prot · H50972 · 2018-02-14 00:00:00 — Också ett liberalt parti är berett att kanske offra jobb i för att reta kineserna, så att säga. Jag tycker att det är en svår målkonflikt, och jag har själv egentligen inget svar på detta. Men det tål att diskutera och tänka kring. 104 (L) replik: Jag kan ta upp ytterligare ett exempel ur Liberalernas riksdagshistoria, under de år jag själv har suttit här, då vi verkligen var klara och tydliga. Det var en del krafter i denna riksdag, bland annat ett stort alliansparti och ett av de stora partierna i den nuvarande regeringen, som tyckte att det vapenembargo som EU hade gentemot kanske skulle luckras upp lite grann. Vi gick, tillsammans med andra oppositionspartier, på olika sätt ut väldigt hårt för att markera att det var oacceptabelt. måste man verkligen sätta ned foten. Det gäller framför allt i frågor som till exempel rör vapenexport. Sedan tror jag att det är så här: Ska kineserna få frihet kan man inte stänga all handel. Det är viktigt att bygga upp en medveten medelklass och att ha stora kontaktytor. I alla länder finns det nämligen människor som vill ha demokrati, och det blir aldrig demokrati utan demokrater. De ska känna ett fullt stöd. 105 (C) replik: Ni är kanske förvånade över att jag begär replik på anförande. Det är en kollega i utrikesutskottet. Vi har kämpat tillsammans för bistånd på av bni. Vi har stått upp tillsammans för SRHR-frågor, mänskliga rättigheter, demokrati och så vidare. Jag är glad för den multilaterala signalen från . Jag håller med om det. Klimatagendan är jätteviktig – det hade jag tänkt nämna. har också ett EU-engagemang som är tydligt. Jag är glad för ett väldigt gott samarbete och för väldigt många goda skratt . Eftersom detta är den sista utrikespolitiska debatt som deltar i och eftersom det är tycker jag att det finns skäl, fru talman, att understryka att inte bara står för hjärna utan också för väldigt mycket hjärta. Hon har funnits med och har haft ett stort engagemang för många människor. Det vill jag tacka henne för, och jag vill önska henne varmt lycka till. 106 (L) replik: Jag blir alldeles rörd. Tack så väldigt mycket, , för de otroligt vackra och snälla orden – det har varit väldigt fint att kampera ihop med dig och alla andra i utskottet. Jag tycker att vi oavsett partifärg har haft en stor respekt för varandra, även om det ibland har varit väldigt tuffa politiska debatter. Det har ändå varit speciellt roligt att få sitta mellan från och från . Vi har hållit ihop speciellt . Min tunga kommer inte att vissna. Jag kommer att syssla med någonting som ni säkerligen kommer att få höra mer om längre fram. ((C): Lycka till!) 107 (KD): Länge var vår värld delad. Spänningen mellan två maktcentrum skapade en tydlig uppdelning mellan frihet och förtryck. När föll trodde vi att det var början på något nytt: en ny historia om fred och frihet. Under och hölls det tyska folket delat. har det förenade varit utan muren än den höll systrar från bröder. Det kan vara lätt att bortse från eller glömma skälen till att restes. Men jag tror att vi måste påminna oss om dem för att förstå vår samtid. Från det att den tyska demokratiska republiken, som den kommunistiska staten formellt kallades, bildades och fram till årsslutet övergav närmare 3 miljoner människor DDR för friheten i . Bland dem som flydde innan upprättades var hälften under . Även lever människor i förtryck. Även möter vi ungdomar i som flytt för en bättre framtid. Även har vi stater som kallar sig för något men är dess motsats. Och även behövs länder som står upp för dem som lever i en diktatur. Bokförläggaren och den svenske medborgaren har än en gång frihetsberövats i , mitt framför ögonen på två svenska diplomater. Detta visar på totala respektlöshet för om konsulära förbindelser. Det visar också att denna stora nation inte respekterar vårt land. Detta är viktigt att ha med sig, särskilt eftersom tar allt större plats i världen, också i . Allt fler länder uppvaktas med erbjudanden