prot · H509136 · 2018-06-20 00:00:00 — Däremot går det en skiljelinje mellan mig och vad gäller möjligheten att fortsätta ta hit människor inom områden där det inte råder någon som helst brist i . Det finns rimligen redan människor i som skulle kunna utföra de här arbetsuppgifterna. Det kan vara fråga om nyanlända som har fått asyl och möjlighet att stanna i men som lever på försörjningsstöd. Jag ser ingen anledning att vi skulle ta hit människor från andra länder eller andra kontinenter för att utföra de arbetsuppgifterna när det redan bor människor i som kan göra det och som vi försörjer med allmänna medel. Då är det naturligtvis bättre att de får utföra de arbetsuppgifterna. Jag ser ingen anledning att vi ska ha generösaste regler vad gäller lågkvalificerad arbetskraftsinvandring. Det ska självklart vara möjligt för människor att komma och leva och arbeta i inom de områden där det gagnar och den enskilde. Men vi ska aldrig använda arbetskraftsinvandring för att dumpa villkor och löner i . 58 (SD) replik: För bara någon vecka sedan röstade Socialdemokraterna igenom en amnesti, det som lite allmänt kallas för flyktingamnesti. Det är givetvis helt missvisande, eftersom flyktingstatusen för den grupp människor som berörs av amnestin har prövats i vedertagen ordning av ansvarig myndighet. Man har där gjort bedömningen att skyddsbehov saknas. Det rör sig därför i tangentens riktning rent definitionsmässigt inte om flyktingar. Det är 9 000 vuxna män utan skyddsbehov. Eller fel av mig: är faktiskt kvinnor. Det är män. Nästan 9 000 vuxna män utan skyddsbehov har alltså beretts uppehållstillstånd i landet. Eftersom det är en så pass kostsam affär för de svenska skattebetalarna var ärendet tvunget att beredas i form av en ny budget. Jag kan konstatera att i Socialdemokraternas är ett nej liktydigt med ett ja, vilket är olyckligt på väldigt många plan. Jag kan också konstatera att pratet om ordning och reda i migrationspolitiken är just prat. Det jag undrar är hur i hela friden man prioriterar. Det är av skattebetalarnas pengar som går till spillo. Det är dessutom förmodligen en siffra i underkant. Låt mig slippa det infantila argumentet att vi har råd med både och. Allting har alltid en alternativkostnad. Det är någonting som vi vet med total säkerhet. I min värld finns det säkert tusen saker som är högre prioriterade än detta: garantipension, bostadstillägg, polisen, offentliganställdas villkor, a-kassan, you name it. Hur prioriterar man egentligen? 59 Finansminister (S) replik: Det handlar om ett antal personer som har hamnat i en orimlig situation på grund av de ytterst långa handläggningstider som det blev . har vi lagt om migrationspolitiken så att vi aldrig återigen ska hamna i den situationen vi hade 2015. Men de som hamnat i den orimliga situationen vill vi ge en ny chans att få en ny prövning. Riktlinjer för den ekonomiska politiken säger att det blir dyrt för statsfinanserna. Det återstår att se. Det är personer som kommer att få en utbildning i , och de är unga. Om det är så att de sedan får rätt att stanna i har de ett långt yrkesliv på sig där de kan arbeta och betala skatt. När det gäller frågan om det blir en plus- eller minusaffär för staten är det absolut inte självklart att blir det blir en minusaffär. Det återstår att se. är det inte argumentet för varför vi har fattat beslutet, utan det har blivit en orimlig situation för individerna. Visst handlar politik om prioriteringar. Hur och prioriterar är väldigt tydligt. De tycker att klyftorna i är för små. vill att vi ska ha större klyftor i . När vi granskar ekonomiska politik ser vi att man vill sänka skatten mest för dem som tjänar mest medan man däremot för barnfamiljer vill ta bort den barnbidragshöjning som regeringen har genomfört. Varför är klyftorna i för små? Varför föreslår en ekonomisk politik som leder till ökade klyftor mellan dem som har lite och dem som har mycket? 