sou · H6B332 · 2018-04-24 00:00:00 — Korlèn, S., Essèn, A., , P., , U. (2017). Managerial strategies to make incentives meaningful and motivating. , 31(2), 126–141. (2012). Från krisande organisationer till ”krisorganisationer” – Kvalité i socialt barnavårdsarbete genom ökad personalstabilitet. MacIntyre, G. & , S. (2012). Teaching research in social work: Capacity and challenge. , 4384), 685–702. (1991). Exploration and exploitation in organizational learning. Organizational Science, vol. 2, 1, s. 71–87. Marsh, P. & , M. (2008). The development of problemsolving knowledge for social care practice. , 38, s. 971–987. (2011). The review of child protection: Final report – A child centred system. , P., , , , . & , P-E. (2012). Creatures of habit: accounting for the role of habit in implementation research on clinical behaviour change. Nonaka, I. & Takeuchi, H. (1995). The knowledge-creating company. (2010). Fostering Innovation: The policy challenge. In the innovation strategy: Getting a head start on tomorrow. (2013). Evidensbaserad praktik i socialt arbete. , S. . (red.). Kunskap i socialt arbete. Om villkor, processer och användning. : Natur & Kultur. , H-U., Polutta, A. & , H. (2009). Reflexive professionalism as a second generation of evidence-based practice. Research on Social Work Practice, 19, 4, s. 472–478. (2008). Changes in the form of knowledge in social work. , 38, s. 253–269. Perlinski, M., , B. & Morèn, S. (2012). Getting a sense of the client: Working methods in the personal social services in . , 13(5), 508–532. Pfeffer, J. & , R. (2000). The knowing-doing gap: How smart companies turn knowledge into action. : HBS Publisher. & , R. (red) (2004). Rosen, R. (2015). Transforming general practice: what are the levers for change? Rosing, K., Rosenbusch, N. & , M. (2010). Ambidextrous leadership in the innovation process. In A. Gerybadze (red.). Innovation and International Corporate Growth. , D.M. & , B.C. (2016). practice: The psychology of EBP implementation. , 67, 667–692. Sackett, D.L., , , , , , R. & , W.S. (1996). Evidence based medicine: what it is and what it isn’t. BMJ, 312(7023), 71–72. (1983). The reflective practitioner – How professionals think in action. Sheppard, M. & , K. (2003). Practitioners as rule using analysts: A further development of process knowledge in social work. , 33(2), 157–176. (2017). Evidensbaserad praktik i , 2007, 2010, 2013 och 2016. Kommunala enhetschefer om EBP . (2015a). Kompetenssatsningar inom den sociala barn- och ungdomsvården. (2015b). Förutsättningar för att etablera en evidensbaserad praktik i En intervjustudie med chefer inom . (2004). En samhällsekonomisk modell för prioriteringar som påverkar barns psykiska hälsa. (2011). Jakten på den perfekta ersättningsmodellen. Vad händer med medarbetarnas handlingsutrymme? Delbetänkande av Tillitsdelegationen. Soydan, H. (2010). Evidence and policy: the case of social care services in . The Policy Press, 6, 2, s. 179–193. Svendsen, T. (2016). Den sociala barnavården i . : FoU Nordväst. (2011). Inledning till studier av professioner och professionellt arbete. Socialvetenskaplig tidskrift, 4, s. 254–267. Säljö, R. (2015). En introduktion till perspektiv och metaforer. (2008). Arbetsvillkor i den sociala barnavården: förutsättningar för ett kvalificerat arbete. Thunborg, C. & , J. (2016). Pedagogiska utmaningar i dagens arbetsliv. Pedagogisk forskning i , nr 3–4, 21, s. 191–211. Tyrstrup, M. (2014). I välfärdsproduktionens gränsland. Organisatoriska mellanrum i vård, skola och omsorg. (2009). Evidencebased practice in social work: lessons from judgment and decisionmaking theory. , 39, s. 234–260. Vedung, E. (2016). Implementering i politik och förvaltning. (2017:9). Från medel till mål – att organisera och styra mot en samordnad vård och omsorg ur ett patient- och brukarperspektiv. (2000). Communities of Practice and . Organization, 7 (2) 225–246. (2009). Fabled uncertainty in social work: A coda to Spafford et al. , 9(2), 222-235. Zollo, M. & , S. (2002). Deliberate learning and the evolution of dynamic capabilities. Organizational Science, 13, 3, s. 339–351. (2017). Hållbart utvecklingsarbete i vård och omsorg. Ett institutionellt perspektiv på projekt i en professionell och byråkratisk kontext. , F. (2010). Bedömningar och beslut. Från anmälan till insats i den sociala barnavården. En samlad kunskapsstyrning för hälso- och sjukvård och socialtjänst. Maj:ts proposition till med förslag till lag om allmänna förvaltningsdomstolar, m.m. 1975/76:209. Om ändring av regeringsformen. 