sou · H6B324 · 2018-03-27 00:00:00 — de flesta arbetsgivare enligt arbetsgruppen ha rutiner för att planera arbetet med hänsyn till att arbetstagare kan ha en rätt att förkorta sin arbetstid. Effekterna av förslaget borde därför kunna hanteras av arbetsgivaren. Det handlar också om en relativt begränsad grupp som föreslås få en utvidgad rätt att förkorta sin arbetstid. En lagrådsremiss beslutades och Lagrådet har lämnat ett yttrande. Ärendet bereds nu inom . Ledighetslagarna ger flera olika möjligheter för arbetstagare att påverka sin arbetstid. För specifika ändamål ges en rätt att vara helt eller partiellt ledig från sin anställning. Det finns också kollek- tivavtalade bestämmelser om kortare ledigheter och om en möjlig- het att gå ner i arbetstid i slutet av sitt arbetsliv. Arbetstidsfrågor liknande dem som vi har att utreda har utretts . Frågan om arbetstagares möjligheter att påverka sin arbetstid är ständigt aktuell. I nästa kapitel utreder vi om befintliga möjligheter att gå ner i arbetstid är tillräckliga. att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Ändrade livsförutsättningar, en önskan om bättre balans mellan arbete och fritid eller ett ökat behov av återkommande vila, kan göra att det finns ett behov för individen att frivilligt gå ner i arbetstid under en kortare eller . Att själv ha möjlighet att på- verka sin arbetstid i högre utsträckning kan ha positiva effekter för upplevelsen att själv påverka sin arbetssituation, vilket i sin tur kan bidra till både ökad trygghet och mer nöjda och produktiva arbets- tagare. Vi har fått i uppdrag att utreda och analysera om befintliga möj- ligheter till arbete på deltid är tillräckliga. Vi ska ta ställning till om utökade möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid behövs och om de i så fall bör hanteras i författning eller av arbetsmarknadens parter i avtal. Eventuella förslag ska respektera den svenska arbets- marknadsmodellen och utformas på ett sätt som inte hindrar arbets- marknadens parter från att bygga vidare på de kollektivavtalslös- ningar som redan finns. En viktig utgångspunkt för utredningens uppdrag är att heltid ska vara norm medan deltid ska vara en möjlighet. Vi har valt att se frågan om möjligheterna att frivilligt gå ner i arbetstid som en fråga om möjligheten att vara delvis ledig från sin ordinarie sysselsätt- ningsgrad. Med det menar vi en möjlighet för arbetstagaren att arbeta deltid hen önskar för att sedan kunna gå tillbaka till samma sysselsättningsgrad som . Detta till skill- nad från möjligheten för arbetstagaren att komma överens med arbetsgivaren om en ny anställning på deltid, vilket skulle innebära Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? att arbetstagaren i så fall inte skulle ha en rätt att gå upp igen utan att på nytt komma överens om ett nytt anställningsavtal. Ana- lysen i det här kapitlet tar alltså sin utgångspunkt i möjligheten för individen att vara deltidsledig från sin sysselsättningsgrad enligt anställningsavtalet, vilket nedan kommer att kallas partiell ledighet. Vad gäller varaktigheten i den partiella ledigheten är vår utgångs- punkt att det kan ske under en längre eller . Utred- ningens utgångspunkt är också att syftet med möjligheten till par- tiell ledighet är att arbetstagaren ska arbeta i mindre omfattning, inte utföra samma arbetsuppgifter som under en heltidsanställning fast . När det kommer till den statistik som vi redogör för har det dock inte varit möjligt att göra skillnad på om arbetstagaren vill gå ner i arbetstid genom att vara partiellt ledig eller om hen skulle vilja ha ett nytt anställningsavtal på deltid. Det som statistiken kommer att redogöra för är om arbetstagaren vill arbeta mindre genom att gå ner i arbetstid (med motsvarande sänkning av lönen). Utredningens uppdrag har inte varit att titta på arbetstidsför- kortning i stort. När vi skriver om ökade möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid