sou · H6B360 · 2018-08-10 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2018 Regeringen bemyndigade chefen för departementet att uppdra åt en särskild utredare att lämna ett under- lag för bedömningen av om bör tillträda Förenta Natio- nernas konvention om avtal om internationell transport av gods helt eller delvis till sjöss, de s.k. Rotterdamreglerna, och lämna ett förslag till ställningstagande. Om utredningen föreslår att ska tillträda Rotterdamreglerna, ska utredningen också ange när det bör ske. I uppdraget ingår även att föreslå de lagändringar som behövs eller i övrigt bedöms lämpliga i samband med ett tillträde. förordnade statsrådet justitierådet som särskild utredare. Regeringen beslutade tilläggsdirektiv om för- längd tid för uppdraget. förordnades som experter i utredningen verkställande direktören , utredaren , departementssekreteraren , advokaten , advokaten och biträdande dispaschören , bankjuristen , arbetsrättsjuristen , policyrådgivaren , kanslirådet , inköpschefen , professorn , advokaten , försäkringsjuristen , fraktdirektören och chefsjuristen . entledigades och som experter i utredningen. Från och med förordnades bolagsjuristen och försäkringsjuristen som experter. entledigades som expert i utredningen. förordnades åter som expert. entledigades som expert i utred- ningen. förordnades branschchefen som expert. entledigades som expert i utred- ningen. Hovrättsassessorn har varit utredningens sekre- terare från . Utredningen har antagit namnet sjölagsutredning. Utredningen överlämnar nu betänkandet Tillträde till Rotterdam- reglerna (SOU 2018:60). Härmed är utredningens uppdrag slutfört. Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)................ 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg .................... 1.3 Förslag till lag om ändring i köplagen (1990:931) ................ 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (2011:900) om dödande av förkommen handling .......................................... 1.5Förslag till förordning om ändring i kungörelsen (1904:12 s. 3) angående vad till svenska handelns och sjöfartens betryggande under krig mellan främmande makter bör iakttagas m.m....................................................... 1.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (1956:413) om klassificering av kött Några utvecklingslinjer beträffande regleringen av styckegods till sjöss................................................ Den internationella regleringen............................................. års konvention om internationella Rotterdamsreglernas framväxt och arbetet Den svenska konventionsgrundade lagstiftningen............. Den nuvarande svenska regleringen ........................... Parterna i ett transportavtal ................................................. Beräkning av skada ............................................................... Befraktning av fartyg............................................................ 4.8Tillämpning av 13 kap. sjölagen när konossement utfärdas under ett certeparti ................................................ Det nordiska samarbetet inom sjörättens område ........ Rotterdamreglerna – en översikt................................ Kapitel 1 – Allmänna bestämmelser..................................... – Bestämmelsernas tillämpningsområde.............. – Elektronisk transportdokumentation............... – Transportörens skyldigheter............................. 6.5Kapitel 5 – Transportörens ansvar för förlust, skada och dröjsmål ................................................................ 6.6Kapitel 6 – Bestämmelser om särskilda 6.7Kapitel 7 – Avsändarens skyldigheter mot 6.8Kapitel 8 – Transportdokument och elektronisk Kapitel 9 – Utlämning av godset.......................................... Kapitel 10 – Förfoganderätt ................................................. Kapitel 11 – Överföring av rättigheter ................................ Kapitel 12 – Ansvarsbegränsningar...................................... Kapitel 13 – Preskription...................................................... Kapitel 14 – Domstols behörighet....................................... – Avtalsvillkors giltighet..................................... – Frågor som inte behandlas i konventionen .... – Konventionens huvudman .............................. Behovet av en reform ........................................................... 7.2Norges och överväganden i fråga om tillträde till Rotterdamreglerna...................................... Tidpunkten för ett norskt respektive danskt tillträde........ Skälen för ett svenskt tillträde ............................................. En enhetlig internationell reglering ..................... Tidpunkten för ett tillträde .................................. 