ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · H512711 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:711 av (M) Betydelsen av konsekvensanalyser har frågat mig om regeringen avser att delge konsekvensanalyser om det skärpta amorteringskravet, och om regeringen kommer att agera på ett liknande sätt ? Jag har i flera sammanhang redogjort för regeringens och beräkningar av det skärpta amorteringskravets förväntade effekter, bl.a. i svar på fråga 2017/18:492 av (M) Amorteringskravet och bostadsmarknaden. , som är den ansvariga myndigheten för makrotillsyn, har offentliggjort sin konsekvensanalys. Genom breda politiska överenskommelser har vi tagit fram ett ramverk för beslutsfattande avseende makrotillsynsverktyg. Makrotillsyn är ett nytt område som står under utveckling. Vi välkomnar därför av hur makrotillsyn har bedrivits och hur berörda myndigheter har samverkat. Regeringen ska i en skrivelse till återkomma avseende de iakttagelser och rekommendationer som redovisat i sin rapport. Huruvida regeringen framöver ska, som rekommenderar, tillhandahålla underlag för sitt ställningstagande vid ett beslut om medgivande är en fråga som är värd att diskutera och reflektera över. Det finns inga krav på en sådan redovisning, men en fylligare motivering skulle kunna bidra till ökad transparens vilket vore positivt.
frs · H512712 · 2018-02-12 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:712 av (M) Dåligt skötta vintervägar har frågat mig om jag avser att lyssna på yrkestrafiken och ta initiativ till att se över standardklasser och tillämpningen av snöröjningen och halkbekämpningen på våra vintervägar. Att vinterväghållningen av våra vägar fungerar är viktigt. Det har stor betydelse för både framkomlighet och trafiksäkerhet. Det finns därför framtagna krav på hur vägarna ska skötas, såväl sommar- som . Kraven varierar beroende på typ av väg och trafikmängd. Det finns också speciella krav som tillämpas på vissa specifika platser där det krävs mer långtgående åtgärder för att säkerställa framkomligheten. Det kan t.ex. avse extra halkbekämpning i backar med mycket tung trafik. För att ständigt förbättra och utveckla både framkomligheten och vinterväghållningen bedriver såväl regeringen som ett kontinuerligt förbättringsarbete. Bland annat genomförs dialog med branschen för att fånga upp synpunkter. anlitar en tredje part som ska följa upp entreprenörernas arbete och kontrollera att insatser både startar och blir slutförda i rätt tid samt att resultatet blir som avtalat. har också utvecklat nya moderna metoder och arbetssätt för uppföljning, t.ex. så används GPS i fordonen vilket möjliggör att det utförda arbetet kan följas upp på en detaljerad nivå. Det är även viktigt att såväl fordon som förare är förberedda och vidtar de åtgärder som väglaget kräver. Att använda vinterdäck med rätt mönsterdjup är en viktig åtgärd såväl som att planera sin färd efter väderleksförhållanden. har remitterat ett förslag om utökade vinterdäckskrav för tunga fordon för att minska risken för olyckor och blockerande fordon och frågan bereds . Jag har förtroende för att ställer de krav på vinterväghållningen som krävs för att upprätthålla en god framkomlighet och att entreprenörernas utförda arbeten följs upp. Det är viktigt för att säkerställa att utförandet håller en hög kvalitet. Jag kommer att följa frågan i min dialog med såväl branschen som med .