1979/80:1. Om Del A–C. 1985/86:80. Om ny förvaltningslag. 1990/91:117. Om en ny kommunallag. 1996/97:124. Ändring i socialtjänstlagen. 1997/98:113. Nationell handlingsplan för äldrepolitiken. 2000/01:80. 2003/04:105. God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting. 2005/06:115. Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg av äldre. 2016/17:50. Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft. 2016/17:59. Trygg och säker vård för barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. 2016/17:171. En ny kommunallag En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag. 2016/17:180. En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag. 2016/17:188. Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken. 2017/18:106. Förenklat beslutsfattande om hemtjänst för äldre Socialtjänst och socialförsäkringstillägg – Lagar och motiv. Socialtjänst i utveckling. Samordnad och tydlig tillsyn av . Slutbetänkande av Utredningen om tillsynen inom . Evidensbaserad praktik inom socialtjänstentill nytta för brukaren. Betänkande av Utredningen för en kunskapsbaserad socialtjänst. Integritet – Effektivitet. Bostäder att bo kvar i – Bygg för gemenskap i tillgänglighetssmarta boendemiljöer. Betänkande av Utredningen om bostäder för äldre. Det handlar om jämlik hälsa – Utgångspunkter för Kommissionens vidare arbete. Delbetänkande av Kommissionen för jämlik hälsa. För en god och jämlik hälsa – En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. Delbetänkande av Kommissionen för jämlik hälsa. Det handlar om oss – unga som varken arbetar eller studerar. Delbetänkande av Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar. Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer. Betänkande av Utredningen om nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa – Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. Slutbetänkande av Kommissionen för Jämlik hälsa. Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. Betänkande av Utredningen om ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjukvården. En generell rätt till avtalssamverkan. Vårt gemensamma ansvar – för unga som varken arbetar eller studerar. Slutbetänkande av Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar. Publikationer från myndigheter och organisationer Etik i socialt arbete – Etisk kod för socialarbetare. Policy för socialt förebyggande arbete. (2011). Barn och ungdomar i den sociala barnavården berättar. (2018). Barns och unga erfarenheter av våldsbejakande islamistisk extremism. FN:s för miljö och utveckling (1987). (2018). Första utlysningen inom ramen för det 10-åriga nationella forskningsprogrammet om tillämpad välfärdsforskning. (2016). Förebyggande insatser till barn i familjer med missbruk, psykisk sjukdom och våld. En systematisk översikt av översikter. (2017). Förebyggande insatser till barnet när föräldern har en psykisk sjukdom. (2017). Kunskapsstöd för att förebygga spelproblem. Spel om pengar är en folkhälsofråga. Spel om pengar är en folkhälsofråga. (2017). Samlat grepp om alkohol och spel om pengar i det förebyggande arbetet. Faktablad Artikelnummer: 01302–2017. Länsstyrelserna i , och (2015). En vägledning för att inkludera social hållbarhet inom krisberedskap. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (2015). Skillnad i samhällsekonomiska kalkyler, statistik och analys. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (2015). Samhällsekonomiska konsekvenser av social oro. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2016). Förebygga för att överbrygga? (2014). Bostad sökes – Slutrapport från den nationella hemlöshetssamordnaren. Diarienummer: S2014.019. (2017). Långsiktigt reformprogram för minskad segregation –2025. (2017). Uppdrag till och att genomföra ett utvecklingsarbete för tidiga och samordnade insatser för barn och unga. Diarienummer: U2017/01236/GV. (2017). Uppdrag till , för hälsa, arbetsliv och välfärd och för miljö, areella näringar och samhällsbyggande att inrätta nationella forskningsprogram. Diarienummer: U2017/02404/F. (2018). Uppdrag till social utvärdering (SBU) att utbilda och sprida kunskap om vetenskapliga kunskapssammanställningar inom . Diarienummer: S2018/1952/FST. (2017). Barnets och ungdomens reform – Förslag för en hållbar framtid. Slutrapport från den nationella samordnaren. (2016). Nationella samordnare som statligt styrmedel. (2010). Program för att förebygga psykisk ohälsa hos barn – En systematisk litteraturöversikt. Rapport (nr 202). (2005). Den samhällsekonomiska analysen – en introduktion för den nyfikne, Rapport, 2005:5. (2009). (2010). (2016). Individ- och familjeomsorg. (2016). Utvärdering av samverkansformen sociala insatsgrupper. Delredovisning av ett regeringsuppdrag. (2017). Individ- och familjeomsorg. (2017). Utvärdering av sociala insatsgrupper – genomförande, utfall och effekter av arbetet på verksamhetsnivå. (2017). Vård och omsorg om äldre. (2017). Öppna jämförelser av hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. (2018). Individ- och familjeomsorg. (2018). Utanförskapet och barnen – tidiga insatser ökar tryggheten. Kvalificerat socialt arbete. Nr 6 2017. (2013). insatser för barn och ungdomar i risksituationer: kartläggning av selektiv prevention i 25 kommuner. Statskontoret (2005). Reglering och andra styrmedel. En studie över hur staten styr kommuner och landsting. Statskontoret (2014). Systemrelaterad effektiviseringspotential i statlig kärnverksamhet. Dnr 2013/273–5. Kommuner och Landsting & Getting it right for every child (2016). Tidiga insatser – visar vägen. Kommuner och Landsting (2012). Värdet av god uppväxt. Sociala investeringar för framtidens välfärd. Kommuner och Landsting (2015). Sociala investeringar i kommuner och landsting/regioner – resultat från enkätstudie. Kommuner och Landsting (2015). Stärkt skydd för barn och unga. Handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Kommuner och Landsting (2015). Vad är sociala investeringar? 17 frågor och svar. Kommuner och Landsting (2016). Sociala investeringar i tjugo av kommuner och landsting/regioner En ögonblicksbild 2016. Kommuner och Landsting (2017). Samverkansmodell för långsiktig kunskapsutveckling. (2017). Samhällsekonomisk analys av järnvägsinvesteringar – förklarat på ett enklare sätt. (2017). Samhällsekonomisk analys – förklarat på ett enklare sätt. Avby, G. (2018). Att utveckla professionell expertis. Beijer, E. och , T. (2011). Ett steg till – evidensbaserad praktik i en lärande organisation. , B., , och , L. (2011). Kunskap i socialt arbete Om villkor, processer och användning. : Natur & Kultur. , B., , och , L. (2013). Utvärdering i socialt arbete Utgångspunkter, modeller och användning. : Natur & Kultur. (red), ., , , , , , P., , A-S. och , A-C. (2014). Juridik för socialt arbete 2:a uppl. Estrada, F., Flyghed, J., , A., , , , , , H. (2018). Svagt stöd för att hårdare straff minskar brotten. Denvall, V. (1994). För samhällets bästa. medverkan i samhällsplaneringen. : Zenon förlag. , , , L. (2017). Se helheten – Om framgångsfaktorer i socialt arbete. , P., , L. (2017). Rätten till rättvisa. Om utsatta människors rättigheter och tillgång till rättvisa. , J. och , C. (2017). Samhällsekonomisk delrapport av projekt , del 2, stad. Payoff Utvärdering och . (2014). Sociala investeringsfonder – ett nytt sätt att styra kommunalt förändringsarbete. Socialmedicinsk