60 (SD) replik: Socialdemokraterna är duktiga på att ge med ena handen och ta med den andra. Jag får höjt barnbidrag, och jag har inget behov av det. Det är helt onödigt. Det är bättre att stärka de grupper som har en svagare ekonomi och rikta in sig på sådant som träffar dem som har en svag ekonomi. Det gäller inte minst bostadsbidraget. Det är mycket effektivare ur fördelningssynpunkt. Jag har inget som helst behov av mer . Det är helt bortkastade pengar för skattebetalarna. Rikta in er på dem som har en svagare sits i stället! Jag tror att vi kan vara ganska beredda på att det kommer att bli en minusaffär. Empirin och forskningen talar sitt tydliga språk, dessvärre. Men för all del, vi kan väl hålla tummarna. Det kanske funkar bättre den här gången. Ingen skulle bli lyckligare än jag om det blev så. Det talas om ordning och reda i migrationspolitiken. , 2017, gavs det 135 000 uppehållstillstånd i . Är det hållbara volymer? Jag är rätt säker på att det inte är det. Jag har tidigare frågat finansministern om utvisningen av de människor som vistas i landet illegalt. Det är något som den tidigare inrikesministern sa att vi behöver komma till rätta med. Det är ungefär i storleksordningen 80 000 människor. Jag har inte fått något bra svar. Vi kanske har en uppdatering på den siffran nu med hur långt man har kommit i det arbetet. Är det korrekt att jag ska tolka finansministern som att det är en lagstiftning som ska ligga kvar? Det är ingenting som Socialdemokraterna har för avsikt att riva upp även i en situation som vi får , när ramlar ur den lagstiftande församlingen, utan det är en lagstiftning som ska ligga kvar. Är det korrekt uppfattat? 61 Finansminister (S) replik: Regeringen lade om migrationslagstiftningen . Det är en lagstiftning som vi har hållit fast vid. Det är en tillfällig lag som kommer att gå ut. Där går vi socialdemokrater till val på att vår bedömning är att den lagstiftningen kommer att behöva ligga kvar. Vi jobbar i EU för att hitta en långsiktig lösning där vi i EU solidariskt delar på ansvaret. Riktlinjer för den ekonomiska politiken säger att han inte har något behov av höjt barnbidrag. Nej, det är klart att inte har det. Framför allt inte med de mycket stora skattesänkningar som föreslår att , och andra ledande företrädare för ska få. Det är politik. Skattesänkningar för dem som tjänar mest. Sänkta barnbidrag för vanliga barnfamiljer. Det är för små klyftor i . Det är för lite i plånboken för riksdagsledamöter. Det är för mycket i plånboken för ensamstående undersköterskor. Det är ekonomiska politik. 62 (KD) replik: Det finns mycket man skulle kunna tala om. Regeringens misslyckande när det gäller tillgängligheten i vården, tryggheten och en lång rad områden. Det gäller inte minst tudelningen på arbetsmarknaden, som har vuxit . Jag tänkte ta upp en fråga som jag har tagit upp . kanske är sista chansen att få ett svar på den frågan. Det handlar om den särskilda löneskatten som regeringen tidigt aviserade och sedan genomförde för äldre som arbetar. Personer fick en särskild löneskatt om de valde att stanna kvar på arbetsmarknaden. Vi ser nu resultatet av detta. De landsting som så väl skulle kunna behöva erfarna läkare, sjuksköterskor, undersköterskor, vårdpersonal och barnmorskor har fått dramatiskt ökade kostnader för att ha de personerna anställda. De har inte i den utsträckning som de hade behövt kunnat erbjuda de personerna bra villkor för att de ska kunna stanna kvar och bidra med sina erfarenheter extra om de så önskar. Regeringen ansåg att den hade lite drygt 40 miljarder i reformutrymme. Den valde ändå inte att ta bort löneskatten. , , , lägger regeringen fram förslag om som särskilt ska gå till att förbättra villkoren så att fler 65-plus ska få möjligheten att arbeta längre upp i landstingen. Om man slog upp ”för lite och för sent” i en nyutkommen uppslagsbok skulle man se att det var det som hände , när regeringen lade fram 200 miljoner till det här ändamålet efter att ha dragit in miljarder från samma område. 