prot · H509101 · 2018-04-19 00:00:00 — Jag noterar att nickar instämmande till anförande och, får man väl säga, icke-svar på den konkreta frågan från om varför man inte stöder förslaget om förvaringsdom. Det fungerar i praktiken i och , och där kan man se till att de grövsta brottslingarna inte kommer ut i samhället om det finns en väldigt stor risk att de kommer att utsätta allmänheten eller enskilda för stor fara. Jag kanske gjorde ett sidosteg i talarstolen i mitt anförande, men jag tycker att det är väldigt angeläget att peka på ett konkret problem för att försöka få er att förstå att er kriminalpolitik faktiskt har gjort att människor förlorar livet. Kriminalvården har gjort välgrundade bedömningar av intagnas farlighet, och sedan har man fått rätt. Gång på gång har de här personerna som har fått tidsbestämda straff kunnat komma ut efter att ha avtjänat bara två tredjedelar av straffet, och sedan har de mördat människor. När det gäller en dokumenterat farlig person som återkommande återfaller i samma typ av brottslighet – det kan vara terrorister eller våldsmän av olika slag – varför vill man inte införa en möjlighet för domstolar att döma de här personerna till förvaringsdom? Det strider inte mot några rättsprinciper. Livstidsstraffet skiljer sig från straffen för många andra grova brott, och det måste finnas en skillnad, men med möjligheten till förvaringsdom kan man för grova eller synnerligen grova brott ge rättsstater en möjlighet att hålla personer som är väldigt farliga bakom lås och bom så att de inte kan komma ut och slå ihjäl fler människor eller för den delen spränga sig själva på om Kriminalvården ser att det finns en påtaglig risk för att det kommer att hända. Jag är inte speciellt imponerad av svävande svar angående den övriga världens utveckling. Jag är mer intresserad av utvecklingen i och hur vi stärker säkerheten för oskyldiga människor i vårt land. får en ny chans att svara på varför han tycker att det är rimligt att man släpper ut livsfarliga människor i samhället. 8 (C) replik: Jag tycker att det är viktigt att vi låter rättspolitiken vila på grundläggande rättsstatliga principer. Detta är någonting som vi har gemensamt i Alliansen, där vi jobbar med utveckling. Detta förslag kanske är bra – vi kanske analyserar det framöver och tycker att det är bra. Jag vet inte det . Men vi diskuterar det i en allianskontext. Jag diskuterar inte detta med , för ni har en annan agenda för kriminalpolitiken. Det ser man också i anförande, där han tar upp personliga och väldigt känslosamma exempel. Jag blir lite upprörd när nämner en person som jag känner ganska väl. Det rör sig om en partikamrat till mig, nämligen Englas mamma . Hon skulle bli jättearg om hon fick höra att du, , använder hennes namn för att sprida din bild av rättspolitiken. Hon är centerpartist, inte sverigedemokrat. Hon anser att rättspolitik är den som är bäst lämpad för att ta hand om de fall som hon och många andra har drabbats av. I sitt anförande tog också upp det fruktansvärda fallet med som mördades. Man ska veta att har en före detta partikamrat – , en person som sitter på ett sverigedemokratiskt mandat i riksdag – som har anfört den minst sagt anmärkningsvärda hypotesen att kvinnor som misshandlas i nära relationer får skylla sig själva. Varför väljer en sådan person som parti att engagera sig i? Och varför väljer Englas mamma att engagera sig i? Det är någonting som var och en bör fråga sig. 9 (V): vill att funktionsnedsättning ska vara en grund för hatbrott. Så är det inte . Har du en funktionsnedsättning och får ett hatbrott riktat mot dig – alltså ett brott, verbalt eller fysiskt, som du utsätts för bara för att du har en funktionsvariation – räknas det inte som hatbrott. Det vill vi ändra på. vill att funktionsnedsättning ska bli en grund för hatbrott. Det är dags för det . Hatbrott är ett angrepp mot de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna och ett uttryck för bristande respekt för människors lika värde. Arbetet mot