ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
fr · H5111468 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1468 Företagsamheten i av (M) till Närings- och innovationsminister (S) Regeringens politik har lett till att återigen har en av världens högsta marginalskatter, och faktum är att av regeringens skattehöjningar slår mot jobb och tillväxt. och ska ha ett ledande företagsklimat, och entreprenörer ska vilja flytta hit. Därför krävs ett sunt företagsklimat som går att lita på. Det krävs långsiktiga spelregler som gör vardagen och framtiden tydlig så att entreprenörernas energi kan gå till att driva företaget. har fyra av fem jobb skapats i små företag. Dessa jobbskapare är Sunnes jobbmotor och stärker vår välfärd. Men för att så ska förbli och stå starkt krävs regelförenklingar för företagen. Med anledning av ovanstående vill jag fråga närings- och innovationsminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att minska regelkrånglet för företagen i ?
fr · H5111469 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1469 Företagsamheten i av (M) till Närings- och innovationsminister (S) Regeringens politik har lett till att återigen har en av världens högsta marginalskatter, och faktum är att av regeringens skattehöjningar slår mot jobb och tillväxt. och ska ha ett ledande företagsklimat, och entreprenörer ska vilja flytta hit. Därför krävs ett företagsklimat som går att lita på. Det krävs långsiktiga spelregler som gör vardagen och framtiden tydlig så att entreprenörernas energi kan gå till att driva företaget. har fyra av fem jobb skapats i små företag. Dessa jobbskapare är jobbmotor och stärker vår välfärd. Men för att så ska förbli och stå starkt krävs regelförenklingar för företagen. Med anledning av ovanstående vill jag fråga närings- och innovationsminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att minska regelkrånglet för företagen i ?
fr · H5111470 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1470 Det kommunala utjämningsystemet av (SD) till Statsrådet (S) Systemet för kommunalekonomisk utjämning, som kallas för det kommunala utjämningssystemet, fördelar pengar till svenska kommuner och landsting i syfte att utjämna strukturella skillnader oavsett förutsättningar. Enskilda kommuner och landsting har en väldigt liten möjlighet att påverka systemet genom aktiva beslut eftersom systemet inte alls tar någon hänsyn till ambitioner eller till dess effektivitet. Systemet har i många fall kritiserats, vilket är fullt förståeligt. Som exempel kan nämnas kommun som har en mycket stabil ekonomi och som straffas som följd av sin goda utveckling. kommun har, till följd av systemet, bidragit med nära på till andra kommuner, vilket motsvarar en fjärdedel av de samlade intäkterna. Det finns naturligtvis skäl att rikare kommuner bistår mindre rika kommuner med medel för att säkerställa den allmänna servicen, men med detta system bör det också finnas någon form av krav på mottagarna. Att diskutera frågan blir extra viktigt i de fall då kommuner som erhållit höga bidrag lägger pengar på sådant som inte tillhör kommunens huvudsakliga åtaganden. Vi har exempelvis sett kommuner som direkt eller indirekt använt offentliga medel till att finansiera uppehälle för hitresta EU-migranter eller som bidragit med stöd till personer som olovligen vistas i landet. Eftersom systemet huvudsakligen finansieras genom statliga anslag bör det ligga i regeringens intresse att säkerställa att fördelningen fungerar enligt de principer som ligger till grund för utbetalningarna. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Avser statsrådet eller regeringen att vidta åtgärder för att säkerställa att det ställs krav på kommuner som erhåller stöd genom det kommunala utjämningssystemet, eller på annat sätt säkerställa att det sker en bättring avseende olika kommuners hushållning med våra gemensamma resurser?