63 Finansminister (S) replik: När man lyssnar på får man lätt intrycket att det är dyrare för landstingen att ha läkare, undersköterskor och sjuksköterskor anställda än människor som är under 65. Så är det inte, utan det finns en skatterabatt för arbetsgivaren för att ha äldre personal anställd. Det är en skatterabatt som även fortsättningsvis är betydande trots den korrigering som vi gjorde. Vi gjorde denna korrigering i ett läge när hade ett underskott på som och lämnade efter sig. Vi har satsat pengarna som vi fått in på kommuner och landsting för att de ska kunna upprätthålla bra service, och det är mer pengar som har gått till kommuner och landsting än vad den höjda kostnaden för den särskilda löneskatten – en något lägre skatterabatt än tidigare – har varit, så det som regeringen har gjort har varit en mycket stor plusaffär för kommuner och landsting under den här mandatperioden. Vi ser också resultatet: 100 000 fler människor som är anställda i våra välfärdsverksamheter. Vi ser också att sjukvården utför fler behandlingar . Såklart – vi är ju också fler i svenska folket. 64 (KD) replik: Riktlinjer för den ekonomiska politiken Det är inte förbjudet eller farligt att i tillvaron säga: ”Det där kanske var fel. Vi kanske borde ha ändrat det tidigare. Vi kanske inte borde ha infört en särskild löneskatt på äldre som jobbar. Eller vi kanske bara skulle ha haft den .” När tillväxten sedan kommer kan man berömma sin egen politik och ta bort skatten. Men det har regeringen inte gjort. Ni hade 40 miljarder i reformutrymme men valde att lägga det på gratis busskort till alla skolelever, på elcykelpremier, på elbåtmotorspremier och vad det nu var. Men det här skulle man ha kvar, den särskilda löneskatten på äldre som jobbar. Och , , upptäcker man att det här drabbar de landsting – , och vad det nu kan handla om för landsting – som har många äldre anställda och behöver den kompetensen. SKL pekar på ett enormt rekryteringsbehov och på att vi utan denna erfarna grupp sannolikt inte kommer att klara kompetensförsörjningen i vården. Ändå ska skatten vara kvar. Och så lade ni 200 miljoner , , för att … jag vet inte, visa att ni möjligen har noterat problemet. Man kan säga: ”Det var fel. Det var dumt. Vi ska inte lägga särskilda löneskatter på äldre personer som vill vara kvar och bidra med sitt kunnande och sin kompetens.” Vi vet dessutom att ju fler äldre som stannar kvar och bidrar med sina erfarenheter, ju fler äldre som väljer att stanna till, desto bättre välfärd får vi – och desto fler jobb för unga får vi, för det har visat sig att det finns ett samband: Fler unga kan komma i arbete när äldre stannar kvar och bidrar lite längre. 65 Finansminister (S) replik: Om det var så att det enda regeringen hade gjort för landstingen och sjukvården under den här mandatperioden var att lägga de 200 extra miljonerna i vårändringsbudgeten hade resonemang hängt samman. Lyckligtvis är det inte så. Vi har sett till att beta av det underskott i de offentliga finanserna som och de andra allianspartierna lämnade efter sig. Vi har vänt det till ett överskott som vi har kunnat satsa på välfärdsverksamheterna. I höstbudgeten gjorde vi en särskild satsning på sjukvården , just för att man ska kunna fortsätta anställa fler och behålla mer personal. Vi har alltså gjort mycket omfattande satsningar på sjukvården och de här verksamheterna . Vi ser också resultat: 100 000 fler anställda. Vi hoppas naturligtvis att många av de offentliga arbetsgivarna ser den potential som finns i de äldre och erfarna offentliganställda och med alla olika medel försöker locka tillbaka dem. Vi har gett dem resurser för att de ska kunna göra detta, och det inte bara i form av ett riktat statsbidrag. Det är de stora, generella satsningarna som är det viktiga. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Däremot tycker jag att det är olyckligt att man ironiserar över gratis busskort. Det är någonting som betyder otroligt mycket för våra barn och ungdomar runt om i . Det är en möjlighet att inte bli fast i förorten utan kunna ta bussen eller tunnelbanan in till stan, till badet eller till klasskamraterna. Det ökar friheten, och det ökar lekfullheten bland våra barn och unga. Det är en riktigt bra reform. Med det vill jag önska mina meddebattörer en riktigt skön sommar! 