hatbrott och lagstiftningen på området är därför oerhört viktigt, eftersom alla människor ska kunna delta i samhället på samma villkor utan att utsättas för brottsliga handlingar. anser att arbetet mot hatbrott måste stärkas. Det finns inget enskilt brott som heter hatbrott, utan hatbrott är ett samlingsbegrepp för brott där gärningspersonens motiv för brottet är hat mot enskilda personers eller grupper av människors förmodade etnicitet, nationella ursprung eller sexuella läggning. identifierades uppskattningsvis 6 980 hatbrottsanmälningar. Enligt är de främlingsfientliga hatbrotten vanligast, och därefter kommer hatbrott som rör sexuell läggning. Personer med funktionsnedsättning utsätts för våld i samma utsträckning som människor med en normfunktionalitet. I många fall utnyttjas att personen är beroende av sin omgivning och därmed särskilt utsatt. Brott som begås mot personer med funktionsnedsättning anses inte kunna vara hatbrott, och i svensk lagstiftning utgör inte funktionsnedsättning en grund för exempelvis hets mot folkgrupp. Däremot är funktionsnedsättning en diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen. Men medan majoriteten av de övriga diskrimineringsgrunderna också finns med i straffstadgarna om hets mot folkgrupp – eller kommer att finnas med där – omfattas inte funktionsnedsättning. Detta anser är en brist som behöver åtgärdas. Enligt Myndigheten för delaktighet har av kvinnorna med funktionsnedsättning i åldrarna 16–29 uppgett att de har utsatts för hot eller våld om hot. Det är en stor skillnad i jämförelse med kvinnor utan funktionsnedsättning. Att vara kvinna och funktionsnedsatt innebär att man är dubbelt utsatt, och risken för att man ska drabbas av brottslighet är särskilt stor. Då måste vi ha en lagstiftning som hänger med. Detta är en feministisk fråga som vi kan blunda för. Jag yrkar bifall till reservation 22. 10 (L): Liberalerna kommer i samband med detta betänkande att särskilt yrka bifall till reservationerna 8 och 25. Jag återkommer till detta senare i anförandet. Hedersförtrycket är ett av de största samhällsproblemen i . Det drabbar både pojkar och flickor, men det drabbar i synnerhet flickor vars föräldrar, släktingar eller bröder vill utöva kontroll över deras liv. Det handlar om vilka man får umgås med och vilken ort man får studera eller arbeta på, och det kan påverka vilka man får umgås med på sin fritid. Särskilt hänsynslösa har förövarna visat sig vara när det kommer till vem man vill vara tillsammans med och kanske gifta sig med. Dessa föråldrade värderingar hör inte hemma i vårt öppna samhälle, fru talman. Men trots år av tal, utspel och reaktioner ser vi tyvärr en bekymmersam utveckling som tyder på att vi nu har allt fler ärenden i landet som handlar om hedersförtryck. Trots att lagen skärptes 2014 menar vi att den inte har varit tillräcklig och att den behöver skärpas ytterligare. Detta har vi också drivit på . Inte sällan har vi stått ensamma i de här frågorna, men börjar det hända någonting i politiken. De brottsoffer som överlever och som faktiskt vågar vända sig till rättsväsendet måste kunna räkna med ett mycket bättre bemötande och skydd än . Det som är bekymmersamt är att det är alldeles för få anmälda ärenden som leder till åtal och sedan till domar. anmäldes till exempel 47 fall av tvångsäktenskap, men inte ett enda ärende ledde till åtal. ser jag att fler ärenden börjar nå fram till domstolarna för avgöranden. Det visar hur viktigt det är att åklagarna har kompetens och att de kan följa upp och hitta viktiga delar i utredningarna som kan hålla fram till domstolsförhandlingar. Så sent som lyfte jag upp detta problem i en riksdagsfråga med krav på regeringen att vidta åtgärder. Även om lagändringar tar tid kan regeringen för sin egen del fatta beslut om att uppdra till myndigheter att satsa på kompetens, att se över rutiner vid förhör inom polisen och att granska hur åklagarna och rättsväsendet agerar när det gäller hedersrelaterade brott. gjorde landets länsstyrelser