sou · H6B374 · 2018-10-02 00:00:00 — Övriga kommuner skulle fått 0 i införandebidrag. Införandebidragen finansieras med ett invånarbaserat avdrag för samtliga kommuner. Finansieringen skulle, om förslagen infördes , uppgå till per invånare 2018, per invånare 2019 och per invånare 2020. I tabell 11.2 redovisas införandebidragen för de landsting som vid en implementering 2018 skulle ha fått införandebidrag. Övriga landsting skulle ha fått 0 i införandebidrag. Införandebidragen finansieras med ett invånarbaserat avdrag för samtliga landsting. Finansieringen skulle, om förslagen infördes , uppgå till per invånare 2018 och per invånare 2019. Oresjö, E. (1995), Den sönderfallande staden: En problemdiskussion med internationella utblickar, Socialvetenskaplig tidskrift nr. 2–95. Polisen (2015), Utsatta områden – sociala risker, kollektiv förmåga och oönskade händelser. Proposition 1991/92:150, del II, Kompletteringspropositionen. Proposition 1998/99:89, Förändringar i utjämningssystemet för kom- muner och landsting. Proposition 1995/96:64, Ett nytt utjämningssystem för kommuner och landsting, m.m. Proposition 2003/04:155, Ändringar i det kommunala utjämnings- systemet. Proposition 2006/07:100, ekonomiska vårproposition. Proposition 2013/14:1, Budgetpropositionen , Utgiftsområde 25, Allmänna bidrag till kommuner. Proposition 2017/18:1, Budgetpropositionen , Utgiftsområde 16, Utbildning och universitetsforskning. (2016), Vi är orädda barnrättskämpar, årsrapport . SOU 1991:98, ekonomi i samhällsekonomisk balans stats- bidrag för ökat handlingsutrymme och nya samarbetsformer. SOU 1993:53, Kostnadsutjämning mellan kommunerna. SOU 1994:70, Inomkommunal utjämning. SOU 1994:144, Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner och landsting. SOU 1998:151, Kostnadsutjämning för kommuner och landsting. SOU 2003:88, Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn. SOU 2006:84, Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjäm- ningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnads- utjämning. SOU 2011:39, Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommu- nala utjämningen. SOU 2017:35, Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. Statskontoret 2013:9, Översyn av hälso- och sjukvårdsmodellen i kost- nadsutjämningen för landsting. Statskontoret 2015:5, Delmodellen för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet – förslag till uppdateringar. Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting En särskild utredare ges i uppdrag att göra en översyn av systemet för kostnadsutjämning för kommuner och landsting. Utredaren ska överväga om större samhällsförändringar, som påverkar kostnaderna för kommuner och landsting, i tillräcklig grad fångas upp av det nuva- rande systemet. Vidare ska utredaren analysera om det finns möjlig- heter att förenkla utjämningen. •analysera i vilken utsträckning som de olika delmodellerna i kost- nadsutjämningen fångar upp strukturella kostnadsskillnader, •överväga om vissa delmodeller behöver ändras, eller bör utgå, och om nya delmodeller bör införas och i så fall lämna förslag till sådana modeller, •lämna förslag till nödvändiga författningsändringar, och •om de föreslagna ändringarna av kostnadsutjämningen leder till stora intäktsförändringar, lämna förslag till införanderegler. Uppdraget ska redovisas . Systemet för kommunalekonomisk utjämning Kommunerna och landstingen ansvarar för en stor del av den offent- liga verksamheten, såsom skattefinansierade välfärdstjänster inom skola, social verksamhet samt hälso- och sjukvård. skiljer sig de ekonomiska förutsättningarna åt mellan enskilda kommuner och landsting. Därför har det funnits olika sy- stem för utjämning av dessa skillnader. Det nuvarande kommunalekonomiska utjämningssystemet inför- des 2005 och regleras i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk ut- jämning och förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning. Vissa förändringar har därefter gjorts i utjämningssyste- met. De senaste ändringarna trädde i kraft (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:FiU3, rskr. 2015/16:46). Systemet utjämnar för skillnader i skattekraft (inkomstutjämning) och för strukturella kostnadsskillnader (kostnadsutjämning) som beror på skillnader i t.ex. åldersstruktur och bebyggelsestruktur. En kommun eller ett landsting kan få ett bidrag eller betala en avgift inom såväl inkomstutjämningen som kostnadsutjämningen. I utjämnings- systemet ingår därutöver dels strukturbidrag, dels införandebidrag, som vissa kommuner och landsting har rätt till. Strukturbidraget in- fördes 2005 för att kompensera