66 (M): Det var ett tag sedan man stod här. Debatten om riktlinjerna för den ekonomiska politiken kan lätt bli kortsiktig, och fokus kan lätt hamna på de största konfliktfrågorna i den stundande valrörelsen. Men det här är också ett bra tillfälle att lyfta blicken lite, lite bakåt men framför allt framåt, för att se hur kan fortsätta vara ett av världens allra bästa länder att leva i – att födas och växa upp i eller komma till – även när världen förändras och ställer nya krav på oss, precis som den alltid har gjort. tog jag till orda här inne för allra första gången. Jag var ersättare för , som var iväg på något av sina många utlandsuppdrag. Jag var jättenervös, och det kändes stort att få en minuts talartid mot dåvarande finansministern . Min fråga handlade om varför det var så svårt och dyrt att bygga bostäder. Finansministern svarade inte på frågan med något förslag eller något politiskt innehåll eller så utan mest genom att i högt tonläge kritisera . Vissa saker är oförändrade sedan den gången . Men på många andra sätt har det hänt en del . Studenterna som sprang ut var bebisar då. pratade vi som var vuxna då om hur modernt allting skulle bli. Ni som var barn då, fråga era föräldrar vad millenniebuggen var för något! Vi var besatta av den. It‑företagen blomstrade då, mycket på grund av vår rädsla för denna bugg. Vi använde fortfarande fasta telefoner. Vi tog fram kontanter när vi fysiskt gick till affären. Vi läste tidningen på papper i början av mediedagar som var långa. Få hade då kunnat föreställa sig att vi skulle följa på var sin liten skärm utan mer sladd än den lilla vita som man har i örat. hade just vunnit det ryska presidentvalet . Få hade då kunnat ana hur han skulle använda den makten . drev faktiskt en presidentvalskampanj också , om än utan att få den uppmärksamhet han fick . Så var det också kvar tills Twitter skulle grundas. , som en gång fått stipendium av för att studera i , var vice ordförande i samarbetsorganisation och opponerade sig mot både kommunister och konservativa hemma i . EU hade fortfarande 15 medlemmar – mer , tyckte vi som just hade fått komma med. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Få hade trott att fyra borgerliga partier skulle kunna gå samman inte bara om ekonomin utan även om mycket annat och vinna valet – och bli omvalda 2010 med förstärkt väljarstöd. Åtta borgerliga budgetpropositioner producerade vi. Det kan låta tekniskt, men de lade grunden för den starka ekonomi som vi känner av än . Det var en ära att få sitta här inne och rösta för dessa första fyra budgetpropositioner. Det var en ära att rösta för nästa fyra också, även om det var en lite större utmaning i finansutskottet och kammaren på vägen dit. Men det gick. Det höll ihop, och vi tog här i riksdag emot besökare från andra länder som kom för att studera vår starka budgetprocess, som inte tillät regeringens samlade förslag att slitas i stycken eller explodera under parlamentsbehandlingen – vilket kan ske i andra länder – trots att vi så sällan haft majoritetsregeringar. Detta är en ordning som har möjliggjort för den samlade budget som har störst stöd hos svenska folket att också gå igenom i och genomföras. Det var först när socialdemokrater och sverigedemokrater tillsammans försvagade praxis som detta kom att ifrågasättas i grunden. Och när Alliansens budgetmotion oväntat vann och regeringskris utlöstes började ett nytt kapitel i svensk politisk historia, som är långt ifrån färdigskrivet. Men detta får nu andra fortsätta med, när den nyvalda samlas . Det har varit roligt, lärorikt och händelserikt att vara med på resan ända hit – från ersättare och ut igen och fram och tillbaka som ledamot, till mötesordförande, sittande där ålderspresidenten sitter , med salen full av hundratals parlamentariker