prot · H509100 · 2018-04-18 00:00:00 — Ungefär hälften är kopplad till detta, och då är det naturligtvis viktigt med alla handelsavtal som finns och kan komma. Det är en oroande utveckling vi ser nu med till exempel Trumps ståltullar och effekter av dessa. Vi har också kopplingen till EU. Min och idé här och i stort är inte att så att säga förhärliga hela EU-samarbetet. Det finns naturligtvis både fördelar och brister i detta, men en av de stora fördelarna är den inre marknaden. Tyvärr är den ännu inte fullt genomförd vad gäller en digital inre marknad eller tjänster, men det finns ändå en fri rörlighet för människor och för företag och deras produkter. För och svenska företag är Europamarknaden den allra viktigaste. brukar man peka ut, men det finns också andra länder. Den oro som är kopplad till allt detta med Trump och protektionism är över att man inte riktigt vet vad som kommer att gälla med tullar och andra handelshinder. Men i har vi oftast en situation där vi kan handla helt fritt och öppet. besked är att borde lämna EU. Det är klart att det är en fullt legitim åsikt, men en sådan åsikt skapar rimligen också stor osäkerhet. Det kan vara hos i men också hos andra företag som säljer produkter och tjänster till andra europeiska länder som det blir osäkerhet. Det ser vi inte minst i den brittiska diskussionen. Hur kan relationen se ut om de lämnar EU? Vad ska man göra med tullunionen? Hur blir det med den fria rörligheten och olika regelverk? Jag undrar: Hur tänker ni egentligen i detta, som skapar sådan osäkerhet för svenska företag? 87 (SD) replik: är som bekant, som vi har talat om i denna kammare, ivriga anhängare av att vi ska ha frihandel med andra länder. Vi anser att det är någonting gott för – för att det finns svenska företag som är helt beroende av att finnas på dessa marknader för att kunna få ut sina varor, för att ska kunna få exportintäkter och i slutändan för att vi i ska ha god välfärd. Vad gäller just EU är vårt medlemskap på gott och ont, precis som redogjorde för. Från sida menar vi att det så som EU ser ut finns alldeles för mycket av det onda för att vi ska kunna ställa oss bakom EU-medlemskapet. Men vi har också sagt att det inte behöver betyda att vi inte vill ha en gemensam marknad för de länder som ingår i Europeiska unionen. Strukturerna finns ju där. Jag menar att det är mycket lätt genomförbart att plocka russinen ur kakan – att göra om det europeiska samarbetet till en ren frihandelsunion och inte lägga sig i en massa socioekonomiska projekt i olika länder så att vi i till exempel får vara med och bekosta att det byggs upp konkurrerande företag i andra länder som sysslar med samma verksamhet som vi här i . Att vi betalar för att få konkurrens från andra länder, till exempel genom strukturfonder och sådana saker, är en sådan sak som vi i vänder oss kraftfullt emot. Jag är helt övertygad om att det går att ha en frihandelsunion i ungefär som den men plocka bort allt detta, som säkert även tycker är av ondo. 88 (M) replik: Ja, det finns både för‑ och nackdelar med det här samarbetet; det vore fånigt att hävda någonting annat. Det finns tydliga uppfattningar i mitt parti, och ibland är vi brett överens om inriktning i synen på en del stöd och subventioner, onödig överstatlighet och sådant. Men det är också ett faktum att vi har denna rätt väl fungerande inre marknad, där företag kan sälja sina produkter i andra europeiska länder. Där tar vi gärna steg vidare vad gäller den digitala inre marknaden och vad gäller tjänsterna. besked är att vi inte ska ta dessa steg vidare för inte minst den viktiga tjänsteindustrin utan lämna samarbetet helt. Jag ifrågasätter inte uppsåtet, för det är en fullt legitim åsikt. Men har gjort en analys kopplad till britternas utträde där man konstaterar att det enda vi vet är att det kommer att bli sämre för svenska företag som finns i visavi deras verksamhet inom unionen. Det är osäkert vad som kommer att gälla med tullar, och man kommer inte att ha samma access till marknaden. Det blir osäkert vad gäller medarbetare och deras rörlighet. Eftersom har stor handel med inte minst europeiska länder känner i alla fall jag att om vi ska finansiera välfärden med att det går bra för industrier och övrigt näringsliv kan inte förstahandsvalet vara att säga att vi ska lämna Europeiska unionen – trots alla dess nackdelar. Det framstår för mig som ett rätt märkligt ställningstagande av när de säger att det nog borde gå att hitta en lösning på detta, att det nog kan fungera med någon form av frihandelslösning. Jag är inte säker på att människor som arbetar i viktiga exportindustrier känner sig trygga med det beskedet. 