7.5Uppsägning av Haag-Visbyreglerna och SDR- Förhållandet till andra transporträttsliga konventioner..... Införlivande av Rotterdamreglerna i svensk rätt ........... 8.1Metoder för införlivande av internationella överenskommelser i svensk rätt........................................... Rotterdamreglerna införlivas genom transformering ........ Lagtextens närmare utformning .......................................... Lagval, tillämpningsområde och tvingande regler......... Bakgrund till lagvalsfrågorna ............................................... Lagvalsreglerna i I-förordningen ................ Sjölagens anpassning till I-förordningen.... Den nuvarande tvingande regleringen................................. Förhållandet mellan och I- Tillämpningsområdet för den föreslagna regleringen ........ 9.6I vilken utsträckning bör den föreslagna regleringen 9.7 Ändringar i 14 kap. sjölagen................................................. Domstols behörighet och skiljeförfarande ................... Rotterdamreglernas bestämmelser om domstols behörighet och skiljeförfaranden......................................... Regleringen i sjölagen ........................................................... I-förordningen, Brysselkonventionen och Förslaget till ny reglering ..................................................... 10.4.1 Vidareföring av de gällande bestämmelserna ....... 10.4.2Kompletterande bestämmelser som bygger på Regleringen i sjölagen ........................................................... Transportdokument i Rotterdamreglerna........................... 11.2.2 Transportdokument som inte är negotiabla ........ Vidareföring av vissa bestämmelser ..................................... Förvärv av konossement i god tro och stoppningsrätt....... Utmönstring av begreppet konossement ............................ Introduktion till bestämmelserna om gemensamt haveri... Bestämmelserna i 17 kap. sjölagen ....................................... Sjölagen bör hänvisa till York-Antwerpenreglerna 2016... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ............... Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) .......... Förslaget till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg ......... Förslaget till lag om ändring i köplagen (1990:931)........... Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:900) om dödande av förkommen handling........................................ 15.5Förslaget till förordning om ändring i kungörelsen (1904:12 s. 3) angående vad till svenska handelns och sjöfartens betryggande under krig mellan främmande makter bör iakttagas m.m. ................................................... 15.6 Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1956:413) om klassificering av kött ................................... Bilaga 3 Rotterdamreglerna (engelsk konventionstext med svensk översättning) .................................................... Bilaga 4 Statuslista för Rotterdamreglerna ............................... Bilaga 5 Jämförelsetabell 1: Rotterdamreglerna jämfört med Jämförelsetabell 2: Utredningens lagförslag jämfört med Rotterdamreglerna och nuvarande 13 och 19 kap. sjölagen...................................................... Nuvarande 13 kap. sjölagen.......................................... Jämförelse mellan 1994 och 2016 års York- ning (EG) nr 392/2009 av 2009 om transportörens skadestånds- ansvar i samband med olyckor vid till sjöss av passagerare och deras resgods European Agreement concerning the International Carriage of Dangerous The Baltic and International angående avtal om interna- Konventionen om fraktavtalet vid inter- nationell godsbefordran på väg Fördraget om internationell järnvägs- Fördraget om internationell järnvägs- trafik av i dess lydelse 1999 (COTIF) och bilaga B till fördraget Free In and Out Free In and Out Stowed förenhetligandet av vissa regler avseende förenhetligandet av vissa regler avseende konossement, med tillhörande ändrings- transport av gods till sjöss (1978) Den internationella koden om transporter av farligt gods till sjöss enligt kapitel VII i säkerhet för människoliv till sjöss enhetliga regler för internationella luft- FN:s kommission för internationell för handel och utveckling Utredningen tar i betänkandet fram underlag för bedömningen om bör tillträda konvention om avtal om internationell transport av gods helt eller delvis till sjöss av den 11december 2008 (Rotterdamreglerna). Utredningen lämnar i betänk- andet också förslag till de författningsändringar i sjölagen som behövs för ett sådant tillträde. Utredningen lämnar även