en sammanställning där det tydligt framgick att flera kommuner ser en ökning av anmälningar och ärenden som gäller just hedersförtryck. Kommunerna efterfrågar kompetens. En brist i denna undersökning var att man inte specifikt ställde frågor om hedersrelaterat våld och förtryck. Det var i stället någonting som kommuner i tolv olika län själva valde att lyfta fram i sina kommentarer, vilket har kunnat hjälpa oss att dra vissa slutsatser från underlaget. Vi från Liberalerna menar att det krävs ett antal åtgärder. Det krävs satsningar på kompetens. Det finns fortfarande brister i rutiner. Det finns fortfarande en osäkerhet och en okunskap inom skolan. Men det finns även problem inom rättsväsendet. Man har inte tillräckligt med kunskap för att hitta och identifiera markörer och information i utredningarna. Skolan och är väldigt viktiga. Det är oftast dit många unga vänder sig. De vänder sig till elevhälsan, kuratorn eller psykologen för att berätta om sina problem. Då måste det finnas en beredskap att hantera informationen, så att man – som man fortfarande brukar göra i några fall – inte ringer hem och frågar föräldrarna. krävde vi en nationell kartläggning för att se över omfattningen av problemen med hedersrelaterat våld och förtryck. noterade vi att regeringen var positiv till att göra en kartläggning, och det välkomnar vi. har vi från Liberalerna drivit frågan om att införa en lex , en särskild lagstiftning som innehåller en straffskärpningsgrund motsvarande den vid motivet för hatbrott. Vid ett brott ska man också bedöma om motivet är hedersrelaterat, och ska straffet kunna skärpas ytterligare. Vi välkomnar att ett av Liberalernas yrkanden kommer att få stöd, förhoppningsvis . Det är en seger för dem i mitt parti som har lyft frågan om hedersförtrycket och behovet av tuffare åtgärder. Vi från Liberalerna har också ett annat förslag i betänkandet, och det är att fler ärenden ska prövas för utvisning om personen inte är svensk medborgare. Tyvärr får vi inte stöd för vårt yrkande i detta betänkande, men för oss ska signalen vara glasklar: hedersvåld, förtryck, kontroll inte minst av kvinnliga familjemedlemmar, tvångsäktenskap och andra hänsynslösa brott ska innebära att man, om man döms och saknar medborgarskap, ska utvisas från landet. Det är därför vi yrkar bifall till vår reservation 25. Några avslutande kommentarer om och varför vi står bakom reservation 8: Efter många om och men, prat och presskonferenser tillsatte Socialdemokraterna en utredning om att skärpa straffen för angrepp på så kallad blåljuspersonal och inte minst på polisen. Vi menar att delbetänkandet som presenterades inte kommer att leda till ett tidigareläggande av lagändringen. Min andra kritik är att ni från regeringen helt missar att höja straffet för våld mot tjänsteman av normalgraden. Det tycker vi är en brist, och det är därför vi yrkar bifall till reservation 8. 11 (KD): Vi kristdemokrater står bakom de tillkännagivanden som finns i betänkandet, och vi står bakom de alliansgemensamma reservationer som flera av mina kollegor i Alliansen har föredragit och lyft fram i debatten. Låt mig bara nämna något om det tillkännagivande som talade om. Det föreslås nu en särskild brottsrubricering för brott med hedersmotiv. Detta är någonting som har drivit . För dem som utsätts för brott med hedersmotiv är det en stor framgång att ger en tydlig signal till regeringen om att återkomma till med en reglerad brottsrubricering. Ett annat tillkännagivande gäller ett starkt straffrättsligt skydd för personal inom hälso- och sjukvården. Straffet för våld mot personal inom vården och andra vitala samhällsfunktioner ska skärpas. Detta tillkännagivande bygger också på kristdemokratiska motioner. För angrepp och våld mot personal inom hälso- och sjukvården och vitala samhällsfunktioner ska minimistraffet vara sex månaders fängelse. Tillkännagivandet handlar om att regeringen bör ge ett tilläggsuppdrag att ta fram lagstiftning i enlighet med detta. En fråga som har