sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — I domstol ställs högre krav på tolkar genom att domstolen i första hand ska anlita auktoriserad tolk med specialistkompetens för tolk- ning inom rättsväsendet, s.k. rättstolk. Syftet är att säkerställa att de tolkar som anlitas har erforderlig kompetens för uppgiften. Regler- ing föreslås ske i och förvaltningsprocesslagen. Möjligheterna att tillämpa undantag för att barn ska kunna användas som tolkar har där också begränsats ytterligare. 9 Barn och anhöriga som tolkar 9.1Grundläggande problem och utmaningar Nyfikenhet och god språklig inlärningskapacitet innebär tillsam- mans med stöd från skola och utbildningsanordnare att nyanlända barn och ungdomar ofta snabbt lär sig kommunicera på svenska. Ges barnen rätt förutsättningar, tar de i regel till sig det nya språket betydligt snabbare än sina föräldrar och vuxna anhöriga. Det är sär- skilt uttalat då det gäller ensamkommande barn och ungdomar, där anhöriga om så blir möjligt återförenas först . Barn och ungdomar kan på detta sätt lätt hamna i situationer där de i förväntas hjälpa sina föräldrar och äldre anhöriga att kommunicera med svenska myndigheter och samhälls- institutioner. Det kan inledningsvis avse mer begränsad hjälp att boka tid för förälders besök hos myndighet eller hälso- och sjukvård, men kan övergå i mer omfattande förväntningar att mer systematiskt bistå med tolkning och översättning vid samhällskon- takter. Förhållandet är väl känt och bedöms i huvudsak som negativt, men ibland ofrånkomligt, av tillfrågade myndigheter och samhälls- aktörer. Det förekommer således alltjämt att barn i viss mån ersätter professionella tolkar i kontakter med det offentliga . Utred- ningens direktiv uppmärksammar detta och har som särskild utred- ningsuppgift lyft fram behovet av ökad kunskap och att belysa förekomsten av barntolkning och hur det ska hanteras. •lämna förslag på åtgärder i fråga om barn som tolkar åt anhöriga, och därvid 2017:104, s. 6, 8–9. Barn och anhöriga som tolkar ser att det i sammanhanget även finns ett värde i att belysa frågor som rör tolkning med hjälp av vuxna anhöriga och andra närstående. Sådan tolkning kommer inte i konflikt med ett barnperspektiv, men kan rymma andra aspekter som rör tolkningens professionalitet, kvalitet och oberoende. Med barntolkning avses då barn tolkar samtal mellan vuxna med olika talade språk. I regel gäller det då tolkning för vård- nadshavare eller andra anhörigas räkning i deras samhällskontakter. Särskilda förhållanden kan gälla avseende teckenspråkstolkning, vil- ket utredningen belyser under särskilt jämförande avsnitt. Myndigheter och samhällsorgan upplever ofta att små barn och ungdomar i tidiga tonår är klart olämpliga som tolkar. Det gäller bland annat inom hälso- och sjukvård. Bedömningarna kan vara mer sam- mansatta då det gäller äldre tonåringar, som upplevs som ”nästan vuxna”. Utredningen använder dock samlingsbenämningen barn, även om det gäller äldre tonåringar som inte är myndiga. Avgörande är den rättsliga ställning som skiljer barn från vuxna. Då barn används som tolkar finns risk att barnet får information om sin vårdnadshavare eller annan anhörig som inte är anpassad till barnets ålder och mognad, eller får information om vuxnas situation. Informationen kan gälla sådant som barn inte bör involveras i eller riskera att uppleva ansvar för. Det kan exempelvis handla om att tolka sjukdomsbesked åt vårdnadshavare eller ställningstaganden i ekonomiska frågor. Tolkning genom barn kan innebära risker för fel och brister i tolkningen, vilket kan få negativa effekter för den vuxne, dennes hälsa eller andra förhållanden. har därför angivit att det är olämpligt att barn tolkar inom hälso- och sjukvården.2 Då barn används som tolkar i samhällskontakter, sker det inte sällan på tider som sammanfaller med barnets skolgång. Även om det för en enskild myndighet kan upplevas som att barnets tolkning