sou · H6B383 · 2018-12-11 00:00:00 — ger tolkar, även auktoriserade, i kontakterna med utredningen uttryck för att de har svårt att försörja sig på heltid inom yrket. Förutsättningarna kan variera beroende på t.ex. verk- samhetsort, tolkspråk och vilka tolkförmedlingar de är knutna till. Tolkning på deltid eller som bisyssla är relativt vanligt förekom- mande, ofta i kombination med en anställning inom offentlig sektor. Vissa tolkförmedlingar anställer tolkar, företrädesvis s.k. övriga eller utbildade tolkar, däremot mer sällan auktoriserade. Sker det i större omfattning kan det gälla verksamhet i egna callcenters med anpassad utrustning för telefon- eller skärmtolkning. Andelen distanstolkning ökar, särskilt gentemot glesbygd, och bedöms dominera än mer. För den enskilde tolken kan det innebära för- delar att vara anställd. Det kan t.ex. innebära regelbunden lön, semester, pension och avtalade anställningsförmåner. Det ger också närhet till kollegor för diskussion och stöd. Anställning kan också innebära nackdelar som rör ersättningsnivåer och minskad flexibi- litet då det gäller att själv kunna välja uppdrag. Tolkarna får arvode för tolkad tid, till vilken kan komma ersättning för spilltid och restid. Mer sällan ersätts tid som går åt till förberedelser, fortbildning m.m. Frilansande tolkars arbetsvillkor är mer osäkra. Tolkarna kan registrera sig hos en eller (normalt) flera tolkförmedlingar och ska då kontinuerligt ha beredskap för att snabbt kunna besvara upp- dragsförfrågningar. Sådana förfrågningar förmedlas i regel genom e-post, sms eller företagsutvecklade applikationer för telefoner. Tolk- förmedlingarna kan genom bakomliggande algoritmer utveckla egna rangordningssystem, som t.ex. premierar tolkar som snabbt tackar ja till uppdrag, håller tider och undviker klagomål från offentliga bestäl- lare. Frilansande tolkar har ett svagare arbetsrättsligt skydd än anställda tolkar och omfattas vanligtvis inte av kollektivavtal, anställ- ningsavtal, a-kassa, sjukpenning, semesterersättning, pension, regle- rade arbetstider etc. För den privata sektorn tecknade fackförbundet 2012 det första arvodes- och samverkansavtalet med en av de större privata tolkförmedlingarna. hade avtal endast tecknats med kommunala tolkförmedlingar. Andelen fackligt orga- niserade tolkar är dock generellt låg. Framtiden är svårplanerad, för beställare av tolktjänster, tolkför- medlingar och inte minst för tolkarna själva. Tolkarna och deras arbetsmarknad villkor präglar branschen med skilda ersättningsnivåer i olika typer av uppdrag och hos olika huvudmän. Det kan då vara svårt för tolken att förhålla sig till uppdragsförfrågningar med korta svarstider. Mer omfattande erbjudanden, bättre arvodesnivåer och intressantare upp- drag kan komma , med kort varsel. Det skapar stress i vardagen och påverkar möjligheterna att planera och påverka sin arbetstid negativt. 5.2Gällande rätt och definitioner Tolkars rättsliga ställning varierar, bl.a. då det gäller arbetsrättsliga eller skattemässiga förutsättningar. Vissa tolkar betraktas som arbets- tagare och andra som uppdragstagare. Av det följer t.ex. skillnader i anställningsskydd och andra regler. En uppdragstagande tolk är ofta beroende av offentliga eller privata tolkförmedlingar för att få upp- drag. Tolkens arbetsrättsliga ställning kan t.ex. påverka möjligheter att beviljas lån. Olika anställnings- och uppdragsförhållanden kan även innebära skattemässiga konsekvenser, t.ex. med avseende på hur resor i anslutning till tolkuppdrag behandlas. Utredningen ger nedan en kort överblick av dessa förhållanden med anknytning till ett antal rättsfall som rör tolkar på arbetsmarknaden. Inledningsvis ges en kort sammanfattning av begreppet tolk. Arbetsmarknaden för tolkar innebär olika förutsättningar med av- seende på tolkars kompetensnivå. Det kan därför finnas skäl att kort beskriva vad begreppet tolk står för. En utförlig genomgång finns i kapitel 3, där det bl.a. framgår att det endast är auktoriserade