handlar det om en sänkning av arbets- tiden med motsvarande lönesänkning. Vi kommer alltså inte att diskutera frågan om arbetstidsförkortning generellt, då det är en fråga som rör lönebildning och som därmed hanteras av arbets- marknadens parter utan inblandning från regering eller riksdag. I det här kapitlet kommer vi först att redogöra för hur många heltidsarbetande som skulle vilja arbeta mindre, skälen de har till att vilja arbeta mindre, samt om de har frågat sin arbetsgivare om möjligheten att minska sin arbetstid. Därefter förs en diskussion kring om befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid är tillräckliga och om de inte är det, hur det i så fall borde regleras. 8.2Hur många skulle vilja arbeta mindre? Hur vanligt är det att vilja arbeta mindre? I en europeisk undersök- ning av arbetsvillkor och arbetsmiljö som genomförts av Euro- found ställs frågor om önskan att arbeta mer, mindre eller samma antal timmar per dag. Det gör att vi kan få en bild av hur vanligt det är att vilja arbeta mindre i i jämförelse med andra länder. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Källa: Eurofound (2015).1 Figur 8.1 visar hur stor andel kvinnor respektive män som, om de fick välja, skulle föredra att arbeta färre antal timmar. I frågan finns inget angett om lönen ska förändras i motsvarande mån eller inte, se avsnitt 8.2.1 nedan. I vill mer än hälften bland både kvinnor och män arbeta färre timmar. Skillnaden mellan kvinnor och män är mindre än skillnaden mellan de nordiska länderna. Det är bara i det går att se en tydlig skillnad mellan kvinnor och män. Det är också intressant att och har en så liknande andel som vill arbeta färre timmar med tanke på att hel- tidsarbete bland kvinnor är betydligt vanligare i än i . 1 Undersökningen baseras på besöksintervjuer med ett slumpmässigt urval av den arbetande befolkningen . I omfattar undersökningen 1 000 personer. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Källa: Eurofound (2015). Även vid en jämförelse med genomsnittet i EU som helhet är det vanligare att vilja arbeta färre timmar per dag i . Det gäller för både kvinnor och män och oavsett åldersgrupp. Bland yngre är det inte lika vanligt som bland personer att vilja minska antalet arbetade timmar. 8.2.1Heltidsarbetande som skulle vilja gå ner i arbetstid med motsvarande sänkning av lönen För att kunna bedöma behovet av ökade möjligheter till deltids- arbete har utredningen valt att ta fram uppgifter från (SCB:s) Arbetskraftsundersökningar (). Ar- betsmarknadsdepartementets analysfunktion har hjälpt till att ta fram uppgifterna ur mikrodata, eftersom uppgifterna inte redo- visas i SCB:s ordinarie sammanställningar av . Samtliga uppgifter som redovisas rör helårsuppgifter . Urvalet är anställda som är heltidsarbetande i åldrarna 15–som skulle vilja gå ner i arbetstid. Med anställda avses såväl tillfälligt Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? som tillsvidareanställda (fast anställda). Med heltidsarbete avses här heltid i huvudsysslan i förhållande till det heltidsmått som gäller i respektive bransch. Totalt sett fanns det cirka 4 527 000 anställda i åldern 15–och av dessa var 3 390 000, eller mot- svarande heltidsanställda. Bland männen var heltidsanställda medan motsvarande andel bland kvinnorna var 64 pro- cent. Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . Bland frågorna i om undersysselsättning och ombytessök- ande återfinns frågor om huruvida man vill förändra sin arbetstid och om man söker annat arbete. En av frågorna avser viljan att förändra det totala antalet timmar som man arbetar i huvud- och bisysslan förutsatt att lönen förändras i motsvarande mån. Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? ville 450 000 heltidsanställda förändra sin totala arbets- tid under förutsättning att lönen förändras i motsvarande mån. I tabell 8.3 redovisas om de 450 000 heltidsanställda vill öka eller minska sin arbetstid förutsatt att lönen förändras i motsvarande mån. Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . Närmare 380 000 personer, eller av de heltidsanställda som 2017 ville ändra sin arbetstid, önskade minska antalet arbetade timmar. Andelen var högre bland kvinnorna () än bland männen (). Drygt 71 000, varav majoriteten män, ville öka sin arbetstid. Totalt sett var det av de heltidsan- ställda som ville minska sin arbetstid och andelen var i genomsnitt något högre bland kvinnorna () än bland männen (). av de heltidsanställda2 som ville gå ner i arbetstid hade en faktiskt arbetad tid i huvud- och bisyssla som översteg . Detta motsvarar 95 000 personer. Totalt sett var det 83 000 som hade en faktiskt arbetad tid som översteg den överenskomna arbetstiden. Det är alltså möjligt att dessa skulle vara nöjda med att minska sin arbetstid till heltid. I figur 8.3 redovisas åldersfördelningen för de som har önskemål om att minska sin totala arbetstid. 2 Här ingår inte de som var helt frånvarande från huvud- och bisysslan under referensveckan. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . Drygt hälften av de heltidsanställda som ville minska sin arbetstid var i åldrarna 35–. I tabell 8.4 redovisas branschtillhörigheten för de heltidsanställda som önskade gå ner i arbetstid. Vi avgränsar oss här till de som har sin huvudsyssla i . Cirka 2 500 av de drygt 380 000 heltidsanställda som ville minska sin arbetstid hade sin huvudsyssla i utlandet och dessa ingår därmed inte. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Tabellen anger bransch i huvudsysslan för de som har sin huvudsyssla i . Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . I tabell 8.5 relateras antalet heltidsanställda som vill minska sin arbetstid (uppgifterna i tabell 8.4) till det totala antalet heltids- anställda inom respektive bransch. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Tabellen anger bransch i huvudsysslan för de som har sin huvudsyssla i . Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . Totalt sett var det av de heltidsanställda som ville minska sin arbetstid och andelen var i genomsnitt något högre bland kvin- norna () än bland männen (). Inom enskilda branscher var dock skillnaden mellan kvinnor och män större. Det finns inga större skillnader mellan de olika branschgrup- perna. Lägst andel heltidsanställda som ville gå ner i arbetstid åter- finns inom branschgrupperna hotell och restaurang samt jordbruk, skogsbruk och fiske där av de heltidsan- ställda ville gå ner i arbetstid. Högst andel som ville gå ner i arbets- tid återfinns inom branschgruppen information och kommunika- tion, där av samtliga heltidsanställda ville arbeta färre timmar. Störst andel heltidsarbetande kvinnor som ville minska sin arbets- tid återfanns inom branschen information och kommunikation (), inom tillverkning och utvinning med mera, offentlig Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? förvaltning samt vård och omsorg (samtliga ). Bland män- nen var det branscherna information och kommunikation (13 pro- cent), tillverkning och utvinning med mera () som hade högst andel heltidsarbetande män som ville minska sin arbetstid. Det går även att fördela materialet utifrån vilka sektorer som de heltidsanställda som ville gå ner i arbetstid arbetade i. Sektors- indelningen avser sektorn för huvudsysslan. Bland kvinnor var det ungefär jämn fördelning mellan privat och offentlig sektor vad gäller antalet heltidsanställda som ville minska sin arbetstid (närma- re 90 000 i såväl privat som offentlig sektor). Bland männen var det betydligt fler inom privat sektor (drygt 165 000) än inom offentlig sektor (cirka 32 500) som ville minska sin arbetstid. Denna skillnad förklaras dock av att arbetsmarknaden är så pass könssegregerad och att det helt enkelt är relativt sett få män som arbetar i offentlig sektor. Tabell 8.6 visar andelen inom respektive sektor som ville minska sin