sou · H6B376 · 2018-10-12 00:00:00 — Men vad händer när el från solceller är billigare än el från termiska kraftverk? Och vad händer när den digitala utvecklingen medger affärer mellan mindre aktörer (peer-to- peer affärer), när energilagringsteknikerna blir kommersiellt gång- bara, och där elnätens intäktsströmmar utmanas? Förbättrad teknik och minskade kostnader kommer att göra solenergin mer och mer konkurrenskraftig. Solenergi väntas globalt spela en alltmer avgörande roll. Sedan utvecklingen av solceller påbörjades har produktionskostnaden stadigt sjunkit. Varje gång solcellernas produktionskapacitet fördubblas går kostnaden ned med . Denna så kallade lärkurva har gjort att medel- priset per toppwatt (watt-peak, Wp) har gått ned från 100 ameri- kanska dollar till långt under , vilket har gjort solenergi tillgänglig för den breda allmänheten och kommer- siellt tillgänglig osubventionerad på många håll i världen. Varje kostnadsminskning accelererar införandet av tekniken, vilket i sin tur leder till sjunkande priser och så vidare. De båda effekterna driver på varandra. Solenergi kommer troligtvis att vara ett av de viktigaste energislagen i det framtida energilandskapet. Solenergin har den fördelen att den produceras då vianvänder mest energi – nämligen . vill vi kunna använda oss av solenergin också . vibehöver undvika höga toppar på energinätet under mycket soliga (och blåsiga) dagar, se kapitel 3. Tillförlitliga och prisvärda energi- lagringslösningar bidrar till detta och är därmed av största vikt för att göra solenergin framgångsrik. kommer energi för- modligen att lagras på en mängd olika sätt, se kapitel 8. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt komponent för fortsatt framgångsrik utveckling för solceller är att de effektutmaningar som tekniken de facto bidrar till hanteras via lagringsteknik, smarta elnät, marknadslösningar, med mera. Solceller har en hel del specifika egenskaper som gör att tekniken konkurrerar på annat sätt än etablerad elproduktionsteknik. Modu- lära egenskaper hos solceller gör att det finns små fördelar för storskaliga system jämfört med småskaliga. Det bör dock noteras att prisskillnader finns mellan små och stora installationer till fördel för de större installationerna. Ett solcellssystem avger inte några utsläpp eller ljud när den producerar el. Detta innebär att ett solcellssystem kan placeras i befintlig bebyggelse, hemma hos den mindre aktören. Det är enkla installationer med standardprodukter som kan mass- tillverkas. Ett solcellssystem på en villa tar att installera, medan en större solcellspark kan färdigställas inom 1–2 månader. Ett traditionellt kraftverk tar att projektera och bygga. Solceller kan alltså byggas ut mycket snabbare. När det nya energilandskapet växer underifrån har det centralistiska traditionella energilandskapet med till exempel nätutbyggnad svårt att hänga med, se mer i delbetänkandet för detta resonemang. Det är av- görande insikter för att forma morgondagens energipolitik. Solcellernas akilleshäl är de dygnsvisa och årstidsvisa produk- tionsvariationerna. Matchningen mellan produktion av el från sol- celler och efterfrågan på el varierar men är aldrig helt överensstäm- mande. Eftersom efterfrågan på el är störst , just som solceller producerar, är den matchningen god. Men blir det mycket solceller i energisystemet blir det en överproduktion, särskilt , som måste hanteras. Den årstidsvisa variationen är emel- lertid mycket svårare att hantera. Det är också bland annat därför som vi i detta betänkande föreslår åtgärder för ökad elenergieffek- tivisering. Med lägre elanvändning särskilt kan mer sol integreras (och vatten sparas i vattenkraftens magasin för reglering av variationer), och mer användning som inte är säsongsbunden kan integreras i energisystemet, till exempel utökad elektrifiering av industrin och transportsektorn. En utbyggnad av solceller bör så- lunda kombineras med utökad elenergieffektivisering, andra elpro- duktionsslag, och energilagring för att matcha efterfrågan på el. Se mer i kapitel 3 om energisystemkontexten och kapitel 4–6 om energieffektivisering och kapitel 8 om lagring. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt Solceller bidrar till målet om förnybar elproduktion till 2040 fick 2015 i uppdrag av regeringen att föreslå en strategi för hur användningen av solel ska kunna öka i , samt analysera hur solel ska kunna bidra till att ska ha förnybar energi, vilket resulterade i Solel-strategin från 2016.18 För att solel ska kunna bidra till att uppnå målet om förnybar elproduktion till 2040 måste produktionen öka jämfört med dagens marginella nivå. menar att denna nivå kan öka till mellan av den totala elanvänd- ningen i , vilket skulle innebära 7–solel. Solinstrålningen i varierar dels på grund av vårt lands utsträckning i nord-sydlig led, dels vår placering på klotet vilket ger stora årstidsvariationer. är dock medelinstrålningen över omkring 1 000 kWh/m2. Den ekonomiska potentialen för solel i beror i huvudsak på hur väl utvecklad tekniken är (kostnad per installerad kW och livslängd) samt elpris och styr- medel. Vinkeln som solceller placeras mot solen avgör också hur mycket solel som kan produceras. I vissa fall (till exempel själv- försörjningssituationer) kan det vara ekonomiskt klokare med pla- cering både åt syd, väst och öst för att sprida ut produktionen . Elproduktionen från solceller blir naturligtvis högre om de placeras i geografiska områden med en bra solinstrålning, vilket gör att delar av inte är lika ekonomiskt lämpade för solelenergi- generering som andra områden. Tillgängligheten är bäst söderut och utmed kusterna. En teknisk potentialuppskattning gjordes avseende solceller placerade på framför allt hustak men även vissa fasader. I den anges en potential till ungefär /år19. Det är för- modligen en låg siffra eftersom verkningsgraden och tillgängligheten har ökat . Om solceller sätts in i energisystemstudiesammanhang så minskar den tekniska potentialen till en energisystempotential. Olika sådana studier ger olika resultat. Man skulle här kunna skilja på explorativa scenarier och kostnadsminimerande energisystemmodellscenarier. 18Energimyndigheten (2016). 19Kjellson, E. (2000). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt I det första fallet tas hänsyn till att solens produktion varierar med dygnet och årstiden, och hur elsystemet i övrigt skulle kunna hantera en större introduktion av solel. Den potential som då anges är hur mycket solel som är rimligt för ett energilandskap i förändring att kunna hantera. Denna energisystemorienterade tekniska potential har i flera utredningar och projekt utgjort grunden för uppskattningar av framtida roll i ett framtida svenskt energisystem. En vanlig nivå i litteraturen för solceller runt 2050 är mellan 5–15 TWh20, men det finns studier som pekar på en potential på 20–30 TWh21. I det senare fallet, kostnadsminimerande energisystemmodeller, är det vanligt att solceller knappt får någon plats alls i det framtida energisystemet i , se tillexempel IEA22 eller Energimyndig- heten23. Dessa kostnadsminimerande modeller är dock inte alltid så bra på att ta in den snabba utvecklingen av ny teknik i ett energi- landskap i förändring eller dynamiska utvecklingsmönster (svårt att modellera), vilket ur modellresultatsynpunkt gynnar tidigare etable- rad och mer mogen teknik, framför allt vindkraft. Den verkliga tekniska/ekonomiska potentialen torde ligga någon- stans mellan dessa båda typer av scenarioansatser. samlade slutsats i solelstrategin är att givet en varierad grad av ambition och teknisk utveckling så är en nivå om av elanvändningen realiserbar 2040, vilket motsvarar 7–solel. Med en sådan bedömd realistisk målbild ”Solel bidrar till den framtida förnybara elproduktionen” har solelstrategin utarbetats. Hur kan styrningen utvecklas? I solelstrategi har man identifierat vilka för- utsättningar som behöver finnas på plats vid på kort sikt, 2022, respektive lång sikt, 2040, för att möjliggöra en säker marknads- utveckling för solceller i . Åtgärderna i strategin syftar till att möjliggöra att solcellsutbyggnaden fortsätter med en växande mark- nad som följd. 