tolkar som har en skyddad yrkestitel. Det innebär att vem som helst kan utge sig för att vara och arbeta som tolk, genom att ta tolkuppdrag eller anställning hos offentliga eller privata aktörer, så länge krav inte ställs på auktorisation. Auktorisationsprocessen behandlas i kapi- tel 7. Auktorisationer utfärdas av Kammarkollegiet och gäller , och kan därefter förnyas. Den prövas vid myndigheten, i första hand utifrån ingivna handlingar. Kammarkollegiet utövar även tillsyn av auktoriserade tolkar, men det görs i första hand utifrån anmälningar Tolkarna och deras arbetsmarknad och inte utifrån någon systematisk tillsynsplan eller risk- och väsent- lighetsanalys. utfärdades 30 nya auktorisationer, vilket utgjorde en minskning jämfört . upp- hörde 42 auktorisationer att gälla. Det totala antalet auktorisationer uppgick därmed till 1 119, varav specialisering skett av 241 auktorise- rade rättstolkar och 172 auktoriserade hälso- och sjukvårdstolkar.3 Eftersom vissa tolkar auktoriseras i flera språk, var det totala antalet auktoriserade tolkar mindre än antalet auktorisationer. Det finns tolkar som är arbetstagare, men de flesta betraktas som upp- dragstagare. Om en person betraktas som arbetstagare eller uppdrags- tagare har bl.a. betydelse för frågor om anställningsskydd och möj- ligheter till arbetslöshetsersättning. Svensk lagstiftning saknar en legaldefinition av arbetstagar- begreppet. Om en person ska betraktas som arbetstagare eller upp- dragstagare får i stället avgöras genom en helhetsbedömning utifrån olika bedömningsgrunder i det enskilda fallet, i enlighet med praxis från Arbetsdomstolen. Garanterad lön kan tala för att en person ska betraktas som arbetstagare, medan ersättning enbart för utfört arbete kan tala för att det gäller en uppdragstagare. Finns möjlighet att åta sig uppdrag för fler än en uppdragsgivare åt gången, talar det för att det gäller en relation som uppdragstagare. Däremot anses det mindre viktigt för bedömningen om parterna betecknat ett avtal dem emellan som ett anställningsavtal eller ett uppdragsavtal. En an- ställning kan nämligen komma till stånd genom så kallat konkludent handlande, vilket innebär att ett avtal kan uppstå mellan parterna när dessa agerar som om ett avtal existerar. Det framgår vidare av lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) att med arbetstagare avses förutom den som har en anställning, även den som utför arbete och har en ställning av väsentligen samma slag som en anställd.4 3Kammarkollegiets årsredovisning , s. 18. 41 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Se vidare bl.a. AD 1990:116 och AD 2005:117, där bedömningar gjort avseende begreppen arbetstagare och uppdragstagare. Tolkarna och deras arbetsmarknad Kammarkollegiet har i anslutning till upphandlingen av nytt stat- ligt ramavtal för tolkförmedlingstjänster 2018 övervägt att säker- ställa arbetsrättsliga villkor för tolkar baserade på kollektivavtal. De har dock, mot bakgrund av att merparten av tolkarna är frilansande, gjort ställningstagandet att frilansande tolkar enligt den allmänna upp- fattningen hos parterna på arbetsmarknaden i regel inte är att betrakta som arbetstagare, utan som uppdragstagare. Kammarkollegiet anser sig mot den bakgrunden inte ha möjlighet att ställa krav på att ram- avtalsleverantörer säkerställer ersättningsnivåer enligt kollektivavtal. Det konstateras dock att tolkarnas arbetsrättsliga status är oklar, sam- ma tolk kan vara såväl uppdragstagare som arbetstagare.5 Självständiga respektive osjälvständiga uppdragstagare Uppdragstagare kan betraktas som så kallade självständiga respek- tive osjälvständiga uppdragstagare. Uppdelningen kan bl.a. få bety- delse för möjligheten att få arbetslöshetsersättning. Självständiga uppdragstagare är företagare med F-skattsedel, som saknar rätt till arbetslöshetsersättning. Osjälvständiga uppdragstagare kan däremot ha rätt till ersättning, då de anses ha en ställning som är jämbördig med arbetstagare.6 Begreppen har