89 (SD) replik: Man kan enkelt konstatera att EU är en institution, en organisation, vars byråkrati växer. Som alla andra politiska organisationer vill man vara meningsfull, och enligt min uppfattning kommer man inte att ta några steg tillbaka från någonting. Många av ledarna som sitter i – som vi egentligen aldrig har valt från första början men som ändå har ett otroligt inflytande över och svenska företag – har en ambition att göra till en federation av modell, där vi ska integreras på det ena området efter det andra. Det här motsätter vi oss. Vi motsätter oss inte frihandelsunionen. Men jag välkomnade brexit, för jag menar att någon måste sätta ned foten. Det är enda sättet att få detta växande monster att någonsin ta skada och förhoppningsvis i förlängningen bli den mer renodlade frihandelsunion som åtminstone jag vill se. Jag tror inte att det är något europeiskt land som inte vill ha den inre marknaden. Men det finns en hel del partier runt om i – partier liknande mitt om inte annat – som inte gärna ser den här politiska integreringen, där man ska mer eller mindre ta bort olikheterna länderna emellan. Den typen av verksamhet tycker jag inte att EU ska syssla med över huvud taget. 90 (MP): Vi debatterar näringspolitik , och för mig handlar den i grund och botten om varje människas möjlighet att förverkliga sina idéer och drömmar. När var och en har den möjligheten skapas också större möjligheter för varje människa att växa, och det får naturligtvis som följd att hela samhället kan växa. Just därför blir jag glad när jag går igenom regeringens politik. Man lägger stor vikt vid att alla ska få den här möjligheten och chansen. Man har särskilt fokus på kvinnors, ungas och nyanländas företagande och på sociala företag. Jag tycker att det säger någonting om regeringens syn på företagande och på näringspolitik som sådan. Det här gör man systematiskt i budgetar, regleringsbrev och direktiv till myndigheter och statliga bolag. Det är en bra grund, tycker jag. Nästa fråga jag vill gå in på, fru talman, är klimatfrågan. Regeringen har tydligt pekat ut att man ser klimatutmaningen som en av de viktigaste samhällsutmaningar vi har men också som en möjlighet som man kan kombinera med till exempel en aktiv och exportfrämjande näringspolitik. Jag hade glädjen att kunna besöka . Jag fick en rundvisning och en presentation om företagets arbete med fossilfri stålproduktion. Det var en väldigt inspirerande dag, och jag lärde mig mycket nytt. Inte minst såg jag hur taggade är på den omställning som krävs och att de dessutom ser den inte bara som ett problem och en utmaning utan som en möjlighet och en exportmöjlighet . har alltså som mål att bli helt fossilfria i sin produktion och driver, tillsammans med och , ett pilotprojekt på det temat. Det är inspirerande att se att det nu även från näringslivet kommer tydliga initiativ i denna riktning. Jag vill stanna upp lite här och nämna några av de satsningar som regeringen har gjort på detta område, som handlar om att gifta ihop klimatutmaningen med en aktiv näringspolitik. Det första som ska nämnas är den särskilda satsning vi gör på den tunga industrin, Industriklivet. Det var väldigt inspirerande att se när , och gick ut med den här satsningen, som handlar om fossilfritt stål. De sa då: Vi vill göra detta, vi vill satsa, men vi kommer att behöva stöd från staten. Kort därefter visade regeringen att man var villig att vara med och satsa på detta, och man har infört Industriklivet. Vidare har man strategin Smart industri, som har fokus på framtidens utmaningar och möjligheter: digitalisering, innovation och hållbar produktion i stort. Vi har naturligtvis Klimatklivet, som är en förutsättning för att bygga ut laddinfrastruktur på landsbygden och i städer. Vi har Nationella innovationsrådet, där