från hela när var ordförandeland 2009, och ända till att själv delta i partiledardebatterna, som första moderata kvinna. Det hade jag inte trott de där vårveckorna ! Jag har många att tacka för gott samarbete och väldigt mycket roligt under dessa år: alla vänner i och Alliansen förstås, politiska motståndare, för era bidrag till det demokratiska samtalet, och även alla duktiga tjänstemän här i . Politik är nämligen inte bara att tycka, säga eller skriva. Det är också att göra, genomföra och lagstifta. Tack till alla er som gör politiska idéer till verklighet, eller som, vänligt men ändå bestämt, påpekar för oss när de inte kan bli verklighet! Det är här, i denna riksdag och kammare, som det avgörs hur stark svensk ekonomi är , men också hur stark svensk demokrati är då. , när vår demokrati är i hundraårsåldern, är den faktiskt ifrågasatt. Detta är något oerhört. Här, i ett av världens stabilaste samhällen, där vi har haft fred , har vi på allvar en debatt om hur vi ska klara vår demokrati framöver. För detta har vi alla ansvar. Auktoritära krafter och röster vinner nu mark. Den politiska debatten förs fortfarande här inne, men också på många andra arenor utanför, även av dem som har helt andra intressen än att bygga starkt. Vi har alla, särskilt ni som fortsätter till valrörelsen, ansvar för vart den utvecklingen ska leda oss och vad den ska få göra med vår demokrati. Historien har nämligen visat att värden som frihet, öppenhet och demokrati aldrig kan tas för givna utan alltid måste försvaras. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Vi är inte så många här på jorden, alla vi som är svenskar. Vi kan inte konkurrera med storleken, närheten till de största marknaderna, språket eller vädret – utom möjligen den här våren. Men vi har varandra, och vi har alla förutsättningar att fortsätta vara ett av världens allra starkaste samhällen, även och mer framåt i tiden. Detta ställer nya krav på oss. Gamla jobb försvinner; det har de alltid gjort. Men utmanas vi desto mer av globalisering, digitalisering och robotisering, av , och andra regioner som växer och av en orolig omvärld, där snart 70 miljoner människor är på flykt. Det finns människor i som kanske kom den där våren men som fortfarande inte har kommit in i vårt samhälle – som fortfarande inte jobbar, inte kan språket och inte står på egna ben. Men det måste alla kunna göra. Det målet får vi aldrig överge. I måste vem som helst kunna bli vad som helst. Det är så vi bygger ett samhälle som både är starkt och håller ihop. Vad kommer maskiner att kunna göra som människor gör ? Vad blir det för arbetsmarknad av det? Vad finns det för jobb då, som inte finns ? Har de nya storföretagen sina huvudkontor i , eller har det blivit för dyrt och krångligt och för svårt att få tag på kompetens? Lär sig alla barn tillräckligt i skolan för att vara med i konkurrensen om de nya jobben? Kan vi kanske bota cancer, och kan i så fall alla som behöver behandlingen få tillgång till den ? Är vi med i Nato? Hur fungerar EU? Och hur stark är röst i de sammanhang som påverkar oss? Och har vi äntligen kanske börjat bedöma varandra efter vad man gör, inte vem man är, oavsett kön, ursprung eller var man på annat sätt kommer från? Dessa frågor får inte alltid plats i valrörelsen eller i tv-debatterna, där man bara har på sig att försöka göra sin poäng, och det ska skruvas till. Men de kommer att behöva besvaras, och det kan göra bra. Valdebatten handlar ofta om problem och konflikter. Men lyfter vi blicken bara lite vet vi att har bättre förutsättningar än de allra flesta. Vi kan nå längre än vi själva ibland tror är möjligt. Vi kan nå världstoppen, i fotboll men också i ekonomi och som land att leva i för alla. Ta den chansen! I detta anförande instämde (M). 