fr · H5111471 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1471 Skadeståndsnivåer för brottsoffer av (SD) till Statsrådet (S) Vid ett flertal tillfällen har vi sett handskakningsincidenter i där personer vägrar att skaka hand med en person av det motsatta könet med hänvisning till att det strider mot deras religion. Det finns flera exempel: En arbetssökande man ville inte skaka hand med en kvinnlig vd. Mannen fick inte den praktikplats han sökte och förlorade sin plats på ett arbetsmarknadspolitiskt program, vilket resulterade i att han förlorade sin försörjning. DO stämde Arbetsförmedlingen och tingsrätten slog sedan fast att mannen hade diskriminerats på grund av sin religion. Han fick sedan i skadestånd. En man som erbjöds praktik i sin kommun vägrade att skaka hand med sin kvinnliga arbetsledare. Han vände sig sedan till DO, dock hann kommunen betala ut ett skadestånd till honom på innan myndigheten drev fallet vidare. En kvinna vägrade skaka hand med en manlig läkare och tingsrätten valde att bevilja henne i diskrimineringsersättning då läkaren avbrutit undersökningen och hänvisade henne till en kvinnlig läkare. Att människor inte visar respekt enligt svensk sed genom att hälsa på varandra är en fråga man i sig kan diskutera. Likaså är det värt att diskutera rimligheten i att det ens ska klassas som diskriminering. Dock finns det en annan, betydligt viktigare, fråga rörande utbetalningar av skadestånd. Elvaåriga mördades hänsynslöst på i av terroristen . föräldrar får ett skadestånd på vardera. Skadeståndsersättningen har, inte minst mot bakgrund av tidigare handskakningsfall, genast förvandlats till en förolämpning för föräldrar. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Anser statsrådet att det nuvarande systemet för skadestånds- och kränkningsersättningar fungerar bra och är dessa skillnader rimliga eller avser statsrådet att vidta åtgärder för att ändra det nuvarande systemet?
fr · H5111472 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1472 Livslångt lärande av (S) till Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) I en debattartikel riktad till regeringen med inbjudan till samtal skriver bland annat före detta ordförande och ordförande att vi står inför en mycket snabb strukturomvandling när arbetsuppgifter för hela yrkesgrupper kommer att försvinna. Detta ställer möjligheten till livslångt lärande på sin spets, menar de. Strukturomvandling är inget nytt, men den kommer sannolikt att gå mycket snabbare när den drivs på av den digitala tekniken. Som individer, företag, regioner och länder behöver vi ställa oss frågan hur vi ska möta denna utmaning. Forskning och erfarenhet från historien lär oss att teknikskiften innebär att ett antal arbetsuppgifter, ibland för hela yrkesgrupper, kommer att ersättas. växer det fram nya arbetsuppgifter i snabb takt – många som vi inte ens kan föreställa oss. Nyckeln till framgång blir därför en tydlig vision samt att vi förmår uppgradera kunskaper och kompetenser för att fortsatt vara relevanta och attraktiva på arbetsmarknaden. Oro och rädsla uppstår på arbetsmarknaden vid strukturomvandling. Rädslan för arbetslöshet och utanförskap ökar. Reaktionen kan bli politisk och ekonomisk konservatism genom ökat stöd för populistiska protestpartier och krav på protektionism. Eller så tar man spjärn i det starka samhället och den svenska modellen så att löntagarna ställer sig bakom strukturomvandling i utbyte mot att de vars förutsättningar på jobbet förändrats och de som sägs upp på grund av arbetsbrist får utbildning och omställningsstöd. Nuvarande teknikskifte innebär en risk för stora klyftor. Inledningsvis försvinner och förändras vad man kan kalla rutinjobb, men även yrken med högt utbildningsinnehåll kommer att påverkas av digitalisering och robotisering. Fördelningsfrågorna är därför viktiga när den digitala strukturomvandlingen accelererar. En bred samverkan mellan det privata näringslivet, arbetsmarknadens parter och den offentliga sektorn skulle kunna ge stora fördelar. Med anledning av detta vill jag fråga arbetsmarknads- och etableringsminister : Hur avser ministern att agera för att få till stånd den breda samverkan kring strukturomvandling och fördelningspolitik som efterlyses?