sker vid ett enstaka tillfälle, kan det ur barnets perspektiv innebära ett betydligt mer omfattande åtagande. Används barn som tolkar, sker det ofta i betydande utsträckning och vid återkommande 2www.kunskapsguiden.se/missbruk/teman/interkulturellt-perspektiv/Sidor/Samtala-genom- tolk.aspx Barn och anhöriga som tolkar tillfällen i kontakterna med olika samhällsorgan. Det kan innebära att barnets skolplikt och rätt till skolgång påverkas negativt. Barn- tolkning kan därför inte enbart betraktas som en teknisk fråga om kvalitet i tolkningen eller om barnets upplevelser i anslutning till tolkningen. har reglerat frågan om barntolkning genom ett principiellt förbud, som införts i den norska förvaltningslagen.3 Utredningen redovisar därför även erfarenheter från och några norska samhällsinstitutioner i frågan. Barnperspektiv i samband med tolkning berör även kraven på offentliga tolktjänster i kontakter med barn. Det kan gälla barn som traumatiserats, besöker hälso- och sjukvården eller börjar i svensk skola. Myndigheter och andra verksamheter behöver inte sällan kommunicera med barn och vårdnadshavare som inte talar svenska. Detta ska ske ur ett barnperspektiv. perspektiv har vidgats till att omfatta samtliga de aspekter som påverkas av att barn används som tolkar vid kon- takter med offentliga samhällsorgan. Perspektivet omfattar också att lyfta fram de positiva aspekter som kan finnas av barntolkning och resonera kring om de kan tillgodoses i annan form. Utredningen behandlar även frågan om myndiga vuxna anhöriga och vänner som utför tolkning, t.ex. för maka, make eller släkting. Även i denna fråga finns anledning att betrakta såväl positiva förhål- landen som risker för negativa effekter om inte professionell tolk anlitas. Då det gäller akuta och livshotande situationer kan möjlig- heter att kommunicera genom barn eller andra anhöriga visa sig ofrånkomliga. Utredningen berör också dessa aspekter. De rättsliga aspekterna på barn och anhöriga som tolkar, utvecklas nedan översiktligt. En närmare diskussion förs därefter under respek- tive delavsnitt. I saknas uttryckligt förbud mot att barn ersätter professionell tolk och tolkar vid kontakter med myndigheter och samhällsorgan. Det finns inte heller några formella hinder mot att vuxna tolkar åt anhöriga och andra närstående. Frågorna har dock diskuterats, främst utifrån ett barnperspektiv. 311 e § lov om behandlingsmåten i forvaltningssaker (forvaltningsloven). Barn och anhöriga som tolkar berörda myndigheter, Kammarkollegiet och , har i debatten framfört att det behövs en lagändring i med ett förbud enligt norsk modell mot att i offentlig förvaltning använ- da barn som tolkar.4 FN:s konvention om barnets rättigheter, den s.k. barnkonventio- nen, anlägger ett grundläggande barnperspektiv.5 ratificerade konventionen 1990 och åtog sig därmed att följa den. Enligt konven- tionen definieras ett barn som varje människa under 18 år.6 har valt att anpassa sina nationella regler så att de ska överensstämma med genom s.k. transfor- mering. biföll dock 2018 önskemål om inkorporering av konventionen.7 Det innebär att ges ställning som svensk lag. Lagen träder i kraft och innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . Vid sidan av denna inkorporering krävs dock en fortsatt transformering av kon- ventionens bestämmelser i nationell rätt för att ge avsett genomslag. Det krävs även en kombination av kompletterande åtgärder, som väg- ledning, utbildning och samordning mellan olika samhällsaktörer. En särskild utredning ska också belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med , som stöd för det fortsatta arbetet med transformering inom olika rättsområden. Ut- redningsuppdraget ska redovisas i slutet av 2019.8 Utredningen arbetar i , då debatten om att ytterligare stärka barnens rätt förs fram från flera olika aktörer, särskilt inom civil- samhället och dess organisationer. Det s.k. för barn och unga i migration uppmärksammar en rad sådana behov, som bland annat gäller barnperspektivet i utlänningslagen, asylprocessen och den tidsbegränsade migrationslagstiftningen.9 4Larsson, G. och , F. (2017). Förbjud att barn används som tolkar. 