även betydelse inom andra områden, t.ex. beträffande externa utredningar inom område och vid beskattning av näringsverksamhet.7 Om en uppdragstagare ska betraktas som osjälvständig kan bl.a. bero på om uppdragen kommer från endast en, möjligen två uppdragsgivare som uppdragstagaren där- för har blivit beroende av. Andra skäl att betraktas som en osjälvstän- dig uppdragstagare är att det inte bara gäller ett tillfälligt förhållande till uppdragsgivaren, eller att uppdragstagaren saknar särskild lokal för sin verksamhet och saknar registrerad firma.8 5Kammarkollegiet (2018). Frågor och svar avseende upphandling av tolkförmedlingstjänster, . 613 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229). 7Se t.ex. 2001/02:JO1. Skattemässigt flyttades frågan över från parterna till i samband med F-skattereformen. Självständighetsrekvisitet justerades 2009. /uppdragstagare, . ST:s arbetslöshetskassa är en egen juridisk person, bakomliggande organisationer är , och och . Enligt 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska vid bedömningen av om en uppdrags- tagares verksamhet bedrivs självständigt bland annat särskilt beaktas i vilken omfattning upp- dragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är in- ordnad i dennes verksamhet. Tolkarna och deras arbetsmarknad 2007 prövades frågan om en tolk skulle betraktas som arbetstagare eller uppdragstagare. Tolken hävdade att han skulle betraktas som arbetstagare, som blivit uppsagd på osaklig grund huvudsaklig försörjning genom en tolkförmedling. Kom- munen ansåg att tolken varit uppdragstagare och inte omfattades av anställningsskydd då uppdragen från förmedlingen upphörde. Tingsrätten fann att den allmänna uppfattningen hos de centrala parterna var att tolkar i allmänhet inte är att betrakta som arbets- tagare. Tolken i det aktuella fallet hade utfört sitt arbete och enbart stått till kommunens förfogande, utan att kunna sätta annan tolk i sitt ställe. Tolkförmedlingen hanterade tolkens månatliga ersättningar och skatteavdrag. Detta ansågs vara omstän- digheter som talade för att tolken skulle betraktas som arbetstagare. Mot detta talade att tolken inte erhållit semesterersättning och inte varit underställd kontroll från tolkförmedlingen, utan självständigt kunnat fullgöra sitt uppdrag. Tolken hade inte heller erhållit några arbetsredskap utöver att i likhet med andra tolkar kunna disponera ett utrymme med dator i kommunens lokaler. Tingsrättens dom överklagades till AD, som i likhet med tings- rätten fann att det inte funnits något anställningsförhållande mellan kommunen och tolken.9 I målet prövades inte om tolken skulle betraktas som självständig eller osjälvständig uppdragstagare. Långsiktiga behov av tolktjänster i vissa språk har historiskt inne- burit att tolkar också mer varaktigt anställts inom offentliga verk- samheter. Den statliga myndigheten (1969– 2000) utvidgade sin språksektion till att även omfatta tolkning. Verksamheten bedrevs med närmare ett tjugutal anställda tolkar och resurspersoner, som inte var tolkar men hade språkkunskaper och kunde användas om tolk saknades. Språksektionen utgjorde också landets största tolk- och översättarförmedling, räknat till omsätt- ningen. Ett omfattande tolk- och översättarregister byggdes upp 9Jönköpings tingsrätt, dom , mål nr T 277-03, samt Arbetsdomstolen, dom nr 11/07, mål nr B 39/06, . Tolkarna och deras arbetsmarknad med cirka 3 000 personer i olika delar av landet. Språkutbudet om- fattade 156 språk.10 Anställda tolkar i finska språket, så kallade all- männa tolkar, fanns tidigare även vid tingsrätterna i och Gällivare.11 Vidare förekom anställda tolkar i talade språk inom landstingen.12 Inom offentlig sektor dominerar avrop av tolkar genom offentliga och privata tolkförmedlingar, men det förekom- mer också att tolkar anställs. Sådan anställning sker i begränsad utsträckning inom offentliga tolkförmedlingar, kommunala förvalt- ningar och vid vissa statliga myndigheter. Anställning sker inte alltid