kommunerna och landstingen för att vissa delmodeller i kostnadsutjämningen togs bort samt för större bi- dragsminskningar till följd av andra förändringar i utjämningssy- stemet. Införandebidragen syftar till att mildra intäktsminskningar till följd av regeländringar. De införandebidrag som till- ämpas begränsar intäktsminskningarna till följd av regeländringar till högst per invånare och år. Utjämningssystemet består i praktiken av två utjämningssystem, ett för kommunerna och ett för landstingen. ingår i båda systemen eftersom saknar landsting och kommu- nen därför även ansvarar för uppgifter som i andra delar av landet landstingen ansvarar för att utföra. Det anslag under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommu- ner som används för kommunalekonomisk utjämning delas mot denna bakgrund upp i två anslagsposter, en för kommunerna och en för lands- tingen. Om summan av de bidrag och avgifter som nämnts ovan är lägre än de medel som anvisats på en anslagspost, betalas resterande delen av anslagsposten ut med ett enhetligt belopp per invånare i form av ett regleringsbidrag till alla kommuner och landsting. I det mot- satta fallet får kommunerna och landstingen betala en regleringsavgift som beräknas på motsvarande sätt. Som en samlad beteckning på regleringsbidraget och regleringsavgiften används ofta begreppet regleringspost. har i uppdrag att beräkna storleken på bidragen och avgifterna som systemet ger upphov till. Det är sedan som utifrån dessa beräkningar beslutar om bidrag och avgifter samt ansvarar för utbetalning av bidrag och avräkning av avgifter. Utbetalningen av bidrag och avräkningen av avgifter sam- ordnas med utbetalningarna av preliminära kommunalskattemedel och landstingsskattemedel. Syftet med kostnadsutjämningen är att utjämna för kostnadsskillna- der till följd av faktorer som kommunerna och landstingen inte kan påverka, s.k. strukturella kostnadsskillnader. Kostnadsutjämningen består för kommunerna av nio delmodeller och för landstingen av tre delmodeller. Därutöver finns en för kommunerna och landstingen gemensam delmodell avseende kollektivtrafik. I varje delmodell beräk- nas en s.k. standardkostnad för respektive kommun och landsting. Skillnader i ambitionsnivå, effektivitet och avgiftsuttag ska inte beak- tas vid beräkningen av standardkostnaden. En kommuns standardkostnader summeras till en strukturkostnad. Om kommunens strukturkostnad är högre än den genomsnittliga strukturkostnaden i hela landet får kommunen ett kostnadsutjäm- ningsbidrag som motsvarar mellanskillnaden. Om i stället kommu- nens strukturkostnad är lägre än den genomsnittliga strukturkost- naden ska kommunen betala en kostnads utjämningsavgift. Denna beräkningsmetod tillämpas även för landstingen. Löpande uppföljning av utjämningssystemet Den nuvarande kostnadsutjämningen, med delmodeller för olika verk- samheter och kostnadsslag, infördes . I betänkandet Kostnadsut- jämning mellan kommunerna (SOU 1993:53), som låg till grund för systemet, framhöll utredaren att det åtminstone var nöd- vändigt att göra en mer genomgripande översyn av systemet. Därefter har utjämningssystemet varit föremål för flera utredningar. I betänkandet Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen (SOU 2006:84) föreslog utredaren att Statskontoret skulle ges i uppdrag att löpande följa upp utjämningssystemet. Utred- aren framhöll att en förutsättning för att det skulle vara möjligt att genomföra uppdateringar och mindre förändringar av utjämningssy- stemet mera frekvent än vad som dittills varit fallet sannolikt var att införanderegler i stor utsträckning kunde undvikas, då en ordning med täta och överlappande införandebidrag antagligen snabbt skulle göra systemet ohanterligt. Statskontoret fick mot denna bak- grund 2008 i uppgift av regeringen att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Statskontoret har över- lämnat flera rapporter till regeringen om utjämningssystemet. Rap- porterna har antingen initierats av Statskontoret eller tagits fram med anledning av särskilda uppdrag från regeringen. Uppdrag att se över kostnadsutjämningen för kommuner och landsting Det är viktigt att kostnadsutjämningen uppdateras i takt med sam- hällsutvecklingen. Större samhällsförändringar, såsom en ökad urba- nisering och växande demografiska utmaningar, kan antas leda till strukturella behovs- och kostnadsskillnader som bör beaktas i kost- nadsutjämningen. Det kan t.ex. behöva övervägas om socioeko- nomiska faktorer beaktas i tillräcklig utsträckning. Det kan även finnas strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i kostnadsutjäm- ningen. Det