frs · H512713 · 2018-02-13 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:710 Den nya mobillagen och 2017/18:713 Polisens kommunikationsutrustning båda av (M) samt fråga 2017/18:721 Handhållen kommunikationsutrustning i trafiken av (M) har frågat mig om jag avser att på något sätt ta initiativ för att ge dispens till de bussbolag som ännu inte har kunnat byta ut sin kommunikationsutrustning. har vidare frågat justitie- och inrikesministern om han anser att den nya lagen om handhållen mobilutrustning på något sätt begränsat polisens möjligheter att använda sin kommunikationsutrustning i polisbilen, och vilka åtgärder ministern i så fall kommer att vidta. har frågat mig om jag anser att de nya reglerna inte kommer att utgöra ett betydande problem för stora delar av vårt lands yrkeschaufförer. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan som har ställt till justitie- och inrikesministern. Jag väljer att svara på de tre frågorna i ett sammanhang. Att förbättra trafiksäkerheten är prioriterad fråga av regeringen. har antalet omkomna i vägtrafiken mer än halverats. har dock minskningen av antalet omkomna i vägtrafikolyckor stannat av. Regeringen fattade mot den bakgrunden beslut om inriktningsdokumntet Nystart för nollvisionen. Ett av de beslut som regeringen fattat med utgångspunkt i nollvisionens nystart är en ändring i trafikförordningen gällande förares användning av kommunikationsutrustning under färd. gäller att föraren får ägna sig åt aktiviteter som användning av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet. enligt trafikförordningen (1998:1276) får inte förare använda denna utrustning på ett sådant sätt att han eller hon håller den i handen. Förbudet mot att hålla utrustningen i handen gäller utan att det behöver göras en prövning av om användningen påverkat framförandet av fordonet menligt. fattade regeringen beslut om en ändring i trafikförordningen som innebär att den nya regeln inte gäller när ett fordon används i viss tjänsteutövning. Undantaget gäller räddningstjänst, sjuktransport, polisman, vägtransportledare eller någon annan deltagare som ingår i vägtransporten enligt lagen om vägtransportledare och för personal vid när de vidtar en skyddsåtgärd. Vidare undantas – ifall det är frågan om brådskande tjänsteutövning – tulltjänsteman, kustbevakningstjänsteman, läkare, sjuksköterska, barnmorska, personal inom eller i andra jämförliga fall. Undantagen träder i kraft och gäller endast om omständigheterna kräver det och särskild försiktighet iakttas. Eftersom det är viktigt att undvika att förare distraheras av att använda handhållen mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning anser jag att ytterligare undantag endast bör införas om det finns mycket tydliga skäl.
frs · H512714 · 2018-02-13 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:714 av (M) Omlokaliserade myndigheters ansvar att främja regional forskning och utveckling har frågat civilministern om han är villig att verka för att vissa omlokaliserade myndigheterna ska få ett speciellt ansvar för att främja regionala forsknings- och innovationsmiljöer i syfte att ytterligare främja de positiva effekter som kan uppstå vid klusterbildningar. Frågan har överlämnats till mig i egenskap av närings- och innovationsminister. Målet för regeringens förvaltningspolitik är bl.a. en statsförvaltning som är innovativ och samverkande och som därigenom bidrar till utveckling (prop. 2009/10:175). Statlig verksamhet är av olika karaktär och styrningen bör i så hög grad som möjligt vara utformad så att den bäst gynnar syftet med respektive verksamhet. I den svenska förvaltningsmodellen har myndigheterna stor frihet att välja hur de ska fullgöra sina uppgifter. Regeringens tillitsreform syftar bl.a. till att värna denna ordning. Med det sagt delar jag syn att samverkan är central för innovation. Ett väl fungerande innovationssystem består av flera olika typer av aktörer som i samspel utvecklar och kommersialiserar eller på andra sätt nyttiggör nya varor, tjänster och processer. Regeringen har därför till exempel inrättat fem samverkansprogram för att stärka konkurrenskraft genom en långsiktig och fördjupad samverkan mellan näringsliv, universitet, högskolor och offentlig sektor för test och demonstration av komplexa produkter, tjänster och idéer under verkliga förhållanden. Vidare är det regionala innovationsarbetet en förutsättning för innovationsarbetet nationellt, liksom för att stärka regioners förnyelseförmåga och näringslivets konkurrenskraft. Till detta ska statliga myndigheter inom sina verksamhetsområden verka för att målet för den regionala tillväxtpolitiken uppnås. När det är lämpligt ska myndigheterna i sin verksamhet i så stor utsträckning som möjligt ta hänsyn till regionala förutsättningar (förordningen [2017:583] om regionalt tillväxtarbete). Mot bakgrund av detta avser regeringen inte att besluta om speciellt ansvar för specifika myndigheter med anledning av omlokalisering.