5FN:s konvention om barnets rättigheter, antagen av (). 2017/18:186, s. 1. 9Barnkonventionen måste omfatta alla barn, DN-debatt, . Barn och anhöriga som tolkar godkände en strategi för att stärka barnets rättigheter i . I strategin anges bl.a. att grundläggande principer bör iakttas i utformandet av all relevant lag- stiftning, föreskrifter och allmänna råd, oavsett sakområde. I strate- gin anges också att myndigheter, kommuner och landsting ska tolka och tillämpa lagar och förordningar så att åtagandena enligt barn- konventionen och andra internationella överenskommelser som rör barnets rättigheter respekteras i praktiken, i beslut och åtgärder.10 Då det gäller barntolkning, har den gängse uppfattningen varit att detta ofta står i strid med principen om barnets bästa. Principen om barnets bästa Barnets bästa utgör en grundprincip i . Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, ska barnets bästa komma i främsta rummet. Staten ska vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. Vidare ska konventions- staterna skydda barnet mot alla andra former av utnyttjande som kan skada barnet i något avseende.11 Principen om barnets bästa har införts i svensk rätt i bland annat skollagen, socialtjänstlagen, utlänningslagen och i lagstiftning om hälso- och sjukvård.12 I all utbildning och annan verksamhet enligt skollagen som rör barn, ska barnets bästa vara utgångspunkt. Vid åtgärder enligt socialtjänstlagen som rör barn ska på motsvarande sätt barnets bästa särskilt beaktas.13 Enligt utlänningslagen ska i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. När frågor om tillstånd enligt utlänningslagen ska bedömas och ett barn berörs av ett beslut i ärendet ska barnet höras, om det inte är olämpligt. Hänsyn ska tas till vad barnet sagt i förhållande till dess ålder och mognad.14 2009/10:232, 5 och 19 §§ protokoll 2010/11:25, Strategi för att stärka barnets rättigheter i , S2010.026, s. 4. 11Artiklarna 3, 4 och 36 FN:s konvention om barnets rättigheter, antagen av FN:s general- församling (). 12Skollagen (2010:800) och socialtjänstlagen (2001:453). 131 kap. 10 § skollagen (2010:800) och 1 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453). 141 kap. 10–11 §§ utlänningslagen (2005:716). Barn och anhöriga som tolkar Ytterligare ett antal regelverk inom hälso- och sjukvårdsområdet har infört principen.15 Det anges där att när hälso- och sjukvård ges till barn, ska barnets bästa särskilt beaktas.16 noterar att dessa rättsakter sammantaget täcker betydande områden där barntolkning kan förekomma. Regel- verken skulle kunna användas för att utveckla praxis kring tolkning i enlighet med principen om barnets bästa. Det gäller t.ex. möjligheter att medge ledighet från skolan för elever för att de ska kunna tolka åt föräldrar och andra anhöriga, nyttjande av barn- tolkning inom eller hälso- och sjukvården. Barnets rätt att höras och uttrycka sin mening I olika sammanhang finns det behov av att kommunicera med barn via tolk. Det kan t.ex. handla om asylprocesser, i skolan, barn som riskerar att fara illa eller om barn i anslutning till brottsutredningar. anger att varje barn har rätt att uttrycka sin mening och höras i alla frågor som rör barnet. Barnets åsikt ska beaktas i förhållande till barnets ålder och mognad.17 För att säker- ställa barns rätt att uttrycka sin mening kan tolk erfordras. Barns rätt att uttrycka sin mening har införts i svensk rätt i bland annat skollag och patientlag.18 Skollagen anger att barnets inställning så långt det är möjligt ska klarläggas. Barn ska ha möjlighet att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör honom eller henne. Dessa åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad.19 Rätten att uttrycka sin mening finns också i patientlagen, som anger att när patienten är ett barn ska barnets inställning till den aktuella vården eller behandlingen så långt som möjligt klarläggas. Inställningen ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad.20 I sammanhanget bör även nämnas att det av följer att om ett barn misstänks för eller har begått ett brott, ska 15Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och patientlagen (2014:821). 