förslag till följd- ändringar i andra lagar, bl.a. köplagen. Utredningen föreslår slutligen att sjölagens hänvisning i bestäm- melserna om gemensamt haveri ska avse York-Antwerpenreglerna 2016 i stället lydelse av reglerna. De svenska bestämmelserna om transport av styckegods till sjöss finns i 13 kap. sjölagen. Bestämmelserna bygger internationella konvention för förenhetligandet av vissa regler avseende konossement, med tillhörande ändringsprotokoll (Haag-Visbyreglerna) och konvention avseende transport av gods till sjöss (Hamburgreglerna). Rotterdamreglerna är den senaste konventionen inom sjötranspor- ternas område. Konventionen har undertecknats av 25 stater, där- ibland . Den har emellertid inte trätt i kraft. Tillräckligt många stater har ännu inte tillträtt konventionen. Avsikten med Rotterdamreglerna är att skapa en modern och enhet- lig reglering av internationella godstransporter till sjöss. Konventionen reglerar som utgångspunkt samtliga typer av sjötransportavtal med undantag för avtal om befraktning av fartyg eller del av ett fartyg. Rotterdamreglernas bestämmelser tillämpas inte enbart på sjötrans- porter utan också i fråga om anslutande transporter. Genom att även reglera anslutande transporter skapas en större förutsägbarhet om vilket ansvaret är för förlust av och skador på godset som inträffar i anslutning till sjötransporten. Rotterdamreglerna inrymmer även en ökad helhetssyn på sjötransportavtalet som en form av samarbete mellan avsändaren och transportören. Vidare innebär Rotterdam- reglerna större möjligheter än dagens regler för parterna att själva bestämma villkoren för deras mellanhavanden. Rotterdamreglerna får också antas bidra till en ökad enhetlighet av det internationella regelverket genom att stater som tillträder konventionen ska säga upp Haag-Visbyreglerna respektive Hamburgreglerna. Detta med- för att dessa regler gradvis kan fasas ut i takt med att fler länder till- träder Rotterdamreglerna. Utredningen är positiv till den modernisering av det internationella regelverket som Rotterdamreglerna innebär. I jämförelse med den nuvarande svenska regleringen utgör emellertid inte moderniser- ingen ett tillräckligt starkt skäl för ett svenskt tillträde till reglerna. Avgörande för tillträdesfrågan är i stället möjligheten att genom Rotterdamreglerna skapa en, ur ett internationellt perspektiv, enhet- lig reglering. En förutsättning för att Rotterdamreglerna ska bidra till en större enhetlighet är dock att anslutningen till reglerna blir bred. Ett svenskt tillträde måste därför betraktas ur ett internationellt perspektiv. Avgörande i den frågan är hur andra handelspolitiskt viktiga länder väljer att agera i förhållande till Rotterdamreglerna. Ett till- träde bör enligt utredningen ske först när det står klart att Rotterdam- reglerna kommer att få en förhållandevis vidsträckt anslutning. Efter ett tillträde till Rotterdamreglerna kommer att vara folkrättsligt förpliktat att tillämpa Rotterdamreglernas bestämmel- ser på transportavtal som faller inom konventionens tillämpnings- område, dock under förutsättning att svensk lag är tillämplig. Enligt utredningens bedömning utgör därför inte unionsrättsliga lagvals- regler hinder mot att tillträder Rotterdamreglerna. Införlivande av Rotterdamreglerna i svensk rätt Utredningen föreslår att Rotterdamreglerna omarbetas till svensk författningstext och förs in i sjölagen som ett nytt 13 kap. ska nuvarande 13 kap. upphöra att gälla. Utredningen föreslår även att vissa bestämmelser i nuvarande 13 kap. som saknar motsvarighet i Rotterdamreglerna vidareförs till det nya 13 kap. Rotterdamreglernas bestämmelser om domstols behörighet och skiljeförfaranden Rotterdamreglerna innehåller bestämmelser om domstols behörig- het och skiljeförfaranden. Bestämmelserna återfinns i kapitel 14 och 15 i Rotterdamreglerna. En tillämpning av Rotterdamreglernas bestämmelser om dom- stols behörighet kräver en särskild förklaring från den tillträdande staten (se artikel 74). En stat kan också efter en särskild förklaring förbinda sig att tillämpa Rotterdamreglernas bestämmelser om skilje- förfarande (se artikel 78). Utredningen har stannat för att bör avstå från att lämna förklaring till att bli bunden av bestämmelserna i kapitel 14 och 15. Utredningen förespråkar i stället en reglering som bygger på den nuvarande regleringen av domstols behörighet och skiljeförfarande, dock med viss anpassning till Rotterdamreglerna. Vid utformningen av bestämmelserna har hänsyn tagits till den EU-rättsliga regleringen på området. Tillämpningsområdet för den nya regleringen Utredningen föreslår att regleringen av styckegodstransporter ska vara tillämplig på såväl avtal om inrikes