frs · H512715 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:715 av (M) Utvärderingar av finansierings- och innovationsmodeller har frågat mig om jag är villig att verka för en utvärdering av de regionala finansierings- och innovationsmodellerna i i syfte att identifiera vilka modeller som är mest framgångsrika. Som anger finansieras forskning och innovation av olika typer av aktörer, på nationell såväl som regional nivå. EU-medel är därtill en allt viktigare finansieringskälla, där projektmedel under vissa förutsättningar kan erhållas både från ramprogrammet för forskning och innovation (Horisont 2020) och strukturfonderna (främst ERUF, Europeiska regionala utvecklingsfonden). I den forskningspolitiska propositionen Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50) står som titeln indikerar samverkan i fokus. Inom regeringens samverkansprogram, som omfattar fem tematiska delprogram, är en övergripande målsättning att åstadkomma tvärsektoriell samverkan och samordning av innovationsinsatser för att finna innovativa lösningar på samhällsutmaningar och därigenom stärka konkurrenskraft. De strategiska innovationsområdena som inrättades genom den forskningspolitiska propositionen 2012 vidareutvecklades i den senaste propositionen för att stärka både och svenska regioners konkurrenskraft, attraktivitet och exportmöjligheter. Universiteten och högskolorna har som huvuduppgift, jämte att bedriva forskning och utbildning, att samverka med det omgivande samhället. Aktörer med regionalt utvecklingsansvar ansvarar för tillväxtarbetet i respektive län. Det regionala tillväxtarbetets utgångspunkt utgörs av respektive läns utvecklingsstrategi, som exempelvis kan inkludera insatser för forskning och innovation samt utveckling av starka miljöer inom dessa områden. Flera regioner har varit framgångsrika i detta arbete, bland annat som lyfter fram som ett exempel i sin fråga där regionen i samarbete med har flera gemensamma projekt och plattformar för forsknings- och innovationssamarbeten med olika sektorer och aktörer. genomför löpande utvärderingar av investeringarna från ERUF i för perioden –2020, bland annat inkluderande regionalfondens roll i det regionala tillväxtarbetet. Därtill har i uppdrag att fram stödja aktörer med regionalt utvecklingsansvar i deras arbete med smart specialisering samt att sprida kunskaper och erfarenheter från detta arbete. organiserar Forum för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft –2020, vilket innebär regelbundna möten mellan regeringen och regionföreträdare på såväl politisk nivå som tjänstemannanivå, vilket ytterligare ger möjligheter till erfarenhetsutbyte och dialog inom exempelvis regionala forsknings- och innovationsfrågor. Regeringen har med andra ord genomfört en rad insatser för att ge berörda regionala aktörer goda förutsättningar för att utveckla starka miljöer inom forskning och innovation. Sammantaget anser jag att befintliga ansvar och insatser på området för att regionala finansierings- och innovationsmodeller kontinuerligt jämförs och utvärderas i tillräcklig utsträckning.
frs · H512716 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:716 av (L) Nationellt forensiskt centrum har frågat mig om regeringen och jag, i syfte att säkerställa rättssäkerheten och att ärenden som exempelvis mängdbrott inte prioriteras ned, kommer att ta nya initiativ för att granska de metoder som Nationellt forensiskt centrum (NFC) använder. Jag delar uppfattning att det är viktigt med en väl fungerande forensisk verksamhet. Frågan om vilka metoder som ska användas vid NFC för att uppnå både kvalitet och effektivitet i den forensiska processen är dock själv bäst lämpad att avgöra. har NFC varit föremål för två externa granskningar. Statskontoret har på regeringens uppdrag undersökt hanteringen av forensiska undersökningar i ärenden med häktade personer och har granskat forensiska organisation. Arbete pågår nu vid myndigheten med att omhänderta rapporternas förslag, och regeringen kommer att få en redovisning av detta i årsredovisning . I syfte att bland annat möjliggöra ett utökat antal anställda vid tilldelade regeringen extra resurser i vårändringsbudgeten . Fortsatta resursökningar till har beslutats och aviserats för åren 2018–2020, vilket också bör komma NFC till del.
frs · H512717 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:717 av (M) Polisens it-forensiska verksamhet har frågat mig om jag är villig att med beaktande av säkerhets- och integritetsaspekter verka för att polisen i ökad omfattning ska kunna köpa in it-forensiska tjänster i syfte att förbättra utredningsresultaten och korta undersökningstiderna. En förutsättning för att ska klara sitt uppdrag att utreda brott med it-relevans är att man har tillgång till teknik och verktyg av olika slag för att komma åt, hantera och analysera nödvändig information i brottsutredningar. Utgångspunkten måste vara att ska ha egen kompetens och en tillräcklig resurs för att utföra nödvändiga it-forensiska undersökningar. Vid behov köper myndigheten, som ett komplement, in tjänster från expertis utanför den egna organisationen. Det är viktigt att har tillräcklig kompetens och beredskap för att utreda it-relaterade brott. Regeringen har i regleringsbrevet begärt en redovisning av vilka åtgärder myndigheten har vidtagit för att säkerställa detta. Redovisningen ska lämnas i årsredovisningen . I syfte att bland annat möjliggöra ett utökat antal anställda vid forensiskt centrum tilldelade regeringen extra resurser i vårändringsbudgeten . Fortsatta resursökningar till har beslutats och aviserats för åren 2018–2020.