tidskrift, nr 3. (2015). Att utvärdera sociala investeringar, . (2016). Ekonomisk debatt nr 3. , och , R. (2015). Organisering och styrning av sociala investeringar. , S., Dellgran, P., , S. (red) (2015). : Natur & Kultur. (2017). Med bredden som spets – om socionomers yrkesidentitet. : Idealistas förlag. Kriström, B. och , M. (2014). Samhällsekonomiska analyser av miljöprojekt – en vägledning, rapport 6628, , . , H. och , S. (2017). Budget – ett hinder för minskat utanförskap. En kvalitativ fallstudie om relationen mellan den kommunala budgeten och sociala investeringar. Kandidatuppsats i offentlig förvaltning, , . , och , I. (2017). En riktigt bra affär. (2017). Utanförskap, hälsa och en effektiv resursanvändning. En idéskrift om systemförändrande perspektiv på sociala investeringar och samverkan. En underlagsrapport för Kommissionen för jämlik hälsa. , A., , H., , S., Knutagård, M. (2016). Socialt arbete – en grundbok. : Natur & Kultur. (2015). Undran inför socialt arbete. (2009). Evidensbaserad praktik inom . : Kommuner och Landsting & SKL Kommentus. (red.) (2014). Tre decennier med socialtjänstlagen. Utopi, vision, verklighet. , , , E., Laanemets, L. (2008). Utmaningar i socialt arbete. : Natur & Kultur. (2014). En kartläggning och kategorisering av samhällsekonomiska analyser inom miljömålsområdet, Rapport på uppdrag av . (2013). Strategier för socialt arbete. (red.) (2017). : Idealistas förlag. En särskild utredare ska göra en översyn av socialtjänstlagen (2001:453) och vissa av uppgifter. I uppdraget ingår att föreslå åtgärder som kan bidra till en förutsägbar, likvärdig, jämlik, jämställd och rättssäker tillgång till och dess insatser. Översynen ska resultera i en lagstiftning som främjar effektiva och kunskapsbaserade insatser av god kvalitet inom befintliga ramar. Lagstiftningen ska ge utrymme att ta tillvara medarbetarnas kompetens för att utveckla verksamheten och att fokusera på kärnverksamheten. De förslag som utredaren lämnar ska bidra till ökad kvalitet utan att leda till ökade kostnader för stat eller kommun. Syftet med uppdraget är att utforma en socialtjänst som bidrar till social hållbarhet med individen i fokus och som med ett förebyggande perspektiv ger människor lika möjligheter och rättigheter. Vidare ska erbjuda behovsanpassade insatser med ett förebyggande och evidensbaserat perspektiv. Utredaren ska bl.a. se över och lämna förslag beträffande –socialtjänstlagens struktur och konstruktion, –tillgången till en jämlik, jämställd och likvärdig socialtjänst, –en hållbar socialtjänst som främjar långsiktigt strukturellt förebyggande arbete och bidrar till hållbarhet samt minskar behovet av individuella insatser, –socialtjänstlagens indelning i olika grupper, –en kompetens- och kunskapsbaserad socialtjänst, –möjligheten för kommuner att tillgängliggöra insatser som en jämlik, likvärdig och rättssäker socialtjänst säkerställs, –möjligheten att förenkla handläggningen utan att rättssäkerheten och kvaliteten i vården och omsorgen riskeras samt analysera konsekvenserna av en förenkling och redogöra för fördelar och nackdelar av en ändring. Uppdraget ska redovisas . utgör en central del i den svenska välfärdspolitiken och varje kommun ansvarar för inom sitt område. I socialtjänstlagens portalparagraf anges de övergripande målen och de grundläggande värderingarna för på samhällsnivån. övergripande uppgifter är att främja människors ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. ska präglas av en helhetssyn. Det innebär att , med hänsynstagande till människans ansvar för sin egen och andras sociala situation, ska inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Verksamheten ska bygga på respekt för människors självbestämmanderätt och integritet. Helhetssynen innebär att en enskilds eller en grupps sociala situation ska ses i förhållande till hela den sociala miljön. Dit hör bl.a. frågor om möjlighet till arbete, bostad och fritidsförhållanden. har antalet bestämmelser och detaljeringsgraden