prot · H509122 · 2018-05-30 00:00:00 — Det medför tyvärr att vi har en politik som riskerar att cementera utanförskap och göra att återigen blir ett klassamhälle där föräldrars utanförskap faktiskt ärvs av barnen. Det är resultatet när retoriken från regeringen inte riktigt stämmer överens med dess politik. Vill vi se en skola som ger alla grundläggande kunskaper och en skola som ger alla möjlighet att stå på egna ben måste kunskapsuppdraget bli tydligare redan i lågstadieklassen. Det löser inte denna proposition, utan det krävs uppenbarligen en ny regering för att lösa den typen av problem. Det, herr talman, ser jag fram emot att få återkomma med . 33 i (C): Detta är en proposition där jag vet att det finns ett brett stöd för innehållet, det vill säga tidiga insatser. Vi vet alla att det har stor betydelse att varje barn får chansen att börja sin kunskapsresa och att de får det stöd de behöver. Jag vill tacka , som inte bara har lagt fram propositionen utan också lyssnat in de synpunkter som kom under den resa ärendet har gjort . Jag skulle inte vilja säga att det från Alliansens sida – och jag hoppas att det från ministerns sida finns en förståelse för detta – har handlat om att försöka skjuta på förslaget på något onödigt sätt, utan snarare har det handlat om hur det kan förbättras för att stödet verkligen ska komma eleverna till del. Låt mig använda bildspråk om pusselbitar. Det är väl så vi får se politiken över huvud taget – att vi behöver pussla ihop olika bitar på olika sätt. Jag skulle vilja återkomma till det pussel som faktiskt lades på bordet när alliansregeringen tillträdde 2006. Man kan väl säga att det pusslet bestod av 143 bitar, och det var på ett sätt ganska stora bitar. Det handlade om att kunna markera vilka delar man behövde jobba vidare med. Där fanns ledning och styrning med som en viktig del, och där fanns trygghet och studiero samt tidiga kunskaper och tidigt stöd. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Låt mig därför beklaga att den tidigare regeringen tog bort en pusselbit, nämligen speciallärarutbildningen och vikten av det tidiga stödet. Detta har vi nu fått chansen att återinföra, och jag ser att nuvarande regering bygger vidare på det. Det var viktigt med den nya skollagen, och jag tror att vi som har suttit lite längre i utskottet faktiskt minns det möte på departementet som ministrarna kallade till. De sa då: är det av stor betydelse att en ny skollag faktiskt får möjlighet att komma på plats, och så här ser vägen ut ända fram till att vi kan ha det i hamn. Det var en strategiskt viktig markering, och det var ett viktigt arbete att ta fram det. Sedan pekade på att det fanns ett hål i skollagen som man menar att man täpper till med det här förslaget, och jag tror att det är viktigt att se hur vi lyfter fram och förbättrar de styrdokument vi har på olika sätt. Jag tycker att det är synd att man inte använder den pusselbit vi nu benämner obligatorisk förskoleklass och inte låter det bli en första del i . Precis som lyfte fram i sitt anförande hade det varit en chans att sätta in stöd ännu tidigare. Jag beklagar den syn verkar ha när det gäller att dra in specialpedagoger alldeles för . Det är klart att det är oerhört viktigt att specialkompetens kommer till när det gäller att stötta barn, till exempel när det gäller olika former av inlärningssvårigheter eller någon form av funktionsnedsättning. Det lyfter man också fram i detta. tog i sitt anförande även upp vikten av lärarnas – alla lärares – kompetens när det gäller alla barns chans till goda kunskaper. När det handlar om vad olika regeringar har gjort och inte måste jag ytterligare en gång få kommentera inlägg. Hon talade om att kunskaperna har sjunkit som en sten och att antalet anställda minskat mycket. När man tittar på lärartätheten ser man att det inte är särskilt stora skillnader. I stället handlar det till väldigt stor del om demografi. Sedan kan man fundera på var de anställda finns – är det hos fristående huvudmän