fr · H5111473 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1473 Ahmadiyya av (S) till Utrikesminister (S) Ahmadiyya är en inriktning inom islam som etablerades av av Qadian 1889 i i . Han gjorde anspråk på att vara den utlovade . Ahmadiyya är representerat i 209 länder med ett medlemsantal på 10–20 miljoner. I beräknas runt 8,2 miljoner tillhöra ahmadiyya. I , som före uppdelningen i och 1947 inrymde flest ahmadiyyer, beräknas antalet anhängare vara runt 2–4 miljoner. Ahmadiyyernas nuvarande högkvarter ligger i . Ahmadiyya har i organiserad form funnits i åtminstone , då kom till från . Aktiv mission bedrivs och rörelsen har fått en del svenska konvertiter. Medlemsantalet ökade , då åtskilliga ahmadiyyaanhängare flydde förföljelser i . Fem församlingar finns i och de driver två moskéer: Nasirmoskén i och Mahmoodmoskén i . Verksamhet bedrivs även i andra städer Ahmadiyya tar tydligt avstånd från våld och terrorism. De betraktas som kättare av främst de fundamentalistiska rörelserna inom islam. Rörelsen är dock illa sedd även bland många muslimska statsledningar. De många ahmadiyyerna i har ända förföljts systematiskt. antog ett konstitutionellt tillägg som innebar att ahmadiyyer förklarades vara icke-muslimer. tillkom ytterligare lagar i författning med straff till dödsstraff om en ahmadiyya säger sig vara , med ord eller fysisk framställning. har årliga attacker skett mot ahmadiyyer, med många dödsoffer och också i syfte att förstöra rörelsens historiska byggnader och moskéer. Med anledning av detta vill jag fråga utrikesminister : Genom vilka initiativ vill ministern uppmärksamma ahmadiyyerna i världen och i synnerhet deras pressade situation i ?
fr · H5111474 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1474 Forskning om särläkemedel av (L) till Statsrådet (S) Det särskilda regelverk inom EU för särläkemedel som trädde 2000 syftade till att få fart på utvecklingen av särläkemedel för behandling av sällsynta sjukdomar. –2013 satsade EU på forskning inom området sällsynta sjukdomar genom programmet Seventh Framework Programme (FP7). EU fortsätter med sitt starka engagemang i denna forskning. EU har också satsat betydande belopp i samband med godkännandeprocessen för särläkemedel och inte tagit ut full avgift i samband med den för att läkemedlen utan dröjsmål ska kunna komma patienterna till del. Satsningarna på särläkemedel har varit framgångsrika, och ett ökande antal har kunnat godkännas för olika sällsynta diagnoser. De är emellertid dyra, och i har subvention nekats för några av preparaten till men för de patienter som inte får tillgång till dem. Ett exempel är Translarna för behandling av pojkar med Duchennes muskeldystrofi, som är en dödligt förlöpande muskelsjukdom Det som hänt är att (Tema Barn) vägrat skriva under de resursintyg som behövs för att starta kliniska läkemedelsstudier av läkemedel för några sällsynta diagnoser. Skälet bakom sjukhusets vägran är att sjukhuset befarar att en klinisk prövning av ett preparat för en sällsynt diagnos kan visa att läkemedlet är verkningsfullt för den diagnos det är prövat. Det i sin tur kan leda till att det blir godkänt av och därefter nationellt åsättas ett högt pris och som konsekvens medföra höga kostnader för sjukhuset. Min fråga till statsrådet är: Anser statsrådet att ska säga nej till forskning om och prövning av nya behandlingsmetoder, däribland klinisk prövning av läkemedel för patienter med sällsynta livshotande diagnoser, på grund av att vi befarar att vi inte har råd med läkemedlen när de godkänts av därför att de visat sig effektiva och att biverkningarna inte står i missförhållande till effekten?
