sou · H6B373 · 2018-09-25 00:00:00 — Beloppen man kan få i tilläggslån är lägre än det ordinarie studielånet och det krävs att den studerande har ordinarie studielån för att få tilläggslån; risken för skeninskrivningar och låntagande i onödan borde därmed hållas nere. För rätt till merkostnadslån krävs i sin tur att man har särskilda merkostnader för studierna som den studerande normalt behöver styrka. 6.8.3Undanta inkomster under sommarferier? Bedömning: Inkomster under sommarferier ska inte undantas vid inkomstprövningen av studiemedlen. Enligt utredningens bedömning finns det både för- och nackdelar med att undanta ferieinkomster från inkomstunderlaget för in- komstprövning vid bedömningen av rätten till studiemedel. En fördel är enligt vår uppfattning att det finns en pedagogisk poäng med att inkomster under tid utanför studietiden inte påverkar studiestödets storlek. De flesta studerande har sannolikt förståelse för att inkomster som intjänas påverkar studie- medlens storlek utifrån ett behovsprövningssyfte. Att inkomster under tid utanför studietid ska påverka studiestödet kan däremot vara svårare att acceptera. Det nuvarande studiemedelssystemet är förvisso konstruerat på så sätt att det delvis redan tar hänsyn till inkomster . Fribeloppet fastställs utifrån hur många veckor och i vilken om- fattning studiemedel lämnas under respektive kalenderhalvår. Efter- som de flesta utbildningar ger rätt till färre veckor med studiemedel än blir fribeloppet högre än . Vid högskolestudier är det exem- pelvis vanligt att utbildningen pågår Det medför per automatik att det är möjligt att ha lite högre inkomster . En komplikation är dock att hela sommarens inkomster i många fall betalas ut , eftersom studerande ofta har tim- anställning och därmed får sin löneutbetalning månaden efter in- tjänandemånaden: lönen för juni månad betalas således ofta ut . Enligt uppgifter som utredningen har fått från betalas lönen för timavlönade arbetare och tjänstemän vanligen ut månaden efter att den tjänats in. Detsamma gäller generellt på avtalsområden för arbetare, medan det på avtalsområden för fast anställda tjänstemän är vanligare att lönen betalas ut under intjänandemånaden. Dessa uppgifter bekräftas av LO och TCO. Många studerande är sannolikt timavlönade och får alltså sin lön utbetalad månaden efter intjänandemånaden. Det kan medföra att en oproportionerligt stor andel av inkomsten hänförs , dvs. tre större månadsinkomster i stället för inkomster . Men det finns givetvis även en del studerande som har en fast anställning som är tjänstlediga för deltidsstudier och som får lönen utbetalad under intjänandemånaden. Ytterligare en omständighet av betydelse i sammanhanget är att de studerandes lön för augusti månad, när de har ferie, ofta betalas ut , när de studerar med studiemedel. Det medför att den månadslönen inte kommer att undantas från inkomstprövningen. Om fribeloppet för har sänkts till en lägre nivå än kan det innebära att storleken på septemberlönen gör att det inte finns utrymme för särskilt mycket arbete vid sidan av studierna . Samma problematik kan uppstå för en studerande som arbetar under ett jullov och får sin lön utbetalad en månad senare, dvs. Anledningen till att det blir på det sättet är att inkomstpröv- ningen utgår från kontantprincipen, dvs. att inkomsten hänförs till det kalenderhalvår den har kommit den studerande till del oavsett om inkomsten faktiskt har tjänats in under något annan månad (annat kalenderhalvår). Inkomsten hänförs alltså inte till den tid som arbete har utförts. Vidare visar de månadsvisa uppgifter som arbets- givarna lämnar till bara när inkomsten har betalats ut, inte vilken period den avser. Som framgår i avsnitt 6.7.2 framförde några remissinstanser att de har behov av uppgift om vilken period en ersättning avser i sin kontrollverk- samhet. Regeringen bedömde dock att fördelarna för eller någon annan myndighet att få tillgång till aktuella uppgifter inte övervägde den