eller kommunala huvudmän? En viss form av hederlighet i debatten skulle jag alltså efterfråga. Det är klart att vi alla är bekymrade om kunskapsresultaten inte går åt rätt håll, och handlar det om att på olika sätt stärka de här delarna. Därför är jag glad att vi står bakom förslaget. Det jag vill lyfta fram och som ministern också har lyssnat på handlar om att inte öka dokumentationen för lärare och att på olika sätt säkerställa att det faktiskt är de elever som är i verkligt behov av stöd som får det. Ska man ytterligare mäta alla elevers kunskaper på olika sätt och öka den dokumentationen är det klart att risken finns att man tappar bort de elever som har det allra största behovet av stöd. Det är en väldigt viktig del. I propositionen lyfter man också fram det man kallar vikten av tillitsfull styrning, och det är klart att den obalansen kan kännas . När vi ytterligare reglerar de här delarna och säger att vi på det sättet visar tillit till lärarkompetensen kan det nämligen ge delvis olika signaler. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Tillbaka till pusselbilden: Jag är glad att ministern deltar i debatten , för ett antal nya pusselbitar kom fram under och i de delar som kom fram där. diskuterade vi inte minst skolchefernas uppdrag och så vidare, och det var väl ytterligare en pusselbit där det är viktigt att lyfta fram skolhuvudmännens ansvar för att faktiskt följa skollagen på olika sätt. Det nämndes tidigare i debatten att speciallärare kommer in oerhört sent. Då får man kanske också vara lite kritisk till hur skolan utformades före den förra alliansregeringen, då det faktiskt handlade om att skapa förutsättningar för eleverna att i tre ämnen bli behöriga till gymnasieskolan. Det är klart att man fick sätta in allt stöd man kunde, för just de tre ämnena skulle så många elever som möjligt klara. Sedan kom de in på gymnasieskolan och klarade ändå inte av den. Även den tidigare debatten som har varit här, om och högre utbildning, handlade om att eleverna ska ha förutsättningar att klara nästa steg. Eftersom jag inte deltog i den förra debatten måste jag bara få kommentera att när det gäller gymnasieskolan, yrkesprogrammen och så vidare är det möjligt att läsa in högskolebehörighet på alla yrkesprogram – oavsett vad som sägs i denna talarstol. Det är faktiskt så. Jag beklagar att högskoleministern ger bilden att man inte kan göra det. Det är en viktig del, och det handlar om möjligheten att göra fria val. Man kan ta till vara den möjligheten och göra ett val nu och ett annat val . I debatten låter det dock som att vi ska stänga dörrar för att vi på något sätt skulle ha lust till det. Det gör mig ledsen i själen, måste jag säga, att vi inte kan hålla en högre debattnivå i kammaren. En annan av de 143 pusselbitar som alliansregeringen jobbade med handlar om lärares kompetens, vilket är en jätteviktig del. Jag har nämnt speciallärarkompetensen, men låt oss också vara ärliga: Det som hyllas som fantastiskt viktiga satsningar, till exempel Mattelyftet, var faktiskt sådant som tillkom under alliansregeringen. Vi har gjort många saker som det går att jobba vidare med och lyfta på olika sätt. Ministern hade tidigare en kollega som ofta stod i debatten och sa att vi sprang åt helt fel håll, och jag är glad att det kanske inte är riktigt den retoriken längre. I stället handlar det faktiskt om att skruva på vissa frågor. Som sa tidigare använder man de system som finns och gör förändringar i dem för att på ett bra sätt förfina det hela. För att avsluta, herr talman: Det är en viktig del att ge alla barn stöd tidigt – och det stöd de behöver. Det hoppas jag att vi på olika sätt kan lyfta fram även i de uppdrag som de nya skolmyndigheterna kommer att få framöver, så att man lyfter fram kvalitetsgranskningen på ett helt annat sätt än enbart genom regelefterlevnad. Därför är jag glad att utbildningsministern har lyssnat. Det handlar inte bara om att åtgärder ska sättas in, utan de ska också följas upp för att vi ska säkerställa att de gett resultat. Det är därför vi har ett så stort engagemang för detta, för det handlar om alla barns och elevers kunskaper. 