fr · H5111475 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1475 Beslut om behandlingsbegränsning av (KD) till Socialminister (S) I granskning av beslut om behandlingsbegränsningar inom vården framkommer slarv men också förhastade och felaktiga beslut som riskerat patienters liv. Det framkommer också hur läkare räddat liv genom att överpröva andra läkares beslut om behandlingsbegränsningar. Bristfällig dokumentation är därtill vanligt förekommande, liksom att samråd inte sker med patient eller anhöriga. Det är uppenbart att riktlinjerna inte följs, och det finns tyvärr skäl att anta att behandlingsbegränsningar används mer extensivt än lagstiftarens intentioner. Det framkommer i reportaget hur det görs bedömningar av livskvalitet och hur behandlingsbegränsningar motiveras med funktionsnedsättningar. Den hantering av behandlingsbegränsningar som framkommer i reportaget är oerhört allvarlig. Den skaver – och strider – emot människovärdesprincipen och riskerar allvarligt förtroendet för sjukvården. Inte minst tilliten till vården hos sköra äldre och personer med funktionsnedsättning, som har svårt att föra sin egen talan, och deras anhöriga kan skadas allvarligt. Patienter och anhöriga ska inte behöva sväva i osäkerhet om att vården gör sitt yttersta för att försöka rädda liv. Regeringen måste nu agera genom att se över förfarandet med behandlingsbegränsningar och säkerställa att riktlinjer ändras och följs, med tydligt syfte att stärka människovärdesprincipen och återskapa förtroendet för vården. Mot denna bakgrund vill jag fråga socialminister : Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att säkerställa att behandlingsbegränsningar inte används på ett sådant sätt att människovärdesprincipen urholkas eller att förtroendet för vården skadas?
fr · H5111476 · 2018-06-11 00:00:00 — Fråga 2017/18:1476 Äldreförsörjningsstödets innebörd av (SD) till Statsrådet (S) Äldreförsörjningsstödet är ett stöd till äldre som saknar tillräcklig pension för att kunna ha vad som räknas som en skälig levnadsnivå. var det 23 126 personer i som hade rätt till detta stöd. Med ett fullt äldreförsörjningsstöd inklusive bostadsstöd kan en pensionär få totalt skattefritt. Motsvarande summa för en pensionär med garantipension och fullt bostadstillägg är efter skatt. Äldreförsörjningsstöd kan enligt rådande regler bara beviljas om du är fast bosatt i och en mottagare av stödet förväntas därför inte vistas utanför landet på regelbunden basis. En mottagare får exempelvis inte vistas utanför EU/ESS . Äldreförsörjningsstödet har länge, med rätta, diskuterats. Detta då vissa mottagare av stödet kanske enbart bott i vårt land en liten del av sitt liv som skillnaden mellan detta stöd och stödet för en person som levt i i hela sitt liv och får garantipension bara är . Vad som också är omdiskuterat är risken för att stödet missbrukas, då en mottagare kan vistas utomlands utan konsekvenser. För inte så länge sedan ertappades exempelvis en pensionär i min hemkommun med att ha vistats utomlands i av totalt 40 kontrollerade månader, enligt en utredning av . Resultatet blev att pensionären nu åläggs att betala tillbaka vilket som bekant är en hel del pengar. Just detta fall lär knappast vara ett undantag. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Anser statsrådet att nuvarande system med äldreförsörjningsstödet är rättvist och fungerar bra, eller avser statsrådet att vidta åtgärder för att förändra systemet eller öka kontrollen av dem som får äldreförsörjningsstöd?