om satsningar på hamnar, järnvägar, broar och vägar. Men bakom den nya sidenvägen finns en agenda. I kom det planerade djuphamnsbygget i att aktualisera frågan om hur bör förhålla sig till ekonomiska expansion och utrikespolitiska ambitioner. är ett litet och exportberoende land. Ett gott samarbete med är önskvärt. Men kan inte acceptera ett annat lands respektlösa bemötande av våra medborgares mänskliga rättigheter. Lika lite kan regeringen tillåtas ha en naiv syn på utländska investeringar och inte inse hur det påverkar vår egen säkerhetspolitik. Hur är det ens möjligt för regeringen att nämna kommunalt självstyre i frågor som rör rikets säkerhet? är borta, men spänningarna mellan öst och väst är tillbaka. måste förstå allvaret i det som sker. Vi har fått se hur dragit sig undan och frånsagt sig det ansvar världen vant sig vid. Något tomrum har dock inte uppstått. , , och med andra stater har i stället tagit tillfället i akt att flytta sina positioner. I detta skede är det viktigt att EU kliver fram och tar en mer ledande roll. För fem decennier sedan talade den store efterkrigspolitikern om EU:s framtid. Han sa: Den politiska unionen bör resultera i att en samordnad utrikespolitik utvecklas för det fria och att den amerikanska partnern inom den euroatlantiska alliansen avlastas genom ökade formering. Detta är fortfarande ett högaktuellt budskap. Det behövs en fungerande allians mellan de krafter som tror på frihet, demokrati och varje människas unika och okränkbara värde. Världen behöver ett starkt . måste ta sitt ansvar. I vårt närområde ser vi hur mänskliga fri‑ och rättigheter kränks. Krigshandlingar tillåts ske i , från oss, och på har konflikterna åter blossat upp. Antingen exporterar vi stabilitet eller så importerar vi instabilitet, sa utvidgningskommissionär när strategi för västra presenterades. Svaret på dessa utmaningar är ett starkare EU – ett enat politiskt ledarskap med en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik värd namnet. Svaret på EU:s utmaningar är inte en social pelare, där föräldraförsäkring och minimilöner ska regleras på EU-nivå. Med den arabiska våren tändes frihetens låga i . flämtar lågan allt svagare. Det är positivt att öppnade en ambassad i , men vad hände sedan? och EU måste kraftsamla för att ska bli demokratins skyltfönster. måste få en egen förebild. har förändrats i grunden. De som tidigare talade om ”” förstår att det kan talas om en konflikt framför alla andra. Ändå har förts in i FN:s enformiga talkör som ensidigt och ständigt fördömer . nya FN-ambassadör har haft modet att ruska om ett alltför slutet FN-system. måste bistå i försöket att genomlufta världssamfundet och alla dess institutioner, inte för att skapa tvister och motsättningar utan för att gjuta nytt liv i världsorganisationen. Något är fel, fru talman, när vi har ett säkerhetsråd som inte klarade av att förhindra Islamiska statens folkmord på yazidier och kristna i . Något är fel när ett råd för mänskliga rättigheter styrs av stater som , och . Kriget i är en skam. Det är ett misslyckande för världssamfundet när mer än 20 miljoner svälter i och när 17 av 28 miljoner invånare i det krigsdrabbade befinner sig i akut hungersnöd. Vi har bara ett FN, och ska det få trovärdighet måste FN få uppleva en renässans! Länge levde vi i skuggan av hotet om kärnvapenkrig. har vi genom vapenskramlet från åter kastats in i detta mörker. Här kan använda våra kanaler till . Diplomatin får aldrig reduceras till ett underskattat verktyg. Lika lite får våra förbindelser enbart vara av den karaktären att vi bara söker dialog där det finns ett ömsesidigt intresse. Det är just där den gemensamma synen på mänskliga fri- och rättigheter saknas som vi ska tala. Där förtrycket är totalt ska vi stå upp för frihet och demokrati. Våra utrikespolitiska gärningar handlar ytterst om att se till människors liv. Livet efter blev inte en ny historia. Det blev bara ett nytt kapitel. Det är vi, fru talman, som avgör om berättelsen ska upprepas. Jag vill avsluta med att från denna talarstol rikta ett stort tack till , som gör sin sista utrikespolitiska debatt i kammaren. Ett stort tack för att du har satt frågor om mänskliga rättigheter på agendan under en väldigt ! Det kommer att bli tråkigare här utan dig, men jag ser fram emot att följa din fortsatta kamp för mänskliga rättigheter och demokrati, för den kampen är jag helt övertygad om kommer att bestå, och den behövs. 