finns därför behov av att med jämna mellanrum göra en samlad översyn av kostnadsutjämningen. Vissa variabler som ligger till grund för beräkningar av kostnadsutjämningsbidrag och kostnads- utjämningsavgifter uppdateras , medan andra variabler ligger fast tills vidare. I t.ex. delmodellen för förskoleklass och grundskola uppdateras uppgifterna om antalet barn, medan uppdateringar avseende tillägg för gles bebyggelsestruktur kräver mer omfattande beräkningar och därför inte görs . Kommunernas och landstingens kostnader påverkas även av mot- tagandet av nyanlända och asylsökande. är en kommun är skyldig att efter anvisning ta emot nyanlända för bosättning i kommunen. Staten har ett ekonomiskt ansvar för flyktingmottagandet och ersätter kommunerna och landstingen för kostnader som är relaterade till mottagandet av asylsökande och nyan- lända. Kommunerna får en särskild grundersättning och ett schablon- belopp för varje nyanländ. Schablonbeloppet betalas ut . Kommunerna ersätts också för vissa andra kostnader, t.ex. för boendeplatser för ensamkommande barn och unga samt för initiala kostnader för ekonomiskt bistånd. Kostnadsutjämningen påverkas även indirekt av mottagandet av nyanlända genom att befolk- ningen ökar och befolkningssammansättningen ändras. Om t.ex. antalet barn i skolåldern förändras påverkas utfallet av beräkningarna i delmodellen för föreskoleklass och grundskola. Det är dock svårt att överblicka de långsiktiga ekonomiska konsekvenserna som mot- tagandet av nyanlända får för kommuner och landsting. Det har visat sig vara svårt att löpande genomföra förändringar i kostnadsutjämningen. Förändringar i enstaka delmodeller kan ge för- hållandevis stora intäktsförändringar för kommunerna, vilket medför krav på införandebidrag. remitterade två av Statskontorets rapporter, rapporten utjämning för individ- och familjeomsorg (IFO) – förslag till justeringar (Fi2013/- 4344) och rapporten för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet – förslag till uppdateringar (Fi2014/2297). Förslagen i rapporterna skulle medföra intäktsförändringar för kom- munerna mellan cirka 1 400 och -per invånare. Majori- teten av remissinstanserna som yttrade sig över rapporten ansåg att ett genomförande av förändringarna skulle medföra behov av inför- andebidrag. Förslagen i de båda rapporterna har ännu inte lett till några ändringar i kostnadsutjämningen. När förändringar görs i samtliga delmodeller visar be- räkningar från tidigare utredningar att förändringar i utfallet i olika delmodeller för enskilda kommuner och landsting till stor del tar ut varandra. De sammanlagda intäktsförändringarna för en kommun eller ett landsting behöver därför inte bli större än intäktsförän- dringarna vid en förändring av en enstaka delmodell. Om förändrin- gar i kostnadsutjämningens olika delmodeller görs samlat vid ett till- fälle bör därför överlappande införanderegler kunna undvikas. I stället kan förändringarna få fullt genomslag . Kostnadsutjämningen kan uppfattas som komplex och därmed svår att förstå, vilket kan ha betydelse för systemets legitimitet. Det finns därför behov av att se över om utjämningen kan förenklas. En utredare ska mot denna bakgrund ges i uppdrag att •analysera i vilken utsträckning de olika delmodellerna i kostnads- utjämningen för kommunerna och landstingen fångar upp struk- turella kostnadsskillnader, •överväga om vissa delmodeller behöver ändras, med avseende på såväl beräkningarna som det underlag beräkningarna baseras på, •överväga om vissa delmodeller bör tas bort och nya delmodeller införas, och i så fall lämna förslag till sådana modeller, vilket stati- stikunderlag som ska användas och hur ofta underlaget bör upp- dateras, •uppdatera beräkningsmodellerna avseende kostnader till följd av gles bebyggelsestruktur, som ingår i flera av delmodellerna i kost- nadsutjämningen, och analysera behovet av fortsatt förvaltning av beräkningsmodellerna, •överväga om de kostnader som uppstår för kommunerna som en följd av flyktingmottagande i tillräckligt hög grad fångas upp av det nuvarande systemet, hur kostnadsutjämningen förhåller sig till andra ersättningar samt bedöma om kostnadsutjämningen mot denna bakgrund bör förändras och i så fall på vilket sätt, •överväga möjligheterna att förenkla kostnadsutjämningen, •om intäktsförändringarna med de föreslagna ändringarna av kost- nadsutjämningen blir stor, lämna förslag till införanderegler, samt •även i övrigt lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. Utredaren ska beräkna utfallet för varje kommun och landsting av de föreslagna förändringarna i kostnadsutjämningen, både avseende enskilda delmodeller och sammantaget. Intäktsförändringarna ska redovisas dels för varje enskild delmodell, dels sammantaget. Om förslag till införanderegler lämnas ska även effekten av införande- reglerna för enskilda kommuner och landsting redovisas. som lämnas ska vara statsfinansiellt neutrala. Kostnader för införande- regler ska således finansieras inom ramen för systemet för kommu- nalekonomisk utjämning. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med (Fi 2015:09), som har i uppdrag att föreslå en ny läns- och landstingsindelning. I kom- mitténs uppdrag, som ska redovisas , ingår att analysera hur systemet för kommunalekonomisk utjämning på- verkas av en ändrad landstingsindelning. Utredaren ska även vid behov samråda med andra utredningar som kan vara av betydelse för genomförandet av uppdraget. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att genomföra en analys av hur utjämningssystemet påverkas av befolk- ningsökningen med anledning av flyktingsituationen (Fi2016/- 02943/K). Uppdraget ska redovisas . Utredaren ska beakta denna analys vid utförandet av sitt uppdrag. Utredaren ska tillsätta och inhämta synpunkter på sina förslag från en referensgrupp, som företrädare för samtliga riksdagspartier ska bju- das in till. Utredaren kan även tillsätta andra referensgrupper om det bedöms nödvändigt. Uppdraget ska redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen om översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (Fi 2016:12) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (dir. 2016:91). Enligt direktiven skulle uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . Kommuner och Landstings kommungruppsindelning är reviderad. Den nya indelningen började gälla från . Kommungruppsindelningen består av 3 huvudgrupper och 9 kom- mungrupper. Storstäder och storstadsnära kommuner Storstäder – kommuner med minst 200 000 invånare varav minst 200 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära storstad – kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en storstad eller storstadsnära kommun. Större städer och kommuner nära större stad Större stad – kommuner med minst 50 000 invånare varav minst 40 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära större stad – kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. Lågpendlingskommun nära större stad – kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner Mindre stad/tätort – kommuner med minst 15 000 men mindre än 40 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära mindre stad/tätort – kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i annan mindre ort och/eller där av den syssel- satta dagbefolkningen bor i annan kommun. Landsbygdskommun – kommuner med mindre än 15 000 invå- nare i den största tätorten, lågt pendlingsmönster (). Landsbygdskommun med besöksnäring – landsbygdskom- mun med minst två kriterier för besöksnäring, dvs. antal gäst- nätter, omsättning inom detaljhandel/hotell/restaurang i förhål- lande till invånarantalet. Storstäder och storstadsnära kommuner (46 kommuner) Storstäder (3 kommuner) Pendlingskommun nära storstad (43 kommuner) Större städer och kommuner nära större stad (108 kommuner) Större stad (21 kommuner) Pendlingskommun nära större stad (52 kommuner) Lågpendlingskommun nära större stad (35 kommuner) Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner (136 kommuner) Mindre stad/tätort (29 kommuner) Pendlingskommun nära mindre stad/tätort (52 kommuner) Landsbygdskommun (40 kommuner) Landsbygdskommun med besöksnäring (15 kommuner) Ekonomiska effekter per kommun Ekonomiska effekter av förslagen avseende kostnadsutjämningen för kommuner I följande tabeller redovisas de ekonomiska effekterna av förslagen avseende kostnadsutjämningen för kommuner. Bidrag/avgift i kro- nor per invånare redovisas för dagens system, enligt förslaget samt förändringen däremellan, totalt och per delmodell. Delmodellerna redovisas i nuvarande modellstruktur för att medge relevanta jämförelser. Beräkningarna avser förändringen om försla- get hade varit fullt ut implementerat . I Tabell 1 redovisas bidrag/avgift totalt och för delmodellerna Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg, Förskoleklass och grund- skola, Gymnasieskola, vuxenutbildning samt Individ- och familjeomsorg. I Tabell 2 redovisas bidrag/avgift för delmodellerna Äldreomsorg, Kollektivtrafik, Barn och unga med utländsk bakgrund, Befolknings- förändring, Bebyggelsestruktur samt Lön. Effekterna av det införandebidrag som föreslås i kapitel 11 ingår inte i tabellerna. Standardkostnader per delmodell i förslagets modellstruktur