diskuterats mycket är hur brott mot utryckningsfordon såsom brandkår, polis och ambulans ska stoppas. Men problemen förekommer även inne på sjukhus och vid sjukhusentréer. Flera fall har uppmärksammats. Som exempel kan nämnas en medarbetarenkät i . Av personalen är det som har utsatts för våld eller hot om våld i arbetet . På anmäldes 380 ordningsrelaterade händelser som krävde ingripande av ordningsvakter. har det skett flera allvarliga incidenter på sjukhusområdet vid Sahlgrenska när patienter har vårdats för skottskador. Sådana exempel kan man se runt om i landet. Därför är det angeläget att stärka det straffrättsliga skyddet för personal inom sjukvården. Vi vill att dessa personalgrupper ska få ett starkare skydd. Hot och våld mot personalen ska få större konsekvenser. Sjukvårdspersonal har naturligtvis erfarenhet av att hantera komplicerade patienter och bråk som uppstår i ansträngda situationer. Det är en sak att ha en besvärlig patient, men det är en helt annan sak att hantera människor som vill skada antingen patienten eller personalen. kan kända orosmakare få tillträdesförbud vid idrottsarrangemang och dömas till böter eller fängelse om de bryter mot förbudet. I det fallet har polisen möjlighet att upprätta ett register över personer med tillträdesförbud och att fotografera personer som skäligen kan antas få ett sådant. vill se ett liknande förbud på sjukhus. Vårt förslag innebär att den som beläggs med förbudet endast får vistas på sjukhus när denna själv är i behov av vård. Personalen måste skyddas och ges förutsättningar att göra sitt jobb på bästa sätt, men det handlar också om att garantera säkerheten för patienterna. De har rätt till en trygg vård. Hot och våld mot personal och patienter är helt oacceptabelt och måste stoppas. Därför vill vi, utöver den straffskärpning som tillkännagivandet innebär, också införa besöksförbud på sjukhus för hotfulla personer. Våldshandlingar på ett sjukhus kan få katastrofala konsekvenser för vården av patienter och för möjligheterna att rädda liv. Vi kan inte tillåta att den som med hot försöker att påverka personalens prioriteringar, som våldsamt tränger sig in i behandlingsrum eller som på annat sätt hotar personal får vistas på sjukhus. Dessa förslag är givetvis inte hela lösningen på de otrygghetsproblem som finns på sjukhus. Det är genom långsiktiga satsningar på ett stärkt civilsamhälle, förbättrat företagsklimat och fler tidiga insatser för barn som vi skapar ett samhälle där alla kan känna trygghet överallt. Däremot kan dessa förslag bidra till ökad trygghet för vårdpersonal och patienter här och . Det kan inte vänta. Vi vill också att straffet för våld mot tjänsteman höjs, så jag yrkar bifall till reservation 8. För att detta ska få verkan krävs det, fru talman, en kraftfull satsning på svensk polis för att det ska finnas resurser för att beivra dessa brott och för en garanterad trygghet för vårdpersonal som i många delar av landet jobbar under hård press och utsätts för hot. Därför bör vi se till att det blir en stark satsning på svensk polis. Garanten för detta, fru talman, är en ny regering som gärna bildar med Alliansen efter valet. 12 (V) replik: Om vi ska vara ärliga, , har och inte särskilt mycket gemensamt; det har vi inte. Men det finns en fråga som vi har drivit i ungefär lika – det är nog i runt – och det är att förbjuda sexköp utomlands. Det ska inte finnas en för män att åka till andra länder för att köpa kvinnors och barns kroppar. Vi kunde ha fått ett förslag till om att förbjuda sexköp utomlands. Vi hade då haft en majoritet med en rösts övervikt. Men det satte stopp för. Ni sa nej, efter att ni har drivit den här frågan. Det gjorde att regeringen backade från förslaget, vilket inte heller är särskilt positivt. Jag är såklart kritisk till regeringen, och jag är också ganska besviken på . Ni säger nej. Varför gör ni det? Varför backar ni från att skydda kvinnor och barn? 13 (KD) replik: Vi backar inte från att skydda kvinnor och barn. Vi tycker att sexköp är