frs · H512718 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:718 av (M) Vinsttak inom välfärden har frågat barn-, äldre- och jämställdhetsministern om vilka positiva konsekvenser regeringens förslag om vad kallar ett vinsttak får för kvinnliga företagare. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Regeringen har för avsikt att säkerställa att offentlig finansiering används till just den verksamhet den är avsedd för och på ett sådant sätt att den kommer barn, elever och brukare till godo. En förutsättning för en reell jämställdhet mellan kvinnor och män är att den offentligt finansierade välfärden fungerar väl. Regeringens förslag om att införa ett tillstånd att ta emot offentliga medel innebär att en större andel av de skattemedel som avsätts för välfärden kommer att användas till den avsedda verksamheten. Förslaget väntas därmed gynna kvinnor som konsumenter av välfärdstjänster. Kvinnor använder välfärdstjänster mer än män och kvinnor utgör en större andel av de sysselsatta i välfärden. Att en större andel av den offentliga finansieringen går till den verksamhet som den är avsedd för är positivt även för medarbetarna i välfärdsföretagen. Av de aktörer som förslaget omfattar utgör kvinnor tre fjärdedelar av de anställda. Av de senaste årens rapporter om personaltäthet och löner inom skola och omsorg framgår att privata utförare och fristående skolor generellt har både lägre personaltäthet och erbjuder lägre löner än den offentligt drivna verksamheten. Genom att återinvestera huvuddelen av eventuellt överskott från offentliga medel i verksamheten skapas förutsättningar för att utveckla verksamhetens kvalitet och förbättra villkoren för de som arbetar inom välfärden. Överskottet kan användas till att höja personaltätheten, att öka kontinuiteten samt att förbättra löner och andra villkor för medarbetarna istället för att försvinna till annat, t.ex. utdelning till ägare. Regeringens förslag kommer främst att påverka välfärdsföretagens ägare. Vi vet att kvinnor i jämförelsevis stor utsträckning driver företag i välfärdsbranscher men det finns inte några studier av hur vinsterna från offentligt finansierade välfärdsverksamheter fördelas mellan kvinnor och män. Kvinnor tenderar emellertid att driva företag av mindre storlek än vad män gör. Många av ägarna av de stora bolagen inom välfärden är män. Eftersom ägarna av de privata välfärdsföretagen bl.a. utgörs av riskkapitalbolag och fonder, som i vissa fall är baserade utomlands, finns dock ingen fullständig insyn i hur vinsterna och ägandet i slutändan fördelas mellan kvinnor och män. Regeringen har varit tydlig med att enskilda aktörer fortsatt ska vara en del av välfärden. Genom att säkerställa en god finansiering och minska förekomsten av kortsiktiga vinstintressen inom privat utförd välfärd bedömer regeringen att risken för framtida nedläggningar av verksamheter minskar. I förlängningen kan därmed förutsebarheten i sektorn öka, något som gynnar ägare, medarbetare och brukare, oavsett om de är kvinnor eller män.