166 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och 1 kap. 8 § patientlagen (2014:821). 18Skollagen (2010:800) och patientlagen (2014:821). 191 kap. 10 § skollagen (2010:800). 204 kap. 3 § patientlagen (2014:821). Barn och anhöriga som tolkar barnet utan kostnad få hjälp med tolk, om barnet inte kan förstå eller tala det språk som används.21 Barnets rätt till utbildning erkänner barnets rätt till utbildning och länderna som undertecknat konventionen åtar sig att vidta åtgärder för att uppmuntra regelbunden närvaro i skolan.22 I nationell rätt motsvaras skolplikten av en rätt till utbildning. Regeringsformen garanterar alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i allmän skola. Skollagen anger att en skolpliktig elev ska delta i den verksam- het som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Om en elev utan giltigt skäl uteblir från obligatorisk verksamhet, ska rektor se till att elevens vårdnadshavare informeras. Skolpliktig elev får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter, vid synnerliga skäl får längre ledighet beviljas. Om en elev har upprepad eller längre frånvaro ska rektor, oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro, se till att frånvaron skynd- samt utreds. Utredningen ska genomföras i samråd med eleven och elevens vårdnadshavare samt med elevhälsan. När en utredning om en elevs frånvaro har inletts ska rektorn se till att frånvaron anmäls till huvudmannen.23 Den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn ska se till att barnet fullgör sin skolplikt. Om eleven inte gör det, och det beror på vårdnadshavares försumlighet, får hemkommunen förelägga vård- nadshavare att fullgöra sina skyldigheter. Föreläggandet kan förenas med vite.24 Elev i gymnasieskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge avsedd utbildning, om det inte finns giltigt skäl att utebli. Om elev uteblir utan giltigt skäl ska rektor se till att elevens vård- nadshavare informeras.25 21Barnkonventionens artikel 40, 2 (vi). 22Artikel 28 och 28 (e) . 232 kap. 18 § första stycket Regeringsformen, samt 7 kap. 3 § och 17–20 §§ skollagen (2010:800). 247 kap. 23 § skollagen (2010:800). 255 kap. 16 § skollagen (2010:800). Motsvarande gäller även för elever i gymnasiesärskolan enligt 18 kap. 16 § skollagen (2010:800). Barn och anhöriga som tolkar 9.2.2Anhörigas medverkan vid tolkning Det finns inte något direkt rättsligt hinder för att vuxna tolkar åt sina anhöriga. Inom hälso- och sjukvårdsområdet anförs ibland att frågan om tolkning indirekt framgår av patientlag och patientsäker- hetslag. Av patientlagen följer att den som är patient bland annat ska få information om sitt hälsotillstånd och de metoder som finns för vård och behandling. Om informationen inte kan lämnas till patien- ten, ska den om möjligt i stället lämnas till närstående. Informa- tionen får dock inte lämnas till vare sig patient eller närstående om bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt hindrar det. Lagen anger vidare att informationen ska anpassas till mottagarens ålder, mognad, erfarenhet, språkliga bakgrund och andra individuella för- utsättningar.26 I patientsäkerhetslagen görs hänvisningar till dessa delar i patientlagen. I sammanhanget bör även nämnas några av de förhållanden som regleras för auktoriserade tolkar och för professionell tolkning. Det gäller närmast Kammarkollegiets tolkföreskrifter (KAMFS 2016:4) och lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare. Yrkesverksamma