börda som det innebär för den uppgiftsskyldige att lämna uppgifterna. Enligt vår bedömning är sådana uppgifter nödvändiga för att det ska vara möjligt att undanta inkomster under sommarferier på ett ändamålsenligt sätt, dvs. så att den inkomst som tjänas in undantas från inkomstpröv- ningen. De uppgifter som vi bedömer att CSN skulle ha behov av att ta del av är dock inte bara uppgift om den första och sista anställ- ningsmånaden. CSN skulle behöva mer detaljerade uppgifter om vilka inkomster som tjänats in . Dessutom måste bestämmelserna om undantag för sommarferier reglera att det är inkomsten från arbete som ”utförts”, och inte inkomst som har betalats ut under sommarferierna, som ska undantas. Detta medför dock problem för det fall även inkomster under andra ferier än sommarferier ska undantas: Om inkomst som har tjänats in betalas ut är de skatterättsligt hänförliga till januari. Frågan är hur sådana inkomster ska hanteras. En lösning kan givetvis vara att begränsa undantaget till inkomster som har tjänats in under sommarferier. Som framgår i avsitt 6.7.3 förordar vi av olika anledningar att om inkomst under ferier ska undantas från inkomstprövningen, ska inkomsten andelsberäknas utifrån den faktiska studietiden med studiemedel. Vi ser därför inte heller att ovanstående problematik går att lösa genom att undanta från inkomstpröv- ningen, exempelvis juni–september. Vi anser inte heller att det är rimligt att undanta inkomst när ferien normalt uppgår . En annan konsekvens av att undanta ferieinkomster från in- komstprövningen är att fribeloppet – om det ska motsvara dagens nivå – behöver sänkas för den tid när studier med studiemedel bedrivs. För de studerande kan det uppfattas som mindre flexibelt jämfört med dagens system. Ur ett genomströmningsperspektiv kan en sådan konstruktion emellertid få större träffsäkerhet: De stude- rande tillåts arbeta i så stor omfattning de vill och kan under ferier utan att studiemedlen reduceras, medan de får mindre utrymme att arbeta under studietid om de vill få studiemedel med fullt belopp. Konstruktionen kan alltså medföra en ökad möjlighet att styra de studerande att arbeta färre timmar under studie- tiden. En nackdel med den modell vi förespråkar – om ferieinkomster ska undantas – är att den kan vara komplicerad att informera om och svår för de studerande att förstå. Vi tänker då närmast på andelsberäk- ningen av inkomst då den studerande delvis bedriver studier med studiemedel och fördelningen av kostnadsposterna. Problemet bör dock inte förstoras. Tydlig och exemplifierande infor- mation, eventuellt tillsammans med lämpliga datasimuleringspro- gram, borde rimligen kunna tillgodose de studerandes behov. Ytterligare en nackdel med att införa undantag för ferieinkomster vid inkomstprövningen redan nu är att det inte kan ske någon kost- nadsberäkning av konsekvenserna. Det finns ännu inte några säkra uppgifter om studerandes månadsinkomster och vi känner därför inte till hur stora inkomster som studerande har under ferietid. De ekonomiska konsekvenserna kommer därför enbart att vara möjliga att uppskatta utifrån antaganden om studerandes ferie- inkomster. Sammanfattningsvis är vår bedömning att inkomster under som- marferier inte ska undantas vid inkomstprövningen av studiemedlen. De huvudsakliga skälen emot detta är att vi bedömer att det inte är ändamålsenligt att undanta inkomster utifrån när de betalas ut samt att det saknas uppgifter om intjänandeperiod och att det inte fram- står som möjligt att införa bestämmelser om att arbetsgivarna ska lämna sådana uppgifter till . En sådan ordning är inte heller förenlig med de skatterättsliga inkomstprinciperna. Vi föreslår i stället att fribeloppsnivån under det andra kalender- halvåret ska vara högre än under det första kalenderhalvåret för att ta hänsyn till att samtliga inkomster under sommarferier för många studerande betalas ut under det andra kalenderhalvåret, se av- snitt 6.8.4. Oavsett vår bedömning i denna del föreslår vi att CSN ska få hämta in uppgifter om månadsinkomster från för att underlätta administrationen kring inkomstprövningen, se avsnitt 6.8.7. 