frs · H512719 · 2018-02-15 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:719 av (M) Vinstbegränsning i välfärden har frågat närings- och innovationsministern om varför han och regeringen, enligt uppfattning, avser begränsa entreprenörskap och valfrihet i stället för att motverka kvalitetsbristerna i välfärden. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. När beslutet om att tillåta privata företag i välfärden fattades var tanken att valfriheten skulle öka genom att såväl företag som föreningar, kooperativ och andra former av aktörer erbjöd en mångfald av exempelvis pedagogiska metoder och inriktningar inom välfärden. Reformen har inte lett till den stora mångfald i utbudet som var avsikten. Den idéburna sektorn spelar fortfarande en väldigt blygsam roll i välfärden. Den övergripande bilden inom välfärdssektorn är att utvecklingen går mot att stora koncerner står för en allt större andel av marknaden. De nya vinstsyftande aktörerna erbjuder ofta samma tjänster som de offentliga aktörerna. Valfriheten riskerar då att mer handla om ett val mellan olika varumärken och mindre ett val av innehållet i tjänsten. En verklig mångfald innebär enligt regeringen inte bara att det finns ett antal olika aktörer, utan framför allt att brukarna kan välja mellan tjänster med olika innehåll. Regeringen har varit tydlig med att enskilda aktörer även fortsättningsvis ska kunna vara verksamma i välfärden. En mångfald av aktörer inom välfärden kan bidra till ökad innovation och utveckling. De som bedriver seriösa välfärdsverksamheter och som regelmässigt återinvesterar i verksamheten kommer även fortsättningsvis kunna bedriva verksamhet med hög kvalitet. De kvalitetskrav som styr skolväsendet och är omfattande. Trots att utökade krav och kontroller ofta lyfts fram som lösningen på välfärdens problem saknas en samsyn kring vilka ytterligare krav som specifikt avses. Fler och mer detaljerade krav riktade mot professionen riskerar att inskränka handlingsutrymmet utan att kunna garantera att målen nås. För att förbättra förutsättningarna för ökad kvalitet i välfärden har regeringen utöver förslag om krav på tillstånd att ta emot offentlig finansiering beslutat om en lagrådsremiss med förslag om en utökad prövning av ägare och ledning för fristående förskolor och skolor samt för privat utförd socialtjänstverksamhet. Regeringen har också en stor satsning på ökad bemanning i äldreomsorgen, som finansierar ca 5 000 årsarbetare.
frs · H512720 · 2018-02-14 00:00:00 — Svar på fråga 2017/18:720 av (M) Skolors lokalkostnader har frågat mig varför regeringen i sina förändringar av bland annat skolförordningen inte förtydligat att även det omvända förhållandet kan gälla, det vill säga att även fristående skolor kan få en högre ersättning om dessa har betydligt högre lokalkostnader än kommunens lokalkostnader för sina egna skolor, så att principen om lika villkor mellan kommunala och fristående skolor säkerställs? Frågan är föranledd av att regeringen beslutat att förtydliga bidragsbestämmelserna i skolförordningen och gymnasieförordningen om ersättning till enskilda huvudmän för lokalkostnader. Grundregeln är att ersättningen för lokalkostnader ska motsvara hemkommunens genomsnittliga lokalkostnader per barn eller elev i motsvarande verksamhet. Men om det finns särskilda skäl, ska ersättningen för lokalkostnader i stället högst motsvara den enskilde huvudmannens faktiska kostnader i de fall då en jämförelse med hemkommunens genomsnittliga lokalkostnad blir uppenbart orimlig, förutsatt att den enskilde huvudmannens lokalkostnad är skälig i förhållande till verksamhetens omfattning och inriktning. Det har funnits oklarheter om hur bestämmelserna om ersättning för lokalkostnader enligt faktiskt kostnad ska tillämpas. Som framgår av det pressmeddelande som hänvisar till, så leder det ökande antalet barn och elever i till ökade lokalkostnader för skolan. För att kommunerna inte ska behöva betala oskäligt höga ersättningar till fristående huvudmän, som inte har lika höga kostnader för sina lokaler som kommunen har till följd av nybyggnation eller renovering, så har bestämmelserna nu förtydligats. Förtydligandet innebär att det i förordningarna lyfts in exempel på när det kan finnas sådana särskilda skäl som gör att ersättningen för lokalkostnader i stället för att ges enligt genomsnittskostnad högst ska motsvara den enskilde huvudmannens faktiska kostnader om dessa är skäliga (14 kap. 6 § skolförordningen [2011:185] och i 13 kap. 5 § gymnasieförordningen [2010:2039]). Exemplen är hämtade från förarbetena till bidragsbestämmelserna, dvs. från propositionen Offentliga bidrag på lika villkor (prop. 2008/09:171) och propositionen Bidragsvillkor för fristående verksamheter (prop. 2009/10:157). Regeringen har inte tillfört några nya exempel på när ersättning kan ges enligt den enskilda huvudmannens faktiska kostnader, utöver de som ges i de ovan nämnda förarbetena . Av exemplen framgår att de är tillämpliga såväl om den enskilde huvudmannens lokalkostnader är betydligt högre än kommunens och vice versa, förutsatt att den enskilde huvudmannens lokalkostnader är skäliga. Således innebär förordningsändringarna inte på något sätt att principen om lika villkor mellan kommunala och fristående skolor frånträtts eller försvagats, tvärtom har den i stället förtydligats.