auktoriserade tolkar kan normalt inte tolka åt an- höriga, eftersom det äventyrar tolkens neutralitet och oberoende. Då aktualiseras bestämmelsen i Kammarkollegiets tolkföreskrifter om att en auktoriserad tolk innan denne åtar sig ett uppdrag nog- grant ska överväga sin lämplighet att utföra uppdraget.27 Lagen om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare är bara tillämplig i fråga om yrkesmässigt anlitade tolkar. Det innebär att anhörig som hjälper till med tolkning vid ett möte inte omfattas av tystnadsplikten. En så omfattande tystnadsplikt, under straffansvar, bedömdes inte som motiverad.28 Därmed finns inga formella hinder 263 kap. patientlagen (2014:821). 2717 § KAMFS (2016:4). 2012/13:132 sid 40–41. Barn och anhöriga som tolkar för att en person som tolkar åt en anhörig vid t.ex. ett vårdbesök sprider informationen vidare till andra. uppmärksammar behovet av ökad kun- skap då det gäller förekomsten av att barn tolkar åt t.ex. sina för- äldrar eller andra anhöriga vid kontakter med myndigheter och sjuk- vård. Omfattningen är inte fullt känd, varken vad gäller antalet barn, tillfällen eller vilka situationer det gäller. Direktiven pekar på ett antal risker som föreligger vid sådan tolkning. Utredningen ska i sitt arbete därför uppskatta omfattningen av att barn tolkar åt anhöriga och i vilka situationer det förekommer. Utredningen tar i ett särskilt avsnitt upp frågan om förekomsten av att vuxna anhöriga bistår med tolkning. Det är inte fullt känt i vilken omfattning det förekommer s.k. barn- tolkning, statistik saknas inom området. Metodmässigt är det också förenat med betydande svårigheter att uppskatta förekomsten av att barn medverkar som tolkar. Det beror dels på den betydande varia- tion som kan förekomma mellan olika myndigheter och offentliga aktörer, dels viss oförmåga inom förvaltningen att hantera och fullt ut erkänna problemet. I vissa fall gäller nolltolerans, underbyggt av interna riktlinjer och diskussioner. I andra fall, vilket är vanligare, kan tolkning genom barn bli en mer individuell bedömningsfråga för enskilda tjänstemän och handläggare. Definitionen av vad som menas med tolkning kan också vara oklar. Behöver förvaltningen hjälp med att boka med vårdnadshavare kan barnets bistånd upplevas som praktiskt, nödvändigt, oförargligt och inte som egent- lig tolkning. Nyttjas barn i kommunikationen, kan det dock visa sig att förlopp och innehåll i samtalet blir utdraget och ändrar karaktär. Det kan då vara svårt att säkra samtalets kvalitet och också att avbryta. Utredningen har i sitt arbete noterat en viss motvilja hos offent- liga företrädare att öppet tillstå att barntolkning faktiskt kan före- Barn och anhöriga som tolkar komma i den egna verksamheten. Hos de organisationer där barn- tolkning öppet anges förekomma, är förklaringen i regel att detta endast gäller i undantagsfall. Det kan gälla spontana besök, i nödfall eller endast beröra äldre barn. Det tycks finnas en åldersgräns någon- stans , då barntolkning inte längre bedöms som lika negativ, som då det gäller mindre barn. Förekomsten av barntolkning inom offentlig sektor ser olika ut beroende på verksamhetens karaktär. Inom vissa typer av verk- samheter tycks det helt uteslutet att nyttja barn som tolkar, t.ex. vid domstolar eller hos andra myndigheter inom rättskedjan. Inom hälso- och sjukvård och förekommer tolk- ning med stöd av barn i inte obetydlig utsträckning. har ställt frågor om förekomst och åtgärder avseende barntolkning vid kontakter inom stat, kommuner och landsting men inte genomfört egna mer systematiska studier för att söka kvantifiera omfattningen. Ett antal aktuella underlag av mer kvalitativ karaktär finns dock att tillgå. Det gäller främst en aktuell forskarstudie genomförd vid Linnéuniversitetet 2017–2018, på upp- drag av Socialstyrelsen.29 Utredningen har också kunnat gå igenom primärmaterial från en enkätundersökning riktad till 13–14-åriga