34 (V): Regeringen föreslår i denna proposition, som framgår av betänkandet, att det ska införas bestämmelser i skollagen om en garanti för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet i , specialskolan och sameskolan. Syftet med garantin är att en elev i behov av särskilt stöd tidigt ska få stöd utformat utifrån sitt behov. Detta tycker jag är viktigt, och ställer sig bakom förslaget i dess helhet. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Regeringen uppmanas av att göra en analys över den lagstiftning som redan finns när det kommer till rätten till särskilt stöd och att göra en uppföljning av hur lagen i praktiken följs. Det tycker också är viktigt. I grund och botten handlar reformen om att skapa en mer likvärdig och jämlik skola. Men då krävs också mer. Det krävs att vi skapar en skola där elever med olika bakgrund möts. Vi måste bygga upp en sammanhållen och jämlik skola igen. Då krävs att vi till exempel tittar på huvudmannaskapet i den svenska skolan. Är det lämpligt att ha 290 kommuner som huvudmän för skolorna och massvis med vinstdrivande aktörer? Eller ska staten ta ett större helhetsansvar över skolan? Det är viktigt att vi kollar på skolvalssystemet. Ska vi ha ett skolvalssystem som ökar på bostadssegregationen? Eller ska vi ha ett system där alla elever kan lita på att den närmaste skolan också är en bra skola? Ska vi ha ett system där Kunskapsskolan och Internationella Engelska Skolan kan sätta glädjebetyg på eleverna och se till att få vad de kallar ”kunder”? Eller ska vi ha ett skolsystem där våra skattepengar går dit de är avsedda, det vill säga till eleverna och till en likvärdig och sammanhållen skola? Jag menar att vi måste ändra utbildningspolitiken i grunden. målas det upp en bild av svensk skola som att den vore i kris. Men faktum är att det som är i kris är den svenska utbildningspolitiken. Tyvärr vill inte en majoritet i riksdag gå med på de lagförändringar som föreslås för att skapa en likvärdig och jämlik skola. kommer att ha chansen att rösta för en av de åtgärder som tillsammans med läsa-skriva-räkna-garantin och andra reformer kan skapa en mer likvärdig och jämlik skola. Det handlar om att ta bort och begränsa vinstjakten som pågår i den svenska skolan . Men det kommer en majoritet av den svenska och de svenska riksdagspartierna att slå ned på. Till skillnad från svenska folket, forskningen, professionen, lärare, rektorer, elever och föräldrar tycker inte en majoritet i kammaren att det är viktigt att våra skattepengar går dit de är avsedda. Tvärtom ska de gå till ett fåtal ägare med bankkonton placerade i skatteparadis. Jag menar att vi behöver en ny politik för en sammanhållen skola. Då krävs förutom läsa-skriva-räkna-garanti, förutom att vinstjakten tas bort, också en regering utan borgerliga partier. Det är vad jag kommer att kämpa för även i fortsättningen. Med detta sagt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 35 (L): inledde med att säga att det finns en risk att speciallärare dräneras från de högre årskurserna och i stället sätts in på de lägre. Jag skulle vilja säga att det är ett av syftena med dessa frågor. Eftersom det råder brist på speciallärare är det viktigt att de sätts in . Då minskar sannolikt också behovet av att sätta in extra resurser senare i . Ju fler som lyckas tidigt, desto färre kommer att behöva särskilt stöd . Det innebär inte att behovet av särskilt stöd senare försvinner, men sannolikt är det så att om vi lyckas ge stöd i ettan, ännu hellre i förskoleklassen eller under den tioåriga behöver färre stöd . Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Denna proposition försöker nu hantera detta huvudproblem. Jag noterar att , utskottets ordförande, försökte använda propositionen som ett vapen mot . Om detta är det huvudsakliga vapnet mot är det ändå en rätt fjösig kamp mot liberal skolpolitik som regeringspartierna ägnar sig åt. Det var dessutom fel på fel på fel i bakgrundsbeskrivningen. Orsaken till att vi är där vi är , herr talman, är till stor del ideologiska beslut fattade om att det inte ska finnas särskilda undervisningsgrupper. En elev ska inkluderas så långt som möjligt, och att flytta en elev från klassrummet och ge denna person en speciallärares stöd är något som ska undvikas. Man gick till och med så långt att man avskaffade speciallärarutbildningen . Det lider vi av . Det innebär att det finns en fjärdedel färre speciallärare i svensk skola än vad det hade varit om inte utbildningen hade avskaffats. Liberalerna återinförde den. Det var ett mycket ideologiskt beslut att avskaffa speciallärarutbildningen. Man ville inte att elever skulle flyttas ut från klassrummet och gå i en särskild undervisningsgrupp. Det lider vi av . Det finns för få speciallärare på grund av det beslutet, och vi måste fortfarande jobba med det ideologiska motståndet mot att ge särskilt stöd i form av speciallärarresurser. Detta har inneburit att resurserna har satsats . I finns jämfört med andra länder rätt mycket stödinsatser, men de sätts in senare än andra. Då förlorar man rätt mycket. Man förlorar framför allt elevers självkänsla; de känner att de inte har lyckats hänga med de andra i klassen eftersom de inte har fått extra stöd. Den ideologiska förändring som skedde inom skolpolitiken har satt rätt stora spår. Det är inte bara fråga om att speciallärarutbildningen avvecklades utan även om att kommunaliseringen gjorde att skolan blev mer ett välfärdsuppdrag än ett kunskapsuppdrag. Det var ett viktigt beslut som fattades av alliansregeringen när speciallärarutbildningen infördes igen. Men alla andra saker vi gjorde för att få ordning och reda i svensk skolpolitik var också viktiga. Jag noterade att företrädare tyckte att vi förde en skolpolitik i kris. Det går att åtgärda den saken , och jag hoppas att jag får en röst från företrädare i utbildningsutskottet. ligger den här propositionen på bord i reviderat format – och jag vill tacka statsrådet för den diskussion vi har fört om propositionen, inte minst den första propositionen i samma ämne som senare drogs tillbaka. Det har varit en diskussion om relationen mellan effekt och byråkrati. Innebär förslaget att vi ger för många nya arbetsuppgifter till lärarna, att det blir för mycket administration och för mycket fokus på att anteckna det som görs och för lite på att ge stöd? Det värsta utfallet skulle vara om en proposition innebär mycket ny byråkrati men lite effekt i verkligheten för eleverna. Det bästa utfallet skulle naturligtvis vara om det blir mycket effekt men lite byråkrati. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Jag tror och hoppas att vi har lyckats få en balans i systemet som ger effekt för elever utan att det innebär extra administration för lärare. Jag hoppas att det kommer att visa sig i efterhand. Det är därför Alliansen är trygg med att reformen måste följas upp så att det inte blir mer administration. I grunden handlar det om att se till att fler lyckas i skolan, att vi blir blinda för bakgrund, att föräldrarnas bakgrund inte spelar så stor roll för elevernas resultat. Det är därför vi måste sätta in resurserna mycket tidigare än . Om eleverna som inte lyckas får glida vidare i skolsystemet utan extra stöd finns en risk för att den sociala rörlighet vi vill ha minskar och att klassresorna blir färre. Jag tackar statsrådet för arbetet med propositionen, och jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 36 (V) replik: Jag tänkte i försöka ta debatterna så det går för att visa på skillnaderna mellan de partier som faktiskt har störst ideologiska skillnader i utbildningspolitiken – även om vi kan vara överens om vissa saker. Jag har en fråga till . brukar ganska ofta påpeka att den här regeringen inför reformer och åtgärder som leder till mer administration och att den här regeringens politik inte är bra sett utifrån