fr · H5111477 · 2018-06-12 00:00:00 — Fråga 2017/18:1477 Gemensamma polisstationer i gränsområdena av (M) till Justitie- och inrikesminister (S) biföll propositionen Nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater. Den nya lagen trädde i kraft och innebär bland annat ett utökat samarbete mellan nordisk polis. Den nya lagen är viktig för de län som har en gemensam gräns mot och , särskilt eftersom polisnärvaron i dessa län inte sällan är låg. Något som dock inte berörs i propositionen är förutsättningar för samgruppering på gränsen i form av gemensamma polisstationer. kommun i västra och Eidskogs kommun i Hedmarks fylke har gemensamt erbjudit svensk och norsk polis lokaler för att etablera en gemensam polisstation vid i . Stora delar av brottsligheten i detta område är nämligen gränsöverskridande. En gemensam polisstation skulle kunna underlätta det operativa samarbetet, främja informationsutbyte och förenkla möjligheterna för bland annat sampatrullering. Senast jag ställde en fråga till justitie- och inrikesminister om huruvida han avsåg att vidta några åtgärder för att möjliggöra gemensamma polisstationer i gränsområdena svarade han att han skulle gå vidare i avtalsförhandlingarna med de nordiska länderna för att möjliggöra sådana polisstationer. förstärktes det nordiska polissamarbetet genom en avsiktsförklaring som de nordiska justitieministrarna skrev under. Enligt regeringens hemsida skapar avsiktsförklaringen förutsättningar för att till exempel kunna bedriva operativt polisarbete på varandras territorium i större utsträckning jämfört med . Exempelvis ska närmaste polispatrull kunna ingripa mot ett pågående brott även om det innebär att det sker i ett annat nordiskt land än polispatrullens hemland. Med anledning av ovanstående vill jag fråga justitie- och inrikesminister : Avser ministern att vidta ytterligare åtgärder för att möjliggöra samgruppering av polisstationer med norsk eller finsk polis i gränsområdena?
fr · H5111478 · 2018-06-12 00:00:00 — Fråga 2017/18:1478 FN:s arbete för återvändande av flyktingar av (SD) till Utrikesminister (S) beordrade utrikesminister en frysning av förnyelse av uppehållstillstånd för FN-personalen vid UNHCR. Skälet till detta drastiska beslut var att man ansåg att FN inte gjorde tillräckligt för att uppmuntra syriska flyktingar att återvända hem när de områden de flytt ifrån nu inte längre anses vara farliga områden. Tvärtom menar ministern att FN-personalen verkar för att flyktingarna inte ska återvända hem. har tagit ett enormt ansvar sedan kriget i startade, och uppemot en fjärdedel av nuvarande invånare är flyktingar. Libaneserna har tydligt deklarerat att detta är ett åtagande de valt att ta då syrierna ses som ett broderfolk, men att de bör återvända så snart det finns en möjlighet. Det enorma mottagandet har naturligtvis inneburit stora påfrestningar eftersom infrastrukturen i landet inte är till för så många människor och då det av förklarliga skäl nu finns ett ökat behov av exempelvis förnödenheter, vilket också tär på ekonomin. Det stora antalet syrier har således också inneburit stora demografiska förändringar, vilket oroat flera makthavare i som minns de tidigare slitningar som funnits mellan olika etniska, kulturella och religiösa grupper. Att FN får det svårare att få uppehållstillstånd i konfliktzoners närområde kan leda till enorma problem. Det ligger därför i allas intresse att verka för att FN har ett gott rykte i hela världen och får tillgång till områden där FN:s stöd behövs som mest. Det är likaså viktigt att de länder som drabbats av krig, naturkatastrofer eller konflikter får en möjlighet att resa sig igen när faran är över, varför det är fullt naturligt att de som en gång flytt får en möjlighet att återvända för att bygga upp sitt hemland igen. Detta gäller inte bara i och omkring utan även i andra delar av världen. Med anledning av detta vill jag fråga utrikesminister : Avser ministern att inom ramen för samarbetet i FN verka för att få flyktingar att återvända till sina hem när det anses vara säkert, och vad avser hon i sådana fall att göra för att fler ska göra detta?