i form av tolk, det förekommer också andra typer av anställningar, som kan omfatta språkstöd och andra arbetsuppgifter. Anställning av tolkar förekommer även hos privata aktörer inom offentlig verk- samhet. Det kan t.ex. gälla vårdcentraler.13 Det finns fördelar med anställda tolkar och medarbetare med fler- språkig kompetens inom offentlig förvaltning. Den språkliga kom- petensen hos anställda tolkar kan säkras i förhållande till verksam- hetens krav. Det innebär att bristfälliga tolktjänster undviks, vilket kan förekomma vid avrop av okända tolkar. Dagens avvikelsehanter- ing har svårt att hantera förekomsten av kvalitetsbrister hos tolkar, eftersom tolkförmedlingar inte för gemensamma register över anmälningar och viten knutna till enskilda tolkar. Sådan information överförs inte heller till myndigheter och andra offentliga aktörer. Anställda tolkar kan fortbildas och därmed utveckla sitt kunnan- de kring begrepp och förhållanden som kännetecknar verksamheter de är knutna till. Fortbildning kan erbjudas där det krävs särskild fördjupning, t.ex. i möten med traumatiserade barn och vuxna, kunskaper i infektionsskydd eller förhållningssätt inom psykiatriska verksamheter. Av särskild vikt kan för vissa verksamheter också vara utbildning och kontroll vad avser skydd och säkerhet, inklusive kunskap om lokala föreskrifter och utrymningsvägar. Säkerhets- klassning kan ske med utgångspunkt i väl definierade tolkuppgifter. Argument för att inte anställa tolkar har också framförts. Det kan t.ex. gälla svårigheter att hålla tolkar i vissa språk fullt sysselsatta, 10Nordiska ministerrådet (1997). Språkliga tjänster för invandrare i , , och , s. 60. 11Se förordningen (1984:140) om allmän tolk och kungörelse (1947:644) om anställande av allmän tolk m.m. 12Vision, uppgifter till utredningen, . /om-oss, . Tolkarna och deras arbetsmarknad med ökande kostnader som följd eller att det är svårt att knyta tolkar med hög kompetens till verksamheten till rimliga kostnader. Avgö- rande för om anställning är kostnadseffektivt eller inte är huvud- mannens behov, om samverkan sker i ett större organisatoriskt sam- manhang, om anställningar begränsas till mer frekventa språk etc. Ur tolkens perspektiv finns en rad positiva förhållanden knutna till anställningsformen. Det kan t.ex. gälla tillgång till etablerade for- mer för tjänstepension, företagshälsovård, stöd och avlastning efter besvärliga uppdrag. En arbetsplats med anställda tolkar skapar också kontinuitet och underlättar planering, ger möjligheter för tolkarna till reflektion kring verksamheten och utgör en miljö som kan öppna för praktikanter från landets tolkutbildningar. Sådana praktikmöj- ligheter utgör en bristvara. Det anförs ibland att begreppet god tolksed, som bland annat betonar tolkens neutralitet, skulle utgöra ett hinder för att tolkar knyts närmare offentliga verksamheter genom anställning. Det lig- ger dock i den offentliga tjänstemannarollen att förhålla sig objektiv och saklig, vilket även säkras genom grundläggande reglering, tillsyn och styrning. Det gäller anställda tolkar på samma sätt som övriga tjänstemän. Andra typer av lojalitetsförhållanden är svårare att han- tera och saknar de korrigerande instrument som finns inom offentlig sektor. Det kan t.ex. innebära att neutralitetsproblematik till följd av viss grupptillhörighet, dialekt eller geografiskt ursprung kan komma att spela en större roll för tolkar än det förhållande att tolken genom anställning är knuten till stat, kommun eller landsting. Tolkning på plats kan innebära att tolken får kostnader för kom- pensation för resor med egen bil från bostaden till de platser där tolkuppdrag utförs. Skatteavdrag förutsätter att det gäller tjänste- resor, vilket i sin tur förutsätter att bostaden betraktas som tolkens tjänsteställe. Gäller inte detta, betraktas resor mellan bostad och tolkuppdrag som privata arbetsresor, som inte är avdragsgilla. Tjänstestället är den plats där huvuddelen av arbetet utförs. Den som