20Se bland annat: , C. och K. (1998), IVA (2016), (2016). 21Se bland annat , M., E. Särnholm, P. and L. (2011). 22Norden and IEA (2016). 23Energimyndigheten (2014). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt förslag till strategi fokuserar på etablering och expansion. Strategin är framtagen med samma ansats som före- liggande utredning, det vill säga ur ett systemperspektiv, där hel- heten, styrmedlens förenkling och harmonisering med varandra, samt målgruppsanpassning är viktiga komponenter. Förslaget till strategi innehåller två åtgärdspaket som grund för en ökad användning av solel i , det ena med fokus på närtid till 2022 och den andra mot nedslagsår 2040. Strategin på kort sikt åtgärdar hinder för introduktion av små och mellanstora aktörer på elmarknaden. förordar till exempel ett solROT-avdrag i stället för investeringsstöd för privatpersoner. Detta i huvudsak för att minsta krånglet för de mindre aktörerna, och minska de administrativa kostnaderna. Sedan strategin presenterades har flera hinder undanröjts och en del av förslagen i strategin har redan blivit inaktuella. Några av de återstående hindren är på gång att åtgärdas i andra processer utanför denna utredning, se avsnitt 7.3. De hinder som denna utredning ser finns ett behov av att justera därutöver handlar om att det är en bransch i snabb tillväxt och att det då gäller att se till att utvecklingen är långsiktigt stabil. Tre om- råden pekas ut i denna utredning som behöver åtgärdas för en stabil och säker utveckling, nämligen: Tillse att det planeras för en succes- siv utfasning av investeringsstödet, Stärk förtroende och säkerhet för installationsarbeten, samt Harmonisera definitionen av mikro- producent. Dessa förslagsområden diskuteras under avsnitt 7.4. 7.3Mindre aktörer stärks i andra utredningar eller processer Ett hinder för småskalig elproduktion är i några fall kravet på nät- koncession. Detta innebär att starkströmsledningar endast får byg- gas och användas av aktör som har koncession för ett givet geo- grafiskt område eller för en viss sträckning. Undantag från kon- cessionsplikten specificeras i förordning (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (1997:857). Undantag ges bland annat för nät inom eller på en byggnad och för nät inom Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt En mindre aktör som vill installera en små- skalig elproduktionsanläggning utanför en byggnad hindras ofta av kravet på nätkoncession. Ett exempel är när ett bostadshus tak av någon anledning (t.ex. skuggning) inte är lämpligt för solceller, och aktören därför vill placera solcellsanläggningen på mark eller på en in- tilliggande byggnad. Det finns dock undantagsmöjligheter som avser interna nät för elproduktionsanläggningar som ibland kan tillämpas. Regeringen tillsatte en utredning som ska se över regelverket för nätkoncessioner. Utredningen ska lämna sina slut- satser . Föreliggande utredning avstår från att lämna förslag på området då bland annat ska göra en grundlig genomlysning av nätkoncessionsområdet. I en pågående interdepartemental utredning utreds hur mikropro- duktion av el bör förhålla sig till elcertifikatsystemet framöver. Elcertifikatsystemet innebär att alla producenter av förnybar el har rätt att av staten få ett elcertifikat för varje MWh som produ- ceras. Genom att sälja elcertifikaten på en öppen marknad kan prod- ucenterna få en extra intäkt som ska täcka merkostnaden för att producera förnybar el. beslöt 2017 om ett nytt mål för produktionen av förnybar el till 2030 med en utökning med 18 TWh24. Elcertifikatsystemet förlängs därmed till 2045. I beslutet ingår ett nytt avtal med om den gemensamma elcertifikat- marknaden. Alla solcellsanläggningar är berättigade till elcertifikat. Ansökan om godkännande för tilldelning av elcertifikat söks hos Energi- myndigheten. Den mindre aktören behöver efter godkännandet öppna ett så kallat Cesar-konto för elcertifikaten hos Energimyndig- heten. De elcertifikat som den mindre aktören genererar säljs på en öppen marknad. Det kan vara svårt att hitta köpare till poster om ett fåtal elcertifikat. Elcertifikaten för den mindre aktören genererar endast en liten intäktsmöjlighet. De administrativa kostnaderna, både hos den mindre aktören och myndigheterna, är stora relativt 2016/17:179. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt Dessutom lönar det sig normalt inte att försöka få elcertifi- kat för hela sin solelproduktion för småhusägare eftersom ägaren då behöver bekosta installation av en elmätare och ett mätabonnemang, vilket gör att kostnaderna blir högre än intäkterna. För överskotts- utmatningen på nätet kan man emellertid få elcertifikat utan extra kostnader, eftersom de timvärden som behövs för tilldelning av elcertifikat mäts och rapporteras av nätägaren när det gäller el som matas in på nätet. Mikroproducenter är inte bara certifikatberättigade, utan även kvotpliktiga över en viss gräns. Elanvändare som använder el som de själva producerat är kvotpliktiga om mängden använd el uppgår till per beräkningsår och har producerats i en anläggning med en installerad effekt som är högre än . har 2018 fått uppdraget att upprätta en ny infor- mationsplattform för solel. För detta ändamål avsattes i budgeten och . Plattformen ska utgöra ett nav för offentlig information. är i färd att inom uppdraget etablera en webb- portal med information om solel som riktar sig till mindre aktörer, i huvudsak villaägare och fastighetsägare, som är i färd att investera. I en delrapport redovisar sin plan för att ta sig an uppdraget. Basen är en webbportal som fungerar som kommunikationsnav och kontaktnav runt ett flertal relevanta informationsbehovsområden. På portalen kan information från övriga berörda myndigheter som , , Energimark- nadsinspektionen, och samlas och delas. På portalen kan information delas om investeringskalkyler, installatörer, fakta- underlag, ekonomiska beräkningar, stöd och bidrag, rättigheter och skyldigheter, drift och underhåll. Man avser även inkludera informa- tion om batterier och styrutrustning. 25Energimyndigheten, (2018b). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt Köer och handlingstider har varit långa när intresset av att söka stöd har ökat. har fått i uppgift att utreda hur an- sökningsförfarandet och administrationen av stödet kan förenklas såväl för dem som investerar i solceller som för dem som administre- rar stödet. Utredningen har under arbetets gång haft möjlighet att delge sina synpunkter till . Uppdraget redovisa- des till regeringen . föreslår26 fem huvudsakliga åtgärder för att förenkla administrationen runt solcellsstödet: (1) Förenklad ansökan där icke nödvändiga uppgifter inte längre behöver anges, (2) Tillse att förbättrar tillgängligheten som huvudkanal in för den sökande, (3) Underlätta för E-ansökan så det blir huvud- alternativet, (4) Slopa kravet på att lämna uppgifter för uppföljning, (5)Förbättra dialogen och samverkan mellan myndigheter. bedömer att dessa förenklingar kommer att leda till att det går att hantera stödet på ett enklare och effektivare sätt under den nuvarande stödperioden till . 7.4.1Långsiktighet i stöd till småskalig elproduktion. I utredningens delbetänkande redovisades en bild av att många aktö- rer saknar en långsiktighet runt framtida stöd inom området. finns flera olika statliga stöd som mindre aktörer kan få för invester- ing i en solcellsanläggning. Det är svårt för många av de mindre aktörerna att överblicka, förstå villkoren, samt räkna på den ekono- miska avkastningen av de olika alternativen, vilket skapar en osäkerhet som kan hämma deras aktivitet. sker en snabb kostnadsreduktion för solceller, växel- riktare och installationsarbeten. Solcellsområdet är i hastig utveck- ling och det är önskvärt att styrningen blir mjuk och följsam för att undvika ryckighet. Solceller kan spela en större roll framöver för att nå de energi- politiska målen. Det är motiverat med extra stöd för solcellers 26Energimyndigheten (2018d). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt fortsatta marknadsutveckling jämfört med annan förnybar elproduk- tion. Däremot ser utredningen ett behov av att noga följa utveck- lingen och analysera det fortsatta behovet av stöd . Det finns dessutom anledning att noga följa energisystemaspekter av mer små- skalig elproduktion så att energisystemet i sin helhet får en kost- nadseffektiv utveckling mot de politiska målen. Ju mer solceller som integreras i energisystemet desto mer angeläget är det att följa de effektutmaningar som dessa kan komma att bidra till. Regelverk och styrning bör regleras så att den samhällsekonomiska kostnaden hålls låg, vilket kan bli utmanande vid ett högt genomslag av solceller. I takt med att kostnaderna för solceller väntas sjunka så kan de ekonomiska stimulanserna successivt trappas ner. Styrmedlens nivåer i förhållande till installationskostnaden och elpriset behöver därför följas kontinuerligt. fann till exempel i solel- strategin att: Ett sätt att skapa förutsägbarhet i styrmedelsnivåerna är att sikta på en återbetalningstid för att installera solceller som inte bör överskridas, men inte heller underskridas med stöd av offentliga medel. Givet att den teknisk-ekonomiska livslängden på en solcellsanläggning uppskattas till 25–, bör riktmärket för återbetalningstiden inte överstiga denna livslängd. Erfarenheter från andra länder som och , som har haft en snabb ökningstakt har ökningen i vissa fall följts av att mark- naden hastigt bromsats in som en följd av exempelvis reducerade stödnivåer. En sådan utveckling bör undvikas i . Därför är det viktigt att stödnivåer ses över . Målet bör vara att den svenska utbyggnaden av solceller sker i en jämnhög och stabil takt. Det är till exempel eftersträvansvärt att utvecklingen i installatörsbranschen och anpassning av infrastrukturer sker i samklang med utbyggnaden av solceller. Annars riskeras dyra efterräkningar och installationer som inte lever upp till säkerhetskrav med fara för liv och egendom. Vidare är det angeläget att utbyggnaden av solel stärker arbetsmark- naden i en stabil takt genom arbetstillfällen inom exempelvis energi- tjänster, installation och tjänsteexport. Harmoniseringen med en ökad ambition på elenergieffektivisering och den mindre aktörens möjligheter att leverera efterfrågeflexibilitet och lagertjänster är också väsentlig för att energiomställningen mot målen i ett energilandskap i förändring ska ske på ett samhällsekonomiskt gynnsamt sätt. Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt Energimyndigheten27 föreslår under uppdraget med att förenkla administrationen av solcellsstödet att investeringsbidraget sänks från till . Skälet till förslaget om minskat sol- cellsstöd är desamma som denna utredning kommer fram till. Det vill säga att inte bidra till en överhettad marknadsutveckling, utan i stället få en långsiktigt stabil marknadstillväxt. I syfte att skapa långsiktiga och förutsägbara investeringskalkyler för den mindre aktören föreslår utredningen att ges i uppdrag att inrätta ett solcellsråd som rapporterar till regeringen. bör vara sammansatt av experter från myn- digheter, akademi och solcellsbranschen. Detta råd bör sortera under . I den årliga rapporteringen ska förslag lämnas på nivå för invester- ingsstödet för en successiv utfasning av stödet. Förslaget på inves- teringsstödet ska baseras på att nivån på stödet maximalt ska ge en genomsnittlig rak återbetalningstid för investering i solceller som inte understiger med hjälp av stödet. En sådan återbetal- ningstidskalkyl ska baseras på de parametrar som avgör återbetal- ningstiden, det vill säga prognoser om framtida priser på el, typläge