det som värderar som bra för den svenska skolan, det vill säga mer kontroll, mer av repressiva åtgärder och mer av icke forskningsanknuten politik. Jag undrar bara på vilket sätt man kan dra paralleller till exempelvis betygssystemet, som ni har varit med och förändrat. Trots att det inte finns någon som helst forskning i hela världen som säger att det leder till en förbättrad eller mer likvärdig skola finns det nu ett antal skolor som ska införa eller har infört betyg från lägre åldrar – från årskurs 6 har vi . På vilket sätt kan man dra paralleller från det till läsa-skriva-räkna-garantin? Alliansen har ju gjort så att det förslaget har dragit ut . Jag undrar helt enkelt om är självkritisk. Har det funnits reformer som genomförts under Alliansens tid eller som tvingats igenom av Alliansen under den här regeringens tid som har lett till mer onödig administration och till att man har frångått det som forskningen menar skapar en jämlik skola? 37 (L) replik: Det här med forskning är svårt. Det finns sannolikt inte jättemycket internationell forskning som säger att den läsa-skriva-räkna-garanti som föreslås är någonting som verkligen ger effekt. Däremot finns det rätt mycket forskning som tyder på att särskilt stöd ger effekt och att tidigt stöd är bra – kanske till och med bättre än sent stöd. På det sättet finns det forskningsstöd för förslaget utan att det finns någon direkt forskning kring just den proposition som vi nu tar ställning till. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Så är det rätt ofta. Man får läsa forskningsrapporter utifrån den kontext där de finns. En del forskning sker i andra länder. är det beprövad erfarenhet man utgår från. är det forskning som finns i en viss kontext – i , i ett visst land och så vidare. Man får läsa forskningen på det sättet och ta del av den forskning som finns. Tittar man på beprövad erfarenhet ser man att rätt mycket tyder på att betyg är någonting som ofta används i länder runt omkring oss. När det gäller administration, herr talman, skulle jag vilja säga att det finns en stor skillnad mellan onödig administration och kunskapsuppföljning. I de reformer vi genomförde som alliansregeringen satt vid regeringsmakten hade vi fokus på kunskapsuppföljning, och kunskapsuppföljning, betygsättning och prov är inte onödig administration. 38 (V) replik: Jag tycker att det är ganska spännande när och säger två motsatta saker i en och samma mening. I det här fallet var min fråga om är självkritisk mot många av de åtgärder som Alliansen har tvingat fram som har lett till onödig, sa jag tydligt, administration. För att definiera det som är onödigt är det enligt mig det som inte leder till en mer likvärdig och jämlik skola, det som professionen inte håller med om bidrar till utvecklingen av svensk skola och det som forskningen inte kan konstatera har någon effekt för att förbättra svensk skola. Vad kan vi ta för exempel inom den kategorin? Jo, tidigare betyg är ett sådant. Det är absolut inte otydligt. Det finns jättebra forskning inom det området. Det finns jättebra forskning som visar att eleverna får bättre kunskaper och bättre syn på samhället i skolor där elever med olika bakgrund möts. Det finns mycket bra forskning som talar om att till exempel vinstjakten har skadat likvärdigheten i den svenska skolan och elevers rätt att få särskilt stöd att få de kunskaper de behöver från tidig ålder. Allt det som jag har nämnt nu är du, , för. Du är för att ha ett skolsystem som segregerar. Du är för att ha betyg från tidigare åldrar trots att det leder till mindre likvärdighet och mer stress. Du är för att ha fler nationella prov, som inte leder till förbättringar men som leder till mer administration och stress för lärare. står i talarstolen och kritiserar regeringen för att inte ha en politik som leder till en mer likvärdig och jämlik skola. Kan verkligen göra det på ett ärligt sätt, eller handlar det bara om ett valtaktiskt spel? Jag menar att det är det . 