sjötransport av gods som avtal om transport av gods som faller inom Rotterdamreglernas till- lämpningsområde samt på avtal om transport av gods i s.k. fri fart, dvs. utrikes transport som faller utanför Rotterdamreglernas område. Tillämpningsområdet för avtal om transport av gods i utrikes fart bör formuleras med utgångspunkt i att Rotterdamreglerna är till- lämpliga på både avtal om transport av gods helt till sjöss och avtal om transport av gods delvis till sjöss. I inrikes fart bör regleringen bara omfatta avtal om transport av gods helt till sjöss. Den föreslagna regleringen ska, utan begränsning av vilken geo- grafisk fart det är fråga om, vara tvingande. Detta skiljer sig från gäll- ande rätt. är 13 kap. dispositivt i vissa fall av fri fart. Ändringen innebär en regelförenkling och bidrar till att skapa enhetliga regler. Utredningen gör bedömningen att de tvingande bestämmelserna i är av grundläggande betydelse för att skydda lastägaren som den i avtalsrelationen svagare parten och för den ekonomiska strukturen inom sjöfarten i . De tvingande stycke- godsreglerna bör därför få genomslag i konventionsfart, såvida inte parterna har kommit överens om att avtalet ska vara underkastat lagen i en annan bestämd konventionsstat, och i inrikes fart i även när ett annat lands lag i övrigt gäller för avtalet. Bedömningen har betydelse i förhållande till unionsrättens lagvalsregler. Bedöm- ningen överensstämmer med den bedömning som gäller ifråga om räckvidden av de tvingande reglerna i nuvarande 13 kap. sjölagen. I Rotterdamreglerna förekommer inte begreppet konossement. I stället används begreppet negotiabelt transportdokument. Med negotiabelt transportdokument avses ett transportdokument som genom orden ”till order”, ”negotiabelt” eller annan motsvarande formulering, med- för att godset är bestämt till avsändaren eller order, mottagaren eller order eller innehavaren och som inte uttryckligen anges vara icke till order eller icke-negotiabelt. Mot bakgrund av den nya terminologin i Rotterdamreglerna föreslår utredningen att begreppet konossement utmönstras ur såväl sjölagen som ur andra författningar. Institutet gemensamt haveri bygger på tanken om ett gemensamt intresse mellan fartyg, frakt och last, nämligen att komma säkert till destinationsorten. Kärnan i institutet är att fördela kostnader som uppkommit för att rädda värden från en gemensam fara. Principerna finns upptagna i det regelverk som kallas York-Antwerpenreglerna. Itvå avseenden hänvisar sjölagen till York-Antwerpenreglerna. Reglerna är tillämpliga i fråga om innebörden av gemensamt haveri och om haveriets fördelning på fartyg, frakt och last. Parterna är dock fria att avtala om en annan ordning. 1995 hänvisar sjölagen till en version av reglerna som är . har York-Antwerpenreglerna uppdaterats . Den senaste versionen är och har fått ett positivt bemötande. Det positiva bemötandet ger fog för uppfatt- ningen att regler kommer att användas också bland svenska intressenter. Det finns därför grund för att från svensk sida upp- datera hänvisningen till York-Antwerpenreglerna. isjölagen ändrats kan regeringen ge till känna lydelsen av York- Antwerpenreglerna 2016. Den del av utredningens förslag som innebär att hänvisningen till York-Antwerpenreglerna ändras är självständig i förhållande till Rotterdamreglerna. Utredningen föreslår att regeringen går vidare med det förslaget oavsett vad som sker i fråga om Rotterdam- reglerna. Utredningen föreslår att lagändringen ska träda i kraft . Utredningen har förespråkat att ska tillträda Rotterdam- reglerna när det står klart att de kommer att få en förhållandevis vidsträckt anslutning. Utredningens förslag till lagändringar i den delen förutsätter ett tillträde till Rotterdamreglerna. Eftersom det inte går att förutse när eller om kommer att tillträda konven- tionen föreslår utredningen att övriga bestämmelser ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I fråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet föreslår utred- ningen att äldre bestämmelser ska tillämpas. Utredningen bedömer att det inte krävs några övergångsbestämmelser i övrigt. The Inquiry’s proposals In its report, the Inquiry presents background material for assessing whether should accede to the United Nations Convention on Contracts for the International Carriage of Goods or Partly by Sea of (Rules). The Inquiry also presents proposals for the legislative amendments to the Swedish Code that such an accession requires. Moreover, the Inquiry presents consequential amendments to other acts, including the of Goods Act. Finally, the Inquiry proposes that the reference in the Swedish Code’s provisions on general average should refer