frs · H5121336 · 2018-05-30 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:1336 av (M) Ansvarsfördelningen mellan Försvarsmakten och har frågat mig hur jag ser på relationen och ansvarsfördel-ningen mellan och Försvarsmakten beträffande den senare myndighetens budgetramar. Den borgliga regeringen initierade 2012 en reform av försvarslogistiken som innebar en stor förändring av ansvarsförhållandena mellan de två myndigheterna och där närmare 1 500 personer fördes över från Försvarsmakten till . Denna modell visade sig inte vara ändamålsenlig utifrån operativa krav samt att det fanns skäl utifrån budgetlagen att justera ansvarsfördelningen för anslag och anslagsposter. Reformen tog sin utgångs-punkt i betänkande Forskning och utveckling samt försvarslogistik – i det reformerade försvaret (SOU 2011:36). Utredningens förslag genomfördes till del, men inte fullt ut. Resultatet blev en fragmentisering av logistikverksamheten och en i allt väsentligt oförändrad finansiell styrning av materiel- och logistikförsörjningen. Sammantaget resulterade inte reformen i avsedda besparingar och regeringen har i otillräcklig utsträckning kunnat styra och följa upp investeringar i försvarsmateriel. Detta föranledde nuvarande regering att tillsätta utredningar för att återigen analysera försvarslogistiken och ansvarsförhållandena mellan Försvarsmakten och . I budgetpropositionen redovisade regeringen inriktningen för materiel- och logistikförsörjningen. Försvarsmakten övertar ansvaret för den verksamhet som bedrivs inom verksamhetsområdet förråd, service och verkstäder. Försvarsmakten övertar även ansvaret för att driftstyra myndighetens materiel. Försvarsmakten övertar vidare ansvaret för upphandling av varor och tjänster inom logistikförsörjningen. gav regeringen och i uppdrag att redovisa kompletterande budgetunderlag. Vid framtagandet av underlagen ska myndigheterna utgå ifrån att även ansvaret för vidmakthållandet av materiel överförs till Försvarsmakten. Sammantaget innebär reformen att Försvarsmakten får ansvaret för all materiel i användning, från förråd till förband, inklusive upphandling av varor och tjänster för drift och underhåll m.m. Försvarsmakten ska även kunna överta ansvaret för upphandling av vissa beredskapsvaror. kommer även fortsättningsvis ansvara för upphandling och anskaffning av nya materielsystem. I allt väsentligt överensstämmer denna inriktning med bedömningarna i betänkandet Logistik för högre försvarsberedskap (SOU 2016:88), som lämnades till regeringen . För att hantera riskerna med reformen vad avser bland annat kompetensförsörjning, kostnadskontroll och statens agerande som kravställare och upphandlare gentemot leverantörsmarknaden, har Försvarsmakten och fått i uppdrag att gemensamt ta fram en åtgärdsplan. Regeringen tydliggör i uppdragen vidare att reformen ska genomföras på ett sådant sätt att statens förutsättningar för kostnadseffektiva upphandlingar inte åsidosätts. Åtgärdsplanen ska hantera risker vad gäller: den praktiska uppgiftsfördelningen mellan Försvarsmakten och , kostnadskontroll, användbarhet och tillgänglighet ur ett systemcykelperspektiv, försörjningen av kompetens inom Försvarsmakten och , samt tydlighet och förutsägbarhet i statens agerande som kravställare och upphandlare gentemot leverantörsmarknaden. Den här reformen innebär – tillsammans med tidigare genomförda förändringar av besluts- och planeringsprocessen för materielinvesteringar – tydliggjorda ansvarsförhållandena, större transparens och tydlighet, en bättre följsamhet mot budgetregelverket och en stärkt operativ förmåga.