39 (L) replik: På frågan om jag kan göra det på ett ärligt sätt är svaret ja. Självkritisk kan jag vara, och det tror jag att Alliansen har varit. Vi har dessutom varit rätt öppna med att när vi gör reformer är vi beredda att ompröva de reformerna om de inte funkar exakt så som vi tänkt oss i praktiken. Det har vi också gjort – vi har ändrat i de förslag och de propositioner vi lagt fram vid regeringsmakten. Det innebär dock inte att man inte kan kritisera andra. Om man inte har förmåga att se sig i spegeln och fundera på vad man själv gjort fel, ja, då är man kanske inte rätt människa att säga att någon annan gjort fel. Eftersom jag och Alliansen är rätt öppna med att vi gjorde en del misstag när vi satt vid regeringsmakten tycker jag att vi har rätt att säga till när andra gör misstag. Det är ju lite grann så politik måste föras. Det kanske till och med är därför vi har politik och demokrati – därför att vi inte är helt överens om vilka fel som gjorts och inte gjorts. Det innebär inte, herr talman, att jag inte ska få lov att säga att jag tycker att den här regeringen saknar politik för ökad likvärdighet. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser använder ofta stora ord. Jag noterade att han sa att jag är för en skola som segregerar. Det är precis tvärtom, herr talman. Jag vill ha en skola som inkluderar människor, som ger alla samma chans. Den som kommer från ett hem där föräldrarna inte har så mycket böcker i bokhyllorna, ett hem där föräldrarna inte har pluggat, vill jag ge samma chans som alla andra. Jag vill inte att föräldrarnas erfarenheter och bakgrund ska slå igenom på elevernas resultat. har en annan ståndpunkt. Men det är just därför jag vill ha mer kunskapsfokus i svensk skola. Det är just därför jag vill ha en tioårig grundskola, där vi satsar mycket redan i början. Det är just därför jag vill ha särskilt stöd i skolan . Jag vill inte att föräldrarnas bakgrund ska slå igenom. Det är också därför, herr talman, som jag välkomnar att det finns friskolor som satsar mycket på kunskap. Jag tycker inte om friskolor som missköter sig, men jag tycker att det är bra med friskolor som sköter sig. Vi behöver den mångfalden också i det svenska skolsystemet. 40 (KD): debatterar vi en av de allra viktigaste frågorna som gäller skolan och som ska borga för att alla elever ska kunna klara kunskapsmålen, nämligen tidiga stödåtgärder för våra elever. Ni som tvingats lyssna till mig här inne i kammaren nu har inte kunnat missa att jag likt en papegoja upprepat krav på tidigt stöd och att stödet ska ges av lärare med rätt kompetens, såsom speciallärare och specialpedagoger. Det är därför vi kristdemokrater envist driver frågan om ett speciallärarlyft där man får lön man utbildar sig. Det är för att kunna förse skolorna med den kompetens som krävs. Regeringen konstaterade så sent som att bristen på speciallärare är stor och att många som jobbar som speciallärare inte är behöriga. Men regeringen konstaterar bara att behörighetsläget kommer att fortsätta vara kritiskt . Jag efterlyser konkreta förslag för att komma till rätta med situationen. Det hjälper ju inte att upprätta garantier när grundproblemet är att inte rätt kompetens finns för att sätta in åtgärder och uppfylla garantin som vi nu ska besluta om. Speciallärare med olika inriktningar är efterfrågade i hela skolväsendet, och enligt prognos behövs minst 640 nya speciallärare för att tillgodose behovet. En given förklaring som vi hört om här är att utbildningen till speciallärare var nedlagd och fick startas upp igen av alliansregeringen. Regeringen föreslår i propositionen Läsa, skriva, räkna att det införs bestämmelser i skollagen om en garanti för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet i , specialskolan och . Förslaget är en delvis reviderad och omarbetad version efter förhandlingar med oss i allianspartierna. Vi såg i tidigare förslag att dokumentationskraven skulle bli högt ställda. Allianspartierna välkomnar att regeringen justerat sitt förslag i den delen.