108 (MP) replik: Tack, , för ett vittfamnande och intressant anförande! Det finns ju ett intressant spänningsförhållande mellan ekonomisk makt och politisk makt i världen. Den ansedda biståndsorganisationen kommer regelbundet med rapporter om hur vi får en alltmer koncentrerad ekonomisk makt, där några tiotal män – det är ju i stort sett bara män – äger lika mycket som den fattigaste hälften av mänskligheten, alltså 3,7 miljarder människor. Den ekonomiska makten omsätts ofta i politisk makt, vilket är fallet med till exempel Kochbröderna i , verksamma inom fossilnäringarna, och Putinnära oligarker i , för övrigt också ofta verksamma inom fossilnäringarna. Det är klart att en fortgående ekonomisk maktkoncentration påverkar ländernas klimatpolitik och får alla möjliga negativa konsekvenser för demokratin. Det skulle vara intressant att höra utveckla tankar om hur vi kan få en verklig marknadsekonomi i världen med en mycket mer spridd makt än åt det håll den går . 109 (KD) replik: Tack, , för din utläggning och fråga! Det krävs att föra det resonemanget, och jag ser fram emot att göra det framöver. Det som vi har pratat om, och som har varit lite typiskt för den här debatten, handlar om öppenhet mellan länder – multilateralism och samverkan inom olika internationella organ. Jag tror att det är med öppenhet och frihandelsavtal, som vi också var inne på i vårt tidigare replikskifte, som människor reser sig ur fattigdom, där människor har möjlighet att utveckla sig ekonomiskt. Därför tror jag att just handelsavtal mellan världens länder är ett sådant verktyg. 110 (MP) replik: Det vill till att frihandelsavtal befrämjar fri handel och inte – som världshandeln i stor utsträckning gör – domineras av något tusental, kanske 2 000, stora multinationella koncerner. av världshandeln är faktiskt inte handel mellan olika företag utan koncernintern handel mellan olika avdelningar av jätteföretagen. Det är oerhört viktigt att få ett mer spritt ägande och spritt företagande. Där kommer kampen mot skatteparadisen, där så oerhört mycket av pengarna finns, in. Det vore fint om kunde säga några ord om hur vi bättre än bekämpar skatteparadisen. 111 (KD) replik: Det är klart att handeln ska vara fri och att den ska ske med rättvisa spelregler. Där håller jag med om att det är en lång väg att gå, särskilt när det gäller att motverka skatteflykt – vilket jag förstår att syftar på. Det går inte att ha den här diskussionen utan att prata om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Vi måste se att länders regimer har ett ansvar att se till att välstånd och handel kommer befolkningen till del. Det är svårt att hålla det ena från det andra – allting hänger ihop. tar upp viktiga frågor. 112 (S): Ärade ledamöter och åhörare! Säkerhetspolitiken är i fokus i en stor del av den utrikespolitiska debatten. Det säger naturligtvis en hel del om vår samtid och en del om det geografiska läget för vårt . är en del av en komplicerad värld och ligger också i ett komplicerat närområde. Det är ett närområde där olika länder har olika historia och olika traditioner. Utifrån det har varje land gjort olika vägval i sitt förhållande till Nato. Efter valde och att vara med och bilda Nato. Efter och öststatskommunismens fall valde , , och att söka medlemskap, och fick också medlemskap, i Nato. och , fru talman, har valt en annan väg, nämligen att vara militärt alliansfria. har vi byggt det närmaste samarbetet som några enskilda länder och icke-Natomedlemmar har med just Nato. Det nära samarbetet med Nato som och