6.8.4Högre fribelopp under det andra kalenderhalvåret än under det första kalenderhalvåret Förslag: Fribeloppsnivån ska vara högre under det andra kalenderhalvåret än under det första kalenderhalvåret. I avsnitt 6.8.3 redogör vi för att vi av olika skäl inte anser att inkomster under sommarferier ska undantas vid inkomstprövningen av studiemedlen. För att ändå ta hänsyn till att många studerande sannolikt får sin lön utbetalad månaden efter intjänandemånaden, och därmed hela inkomsten från sina sommarferier utbetalad under det andra kalenderhalvåret, föreslår vi att fribeloppsnivån under det andra kalenderhalvåret ska vara högre än under det första kalenderhalvåret. För studerande som får sin lön utbetalad i efter- skott kommer all inkomst under sommarferien (juni, ) att betalas ut under det andra kalenderhalvåret. För stude- rande som i stället får sin lön utbetalad under intjänandemånaden kommer enbart inkomst från arbete att betalas ut under det andra kalenderhalvåret. Den förstnämnda gruppen kom- mer enligt vår bedömning att gynnas av en justering av fribelopps- nivån mellan kalenderhalvåren, medan det inte är uteslutet att justeringen medför en försämring för några studerande i den andra gruppen. Som framgår av avsnitt 6.8.3 är förvisso det nuvarande studie- medelssystemet konstruerat på så sätt att det delvis redan tar hänsyn till inkomster eftersom fribeloppet fastställs ut- ifrån hur många veckor och i vilken omfattning studiemedel lämnas under respektive kalenderhalvår. Eftersom många utbildningar ger rätt till färre veckor med studiemedel än blir fribeloppet högre än . Vid högskolestudier är det exempelvis vanligt att ut- bildningen pågår och . Det medför per automatik att det är möjligt att ha lite högre inkomster . Trots att det redan finns ett inbyggt hänsynstagande till högre inkomster under det andra kalenderhalvåret bedömer vi att ytter- ligare en justering är rimlig för att ta hänsyn till den grupp stude- rande som får samtliga sina sommarferieinkomster utbetalade under det andra kalenderhalvåret. Vid bedömningen av hur stor justeringen ska vara har vi utgått från att en studerande totalt kan ha inkomster av sommarferier . Vi har räknat med att inkomsten från tio av dessa kommer att betalas ut under det andra kalenderhalvåret, medan kommer att betalas ut under det första kalenderhalvåret. Vi har bedömt att detta är en rimlig av- vägning när det gäller fördelningen av inkomster från sommarferier mellan , då det är sannolikt att en majoritet av de studerande får sin lön för juni–augusti utbetalad i efterskott. Utöver att en justering av fribeloppet mellan kalenderhalvåren möjliggör att vi kan ta hänsyn till att många studerande får sin lön utbetalad i efterskott ser vi även andra fördelar med en sådan lösning i stället för att undanta inkomster under sommarferier. Vi bedömer att hanteringen blir enklare och kräver mindre administration som den undanröjer risken att arbetsgivare och arbets- tagare kommer överens om att utbetalningar av löner förläggs till ferietid och undandras från inkomstprövningen. Förslaget till justerad beräkning av fribeloppet mellan kalender- halvåren innebär att studiestödslagen måste ändras. En följdändring blir även nödvändig i studiestödsförordningen. Eventuella av- rundningsfrågor till följd av en språklig ändring i lagen när det gäller de olika nivåerna på studieomfattning kan CSN vid behov föreskriva om med stöd av bemyndigandet i 3 kap. 19 § studiestödsförord- ningen. 