helt oacceptabelt, oavsett var de sker. Det är därför som vi tycker att den svenska sexköpslagen är bra och att den borde exporteras till fler länder. Det skulle vara mycket mer effektivt än att kriminalisera sexköp utomlands enligt det förslag som redogör för. Det stämmer att på ett riksting 2009 fattade ett beslut som öppnade för det här. Därefter har det kommit en utredning som går emot förslaget. Även Lagrådet har kritiserat förslaget och har varnat för att införa det då det bryter mot principen om dubbel straffbarhet. En rad remissinstanser har också haft stora farhågor kring detta. Det som har varit bärande är dessutom att polisen i sitt remissvar skrev att man såg svårigheter med att tillämpa en sådan lagstiftning, vilket är lätt att se. Därför har vi landat i att inte stödja ett sådant förslag om det kommer på bord. Det är dock inte som sitter i regeringen, och det är inte i opposition som tar ansvar för vad regeringen lägger fram på bord. Det är kompisar i regeringen som är ansvariga för det. Givetvis kan inte jag ta ansvar för detta. Det vore lite förmätet. Jag brukar inte påminna åhörarna om det, men är det minsta partiet i oppositionen i riksdag. Att tillmäta oss en sådan stor betydelse får vi ta som ett erkännande från . Regeringen är dock givetvis fri att på bord lägga fram de förslag den själv vill. 14 (V) replik: Jag ville självklart ge kredd för den påverkan de har på svensk politik. Det har ni bland annat haft genom att sitta i en regering. Det har aldrig gjort. Vi har däremot fått igenom väldigt mycket av vår politik genom att inte sitta i en regering. Det vore kanske ett tips till i all välmening. Jag tänkte på det sa angående Lagrådet. Det är klart att vi som lagstiftare ska ha respekt för Lagrådet. Men Lagrådet säger nej till ganska mycket, och och olika partier bryr sig faktiskt inte om det särskilt mycket. Exempelvis kommer vi alldeles snart att klubba igenom en samtyckeslagstiftning. Den säger nej till. Den tillfälliga lagen sa Lagrådet och i princip samtliga remissinstanser också nej till. Ändå klubbades den igenom. Lagrådet sa även nej till gränskontroller. Denna anledning har dock inte hindrat tidigare och heller inte stoppat er och gjort att ni backar från den politik som ni står för. Jag som vänsterpartist har all respekt för att man inte ska kriminalisera för mycket. Jag brukar vara den som säger nej till det mesta som handlar om nykriminalisering och längre straff. har en helt annan approach till rättspolitiken. Ni gillar nykriminalisering och nya lagar och vill driva på där. Vi hade ett förslag som skulle ha gått igenom riksdag där det minsta partiet i svensk politik skulle ha kunnat ändra på något ganska stort. Det hade gjort historisk skillnad och skulle antagligen ha gjort att vi hade kunnat exportera den nordiska modellen om sexköp till andra länder. Vi måste skydda kvinnor och barn. Lagstiftning är svårt, men lagstiftning är också att vilja. Här måste vi politiker vara modiga och vilja och våga. 15 (KD) replik: Jag tycker att det är djupt problematiskt att vi i , innanför vårt lands gränser, har en omfattande verksamhet med människohandel och sexköp och en polis som inte har tillräckligt med resurser att arbeta med dessa frågor. När vi i efter diskussion landade i vår ståndpunkt tyckte och tänkte vi att det är viktigt att prioritera det vi har makt att göra inom vårt lands gränser och inom ramen för svensk lagstiftning. Vi vill skärpa straffen. Tillsammans med Alliansen vill vi skärpa straffen för våldtäkt av normalgraden så att minimistraffet blir upp till . Vi vill att polisen i varje polisregion ska ha resurser att jobba avgränsat mot sexköp. Jag har varit med polisens prostitutionsgrupp i och gjort studiebesök. Jag har med egna ögon sett hur det här gör att många människor hamnar i en väldigt utsatt situation. Utan att gå in på detaljer fick jag se hur polisen jobbar väldigt bra i framför allt . När den här gruppen har varit runt i andra delar av landet har de ibland också kunnat gripa