arbetstid. Tabellen anger sektor för huvudsysslan för de som har sin huvudsyssla i . Källa: Egna bearbetningar av data från SCB, . När antalet heltidsanställda personer som ville minska sin arbetstid relateras till antalet heltidsanställda inom respektive sektor framgår det att andelen som ville minska sin arbetstid är störst inom den landstingskommunala sektorn. I den sektorn ville av de heltidsanställda minska sin arbetstid jämfört med mellan i övriga sektorer. Framför allt var det en större andel kvinnor inom landstingskommunal sektor som ville minska arbets- tiden () i jämförelse med övriga grupper. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? männen var det en något större andel inom landstingskommunal sektor som ville minska sin arbetstid i jämförelse med övriga sektorer. Det var relativt sett vanligare att vilja minska sin arbetstid bland personer med en fast anställning () än bland personer med tidsbegränsad anställning (). Drygt två av tre heltidsan- ställda som ville gå ner i arbetstid hade en överenskommen arbetstid i huvud- och bisysslan och närmare en av fem hade en överenskommen arbetstid på 30–. Cirka 13 pro- cent hade en sammanlagd överenskommen arbetstid som översteg . 8.3Undersökningen om din arbetstid SCB har på utredningens uppdrag –genomfört en enkätundersökning. Syftet med undersökningen var att få mer information om dem som vill minska sin arbetstid utöver den som går att få från befintliga frågor i . Undersökningen genomfördes som en brevinbjudan där själva blanketten besvarades på webben. Utöver inbjudan skickades två påminnelser med vanligt post. Urvalet bestod av dem som i mellan september–novem- ber 2017 svarat att de arbetade heltid och önskade minska sin arbetstid (förutsatt att lönen minskas i motsvarande mån). Urvalet bestod av 2 423 personer och det var totalt 1 273 personer som be- svarade frågeblanketten, vilket ger en svarsandel på av urvalet. Målpopulationen var densamma som i , det vill säga personer som är folkbokförda i och som fyllt men ännu inte . För en mer utförlig beskrivning av metod och genomförande av enkäten, se bilaga 2. Både anställda (arbetstagare) och företagare har fått besvara en- käten. Eftersom vi främst är intresserade av arbetstagares möjlig- heter att gå ner i arbetstid har vi valt att ta bort företagarna ur redo- visningen. De ingår alltså inte i våra samlade enkätresultat, utan redovisas enbart separat. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Svaren i enkäten har analyserats utifrån ett antal redovisnings- grupper baserat på dels registervariabler (kön, ålder och inkomst) och dels de svarandes tidigare svar på AKU:s frågor (antal och åldrar på barn, sektor, facklig centralorganisation, bransch, yrke, arbetsplats- torlek och anställningstyp). De skillnader mellan olika grupper som redovisas i texten är i de flesta fall statistiskt säkerställda. I enkäten ställdes frågan Hur mycket skulle du vilja minska din arbets- tid förutsatt att lönen minskas i motsvarande mån? Se figur 8.4. Jag vill arbeta deltid,1–av heltid Jag vill arbeta deltid, 76–av heltid Anm. Vissa svarsalternativ kan inte redovisas uppdelat på kvinnor och män då den statistiska osäkerheten bedömts som alltför stor. Källa: SCB, Undersökning om din arbetstid 2018. av de tillfrågade vill arbeta deltid. Det är ungefär lika vanligt att vilja arbeta mellan 1–som mellan 50–75 pro- cent, både bland kvinnor och bland män. En mycket liten andel () vill arbeta mellan 26–av heltid, men det är en större andel, drygt var tionde, som vill arbeta mellan 1–av heltid. Var tionde uppger att de är nöjda med Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? heltid, men vill arbeta mindre övertid. De svar som redovisas nedan på frågorna om skälen till att vilja arbeta mindre och om de som vill arbeta mindre har frågat sin arbetsgivare avser samtliga (anställda) heltidsarbetande som vill minska sin arbetstid. Vid en jämförelse av svaren