betona arbetssätt och synsätt snarare än att förorda specifika metoder eller insatser. Ett ytterligare skäl till att inte fokusera på det sistnämnda är den begränsade kunskapen om vilka insatser och metoder som ger önskad effekt. På individnivå pekar praktiknära kunskaper och erfarenheter på att individers etablering påverkas positivt av ett visst arbetssätt snarare än av särskilda in- satser. För att främja samverkan och bidra till ett samordnat stöd krävs ett holistiskt perspektiv, ett systemsynsätt, vilket har genom- syrat utredningens arbete. Regeringen har tillsatt samordnare inom olika politikområden. Bakgrunden är ofta ett behov av att mobilisera samhället. Samord- nare kan därför få olika roller, bland annat som förhandlare, utre- dare och pådrivare.3 I uppdraget som nationell samordnare för unga som varken arbetar eller studerar har främst de två sistnämnda roller- na ingått. Det finns möjligheter och utmaningar i att ha flera roller i ett och samma uppdrag. Den pådrivande rollen har bidragit till att lyfta frågorna på den politiska agendan samt bland myndigheter och andra aktörer nationellt och lokalt. Där har gjorda erfarenheter och utredningsarbete snabbt kunnat spridas och omsättas i praktik på ett sätt som många statliga utredningar inte har möjlighet till. Genom det utåtriktade arbetet har det också funnits utrymme att fånga upp en del av de problem och möjligheter som anställda, förtroendevalda, representanter från civilsamhället, folk- bildningen och näringslivet samt unga själva ser inom området. Den kunskapen har sedan kunnat användas i utarbetande av förslag och bedömningar. Det har inte varit möjligt att fånga upp alla problem och hinder som olika aktörer ser behov av att få lösta, inte minst då många av dem skulle kräva omfattande utredningsarbete och ofta förslag till förändrad lagstiftning. Det har även varit viktigt att hitta sätt att särskilja mellan faktiska och upplevda problem och hinder. Den första kategorin måste avhjälpas medan den andra ofta kräver 3 Se Statskontoret (2014). Statlig styrning i otraditionella former samt (2016). Nationella samordnare som statligt styrmedel. Samordnarens uppdrag och dess genomförande helt andra insatser som exempelvis mer information och kunskaps- spridning. Under Samordnarens utredningstid har flera olika aktörer verkat med liknande uppdrag att driva på utvecklingen, inte minst lokalt. Här kan särskilt Delegationen för unga och nyanlända till arbete (Dua), Samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården, Sam- ordnaren för psykisk hälsa samt Kommissionen för jämlik hälsa näm- nas. Det har inneburit en viss oklarhet främst för kommunerna hur olika utredningar, uppdrag och satsningar relaterar till varandra. Visst kommunikativt arbete har därför krävts kring hur olika aktörer rela- terar till och kompletterar varandra. Uttolkningen och genomföran- det av Samordnarens uppdrag har skett i relation till andra aktörer men med fokus på den egna målgruppen. Det har ibland inneburit att bygga vidare på Duas, och de andra aktörernas, insatser och ett aktivt val att inte gå in och bli en drivande aktör inom exakt samma område. När det gäller Dua har det ibland skett en överlappning men då i dia- log eller samverkan. En anledning som bidragit till detta är att kon- junkturen och den låga ungdomsarbetslösheten har medfört att Duas målgrupp har kommit att mer och mer sammanfalla med Samordnarens. Samordnaren har dock fokuserat på att stärka och komplettera det gemensamma arbetet och att undvika duplicering. 3.3Samordnarens strategier i korthet Det övergripande målet för Samordnarens arbete är att bidra till att fler unga kvinnor och unga män ska kunna etablera sig i samhället. Aktörer som arbetar för unga som varken arbetar eller studerar är ytterst till för de unga och deras behov måste sättas i centrum för systemen. Att åstadkomma resultat för unga är därför det yttersta målet med Samordnarens arbete. För att fler unga kvinnor och män ska kunna etablera sig i sam- hället krävs flera åtgärder på olika nivåer. Det handlar om allt ifrån förbättrade insatser till enskilda individer, förändringar i regelverk, styrning och organisering samt ett arbete mot diskriminering på ar- betsmarknaden och i samhället. Samordnaren har utifrån en analys av utmaningar i etableringen för unga som varken arbetar eller studerar och sitt uppdrag identi- fierat fyra strategier som presenterades i delbetänkandet Det handlar Samordnarens uppdrag och dess genomförande om oss – unga som varken arbetar eller studerar.4 Strategierna är före- byggande arbete, kvalitet i insatser, utvecklad samverkan och system- synsätt. Strategierna har legat till grund för både det utåtriktade och för det utredande arbetet. De utgör även grunden för slutsatser, för- slag och bedömningar. En erfarenhet från arbetet utifrån strategierna är att de med fördel också skulle kunna användas som avstamp och utgångspunkt i fortsatt utvecklingsarbete på nationell, regional och lokal nivå kring unga som möter utmaningar i sin etablering. En när- mare beskrivning av strategierna följer i kapitel 4. 3.4Perspektiv som utgångspunkt för arbetet Utöver de fyra strategierna har Samordnaren sett att det är centralt att allt arbete som riktar sig till målgruppen har ett tydligt ungdoms- perspektiv samt, i de fall det rör omyndiga, ett barnrättsperspektiv. Av ursprungsdirektivet framgår att Samordnaren ska utgå från ett ungdomsperspektiv, ett icke-diskrimineringsperspektiv, ett funktions- hinderperspektiv samt integrera ett jämställdhetsperspektiv i arbetet. Perspektiven bidrar till att synliggöra skillnader i livsvillkor bland unga. I uttolkningen av dem bidrar ett intersektionellt perspektiv med förståelse av de komplexa samband som ofta finns. Analyser och slutsatser kan inte enbart utgå från en grupp eller ett perspektiv utan behöver ske utifrån ett flertal faktorer. Dessa adderas inte till varand- ra, utan det relevanta är på vilka sätt de samverkar i en viss situation. Fokus ligger på ökad jämlikhet samt på att undanröja hinder och där är ungas delaktighet och egna erfarenheter av särskild vikt. En viktig utgångspunkt för Samordnarens arbete är just fokus på ungas rättigheter utifrån perspektiven ovan. För att säkerställa att rättigheterna tillgodoses måste samhällets insatser och stöd vara likvärdiga. Stöd och insatser ska vara likvärdiga oavsett var i landet de unga bor.