i socialtjänstlagen och tillhörande författningar ökat. Mycket av kraft har lagts ned på den ärendestyrda myndighetsutöv- Det har inneburit att bl.a. det långsiktiga och strukturellt förebyggande arbetet har fått stå tillbaka. har inför översynen genomfört dialoger med representanter för myndigheter, kommuner, landsting, intresseorganisationer och forskningen. Enligt de uppgifter som inhämtats med bl.a. företrädare för intresseorganisationer kan tillämpningen av lagen uppfattas som godtycklig. Vid dialogerna har det också lyfts fram att det är stora skillnader mellan olika kommuner. I tillsynen av har Inspektionen för vård och omsorg () pekat på att enskilda i behov av samhällets stöd inte får hjälp eller får hjälp . har även pekat på att de insatser som beslutats inte i första hand styrs av den enskildes behov. Från kommunernas och Kommuner och Landstings (SKL) sida har det i dialogerna med bl.a. förts fram att åtagande måste vara möjligt och rimligt med hänsyn till kommunernas resurser och andra förutsättningar. Det finns ett behov av att få till stånd en balans mellan resurserna inom och de behov som ska tillgodoses. organisation har sedan tiden för socialtjänstreformen blivit allt mer specialiserad och styrande. ska arbetet präglas av en helhetssyn. Krav på både specialisering och helhetssyn har lett till svårigheter att leva upp till målen i socialtjänstlagen. Socialtjänstlagens uppbyggnad med en indelning av bestämmelser för skilda grupper av individer har också fått som konsekvens att verksamheten och organisationen av har påverkats. Det har i sin tur påverkat insatserna på individnivå. Socialsekreterarens och biståndsbedömarens professionella handlingsutrymme ska vara stort med tanke på den enskildes individuella behov, situation och möjlighet till inflytande. Detaljreglering kring ärendehandläggning, system för stöd, uppföljning och kontroll kan dock begränsa det faktiska handlingsutrymmet och styra vad professionen lägger sin tid på. Den offentliga välfärden står inför i stort sett ständiga utmaningar och verkar i ett samhälle som förändras kontinuerligt. verksamhet måste anpassas efter förändringar i omvärlden. Den samhällsekonomiska utvecklingen, valfrihets- och konkurrensreformer, demografin och folkhälsan samt läget på arbetsmarknaden är några av de samhällsförändringar som berör och civilsamhället mer eller mindre direkt. Det ökade antalet asylsökande och nyanlända har inneburit utmaningar inom vården, omsorgen och skolan i kommunerna. I det långsiktiga arbetet med mottagande och integration har samhällets aktörer olika åtaganden. Samverkan mellan aktörerna är nödvändigt för att samhällets resurser ska användas effektivt. En struktur och beredskap för samverkan mellan kommunernas socialtjänst och det civila samhällets aktörer är central för att skapa möjligheter och förutsättningar för att utveckla nya former av organisationer och nätverk och understödja befintliga. har enligt bedömning haft svårigheter att hantera ökningen av antalet ensamkommande barn. Det var märkbart när ökningen av antalet asylsökande ensamkommande barn var särskilt stor och medförde konsekvenser för arbete eftersom läget var ansträngt . Enligt har det funnits exempel på att inte har genomfört utredningar med tillräcklig noggrannhet och att uppföljningar inte har genomförts i tillräcklig omfattning. Kommuner har i varierande grad haft svårigheter att uppfylla lagens krav, och omprioriteringar av resurser har varit nödvändiga. En allt äldre befolkning kan framöver komma att leda till ett ökat behov av vård och omsorg. Vidare finns ett stort behov av kompetens och arbetskraft inom område. Personalens arbetssituation i är ett kritiskt område och svårigheter att rekrytera rätt kompetens har lett till ökad arbetsbelastning, fler sjukskrivna och i förlängningen fler som lämnar sina jobb. Personalen i hanterar svåra och komplexa ärenden, t.ex. våldsbejakande extremism, och kan utsättas för hot och trakasserier i sin