bland dem som vill arbeta deltid och dem som vill arbeta mindre övertid men är nöjda med heltid har det inte gått att se några nämnvärda skillnader. Eftersom det har gått sedan de tillfrågade i den ordinarie uppgav att de ville minska sin arbetstid har en del hunnit för- ändra sin arbetstid utifrån sina önskemål. av kvinnorna uppger att de har minskat sin arbetstid. Bland männen är det för få som valt detta alternativ för att det ska gå att redovisa. Var tionde svarande vill inte förändra sin arbetstid. De kanske har ändrat sig . Det är en låg andel som svarar att de inte vet. Däremot var det partiella bortfallet relativt sett högt för denna fråga, . Omräknat till skattat antal i befolkningen handlar det om om- kring 100 000 personer som arbetar heltid som skulle vilja arbeta mellan 1–av heltid, varav de flesta antingen vill arbeta 1–eller 51–av heltid. Omkring 170 000 som är heltidsarbetande skulle vilja arbeta mellan 76–99 pro- cent av heltid. Könsfördelningen är relativt jämn i respektive grupp. Ungefär 32 500 personer som är heltidsarbetande är nöjda med heltidsarbete men vill arbeta mindre övertid. Här är det något fler män än kvinnor, men skillnaden är för liten för att vara statistiskt säker. Svaren för företagarna skiljer sig för denna fråga från de an- ställdas svar. uppger att de är nöjda med att arbeta heltid men att de skulle vilja arbeta mindre övertid. Att jämföra bland samtliga arbetstagare. Ungefär hälften av de svarande som vill minska sin arbetstid till deltid har inte barn. Omkring en fjärdedel har barn som är eller yngre och den andra fjärdedelen har barn som är äldre än . De tre grupperna skiljer sig inte åt nämnvärt när det gäller hur mycket de vill gå ner i arbetstid. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? 8.3.2Skäl till att vilja arbeta mindre I enkäten ställdes även frågan Vad är främsta anledningen till att du vill minska din arbetstid?3 Se figur 8.5. Anm. Svarsalternativen i enkäten har grupperats i följande kategorier: 1Vill ha mer fritid eller andra personliga skäl och familjeskäl 2Ta hand om och vårda barn eller vuxna närstående 3Orkar inte – arbetet är för fysiskt och psykiskt ansträngande 4Vill arbeta med eget företag eller ha mer tid för ideellt arbete/föreningsliv Källa: SCB, Undersökning om din arbetstid 2018. Skillnad mellan kvinnor och män Det klart vanligaste alternativet till att vilja arbeta mindre är att de svarande vill ha mer fritid. av männen och av kvinnorna väljer detta alternativ. svarar att det huvud- sakliga skälet till att de vill gå ner i arbetstid är att de inte orkar 3 Bara de som på den första frågan svarat att de vill minska sin arbetstid givet att lönen mins- kas i motsvarande mån har besvarat frågan. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? eller att arbetet är för psykiskt och fysiskt krävande. Här är skill- naderna mellan kvinnor och män relativt liten. (av männen och av kvinnorna) svarar att de vill gå ner för att ta hand om/vårda barn eller vuxna närstående. vill ha mer tid för ideellt arbete eller engagemang i föreningsliv. Bland männen är det strax under 5 pro- cent. Motsvarande andel bland kvinnor är för liten för att kunna redovisas. vill ägna sig åt eget företag. Sammantaget är det av männen som vill gå ner för att ägna sig åt antingen eget företag eller ha mer tid för ideellt arbete eller föreningsliv. Andelen kvinnor som väljer detta alternativ är för litet för att kunna redovisas. Å andra sidan är det av kvinnorna som har valt alternativet övriga anledningar. Här är det för liten andel män för att de ska kunna redovisas. Andra skäl att vilja minska arbetstiden I enkäten fanns det en möjlighet att själv fylla i andra skäl till att vilja minska arbetstiden, utöver de givna alternativen. Ett antal av de så kallade öppna svaren tar upp hälsoproblem som skäl. Långa restider lyfts också av flera svarande. Ett annat skäl som återkommer är en önskan att sänka arbetstiden inför