6.8.5Fribeloppsnivå kopplad till ålder Förslag: Det ska införas ett åldersrelaterat fribelopp i tre nivåer. Studerande som är ska få ett sänkt fribelopp. Stu- derande som är 30 till ska ha samma fribeloppsnivå som . Studerande som är eller äldre ska få ett höjt fribelopp. Utredningens uppdrag är att föreslå väl avvägda fribeloppsnivåer i syfte att skapa ett långsiktigt hållbart system med både incitament till effektiva studier och tillräcklig möjlighet till arbete vid sidan av studierna. Vi ska väga genomströmningsskäl – såsom att de stude- rande ges förutsättningar att koncentrera sig på studierna – mot möjligheter till kontakter med, och erfarenheter från, arbetslivet, till livslångt lärande och till omställning i yrkeslivet. Fribeloppsnivå kopplad till ålder Studiemedelssystemet är ett enhetligt system som erbjuder liknande möjligheter till ersättning till många studerande. I en del avseenden kompenserar systemet för särskilda situationer. Exempelvis finns ett tilläggsbidrag till studerande som har barn med syfte att underlätta för föräldrar att studera och att förbättra situationen för barn i familjer med studerande föräldrar. Det finns även ett högre bidrag som ges till grupper som det är särskilt önskvärt att de studerar – kortutbildade som studerar på låga utbildningsnivåer och vissa ungdomar som saknar arbete. Dessa inslag i studiestödet är avsedda att bidra till att målen uppfylls – studiestödet ska utjämna och rekrytera. Önskemålen på vad systemet ska hantera har ökat . Det finns önskemål om låneavskrivning för låntagare som flyt- tar till landsbygden, på högre bidrag till studerande på vissa utbildningar, m.m. Vi anser att det är viktigt att studiemedels- systemet hålls samman och förblir ett enhetligt system som erbjuder likartad ersättning till studerande. Med flera olika ersättningssystem blir det snabbt både svåröverskådligt för dem som ska studera och svåradministrerat. Mot detta ska vägas att det befintliga systemet kan bli allt för fyrkantigt och kan upplevas som orättvist. Mot denna bakgrund anser vi att flertalet av de önskemål som finns på stu- diestödet bör tillbakavisas, som det kan finnas skäl att differentiera systemet ytterligare något. Av avsnitt 6.6 framgår att de senaste årens fribeloppshöjningar sannolikt har lett till att studerande arbetar mer och att mer arbete är förknippat med en lägre studietakt. Vår bedömning är att det med detta som utgångspunkt, och mot bakgrund av våra direktiv, är möjligt att differentiera fribeloppet med hänsyn till de studerandes ålder. Genom en sådan lösning kan betonas att studiemedels- systemet bör ha skiftande mål: Genomströmning prioriteras för den yngsta studerandegruppen och behovet av omställning för den äldsta. Yngre studerande lever nästan aldrig med samma kostnads- läge som äldre. Äldre har å sin sida betydligt oftare kostnader för bl.a. barn, boende och bil som går utöver vad som är vanligt för yngre. För dem i åldrar mittemellan lämnar vi av dessa skäl fri- beloppet oförändrat. Som framgår i avsnitt 6.8.6 föreslår vi att fribeloppet ska sänkas för yngre studerande, medan fribeloppsnivån för äldre studerande ska höjas. Vi bedömer att åldersgränsen för ett lägre fribelopp ska bestäm- mas till . Studerande upp till och med står normalt inför att skaffa sig sin första utbildning för att därefter kunna etablera på arbetsmarknaden. Vid en avvägning mellan de olika syftena med fribeloppet – hushållning av statens medel, behovs- prövning, genomströmning, möjlighet till förbättrad ekonomi, livs- långt lärande och omställning – menar vi att genomströmnings- aspekten måste väga tyngst. Yngre studerande måste uppmuntras att bli klara med sina studier tidigare. Ju tidigare inträde på en kvali- ficerad arbetsmarknad desto högre livsinkomster kan de studerande få, vilket även är gynnsamt för samhällsekonomin.43 Vidare bedömer vi att åldersgränsen för rätt till ett högre fribelopp ska bestämmas till , av samma skäl som fördes fram när undantag från veckogränserna infördes för personer som är eller äldre.44 Personer som är eller äldre har ofta en utbildning som ligger längre tillbaka i tiden och som av arbetsmarknadsmässiga skäl kan behöva förnyas och uppdateras. Det är också vanligare att man av olika anledningar behöver byta yrkesinriktning på grund av t.ex. en förslitnings- eller yrkesskada eller liknande i denna grupp. För äldre studerande bedömer vi alltså att möjligheten till livslångt lärande och behov av omställning senare i livet väger tyngre än genomström- ningsmålet. Med hänsyn till äldre studerandes livssituation och behov bör de därför få möjlighet att arbeta i högre utsträckning än yngre studerande utan att studiemedlen reduceras. Förslaget till ett åldersdifferentierat fribelopp innebär att studie- stödslagen måste ändras. En följdändring blir även nödvändig i studiestödsförordningen. 