fr · H5111479 · 2018-06-12 00:00:00 — Fråga 2017/18:1479 Nolltolerans mot stölder av (M) till Justitie- och inrikesminister (S) På många ställen runt om i utgör stölder i butiker ett stort problem. En sådan plats är i kommun som ligger nära mot . Shoppingcentret har utsatts för omfattande stölder, och gärningsmännen har i flera fall kunnat knytas till utländska stöldligor. I vissa fall har dessa gärningsmän dock valt att begå återupprepade stölder för små belopp eftersom dessa inte alltid lagförs. tillämpar en praxis som innebär att det som stjäls till ett värde inte lagförs. I praktiken är det alltså nästan riskfritt för någon att gå in i en butik och stjäla varor till ett lägre värde än så. praxis skickar fel signaler från staten till näringsidkare runt om i landet. Det är inte rimligt att stölder inte lagförs oavsett vad det är som stjäls och värdet på stöldgodset. Rättssystemet måste värna näringsfriheten och skydda näringslivet i de utsatta områdena. Därför bör det råda nolltolerans mot alla former av stölder oavsett belopp. Vi kan inte tillåta att kriminalitet och otrygghet blir en konkurrensnackdel för handlare i brottsbelastade områden. Med anledning av ovanstående vill jag fråga justitie- och inrikesminister : Avser ministern att vidta några åtgärder för att nolltolerans ska råda för alla stölder oavsett belopp?
fr · H5111480 · 2018-06-12 00:00:00 — Fråga 2017/18:1480 Vargjakt av (M) till Miljöminister (MP) Om vi ska ha en vargstam i , vilket riksdag har beslutat om, är det viktigt att vi har en rovdjurspolitik som har en folklig acceptans och ett brett stöd, även utanför och framför allt i de län som berörs av frågan. riksdag har fattat ett tydligt beslut rörande varg. Målet för vargstammen när det gäller populationen i är 170–270 vargar. har beslutat att det inte blir någon vargjakt den kommande vintern. Enligt den senaste inventeringen finns det över 300 vargar i . Med anledning av detta vill jag fråga miljöminister : Vad avser ministern att vidta för åtgärder så att intentioner om antalet vargar i följs i och med att det nuvarande antalet vargar är över 300 individer och vargjakten för kommande vinter uteblir?
fr · H5111481 · 2018-06-12 00:00:00 — Fråga 2017/18:1481 Höjd cybersäkerhet för aktörer som bedriver samhällsviktig verksamhet av (M) till Justitie- och inrikesminister (S) () har i nära samverkan med andra aktörer och på uppdrag av regeringen utvecklat ett tekniskt detekterings- och varningssystem (TDV) som syftar till att stärka cybersäkerheten hos de aktörer som bedriver den mest säkerhetskänsliga verksamheten i . Enligt FRA:s årsredovisning 2016 kan TDV jämföras med ett avancerat antivirusprogram. Systemet är tänkt att användas av verksamheter som är mest kritiska ur ett nationellt säkerhetsperspektiv, och TDV har successivt byggts ut . Hoten och riskerna mot cybersäkerhet ökar dock snabbt, varför det finns starka skäl att kontinuerligt höja cybersäkerheten hos allt fler myndigheter och aktörer. Arbetet med att upprätta ett totalförsvar påverkar naturligtvis hela samhället, men ett speciellt stort ansvar vilar på de 47 civila bevakningsmyndigheter inom totalförsvaret och 290 kommuner. Dessa aktörer kommer också att behöva stärka sin cybersäkerhet. Många av dessa aktörer står under tillsyn av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Med anledning av ovanstående vill jag fråga justitie- och inrikesminister : Är ministern och regeringen villig att utöka antalet aktörer som kan få tillgång till TDV så att även myndigheter och aktörer som är verksamma inom samhällsviktig verksamhet kan få tillgång till systemet?