pensionen. Bättre balans i livet, livskvalitet och en önskan att hinna med allt arbete med hem och familj lyfts av flera. Skäl som lyfts i enstaka svar är att skatterna är för höga (för heltidsarbete), vantrivsel på jobbet, att en kortare arbetstid skulle ge mer arbetsglädje och att man anser att man har blivit placerad i fel arbetstidsavtal och därför borde ha en kortare arbetstid. Ålder och familjesituation spelar roll Det finns skillnader mellan yngre och äldre när det gäller skälen att vilja arbeta mindre. I åldersgruppen 55–är det nästan 24 pro- cent, det vill säga var fjärde, som uppger att de inte orkar som huvudsakligt skäl till att de vill arbeta mindre. Det är högre än i övriga åldersgrupper. Lägst andel är det i åldersgruppen 35–. I denna åldersgrupp, liksom i åldersgruppen 25– är det å andra sidan desto större andel som väljer alternativet att de ska vårda barn. Bland 25–34-åringarna är det en tredjedel och Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? bland 35–44-åringarna är det omkring var fjärde som väljer alter- nativet vårda barn. Bland dem som har barn som är eller yngre svarar att de vill gå ner i arbetstid för att vårda barn eller vuxna närstående. Bland svarande som har barn som är äldre än är motsvarande andel . Bland personer som inte har barn som är eller yngre är det strax som svarar att de vill ha mer fritid. Bland dem som har barn som är eller yngre är motsvarande andel strax . Skillnad mellan privat och sektor Även om något fler kvinnor än män har valt alternativet att de inte orkar som skäl till att de vill arbeta mindre är det för liten skillnad för att den ska vara statistiskt säker. Däremot verkar det finnas en skillnad beroende på vilken sektor de svarande arbetar inom. I kom- mun/landstingssektorn är det som väljer detta alternativ, jämfört inom privat sektor. Skillnaderna mellan privat och sektor ligger dock precis inom felmarginalen med ett 95-procentigt konfidensintervall. Det är för få svarande i statlig sektor för att svaren ska kunna redovisas. Facklig tillhörighet har betydelse Nästan var tredje heltidsarbetande LO-medlem som vill gå ner i arbetstid uppger att det främsta skälet är att de inte orkar – arbetet är för psykiskt och fysiskt ansträngande. Det är dubbelt så vanligt att LO-medlemmar väljer detta alternativ jämfört med att TCO- och Saco-medlemmar gör det. Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Vill ha mer fritid Vårda barn eller vuxna Källa: SCB, Undersökning om din arbetstid 2018. Även när materialet delas efter en grov branschindelning finns det skillnader i de skäl de svarande uppger till att de vill gå ner i arbets- tid, framför allt när det gäller andelen som svarar att de inte orkar – arbetet är för fysiskt och psykiskt ansträngande. Bland samtliga är det som väljer detta alternativ. Inom branscherna in- formation och kommunikation, finansiell verksamhet, företags- tjänster, och personliga och kulturella tjänster är andelen . Inom utbildning, vård och omsorg är det och inom bygg och transport som uppger att det huvudsakliga skälet till att de vill gå ner i arbetstid är att de inte orkar. Det är också möjligt att titta på om det finns skillnader i vilket skäl de svarande har att vilja gå ner i arbetstid efter deras inkomst. De svarande delas in i fyra delar, kvartiler, efter hur hög deras inkomst är i jämförelse med samtliga svarande i . Kvartil 1 är den fjärdedel som har lägst inkomster och kvartil 4 är den fjärdedel som har högst Är befintliga möjligheter att frivilligt gå ner i arbetstid tillräckliga? Eftersom samtliga i enkäten är heltidsarbetande återfinns de flesta i kvartil 3 och 4, men några finns även i kvartil 2. De som finns i inkomstkvartil 2 skiljer sig från de övriga genom att de oftare svarar att det huvudsakliga skälet att vilja gå ner är att vårda barn eller vuxna anhöriga. i kvartil 2 jämfört med i kvartil 3 och 4. Denna skillnad är dock inte statistiskt säkerställd.