sou · H6B322 · 2018-03-28 00:00:00 — Paragrafen anger vilka utlänningar som omfattas av lagen. Den mot- svarar nuvarande 1 § första stycket 1 och 2. Den tredje punkten har utgått, eftersom den i sin nuvarande utformning är obsolet och det är oklart vilka utlänningar den avser att omfatta. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 a §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 b §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 c §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 § andra stycket. En mindre språk- lig justering har gjorts, då uttrycket ”förmåner av motsvarande karak- tär” har bytts ut mot ”motsvarande förmån”. Ingen förändring i sak är avsedd. Paragrafen är ny och anger den grundläggande ansvarsfördelningen på området. Första stycket överensstämmer delvis med nuvarande 2 § första stycket. Liksom har huvudansvaret för mot- tagandet av asylsökande och andra utlänningar som omfattas av lagen. I andra stycket fastslås ansvar för att driva ankomstcenter och avresecenter. Verket får uppdra åt andra att driva sådana center. Förslaget behandlas i avsnitten 6.1 och 8.2. I tredje stycket anges att kommunerna har ansvar för att efter anvisning anordna boenden för utlänningar som omfattas av lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen är ny. I första stycket fastslås skyldighet att tilldela utlänningar plats i ett ankomstcenter. Ankomstcenter är en ny form av boende som behandlas i avsnitt 6.1. Syftet med dessa center anges i det andra stycket. Att Migrations- verket även får anvisa en annan plats för utlänningens boende anges i det tredje stycket. Paragrafen är ny och förslaget behandlas i 6.1.2. Den behandlar ut- länningars skyldighet att bo i ett ankomstcenter efter ankomsten till . Det ska vara obligatoriskt att bo på en bestämd plats så länge det finns ett behov av personlig närvaro för att säkerställa en rättssäker och snabb prövning av ansökan om uppehållstillstånd. Utlänningen ska bo i ankomstcentret eller en annan anvisad plats från det att ansökan om uppehållstillstånd ges in. I andra stycket anges att får fatta beslut om att förlänga den tid som utlänningen ska bo i ankomstcentret eller på den anvisade platsen. När personlig närvaro skulle kunna påskynda den resterande prövningsprocessen bör tiden förlängas. Det bör därmed alltid vara motiverat med en förlängning för utlänningar som inte har bott i ankomstcenter efter att en ansökan om asyl har lämnats in. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 3 § tredje stycket och reg- lerar skyldighet att registrera samtliga utlänningar som omfattas av lagen, även ensamkommande barn, vid ett ankomst- Även de som inte bor vid ett ankomst- eller avresecenter ska registreras. Paragrafen är ny. Den behandlar kommunernas skyldighet att ta emot utlänningar för boende i kommunen. Det sker efter anvisning i enskilda fall. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1.1. Av andra stycket framgår att det är som får fatta sådana beslut. Bestämmelsen kompletteras med ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att med- dela föreskrifter bland annat om vilka grupper av utlänningar som ska bli föremål för anvisning, se nedan kommentaren till 51 §. Paragrafen är ny. Den klargör att det är möjligt för en kommun att erbjuda en boendeplats åt en utlänning i en annan kommun. Vissa förutsättningar ska dock vara uppfyllda. För det första ska de be- rörda kommunerna ha ingått en överenskommelse om detta. För det andra ska det finnas synnerliga skäl. Exempelvis kan utlänningen ha omfattande, specifika behov av vård eller andra insatser på grund av fysiska eller psykiska besvär eller sociala problem. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 3 § andra stycket, dock har vissa språkliga justeringar gjorts. Ingen förändring i sak är avsedd. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 3 § andra stycket. En nyhet i sak är att bestämmelsen innehåller två olika typer av beslut om an- visning, nämligen ankomstanvisning och boendeanvisning. Den första anvisningen omfattar det initiala skedet av mottagandet då en viss omfördelning mellan kommuner kan behöva ske. motsvarar den anvisning som regleras i nuvarande lag. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.1. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 § andra stycket, tredje meningen. Paragrafen är ny och reglerar möjligheten att i en kommun införa en ordning med en social prövning av utlänningars eget boende. beslutar om detta efter ansökan från en kommun. I det andra stycket förklaras vad en social prövning innebär, det vill säga att prövar om boendet ska godkännas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3.1. I paragrafen anges att den sociala prövningen ska införas i kommuner där social eller ekonomisk utsatthet förekommer eller i kommuner som tagit emot många utlänningar i eget boende . Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer har getts bemyndigande att meddela föreskrifter om kriterier för bedömning av vilka kommuner som ska omfattas av en ordning med social pröv- ning. Bemyndigandet omfattar även föreskrifter om ansökningsför- farandet och förandet av en förteckning över de kommuner som om- fattas av en ordning med social prövning. Se nedan kommentaren till 52 §. Paragrafen är ny. Det anges att utlänningar får ansöka hos Migra- tionsverket och på så vis initiera en social prövning. För att boen- det ska bli godkänt ska det ha en skälig boendestandard och vara av lämplig storlek för det antal personer som ska bo i det. Den som flyttar in i ett eget boende trots att det inte har godkänts vid en social prövning förlorar rätten till dagersättning och särskilt bidrag, se kommentaren till 35 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har getts bemyndigande att ge ut ytterligare föreskrifter bland annat om de kriterier som ska beaktas vid den sociala prövningen av boenden som utlänningar ordnar på egen hand, ansökningsförfarandet och den sociala prövningen i övrigt, se 52 § nedan. Vid myndigheters handläggning av förvaltningsärenden gäller förvaltningslagen (1986:223), om det inte finns avvikande bestäm- melser i en annan lag eller en förordning. Paragrafen är ny. I första meningen anges att an- svarar för avresecenter. Avresecenter är en ny form av boende som behandlas i avsnitt 8.2.2. Syftet med dessa center anges i den andra meningen, till exempel förbereda återvändandet till ett annat land. Det är viktigt att tydligt förmedla att den som inte ha fått tillstånd att vistas i landet ska återvända. Paragrafen är ny och anger vilka utlänningar som ska tilldelas plats i ett avresecenter. Förslaget behandlas i avsnitt 8.2.2. Paragrafen är ny. Den behandlar den enskildes skyldighet att bo i ett avresecenter under den föreskrivna tidsfristen för avresa. Utlänning- en ska bo i avresecentret från det att en plats tilldelas enligt 20 § och fram till dess att rätten till bistånd upphör enligt 40 §. Förslaget behandlas i avsnitt 8.2.2. Paragrafen är ny och klargör syftet med de insatser och aktiviteter som ska erbjudas utlänningar som omfattas av lagen. Förslagen be- handlas i avsnitten 6.3, 6.5, 7.2 och 9.7. Begränsningar för när en ut- länning ska erbjudas insatser och aktiviteter framgår av 28 §, se nedan. Bestämmelser om kommunernas ansvar för insatser och aktivi- teter har tagits in i lagen, se 23–26 §§ nedan. De statliga myndigheternas ansvar att erbjuda insatser i ankomst- och avresecenter regleras i huvudsak i förordning. Paragrafen om verksamhet åt barn som vistas i ett ankomstcenter är ny. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. Bestämmelsen i andra stycket om överlämnande av information syftar till att sådan information ska överlämnas till en annan kommun som kan vara till nytta vid en sådan bedömning av en elevs kun- skaper som ska göras enligt 3 kap. 12 c § skollagen (1980:100). Paragrafen är ny. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Första stycket behandlar kommunens ansvar för undervisning i svenska, samhällsinformation samt insatser som syftar till att ge kunskap om och kontakter med den svenska arbetsmarknaden. Syftet med undervisningen i svenska är att deltagaren lär sig grunderna i svenska språket, för att kunna göra sig förstådd och förstå andra i olika vardagssituationer. Syftet med samhällsinformationen är att ge deltagaren en grundläggande förståelse för det svenska samhället och att lämna information som underlättar individens vardag och kontakter med samhället. I andra stycket anges vilka utlänningar som kommunernas ansvar enligt första stycket omfattar. Det handlar om att insatserna ska avse personer som är vuxna och som inte går i gymnasiet, och som medverkar till att klarlägga sin identitet. I 28 § finns bestämmelser om begränsningar för när en utlänning ska erbjudas insatser. Paragrafen om aktiviteter för att motverka passiv väntan är ny och förslaget behandlas i avsnitt 7.2.5. Det kan röra sig om arbetsplats- förlagda aktiviteter och yrkesinriktad utbildning. Endast de som har deltagit i insatser enligt 24 § 1 ska kunna komma ifråga. Erbjudandet ska lämnas när ha passerat sedan an- sökan om asyl lämnades in. Detta framgår av andra stycket. I 28 § finns bestämmelser om begränsningar för när en utlänning ska erbjudas insatser. Paragrafen är ny och reglerar när kommunernas ansvar enligt 24 och 25 §§ upphör. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 §. Vissa språkliga justeringar har gjorts. Ingen förändring i sak är avsedd. Regleringen gäller generellt för asylsökande som deltar i arbets- platsförlagda insatser, oavsett vilken aktör som ansvarar för verksam- heten. Detta behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen är ny och reglerar begränsningar beträffande insatser och aktiviteter. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Exempelvis exkluderas den som underlåter att bo i ett ankomst- eller avresecenter eller som bor i ett eget boende som inte godkänts av i en social prövning från insatser och aktivi- teter enligt lagen. Det motsvarar grunderna för när en utlänning förlorar rätten till dagersättning och särskilt bidrag enligt 35 §. Paragrafen motsvarar till viss del nuvarande 13 §. De former för bistånd som anges är boende, dagersättning och särskilt bidrag. Bo- stadsersättningen har utmönstrats. Paragrafen är ny. I första stycket anges att svarar för att ekonomiskt bistånd i form av dagersättning och särskilt bidrag lämnas. Det innebär att myndigheten beslutar om och betalar ut ersättningen. I andra stycket anges att såväl som en kom- mun kan svara för bistånd i form av boende. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 14 § och anger att utlänningar som omfattas av lagen har rätt till bistånd i form av boende. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 17 §. I första stycket fastslås att asylsökande som omfattas av den nya lagen och som saknar egna medel för sin försörjning har rätt till dagersättning. Asylsökande som har egna inkomster eller tillgångar och därför kan försörja sig själva har inte rätt till ersättning. Vid bedömningen av ett barns behov ska föräldrarnas ekonomi beaktas. Detta innebär att dagersättning inte ska utbetalas om för- äldrarna har egna inkomster eller tillgångar och därför möjlighet att på egen hand försörja barnet. En tillämpning av bestämmelsen för- utsätter att barnet bor tillsammans med föräldrarna. Paragrafen motsvarar nuvarande 18 § och reglerar rätten till särskilt bidrag. Vissa språkliga justeringar har gjorts. Ingen förändring i sak är avsedd. Paragrafens första stycke motsvarar delvis nuvarande 8 § första stycket och innebär att utlänningar ska vara registrerade vid ett ankomst- center för att ha rätt till bistånd enligt lagen. Andra stycket motsvarar nuvarande 8 § fjärde stycket och med- för att ekonomiskt bistånd inte får betalas ut till den som kan ha rätt till etableringsersättning. Tredje och fjärde stycket motsvarar delvis nuvarande 8 § andra och tredje stycket. Till skillnad från nuvarande bestämmelse avser rätten till fortsatt bistånd i fjärde stycket utlänningar som vistas på ett kommunalt ordnat boende eller i eget boende. Paragrafen är ny och anger att en utlänning i vissa fall saknar rätt till ekonomiskt bistånd. Förslagen behandlas i avsnitten 6.1.2, 7.1.2, 7.3.1 och 8.2.2. Detta gäller om han eller hon underlåter att bo i ett ankomst- eller avresecenter då detta är obliga- toriskt enligt 9 respektive 21 §§. På motsvarande sätt exkluderas en utlänning som i en kommun där en ordning med social prövning har införts bor i ett eget boende trots att det inte har godkänts vid en social prövning enligt 18 § från ekonomiskt bistånd i form av dag- ersättning och särskilt bidrag. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 15 §. Vissa språkliga juster- ingar och anpassningar till förslagen i övrigt har gjorts. Uttrycket ”har logi på en förläggning” har bytts ut mot uttrycket ”har ett stat- ligt eller kommunalt ordnat boende”. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 10 § första stycket. Första stycket 3, som ger möjlighet att sätta ned dagersättningen vid uteblivet deltagande i obligatoriska insatser och aktiviteter, har en annan utformning. I dessa fall får nedsättning endast ske om den asylsökande kan tillförsäkras en rimlig levnads- standard enligt artikel 17 i och rådets direktiv /33/EU av om normer för mottagande av per- soner som ansöker om internationellt skydd (omarbetning). Denna konstruktion har valts eftersom direktivet inte medger medlems- staterna möjlighet att på denna grund dra in eller sätta ned de för- måner som i direktivet betecknas som materiella mottagningsvillkor. I 53 § 2 anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att insatser och aktiviteter ska vara obligatoriska att delta i. Paragrafen motsvarar nuvarande 10 § tredje stycket. Paragrafen motsvarar nuvarande 10 § fjärde stycket. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 a §. Paragrafen motsvarar nuvarande 12 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 12 a §. En ändring har gjorts som möjliggör även för en kommun att begära hjälp av polisen. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 22 § första stycket. Det finns behov av att reglera överklagande av en social- nämnds beslut. Beslut om anvisning får inte överklagas. Paragrafen motsvarar nuvarande 22 § andra–fjärde styckena. Paragrafen motsvarar nuvarande 20 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 21 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 24 §. Vissa språkliga justeringar och språkliga anpassningar till övriga förslag har gjorts. Även enskild verksamhet som bedrivs på uppdrag av en kommun omfattas. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 23 §. Utformningen har anpassats efter att kommunerna inte längre betalar ut ekonomiskt bistånd enligt denna lag. Paragrafen motsvarar nuvarande 25 §. Paragrafen är ny. Den slår fast att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om anvisningar till boende i en kommun. De grundläggande bestämmel- serna finns i 11–12 §§. Paragrafen är ny. Den reglerar rätten att meddela ytterligare före- skrifter om den sociala prövningen av eget boende. De grundläg- gande bestämmelserna finns i 16–18 §§. Paragrafen är ny. Den reglerar rätten att meddela ytterligare före- skrifter om insatser och aktiviteter för utlänning som omfattas av lagen. De grundläggande bestämmelserna finns i 22–28 §§. Bestämmelsen ger möjlighet att meddela föreskrifter om de när- mare förutsättningar för att utlänningen ska erbjudas insatser och aktiviteter, till exempel vilka insatser som ska erbjudas olika kate- gorier av asylsökande utifrån ärendesortering, innehållet i och omfattningen av insatser och aktiviteter som erbjuds asylsökande i ankomst- och avresecenter och vilka insatser och aktiviteter som ska vara obligatoriska för individen att delta i. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 19 §. Vissa ändringar av språklig natur samt följdändringar har gjorts. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning Första stycket har ändrats så att det framgår att det är Migrations- verket som får besluta om anvisning enligt 5 §. Andra stycket är nytt. Det klargör förhållandet mellan den före- slagna, nya mottagandelagen och den här lagen. En nyanländ in- vandrare som har anvisats ett boende med stöd av 11 § lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlän- ningar, ska anses anvisad för bosättning i en kommun enligt den här lagen. När utlänningen inte längre omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar övergår han eller hon till vara nyanländ och omfattas då av den här lagen. Den kommun där han eller hon bor har fortsatt ansvar för bosättningen. Vissa delar av bemyndigandet har utgått. Regeringen ska inte längre fastställa antalet nyanlända invandrare som ska omfattas av anvis- ningar . Bakgrunden är att utredningen föreslår en ny ordning som bygger på andelstal för mottagande av asylsökande och nyanlända invandrare. Förslaget redovisas i avsnitt 7.1.4. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom Bestämmelsen i första stycket 6 innebär att all verksamhet som be- drivs av en kommun med stöd av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar betraktas som socialtjänst i den här lagen. Det innebär att lagen till exempel blir tillämplig när en kommun efter anvisning ordnar med ett boende åt en utlänning med stöd av 11–12 §§ lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsök- ande och vissa andra utlänningar. 16.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Bestämmelsen i andra stycket, som är nytt, innebär att lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknads- politiska verksamheten tillämpas vid behandling av personuppgifter i den verksamhet som Arbetsförmedlingen bedriver med stöd av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlän- ningar. I paragrafen anges när Arbetsförmedlingen får behandla person- uppgifter för tillhandahållande av information som behövs hos andra myndigheter. Bestämmelsen i första stycket 7 innebär att sådan be- handling får ske för att tillhandahålla information som behövs inom kommunernas verksamhet enligt lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Det gäller till exempel kommunernas ansvar för att erbjuda insatser och aktiviteter enligt 23–26 §§. Ändringen i första stycket 6 är en följdändring med anledning av att lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande med flera ersätts av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. 16.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Andra stycket är nytt. Där klargörs att en utlänning som bor i ett sådant ankomstcenter som avses i 8 § lagen (xxxx:xx) om mot- tagande av asylsökande och vissa andra utlänningar ska erbjudas en hälsoundersökning efter det att en ansökan om uppehållstillstånd har lämnats in. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3.5. 16.6Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) 20 kap. 28 § Ett nytt tredje stycke har lagts till. Ändringen innebär att den kom- mun som enligt 29 kap. 6 § är att betrakta som hemkommun får erbjuda utbildning i svenska för invandrare även till sådana utlän- ningar som nämns i 20 kap. 31 §, se kommentaren nedan. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.3. 20 kap. 31 § Ett nytt tredje stycke har lagts till. Ändringen innebär att utlänningar som omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar får medges rätt att delta i utbildning i svenska för invandrare. Detta under förutsättning att utlänningen saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som ut- bildningen syftar till att ge. Rätten gäller från och med andra kalen- derhalvåret det år han eller hon fyller . Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.3. 16.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare Paragrafen är ny. I bestämmelsen klargörs att lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare även gäller för utlänningar som omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asyl- sökande och vissa andra utlänningar. Paragrafen är ny och i bestämmelsen anges att en kommun får er- bjuda samhällsorientering till utlänningar som omfattas av lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.3. redovisar också ett alternativt upplägg där staten tar ansvar för mottagandet av asylsökande på i huvudsak egen hand. Liksom i huvudförslaget lämnar vi förslag till en ny mottagande- lag, lagen (xxxx:xx) om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar. Lagen kommenteras nedan. Utredningen lämnar även förslag till ändringar i lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning, lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl., skollagen (2010:800), lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa ny- anlända invandrare samt lagen (2002:546) om behandling av person- uppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Även dessa lagförslag kommenteras nedan. 16.8Förslaget till lag om mottagande av asylsökande och vissa andra utlänningar Paragrafen är ny och anger lagens innehåll. Uppräkningen görs för att orientera läsaren i lagen. Paragrafen anger vilka utlänningar som omfattas av lagen. Den mot- svarar nuvarande 1 § första stycket 1 och 2. Den tredje punkten har utgått, eftersom den i sin nuvarande utformning är obsolet och det är oklart vilka utlänningar den avser att omfatta. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 a §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 b §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 c §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 § andra stycket. En mindre språklig justering har gjorts, då uttrycket ”förmåner av motsvarande karak- tär” har bytts ut mot ”motsvarande förmån”. Ingen förändring i sak är avsedd. Paragrafen anger den grundläggande ansvarsfördelningen på området. Den överensstämmer i huvudsak med nuvarande 2 § första stycket. Liksom har huvudansvaret för mottagandet av asylsökande och andra utlänningar som omfattas av lagen. ansvarar för att driva mottagandecenter. Verket får uppdra åt andra att driva sådana center. Mottagandecenter är en ny form av boende som behandlas i avsnitt 13.1. Paragrafen är ny. I första stycket fastslås skyl- dighet att tilldela asylsökande plats i ett mottagandecenter. Syftet med dessa center anges i det andra stycket. Att även får anvisa en annan plats för utlän- ningens boende anges i det tredje stycket. Paragrafen är ny och anger att utlänningar som omfattas av lagen ska bo i ett mottagandecenter. Förslaget behandlas i avsnitt 13.1. Det ska vara obligatoriskt att bo på en bestämd plats så länge det finns ett behov av personlig närvaro för att säkerställa en rättssäker och snabb prövning av ansökan om uppehållstillstånd. Utlänningen ska därför bo i mottagandecentret eller en annan anvisad plats från det att ansökan om uppehållstillstånd ges in. I andra stycket anges att får fatta beslut om att förlänga den tid som utlänningen ska bo i mottagandecentret eller på den anvisade platsen. När personlig närvaro skulle kunna påskynda den resterande processen bör tiden förlängas. Det bör därmed alltid vara motiverat med en förlängning för utlänningar som inte har bott i mottagandecenter efter att en ansökan om asyl har lämnats in. Paragrafen är ny och anger att utlänningar ska bo i ett mottagande- center om ett verkställbart beslut om avvisning eller utvisning eller överföring enligt Dublinförordningen har fattats. Utlänningen ska bo i mottagandecentret från det att en plats tilldelas enligt 8 § och fram till dess att rätten till bistånd enligt lagen upphör. Förslaget behandlas i avsnitt 13.1. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 3 § tredje stycket och reglerar skyldighet att registrera samtliga utlänningar som omfattas av lagen, även ensamkommande barn, vid ett mottagande- center. Även de som inte bor i ett sådant center ska registreras.