elever, genomförd av 2016.30 Utredningen har vidare tagit del av vissa erfarenheter som gäller barntolkning med hörande barn till döva föräldrar samt kunskaper kring barntolkning inom barnrättsorganisationer. Barntolkning inom hälso- och sjukvård och socialtjänst En forskargrupp från Linnéuniversitet har på uppdrag av Social- styrelsen genomfört webbenkäter och fokusgruppsintervjuer med personal inom kommuner och landsting. Det gäller närmast verk- samheterna primärvård, ekonomiskt bistånd och inom tillämpnings- området för lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS). Resultaten, som publicerades , visar att barn tolkar inom samtliga undersökta verksamheter. Det är främst vid oplanerade besök som barn tolkar men inom primärvården är det inte ovanligt att låta barn tolka även vid planerade besök. 29Gustafsson, K., , , , I. och , P. (2018). Barn och andra anhöriga som översätter och medlar inom socialtjänst och hälso- och sjukvård. /sida/avsnitt/809971?programid=3381, . Barn och anhöriga som tolkar anledning är önskemål från patienten/brukaren. Det är vanligare att vuxna anhöriga tolkar än att barn gör det. När känsliga eller kom- plicerade möten förutses, ser personalen oftast till att professionell tolk anlitas. I forskningsstudien konstateras att ingen riktigt vet hur många barn som tolkar och i vilken omfattning det sker inom olika grupper av befolkningen. Det bedöms dock som vanligt förekommande. En urskiljbar grupp är ensamkommande barn som fått familjeåterför- ening beviljad. Dessa barn kan hamna i en besvärlig situation efter- som de ofta tar på sig en rad praktiska uppgifter och snabbt hamnar i rollen som ”förälder” åt sina föräldrar. Vårdnadshavare upplever sig inte ha någon annan att vända sig till och myndigheterna vet inte heller hur de ska lösa akuta kommunikationsproblem. De låter då ofta barnen tolka.31 Nedanstående tabell redovisar översiktligt barntolkningens om- fattning, som den beskrivs i den aktuella studien. Källa: , , , , , I. och , P. (2018), . Respondenterna i den refererade studien arbetade som vårdpersonal inom landsting eller hos privata vårdgivare. Flertalet angav att de endast vid en fjärdedel av besöken möter patienter som talar så lite svenska att de har svårt att förstå varandra. Alla uppgav sig dock möta patienter med begränsade kunskaper i svenska. Inom landsting och hos privata vårdgivare angav närmare hälften att de lät barn tolka 31Gustafsson, K., , , , I. och , P. (2018). Barn och andra anhöriga som översätter och medlar inom socialtjänst och hälso- och sjukvård, s. 7 och 47. Barn och anhöriga som tolkar vid oplanerade besök och åtskilliga medgav det också vid planerade besök.32 Studien visade att alla socialsekreterare inom området ekonomiskt bistånd möter brukare med begränsade kunskaper i svenska. Det förekommer dock en stor variation då det gäller hur omfattande språksvårigheter som kan uppstå. En betydande andel socialsekre- terarna, , låter barn tolka vid oplanerade besök. Det är betydligt ovanligare att så sker vid planerade besök.33 Stöd till vissa funktionshindrade Studien omfattade även handläggare inom LSS. Även här redovisade alla handläggare att de möter brukare med begränsade kunskaper i svenska. Den helt övervägande majoriteten angav dock att de i mindre än en fjärdedel av sina möten möter brukare som talar så lite svenska att de har svårt att förstå varandra. Drygt hälften angav att de inte hade några oplanerade besök. Bland dem som har sådana oplanerade besök medgav en mindre andel, , att de också låter barn tolka.34 Olika synsätt på barntolkning forskarstudie påvisar en rad nackdelar, men även vissa fördelar med att låta barn agera som tolkar. Flera nackdelar är väl kända. Studien visar t.ex. att personalen pekar på att barn som tolkar ges för stort ansvar och riskerar att få veta sådant som barn har svårt att hantera. Det gäller alla samtal, men främst vid komplicerade eller känsliga möten.