2004/05:111. Förslag: Nivån på fribeloppet ska höjas för studerande från och med det år de fyller till (2018) vid heltids- studier . För studerande ska fribeloppet sänkas till vid heltidsstudier . För studerande som är 30 till ska fribeloppsnivån vara oföränd- rad jämfört med dagens nivå, dvs. vid heltids- studier . I avsnitt 6.8.5 redogör vi för vårt förslag att fribeloppet bör diffe- rentieras med hänsyn till de studerandes åldrar. Vi anser att nivån på fribeloppet bör höjas för studerande från och med det år de fyller , medan den bör sänkas för studerande under . För stude- rande som är 30 till bör fribeloppsnivån vara oförändrad jäm- fört med dagens nivå, dvs. Härigenom prioriteras genomströmningsmålet för den yngsta målgruppen och behovet av omställning för den äldsta. I avsnitt 6.8.4 redogör vi också för vårt förslag att fribeloppsnivåerna ska justeras mellan kalenderhalvåren så att den blir högre under det andra kalenderhalvåret än under det första kalenderhalvåret. När det gäller vilka nivåer fribeloppet bör ha är vårt uppdrag att skapa ett långsiktigt hållbart system med både incitament till effek- tiva studier och tillräcklig möjlighet till arbete vid sidan av studierna. Genom att åldersdifferentiera fribeloppsnivån är vår bedömning att vitillgodoser såväl behovet av incitament till effektiva studier och att det ska finnas tillräcklig möjlighet till arbete vid sidan av studierna. Vid bestämmande av de exakta nivåerna har vi som nämnts utgått från genomströmningsmålet för den yngre åldersgruppen. Studier visar att för mycket arbete parallellt med studierna ökar risken för låga studieresultat och avhopp samt minskar andelen examinerade. Brytpunkten för när arbete blir negativt för en heltidsstuderande ligger någonstans mellan 15–25 timmars arbete , se av- snitt 6.5.1. Däremot uppvisar arbete under sommaruppehåll ett positivt samband med goda studieresultat. Med detta som utgångs- punkt har vi i våra beräkningar utgått från att fribeloppet för den yngsta målgruppen ska beräknas utifrån att det ska vara möjligt för en heltidsstuderande att arbeta under studietid, medan det ska vara möjligt att arbeta under Som exempel kan nämnas att den genomsnittliga timlönen för anställda inom hotell- och restaurangsektorn var . För den som arbetar och svarar det mot en årsinkomst på . Det är detta belopp som vi har utgått från vid bestämmande av fribeloppet för en heltidsstuderande under som studerar , dvs. en sänkning av fribeloppet med på årsbasis. För en studerande under som studerar på heltid och läser per kalenderhalvår kommer fribeloppet därmed att uppgå till och till under det andra kalen- derhalvåret. För studerande i åldrarna 30–lämnar vi den nuvarande fri- beloppsnivån på för en heltidsstuderande i För denna åldersgrupp får genomströmnings- målet och omställningsmålet bedömas väga lika tungt. Om en sådan studerande läser per kalenderhalvår kommer fribeloppet att uppgå till under det första kalenderhalvåret och till under det andra kalenderhalvåret. Vid bestämmande av fribeloppsnivån för studerande som är eller äldre gör vi bedömningen att det är lämpligt att höja nivån med motsvarande det belopp som vi sänker nivån för de yngsta stude- rande, dvs. med till för en heltidsstu- derande . Det möjliggör för dem att ha högre inkomster, t.ex. kan de arbeta extra utan att studiemedlen reduceras. En studerande som är eller äldre och studerar per kalenderhalvår kommer