redo- visas i Bilaga 5. Tabell 1 Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för kommuner i nuvarande modellstruktur, totalt och fem delmodeller Kronor per invånare 2018 vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) vuxenutbildning (ny) Tabell 2 Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för kommuner i nuvarande modellstruktur, sex delmodeller Kronor per invånare 2018 Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Barn och unga med utländsk bakgrund (utgår) Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader I tabellen nedan redovisas bidrag/avgift, strukturkostnad samt stan- dardkostnad per delmodell i kronor per invånare om förslaget hade varit fullt ut implementerat 2018. Standardkostnaderna redovisas per delmodell i den föreslagna modellstrukturen. Strukturkostnaden är lika med summan av samtliga standardkost- nader. Bidrag/avgift är lika med skillnaden mellan kommunens struktur- kostnad och genomsnittet i riket. De införandebidrag som föreslås och redovisas i kapitel 11 ingår inte i tabellen. Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader enligt förslaget för kommuner Kronor per invånare 2018 Ekonomiska effekter per landsting Ekonomiska effekter av förslagen avseende kostnadsutjämningen för landsting I följande tabell redovisas de ekonomiska effekterna av förslagen avseende kostnadsutjämningen för landsting. Bidrag/avgift i kronor per invånare redovisas för dagens system, enligt förslaget samt för- ändringen däremellan, totalt och per delmodell. Delmodellerna redovisas i nuvarande modellstruktur för att medge relevanta jämförelser. Beräkningarna avser förändringen om förslaget hade varit fullt ut implementerat . Effekterna av det införandebidrag som föreslås i kapitel 11 ingår inte i tabellen. Standardkostnader per delmodell i förslagets modellstruktur redo- visas i Bilaga 7. Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för landsting i nuvarande modellstruktur Kronor per invånare 2018 Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader I tabellen nedan redovisas bidrag/avgift, strukturkostnad samt stan- dardkostnad per delmodell i kronor per invånare om förslaget hade varit fullt ut implementerat 2018. Standardkostnaderna redovisas per delmodell i den föreslagna modellstrukturen. Strukturkostnaden är lika med summan av samtliga standardkost- nader. Bidrag/avgift är lika med skillnaden mellan struktur- kostnad och genomsnittet i riket. De införandebidrag som föreslås och redovisas i kapitel 11 ingår inte i tabellen. 1.Ett reklamlandskap i förändring –konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. 5.Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet. 6.Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. 7.Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2018. Beslut under osäkerhet. 9.Ökad trygghet för studerande som blir sjuka. 10.Myndighetsgemensam indelning – samverkan på regional nivå. Myndighetsgemensam indelning – författningsändringar till följd av ny landstingsbeteckning. –för unga som varken arbetar eller studerar. 12.Uppdrag: Samverkan 2018. Många utmaningar återstår. 13.Finansiering av infrastruktur med skatt eller avgift? 14.Bidragsbrott och underrättelseskyl- dighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering. 15.Mindre aktörer i energilandskapet –genomgång av nuläget. 16.Vägen till självkörande fordon – introduktion. Del 1 + 2. icentrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling. 18.Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst . 19.Forska tillsammans – samverkan för lärande och förbättring. 22.Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande. 23.Konstnär – oavsett villkor? 24.Tid för utveckling. 25.Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering. 26.Några frågor i skyddslagstiftningen. 27.Ekonomiska sanktioner mot terrorism. –för snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser. 29.Validering i högskolan – för tillgodoräknande och livslångt lärande. 30.Förenklat förfarande vid vissa beslut om hemlig avlyssning. 31.En lag om operativt militärt stöd mellan och . 32.Ju förr desto bättre – vägar till en förebyggande socialtjänst. 34.Vägar till hållbara vattentjänster. 35.Ett gemensamt bostadsförsörjningsansvar. 36.Rätt att forska. Långsiktig reglering av forskningsdatabaser. 37.Att bryta ett våldsamt beteende för män som utsätter närstående för våld. 38.Styra och leda med tillit. Forskning och praktik. 39.God och nära vård. –för elever och barn i en bättre skola. 42.Tryggad tillgång till kontanter. –mer service på fler platser. 44.Möjligt, tillåtet och tillgängligt