utför arbete åt flera uppdragsgivare på olika platser kan ha flera Tolkarna och deras arbetsmarknad tjänsteställen, eftersom tjänstestället bestäms separat för varje upp- drag. Om huvuddelen av arbetet utförs i bostaden, utgör bostaden tjänsteställe.14 Tolkar fullgör inte sällan förberedelser och administrativa uppgifter i bostaden. I ett mål prövades frågan om en tolk skulle anses ha sitt tjänsteställe i bostaden, eller på de olika platser där tolken utfört tolkuppdrag. Tolken hade arbetat , fått uppdrag genom tolkförmedlingar, utfört tolkning åt olika uppdragsgivare och nyttjat egen bil för resorna. bedömde att upp- dragen huvudsakligen hade utförts hos uppdragsgivarna, även om tol- ken utfört vissa förberedelser och administrativa uppgifter i bostaden. Tolken ansågs därför ha haft sitt tjänsteställe på den plats där respek- tive tolkuppdrag hade utförts. Bilresorna utgjorde därför inte avdrags- gilla kostnader för tjänsteresor.15 Jämförelse med vissa uppdragstagare i domstol Inkomstskattelagen anger att bostaden utgör tjänsteställe för nämn- demän och liknande uppdragstagare i allmän domstol och förvalt- ningsdomstol. Inför att bestämmelsen infördes, framhöll Domstols- verket att detta även borde omfatta domstolstolkar. Regeringen ansåg dock att det inte fanns tillräckligt underlag för att låta bestämmelsen omfatta även dem, varför sådan reglering uteblev.16 syn på tjänsteställe hos bemanningsföretag Enligt ett ställningstagande från utgör bostaden tjänste- ställe för anställda vid bemanningsföretag, om arbetsplatserna växlar och arbetstagaren står till arbetsgivarens förfogande även under uppehåll mellan uppdragen.17 Det innebär att den som har en sådan anställning vid ett bemanningsföretag får göra skatteavdrag 1412 kap. 5 § och 8 § inkomstskattelagen (1999:1229). 15Högsta förvaltningsrätten, dom meddelad i , mål nr 3999–12. 1612 kap. 8 § inkomstskattelagen (1999:1229) och prop. 1996/97:133, s. 56. 17Skatteverket, ställningstagande , dnr 130 367729-05/111. Tolkarna och deras arbetsmarknad har inte gjort motsvarande ställnings- tagande beträffande tolkar som arbetar mot tolkförmedlingar, även om vissa förhållanden där kan anses likartade. Utredningen om ökade levnadskostnader m.m. gjorde överväganden om skattekonsekvenser av hur tjänsteställe ska bedö- mas för personer som kontinuerligt har kortvariga arbeten och uppdrag, i likhet med den arbetssituation många tolkar har. Det övervägdes att införa en bestämmelse med innebörden att bostaden skulle anses utgöra tjänsteställe för sådana skattskyldiga med kort- varigt arbete eller uppdrag, men det ansågs orsaka nya tillämpnings- problem, därför lämnades ej förslag i detta avseende.18 Tolkyrket är ett intressant, kvalificerat och utmanande yrke som tilltalar många. kan det innebära ett låglöneyrke med svårigheter att försörja sig på heltid och kunna påverka sin arbetstid. Många tolkar upplever sig arbeta i en utsatt och underordnad posi- tion när de får uppdragserbjudanden som snabbt ska besvaras. Det bekräftas bl.a. i de fokusgrupper med tolkar som utredningen har genomfört.19 Möjligheterna att påverka arvodesnivåerna är begrän- sade och styrs i huvudsak av de avtal som respektive tolkförmedling tecknat med beställare av tolktjänster. tolktaxa har allt mer kommit att påverka marknaden, vilket bidragit till höjda arvodesnivåer. Det är trots detta inte självklart att just tolken får full del av dessa arvoden, ett förhållande som särskilt gäller anställda tolkar vid förmedlingarna. Det finns också betydande skillnader då det gäller olika villkor kopplade till uppdragen, som ersättning för resekostnader, res- och spilltid m.m. Tolkar är normalt inte inblandade i eller kan påverka utform- ningen av huvudmännens ramavtal kring tolkförmedling och arbets- villkor. De saknar med dagens system möjligheter att i reell mening 18SOU 1999:94 s. 123 f. 19Utredningen genomförde sex fokusgrupper med ett 60-tal tolkar (auktoriserade, grund- utbildade och övriga) i , och augusti–. Tolkarna