därmed att få ett fribelopp som uppgår till under det första kalenderhalvåret och till under det andra kalenderhalvåret. I bilaga 3 finns en tabell över hur högt fribeloppet kommer att bli enligt nivå utifrån ålder, kalenderhalvår och antal veckor med studiemedel. Studiestödslagen föreslås ändras i enlighet med ovanstående. Förslag: Uppgiftsskyldigheten som har till CSN för kontroll av ansökningar om studiestöd ska utökas något. Skatte- verket ska också lämna uppgifter om betalningsmottagare i en sådan arbetsgivardeklaration eller förenklad arbetsgivardekla- ration som avses i 26 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige, och uppgift om den redovisningsperiod som deklarationen avser. Som framgår i avsnitt 6.8.3 föreslår vi inte att inkomster under som- marferier ska undantas från inkomstprövningen. CSN behöver därför inte ta del av de månadsvisa inkomstuppgifterna på individ- nivå i arbetsgivardeklarationen av den anledningen. Men vi anser att det ändå är lämpligt att CSN får ta del av uppgifterna. Därigenom kan efterkontrollen av de studerandes inkomster underlättas och i många fall ske helt automatiserat. CSN kommer i de fallen inte att behöva begära in några uppgifter från de studerande, vilket under- lättar hanteringen för både CSN och de studerande. CSN skulle eventuellt även kunna använda uppgifterna i sitt servicearbete genom att förvarna studerande vars inkomster närmar sig fribeloppsgränsen. Detta skulle kunna innebära att fler stude- rande anmäler en ny inkomstuppgift till CSN och att fler felaktiga utbetalningar förhindras. Utredningen överlåter åt CSN att över- väga om det är lämpligt att använda uppgifterna på det sättet. För att möjliggöra för CSN att ta del av de aktuella uppgifterna måste uppgiftsskyldigheten som har till CSN för kontroll av ansökningar om studiestöd utökas något. måste också lämna uppgifter om betalningsmottagare i en sådan arbetsgivardeklaration eller förenklad arbetsgivardeklaration som avses i 26 kap. skatteförfarandelagen, identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige och uppgift om den redovisningsperiod som deklarationen avser. I bestämmelserna som reglerar några olika myndigheters rätt till direktåtkomst till motsvarande uppgifter föreskrivs att direktåtkomsten även får omfatta identifikations- uppgifter för betalningsmottagaren. Utifrån hur 6 § förordningen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet är konstruerad i övrigt är vår bedömning att det får anses vara under- förstått att uppgiftsskyldigheten omfattar identifikationsuppgifter Vi föreslår därför inte att det uttryckligen anges att uppgiftsskyldigheten ska omfatta den uppgiften. Den tillkommande uppgiftsskyldigheten utgör en behandling av personuppgifter. Behandlingen är nödvändig för att CSN på ett rättssäkert sätt ska kunna kontrollera vilka inkomster som ska undantas, inom ramen för CSN:s handläggning av ärenden om studiemedel. Enligt 2 kap. 2 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning får personuppgifter behandlas med stöd av artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning, om behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse som följer av lag eller annan författning eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning enligt lag eller annan författning. Ändamålet med behandlingen är att handlägga ärenden i studiestödsverksamheten. Enligt regeringens bedömning är studiestödsverksamhet en uppgift av allmänt intresse i enlighet med artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen. Vidare utgör studie- stödsdatalagen och studiestödsdataförordningen sådana mer speci- fika bestämmelser om personuppgiftsbehandling som är tillåtna i nationell rätt enligt artikel 6.2 och 6.3 i EU:s dataskyddsförord- ning.45 Den behandling av personuppgifter som föreslås här bedöms därmed vara förenlig med och rådets förord- ning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning) och studiestödsdatalagen (2009:321).