har kompletterar dessutom med en rad avtal med olika länder om militärt samarbete, det som i debatten ofta omnämns som bilaterala avtal. Säkerhetshoten mot och vilket annat modernt land som helst i vår del av världen är inte enbart militära. De är betydligt fler och mer komplicerade än så. Det handlar om bland annat naturkatastrofhot, it-intrångshot, terroristhot och risken för haverier i infrastrukturen. När vi ställs inför den breda bilden av säkerhetshoten mot vårt samhälle och mot vårt land måste svaren på hur de ska hanteras vara mycket bredare än att bara inskränkas till att handla om ett ja eller ett nej till Natomedlemskap. säkerhetspolitik ska vara långsiktig – mycket långsiktig. Det går inte att gå med i Nato för en mandatperiod eller två och sedan lämna Nato om man inte är nöjd. ska i den komplicerade värld och det komplicerade närområde vi befinner oss i hållas tryggt och säkert – , och . Det gör vi bäst genom att ha många olika samarbeten och alternativ, inte genom att satsa på Natomedlemskap som vårt enda kort. 113 (C) replik: Jag begärde ordet därför att jag tänkte att jag möjligen från kan få ett svar på när han förväntar sig att andra ska komma till vår hjälp. Vilka förväntar sig ska komma? Vad är det som gör det så svårt att förvänta sig att få garantier på att någon kommer om det värsta skulle hända? 114 (S) replik: På sätt och vis är det en omöjlig fråga som ställer, och är det naturligtvis en mycket relevant fråga. Den är omöjlig därför att den innebär en spekulation i ett skeende som ingen av oss vill se, vare sig jag, eller sannolikt någon annan här inne i kammaren. måste vi fundera över hur vi ska vara beredda om det värsta händer. Jag tror att det viktigaste vi kan göra är att ha många olika samarbeten och kontakter med andra länder och organisationer för att därigenom ha valmöjligheter och handlingsmöjligheter om det värsta ändå skulle inträffa. Vi måste vara väl medvetna om att de hot som finns runt omkring oss inte är enbart militära hot, utan det finns många andra hot, precis som jag nämnde i mitt anförande, som vi också måste ha en beredskap för. 115 (C) replik: Vilka valmöjligheter ser framför sig när – president – ringer och säger till att nu gör ni så här, annars vet ni vad som kan hända? De små länderna är särskilt utsatta. Det är därför , till skillnad från vad som framgick av inlägg, är tydligt med att man har en option. Kan tänka sig att ha en option, som ? Vi är ensamma i vår nordiska miljö om att stå helt utan allt. Vad gör för fel? Vad gör för fel? Vad gör för fel? Vad ser de för någonting som kan hända som inte ser? 116 (S) replik: Precis som jag sa i mitt anförande har olika länder olika historia och olika traditioner. Vi har också olika geografiska lägen. Jag tycker att det är ganska självklart att formulerar sin säkerhetspolitiska linje och sitt förhållande till Nato på det sätt som man gör. har en anledning att göra det, nämligen sin omedelbara gräns till . Det läget har inte . har ett annat läge, en annan historia och en annan tradition. Jag vill återkomma till det som tog upp i sin första fråga, som syftade på Nato och de försvarsgarantier som finns där. De är som jag ser det ett hinder för att gå med, för de fungerar inte med vår tradition av beslutsfattande. ska inte automatiken övervärderas. Det är inte alldeles självklart att Nato kommer till undsättning. 117 (M): I utrikespolitiken arbetar mest med samsyn och konsensus. är den dag då vi är mest osams. Särskilt eftersom det är mandatperiodens sista debatt så här ett valår kan tonen vara lite extra hård. Det är lätt att bara bryta samman när vi ser omvärlden som den ser ut just . Mycket går åt rätt håll, men det är inte ont om hot. Våra värderingar om öppenhet, demokrati och mänskliga rättigheter ifrågasätts. Klimatförändringar driver kriser. Demokratiska och multilaterala lösningar utmanas. Utrymmet för det civila samhället krymper. SRHR-frågor prioriteras ned. Gränsen mellan krig och fred är flytande. Konflikterna