sexköpare mitt på ljusa dagen. Detta är något vi vill fokusera på, och det är också här vi har möjlighet att göra det. Polisen pekar i sitt remissvar som sagt på att den lagstiftning som regeringen hade aviserat att den skulle lägga fram är svår att tillämpa. Därför har vi efter noggranna överväganden landat i att vad vi kan göra är att sätta kraft bakom orden och jobba till förmån för barn och kvinnor i vårt land. Men vi ska givetvis även påverka andra länder att ta efter svensk sexköpslag så att dessa länder själva kan bekämpa sexköp. Vi tyckte inte att ska göra det genom att använda vår polis i andra länder. Vi ska använda de resurser vi har inom vårt lands gränser. Detta är bakgrunden till att vi har landat i denna position. 16 LAWEN REDAR (S): Under den här mandatperioden har justitieutskottet behandlat hundratals motionsyrkanden som har inkommit från ledamöter under den allmänna motionstiden. Detta straffrättsliga betänkande har uppemot 200 motionsyrkanden. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Reformviljan på det justitiepolitiska området har varit stor men också nödvändig. Nya samhällsutmaningar föranleder behovet av nykriminalisering på vissa områden, men även kriminaliserade gärningar kan behöva få nya straffskalor för att brottets allvar tydligare ska framgå. Jag tänkte ägna mitt anförande åt att summera vad vi socialdemokrater har åstadkommit under den här mandatperioden men även vad som kommer att behöva göras för att stärka straffrätten och justitiepolitiken . Enligt polisen finns det 23 särskilt brottsutsatta bostadsområden som karakteriseras av en låg socioekonomisk status. Man menar att kriminella gäng där har en inverkan på lokalsamhället och att det finns en mängd riskfaktorer som bidrar till bristande framtidstro, såsom koncentration av arbetslöshet, höga ohälsotal och misslyckad skolgång. Det är även i dessa områden som känslan av otrygghet har ökat drastiskt . jobbade jag vid sidan av mina studier som fritidsledare i ett av dessa bostadsområden. Det är att verkligen sätta sig in i samhällets utmaningar när man står där . Det är en erfarenhet som jag kommer att bära med mig under resten av mitt liv, särskilt nu när jag har möjlighet att påverka justitiepolitikens utformning. mötte jag så många föräldrar och lokalt engagerade personer som kämpade för att det skulle gå bra för barnen. Många tog inte bara ansvar för sina egna barn utan även grannarnas och vännernas barn. Det är så tydligt i dessa bostadsområden att föräldrarna vill att barnen ska få en bättre framtid än de själva har haft. Just därför gör de vad de kan och förmår för att stötta och ge vägledning. Jag minns dock också från dessa år att folk inte hade det så lätt. Det var hyreshöjningar efter renoveringar. Det var sjuka föräldrar som utförsäkrades. Det var fler föräldrar som blev arbetslösa. Jag minns också från att uppemot 30 barnfamiljer höll på att vräkas i . När man inte trodde att det kunde bli värre lämnade därtill en efter en av viktiga samhällsinrättningar det här bostadsområdet. Föräldrar kunde berätta för mig att det var lättare att sälja droger än att få tag på en arbetsförmedlare eller kontaktperson från förvaltningen. Jag minns hur jag kunde känna att samhället hade lämnat hela uppgiften till de lokalt engagerade personerna och föräldrarna att försöka vända utvecklingen i . Det var just dessa föräldrar som hade orken att fortsätta, men det är inte tillräckligt. har av det dödliga våldet i ägt rum i Järva och i bland annat . Det är slående hur sociala och ekonomiska utmaningar påverkar rekryteringen och nyrekryteringen till gängkriminaliteten. Det är också slående hur tacksamma medborgarna i bostadsområdena blir när polisen nu agerar och förstärker sitt långsiktiga arbete och sin närvaro där. Men hur mycket polisen än agerar betyder det inte att man får bort de särskilt brottsutsatta bostadsområdena från polisens lista. Det är inte polisen själv som kommer att få bort koncentrationen av ekonomiska och sociala utmaningar.