67 (S): Jag vill också tacka . Jag hade också tänkt göra en tillbakablick eftersom jag har varit med länge, jag med. Jag vill också passa på att tacka dig, , som får så mycket kramar just , för samarbetet. Vi har inte precis haft samma politiska livsåskådning, men jag tackar dig för ditt engagemang. Du fick ju ta smällen av det patriarkat som styr i samhället, men jag hoppas att du hittar en ny plats i livet och får spännande utmaningar. Tack så mycket! Visst har det hänt mycket . Jag kan ju kosta på mig att, precis som ålderspresidenten nog kan göra, titta tillbaka lite grann på vad som har hänt sedan jag kom in 1994. Just nu har vi högkonjunktur, och vi har tagit ansvar för politiken tack vare den socialdemokratiskt ledda regeringen. Vi har en smart finansminister och en politik för ett starkt samhälle, välfärd och investeringar för jobb. Riktlinjer för den ekonomiska politiken De borgerliga företrädarna, som lämnade oss , brukar påstå att det går bra för bara för att det är högkonjunktur. Men vi vet ju att det är strukturella förändringar, tillsammans med högkonjunkturen, som gör att det går bättre för än för andra länder som också befinner sig i samma högkonjunktur. Vi har en arbetsmarknadspolitik som fungerar , till skillnad från till exempel de sänkta arbetsgivaravgifterna för ungdomar från förra mandatperioden, då ungdomsarbetslösheten sköt i höjden. är den lägre än . Vi har 300 000 fler i arbete, 13 000 fler som jobbar inom vården och 28 000 fler i skolan. Barnbidraget har höjts, och satsningar på jämställdheten har gjorts. Som jag sa kan jag kosta på mig att bidra med en liten historisk tillbakablick. Det har hänt väldigt mycket. Bland annat har vi blivit betydligt fler. När jag kom in 1994 var vi 8–8,5 miljoner invånare. är vi mer än 10 miljoner, bland annat tack vare att vi har en stark välfärd. Människor lever och längre, och det föds fler barn. har ekonomin gått upp och ned. När jag kom in 1994 tog vi över en ekonomisk kris efter . Ni kommer ihåg: 500 procents ränta. Det gigantiska budgetunderskott som den nytillträdda socialdemokratiska regeringen då fick ta över ökade eftersom långivarna satte press på . Vi satt i en rävsax. Den var mycket svår att ta sig ur. Det blev väldigt tufft för väldigt många med det besparingsprogram som togs fram, men vi lyckades ändå ta ur en jobbig tid tack vare ansvarsfulla beslut. Till slut fick vi också stöd av . Det vill jag tacka eventuella centerföreträdare som lyssnar för. gjorde det möjligt för oss att ta oss ur krisen. Då satte vi också upp budgetramar, som den dåvarande finansministern knåpade ihop tillsammans med den nuvarande finansministern. Jag noterar att berättade att den borgerliga regeringen fick ta emot utländska besökare som ville titta på principen för de svenska budgetramarna. Men det var alltså den socialdemokratiska regeringen som hade tagit fram budgetramarna. Budgetramarna hjälpte också till i nästa kris som kom. Jag återkommer strax till den krisen. Jag vill också nämna den höga arbetslöshet som var. När vi tog över 1994 hade vi massarbetslöshet. Jag tror att några av er minns att vi då satte upp ett mål om att halvera arbetslösheten. De borgerliga företrädarna hånade oss och sa att om vi klarade det skulle böckling bli den populäraste maträtten i . Jag gör dessa historiska tillbakablickar, för jag tror att det är många som ibland glömmer vad som har hänt under denna korta tid. Det är väldigt viktigt för oss att minnas det som har hänt för att kunna ta bra beslut för framtiden, så att vi inte hamnar i samma svårigheter igen. Visst lyckade vi pressa ned arbetslösheten! Vi lyckades mycket bra. Jobben strömmade till, tack vare en medveten politik. Svenska folket fick dock inte böckling som favoriträtt, och det är jag mycket glad för. De borgerliga politikerna hade alltså fel även där. Det gick alltså bra för . Men detta är ju en historisk tillbakablick. Tyvärr var det så att vann de borgerliga partierna valet och bildade regering. Då hade vi fortfarande jobbtillväxt. Jobben strömmade till. sa att det skulle ta innan den borgerliga politiken skulle börja bita och synas på riktigt. Och vad hände? Jo, började den borgerliga politiken att bita som den internationella ekonomiska krisen slog till med full kraft.