blir färre men värre och pågår . De humanitära kriserna, där vi tillsammans måste hindra död och lindra nöd, måste prioriteras. Men det går inte att tappa farten i det långsiktiga utvecklingsbiståndet, som fungerar mycket förebyggande och har direkt effekt på världens säkerhetssituation. Resurserna är begränsade, effektiviteten är svår att mäta och politiken måste prioritera. Vad är egentligen viktigast? Det är inte så enkelt. De globala hållbarhetsmålen är ändå något vi har att hålla oss i, en struktur för att få samsyn i världen om allt som är fel. Men inget sker om det inte sker i länderna. Det är där ägarskapet och makten finns även om debatterna hålls i i . FN‑systemet behöver förbättras och utvecklas och bli mer effektivt och relevant för vår tid. Här har nuvarande regering möjligen inte levererat. Regeringens delegation för Agenda 2030 har havererat. Ordföranden har lämnat sin post. De handlingsplaner från varje departement för politiken för global utveckling och hållbarhetsmålen i Agenda som vi för fick läsa på UD, de finns inte som upprättade handlingar. Det är svårt för att granska regeringens arbete när papper vi har läst och hållit i handen sedan inte formellt finns. Jag förstår i och för sig varför de inte kommuniceras. Men det här är inte första gången. Vi har i medierna läst om parallella system för informationshantering. Vi upplever brister i transparensen, ingen vidare förankring och mörkande av rapporter. Det imponerar inte. Dessutom har myndigheten politiserats genom att en toppsocialdemokrat utnämnts till generaldirektör. Hon gick direkt från rollen som folkvald riksdagsledamot i utrikesutskottet till att bli en förmodat opolitisk tjänsteman. Men i realiteten blev det en extra biståndsminister och en överrock för . Det måste bli ett slut på Socialdemokraternas maktfullkomlighet och dåliga hantering av utrikes‑ och säkerhetspolitiken. Det är lätt att tycka att regeringen gör för lite och . Politikens innehåll borde vara bättre. Socialdemokraterna svajar i säkerhetspolitiken medan driver sin linje, så som den ser ut, och regeringsunderlaget har mält ut sig genom att tillsammans med SD både vilja gå ur EU och vara emot Nato. Det är mer retorik än praktik från nuvarande regering. Politikens innehåll är nog mest fokuserat på att rimligt hålla fast vid den svenska linjen – med vissa avsteg. Politiken brister i transparens, och den brister verkligen i förankring. Ointresset för biståndsfrågorna från den kombinerade klimat‑ och biståndsministern imponerar inte heller. Alliansen har stor samsyn. Vi är enade om EU. Vi är enade om Nato. Vi står upp för frihandeln. Vi står upp för det som länge har stått för: fokus på mänskliga rättigheter, öppenhet, transparens, SRHR – sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter – och det civila samhället. Vi arbetar för goda relationer med närområdet och , och vi är ense i vårt förhållningssätt till . Och vi gillar att samarbeta med varandra. Det har på olika sätt varit en väldigt kärleksfull debatt här . Jag vill tacka er för allt fint samarbete, från , från Liberalerna – som gör sin sista debatt ; det är väldigt tråkigt – och från ! Jag uppskattar vårt samarbete väldigt mycket. Sammanfattningsvis: kan så mycket bättre. Det är möjligen sant att ingen vinner val på utrikespolitiken, men det går att förlora val på att inte sköta den ordentligt. Den ryska aggressionen i vårt närområde och den illegala annekteringen av påverkar vår säkerhetspolitik. var pådrivande för att EU skulle införa sanktioner. De infördes också stegvis 2014−2015. Sanktioner är trubbiga, men sanktionspolitiken har varit framgångsrik i att EU har hållit ihop. Men vi kan göra mer. kan driva på för att sanktionerna ska utvidgas så att personer som kränker mänskliga rättigheter, som förföljer, torterar och dödar demokrati‑ och civilsamhällesaktivister och som lever på korruption kan bli föremål för ytterligare sanktioner. Då krävs ny lagstiftning, och bra sådan lagstiftning finns redan i flera länder. Jag tror att skulle kunna vara redo för en Magnitskijlag och att det går att finna bred samsyn om detta. 