to the York-Antwerp Rules 2016 instead of the York-Antwerp Rules 1994. Accession to the Rules The Swedish provisions on the carriage of goods by sea are found in Chapter 13 of the Swedish Code. These provisions are based on the International Convention for the Unification of Certain Rules of to Bills of Lading from 1924 with the amend- ing protocol from 1968 (Rules) and the United Nations Convention on the Carriage of Goods by Sea from 1978 (Rules). The Rules are the most recent convention in the area of transport. The Convention has been signed by 25 States, including . However, it has not yet entered into force. A sufficient number of States have not yet acceded to the Convention. The Rules aim at creating a modern and uniform regulation of international carriage of goods by sea. The provisions of the Rules not only apply to transport but also to connecting transports. By regulating connecting transports as well, greater predictability is created regarding liability for loss of or damage to the goods that occurs in connection with transport. The Rules also include a more holistic view of the transport agreement as a form of cooperation between the shipper and the . In addition, the Rules provide greater opportunities than at present for the parties to themselves determine the terms and conditions for their dealings. It can also be assumed that the Rules contribute to greater uniformity of the international regulatory framework, as States that accede to the Convention are to denounce the Rules and the Rules. This means that these rules can gradually be phased out as more countries accede to the Rules. The Inquiry is positive to the modernisation of the international regulatory framework that the Rules entail. However, in comparison with the current Swedish regulations, this modernisa- tion does not constitute a sufficiently strong ground for to accede to the Rules. Instead, the crucial issue regarding accession is the opportunity that the Rules presents to create a uniform regulation, viewed from an international perspective. How- ever, for the Rules to contribute to greater uniformity, accession to them must be broad. A Swedish accession must there- fore be considered from an international perspective. A crucial matter in this issue is how other countries of importance in terms of trading choose to act in relation to the Rules. The Inquiry con- siders that should not accede until it is clear that accession to the Rules is relatively broad. After acceding to the Rules, will be bound under international law to apply the provisions of the Rules on transport agreements that come under the scope of the Convention. This, however, is on condition that Swedish law applies. The Inquiry therefore considers that EU conflict-of-law rules do not constitute an obstacle to acceding to the Rules. Transposition of the Rules into Swedish law The Inquiry proposes that the method of transposing the Rules into Swedish law should be transformation. Therefore, the Inquiry proposes recasting the Rules as Swedish legislative text and entering this into the Swedish Code as a new Chapter 13. At the same time, the current Chapter 13 will cease to apply. The Inquiry also proposes that certain provisions of the current Chapter 13 which lack equivalents in the Rules be included in the new Chapter 13. Rules’ provisions on jurisdiction and arbitration The Rules contain provisions on jurisdiction and arbitra- tion. These provisions are found in Chapters 14 and 15 of the Rules. Application of the jurisdiction provisions requires a special declaration from the acceding State (see Article 74). Following a special declaration, a State can also commit itself to applying the provisions of the Rules on arbitration proceedings (see Article 78). The Inquiry has concluded that should refrain from declaring that it will be bound by the provisions of Chapters 14 and 15.Instead, the Inquiry recommends a regulation based on the current regulations concerning jurisdiction and arbitration, although with certain adjustments to the Rules. When formulating the provisions, account was taken of the regulations under EU law. Scope of the new regulations The Inquiry proposes that the regulations concerning the carriage of goods should be applicable to both domestic transports and transports that comes under the scope of the Rules, and international transports outside the scope of the Rules, except that the scope of international should be formulated based on the Rules being applicable to both transports taking place by sea and transports taking place partly by sea. Regarding domestic transports, the regulation should only cover carriage taking place by sea.