på solcellsinstallationen, kostnad för bästa tillgängliga solcellsteknik och övrig teknik, arbetskostnader vid kalkyltillfället, samt styr- medelsmix vid kalkyltillfället. Gruppen ges i uppgift att utforma kalkylen med lämpligt val av parametrar och nivåer på dessa så att syftet att landa i en rimlig nivå på stödet uppfylls. En genomsnittlig återbetalningstid med stöd som inte under- stiger är vald mot bakgrund av olika orsaker som är samman- vägda. Olika aktörers olika förutsättningar i styrmedelsfloran, läge, eller geografisk lokalisering ger olika kalkyler och därmed återbetal- ningstider. Företag har till exempel bättre förutsättningar än privat- personer, men även andra aspekter kan skilja. En genomsnittlig åter- betalningstid under rådande regler för investeringsstöd är ett sätt att hantera denna skillnad för att kunna landa i en gräns för återbetal- ningstid. Vidare indikerar det stora söktrycket på stödet vid återbetalningstider som i vissa fall understiger att nivån på stödet är högt. En procentuell begränsning av stödet som följer en 10-årsgräns för återbetalning skulle dämpa trycket men inte implo- dera marknaden. Intresset bedöms vara fortsatt högt med en sådan begränsning. kommer till liknande slutsatser där 27Energimyndigheten, (2018d). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt de vill begränsa stödet till och ta bort det helt 2021, men då behålla Rot-avdraget (motsvarar 9 procents stöd för privatpersoner)28. Det torde vara en något snabbare minskning av stödet än vad som här föreslås. Dock helt i linje med denna utred- nings slutsatser. Vidare ska solcellsrådet följa marknadsutvecklingen och pris- utvecklingen och i den årliga rapporteringen meddela status och projektioner över marknads- och prisutvecklingen för solcellsmark- naden. 7.4.2Harmoniserad definition av mikroproduktion I delbetänkandet redovisades en bild av att det finns en upp- levelse av generellt krångliga regelverk som innefattar mycket admi- nistration för den enskilde, samt en brist på samordning mellan olika styrmedel och en uppfattning om att de styr mot olika håll. En aspekt som gör det komplicerat för de större mindre aktörerna (typiskt lantbruk eller bostadsrättsföreningar) är att det inte finns någon enhetlig definition för när man är mikroproducent och där- med lyder under enklare och mer fördelaktiga regelverk. Enligt 4 kap. 10 § ellagen gäller att en elanvändare som har ett säkrings- abonnemang om högst och som producerar el vars inmat- ning kan ske med en effekt om högst inte ska betala någon avgift för inmatning. Detta gäller dock bara om elanvändaren under ett kalenderår har tagit ut mer el från elsystemet än han har matat in på systemet. Denna definition är även föreslagen för den kommande elmarknadslagen. I 67 kap. inkomstskattelagen, däremot, definieras en mikroproducent som den som framställer förnybar el, i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el, har en säkring om högst i anslutningspunkten, och har anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. För att förenkla bedömer utredningen att dessa båda gränser bör vara desamma. Det skulle både förenkla för de aktörer som över- väger anläggningsstorlekar i storleksordningen av dessa gränser, men också göra regelverket tydligare vad avser synen på vad som kan anses vara mikroproduktion. 28Energimyndigheten, (2018d). Småskalig el för mindre aktörer på ett systemeffektivt sätt I utredningen om nettodebitering29 av mikroproducerad el som utmynnade i förslag om skattereduktion, vilken finns uttryckt i in- komstskattelagen, förs ett resonemang om gränser för mikropro- duktion. Den utredningen föreslog 2013 att gränsen borde vara en säkring om . Skattereduktion ska ges till mikroproducenter av förnybar el som har en säkring om högst . Gränsen är vald för att träffa så många som möjligt av dem som bara kompletterar sitt eluttag med egen elpro- duktion. kommer då de som i princip är rena elproducenter inte att omfattas.