118 (SD) replik: har visat prov på att man saknar säkerhetspolitisk analysförmåga. Jag kan konstatera att jag redan som 23-åring, när jag 1999 skrev och författade ungdomsförbundets försvarspolitiska avsnitt, hade bättre analysförmåga än vad hade i . Jag varnade redan då för utvecklingen i – att den även om den då såg bra ut snabbt kunde förändras. fick jag rätt. Inte ens då vaknade . sa Försvarsberedningens ordförande: ”Det föreligger inget hot mot och vi ser heller inga avsikter till att något sådant ska utvecklas.” Den moderata försvarsministern sa 2014 på att ett väpnat militärt angrepp var osannolikt och att den säkerhetspolitiska situationen i är mer stabil än . Jag undrar därför: Vilka analyser gör ? Kommer spänningen att öka eller minska med ett svenskt medlemskap i ? 119 (M) replik: Tack för frågan, ! Vi är övertygade om att är ett suveränt land som fattar sina egna beslut när det gäller säkerhetspolitiska vägval. Vi ska naturligtvis inte påverkas av någon sorts påstådd hotbild från i fråga om huruvida vi ska gå med i Nato eller inte. Vi fattar våra egna beslut. Vi kan inte vara styrda av . Men vi kan vara tydliga med att Natomedlemskapet skulle ge oss en säkerhetsgaranti som vi inte har . Det skulle öka möjligheten till fred, och det tycker vi är bra. Nato är en försvarsallians, och den skulle kunna hjälpa oss – ganska mycket, faktiskt. 120 (SD) replik: Jag tolkar svar som att man gör bedömningen att detta skulle minska spänningen därför att det ger säkerhetspolitisk trygghet och så vidare. Men man måste också tänka på att är ett litet land. Man måste förhålla sig till detta och titta realistiskt på hur saker och ting fungerar; man får inte vara naiv eller dumdristig. Det blir konsekvenser av ett svenskt medlemskap. Om går med i Nato går med all sannolikhet också med i Nato; det blir konsekvenser från andra makter. Det har man redan utlovat. Man har sagt att det inte är ett hot, men det blir konsekvenser. Då undrar jag: Ökar eller minskar detta spänningen i ? Varken Nato eller vill ha ett militärt vakuum här. Om vi rustar vår försvarsmakt och gör likadant och vi fördjupar det försvarspolitiska samarbetet med och kanske skapar ett försvarsförbund tycker och Nato att det är en bra idé. Varför är inte det rätt väg att gå, i stället för svenskt medlemskap i , som kommer att öka spänningen? 121 (M) replik: Det gör mig glad att och har stora skillnader i sina säkerhetspolitiska analyser. Att inte gå med i Nato är ju också ett aktivt val. Det förändrar spänningsfrågorna, och om man gör som vill kommer faktiskt det ryska hotet att vinna. Ni har ju gått på detta att det skulle bli konsekvenser, och det skiljer oss i vårt förhållningssätt till politiskt. Jag vet också att har kritiserats ganska hårt för den Rysslandsvänliga linje ni har drivit i . Det är något som vi är fullständigt emot. Ett medlemskap i är något som alla allianspartier tycker vore bra. Det skulle öka möjligheten till fred – det är en försvarsallians. Vi har redan begärt att få fram en rapport om hur vi ska kunna närma oss Nato på ett bra sätt. 122 (SD): Jag konstaterar efter det senaste replikskiftet att gör samma katastrofala säkerhetspolitiska analys som har försatt i den situation vi befinner oss i. Man fortsätter alltså på den inslagna vägen. erkände president som huvudstad och meddelade att han instruerat att börja flytta den amerikanska ambassaden från det finansiella centret till huvudstaden . Det har, fru talman, på vissa håll framställts som att detta skulle vara något som Trump själv hittat på. Men den som hävdar detta är dåligt påläst. Det republikanska partiet har haft inskrivet i sitt program att är eviga huvudstad. Även det demokratiska partiet har i sina senaste program inskrivet att är huvudstad. Man ska också komma ihåg att den tidigare presidenten i ett tal underströk att måste vara odelade huvudstad.