tjänsteutövning. Det råder stor konkur- rens om socionomer i hela landet och många socionomer väljer andra arbetsgivare än den kommunala . Sammantaget har utvecklingen i omvärlden inneburit att har fått ansvar för nya grupper och uppgifter. Utvecklingen har tillsammans med successiva förändringar och tillägg i socialtjänstlagen skapat ett behov av en översyn av lagens utformning och förutsättningar för uppdrag och verksamhet. Den snabba utvecklingen inom t.ex. digitalisering, informations- och kommunikationsteknik och välfärdsteknik kan innebära nya möjligheter och bidra till en kunskapsbaserad och innovativ utveckling av verksamheter och insatser. Syftet med uppdraget är att utforma en socialtjänst som bidrar till social hållbarhet med individen i fokus och som med ett förebyggande perspektiv ger människor lika möjligheter och rättigheter. Vidare ska erbjuda behovsanpassade insatser i fokus med ett förebyggande och evidensbaserat perspektiv. Vid översynen ska utredaren särskilt beakta följande. De grundläggande mål, principer och värderingar som präglade socialtjänstreform och som präglar dagens socialtjänstlag ska ligga fast och kunna hävdas vid genomförandet av insatser. Det gäller principerna om helhetsyn, kommunens yttersta ansvar, den enskildes ansvar för sin och andras situation, tillvaratagandet av den enskildes resurser och den enskildes aktiva deltagande i samhällslivet. Den enskildes delaktighet, självbestämmande, integritet och rättsäkerhet ska även framöver vara grundpelare i socialtjänstlagen. arbete ska inriktas på att frigöra och utveckla den enskildes egna resurser. Principerna ska även framöver inte bara ge vägledning för praktiska verksamhet utan också ligga till grund för den människosyn som alltjämt ska gälla inom . Utredaren ska föreslå en lag som understödjer tillgången till en rättssäker och effektiv socialtjänst. Utredaren ska på ett tydligt sätt genomgående för de förslag som har betydelse för enskildas rättigheter, redogöra för hur dessa förhåller sig till internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. även analys och förslag från den tidigare (SOU 2016:19) beaktas i den mån det är tillämpligt. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som behövs. I uppdraget ingår inte att se över de delar i socialtjänstlagen som avser ekonomiskt bistånd (försörjningsstöd) och därtill kopplat regelverk. Inte heller de bestämmelser som anger stöd till och krav på personer som tar emot försörjningsstöd ska ingå. Dessa delar ska därför lämnas utanför översynen I uppdraget ingår inte heller att se över tvångsvårdslagstiftningen. Socialtjänstlagens struktur och konstruktion Socialtjänstlagen är en målinriktad ramlag med både skyldigheter för kommunen och rättigheter för den enskilde. Lagen ska ge kommunerna ett förhållandevis stort utrymme vid tillämpningen och möjliggöra anpassning till lokala förutsättningar. Den ska också ge frihet vid val av tillvägagångssätt och möjliggöra hänsynstagande till den enskildes behov och önskemål. Lagen har kompletterats med detaljerade bestämmelser som ökat detaljstyrningen och minskat utrymmet för såväl den kommunala självstyrelsen som professionen. Det har i olika sammanhang, bl.a. i de dialoger som hållit i inför framtagandet av direktivet, framförts att socialtjänstlagen kan upplevas som svår att tillämpa och att den också är svår för enskilda att förstå. Tydlighet och förutsägbarhet för enskilda handlar om att veta vad man kan förvänta sig av samhället, vad det egna ansvaret innebär och en insikt och kunskap om rättigheter och skyldigheter. Det handlar ytterst om allmänhetens förtroende för och tillit till välfärdssamhället. Regeringen anser att styrningen av myndigheter ska baseras på tillit. En utgångspunkt för utredaren ska därför vara att lagen ger kommunerna bra förutsättningar att tillvarata medarbetarnas kompetens för att utveckla verksamheten. Socialtjänstlagens utformning är viktig för hur kommunerna organiserar sin socialtjänst.