och deras arbetsmarknad utöva inflytande över sina villkor, som de kommer till uttryck i upphandlingsdokument och anbud från tolkförmedlingarna. Avsak- naden av en samlad lönestatistik inom tolkbranschen innebär svårig- heter för den enskilde att uppskatta normalt gällande lönenivåer och löneutveckling. Avropande myndigheter, landsting och kommuner fokuserar i betydande grad på pris, snarare än kompetens. Prispress med låga förmedlingsavgifter kan ytterst påverka tolkarnas inkoms- ter om avtalen inte säkrar att taxornas arvodesnivåer fullt ut ska gå till tolkarna. Utvecklingen har också visat sig ge kvalitets- effekter. Avtalens konstruktion och avropande myndigheters krav kan innebära att det inte blir effektivt för förmedlingarna att i första hand erbjuda auktoriserade och utbildade tolkar i förhållande till egenanställda tolkar, där lönesättningen utgör en företagsintern angelägenhet och en del av tolkarvodet i stället kan gå till företaget. Arbetet som tolk innebär ofta att arbeta i situationer som kan vara påfrestande och utmanande. Kommunikationen kan gälla nega- tiva besked för klienter och patienter, t.ex. domslut, avslag på asyl- ansökan eller sjukdomsbesked. Arbetet ställer krav på utvecklad tolketik och teknik att väl hantera de situationer som uppstår. Det flertal tolkar som saknar anställning, saknar i regel också en fast arbetsplats utanför hemmet. Vid hög sysselsättningsgrad kan arbets- miljön upplevas som mycket stressig med flera uppdrag och tjänste- ställen per dag, restid, samt ständig bevakning av om erbjudanden om nya uppdrag kommer. Psykisk påfrestning, utsatthet för hotfulla situationer och avsaknad av stödsamtal och handledning medverkar också till att genomströmningen i yrket är betydande och att många unga och ambitiösa tolkar väljer att lämna yrket . Denna bild bekräftas av de fokusgrupper med yrkesverksamma tolkar som utredningen har genomfört. Rättsfall avseende indirekt diskriminering vid rekrytering Arbetsdomstolen, AD, avgjorde 2018 ett mål om så kallad indirekt diskriminering. En privat tolkförmedling, medlem i Tjänste- företagen, avbröt ett rekryteringsförfarande i samband med att en kvinnlig tolk deltog i anställningsintervju. Tolken avböjde med hän- visning till sin religion att hälsa på en manlig företrädare för bolaget genom att ta i hand. Tolkförmedlingens policy var att alla anställda Tolkarna och deras arbetsmarknad skulle hälsa på såväl kvinnor som män genom att ta i hand. Tolken tillhörde en grupp som av religiösa skäl inte tar personer av motsatt kön i hand. Hon hälsade på män genom att föra ena handen till hjär- tat. I situationer där både kvinnor och män var närvarande hälsade hon på kvinnor på samma sätt. Tolkens talan fördes av , , som anförde att indirekt diskriminering i diskrimineringslagens mening skett då rekryteringen avbrutits. Den indirekta diskriminer- ingen bedömdes ske genom att till synes neutralt förhållande ändå kom att missgynna personer med, i detta fall, viss religionstillhörig- het.20 Tolkförmedlingen å sin sida anförde att företaget inte accepte- rade att anställda behandlar personer olika på grund av kön. Den interna policyn syftade bland annat till att förhindra trakasserier. AD konstaterade att det vanligaste sättet att hälsa i det svenska samhället är att ta varandra i hand, vilket har ett symboliskt värde och kan uppfattas som en markering av jämbördighet. Tolkens sätt att hälsa befanns dock vara ett sådant utövande av religion, som skyddas av Europakonventionen.21 Enligt AD:s mening fanns det inte skäl att uppfatta tolkens sätt att hälsa som nedvärderande. AD fann vidare att företaget borde ha inlett en dialog med den sökande tolken för att se om sättet att hälsa kunde innebära hinder eller svårigheter i arbetet. Genom att avbryta rekryteringsförfarandet befanns företaget ha utsatt tolken för indirekt diskriminering. I målet aktualiserades även den så kallade neutralitetsprincipen enligt god tolksed, dvs. att tolk alltid ska vara neutral.