statsministern själv är ordförande, med hållbarhet och klimat som några av de viktiga frågorna. Vi har samverkansprogrammen, fem stycken, och regeringens arbete med Testbädd , , och så vidare. Sist men inte minst har vi den stora satsning som också nämnts tidigare i debatten, elektrifiering av fordonsbranschen. Detta handlar som sagt om att kombinera klimatutmaningen med en aktiv näringspolitik. Det sista jag vill nämna där är satsningen Fossilfritt , som handlar om att tillsammans med de olika delarna av näringslivet ta fram handlingsplaner för fossilfrihet. Jag läste om vilka branscher som bara kommit fram med handlingsplaner för att bli helt fossilfria. Här kan som sagt nämnas stålindustrin, som just nu har ett pilotprojekt om fossilfrihet, betongbranschen, bygg- och anläggningssektorn, cementbranschen, dagligvaruhandeln, flygbranschen, gruv- och mineralbranschen, skogsnäringen och åkerinäringen. Alla dessa har kommit fram med handlingsplaner för att bli fossilfria. Detta är ett arbete som görs tillsammans med regeringens samverkansorgan Fossilfritt , som har detta som syfte. Detta visar att företagen delar regeringens bild att hållbarhet är en konkurrensfördel och en möjlighet till export framöver. Jag vill också bara nämna något om miljöskatter, eftersom det redan har nämnts här i talarstolen hur fasliga de verkar vara. Jag tycker att det är en ganska pessimistisk syn att man inte som företagare är villig att betala för sin miljöskuld. Det är klart att vi ska ha en helhetssyn när vi jobbar med skattesystemet. Jag som grön föredrar i grund och botten att man gör en skatteväxling när man inför miljöskatter. Det har vi också gjort i viss mån. Vi har ju till exempel nu infört en flygskatt, och drar vi ned på småföretagens kostnader för att anställa den första medarbetaren. Jag tycker alltså att det är en pessimistisk och defensiv syn att det skulle vara så farligt med miljöskatter. Det handlar naturligtvis om hur man ser på skattesystemet i stort. Framöver tror jag att vi ska ha ännu mer fokus på just skattepolitiken. Hur kan vi använda skatterna inte bara för att straffa ut det som skadar klimatet utan även för att gynna cirkularitet i företagen, nya affärsmodeller och delningsekonomi i näringslivet? Vi behöver också bli bättre på regelkrånglet, framför allt implementeringen av EU-lagstiftning, och vi måste bli bättre på matchning på arbetsmarknaden och på kompetensförsörjning. Med detta yrkar jag också bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 91 (M) replik: är snart till ända, och det är läge att summera, utvärdera och titta på vad olika partier sa före förra valet och hur det har blivit. Jag tänkte ta fasta på valmanifest . I det fanns det ett avsnitt som hette ”Nya jobb”. Under punkt 3 står att läsa: ”minska krånglet och kostnaderna för företagare. Företagare ska få ägna sin tid åt att driva företag och därför måste regelbördan minska.” visar en undersökning som gjort att två av tre företagare upplever att det har blivit krångligare att starta och driva företag . En av tre säger att det är ungefär oförändrat, och blott säger att det har blivit enklare. kom också ett pressmeddelande från , , med överskriften ”Företagens regelkostnader skenar”. Med anledning av detta vill jag, fru talman, fråga : Hur ser du på ert misslyckande på denna punkt? 92 (MP) replik: Tack, , för frågan! Jag delar egentligen problembilden ganska mycket. Det är uppenbart att vi har problem med regelkrångel för företagande i . När det gäller exakt vad detta beror på pekar de flesta på implementering av EU-lagstiftning som ett av de viktiga problemen. Vi har haft ambitionen att se över roll i detta sammanhang och undersöka om de kan komma in tidigare i beslutsprocessen och ha ett tydligare avtryck på lagstiftningen och implementeringen av framför allt EU-lagstiftningen. Jag tycker fortfarande att man bör gå den vägen. Här är ett föredöme. Där har man helt enkelt lyckats bra med att minska det onödiga regelkrånglet vid införandet av olika lagstiftningar. Som vi har varit inne på tidigare pågår arbete, till exempel inom det uppdrag som getts till och som gäller digitalisering av årsredovisningar. Det pågår arbete med att förkorta handläggningstider vid myndigheterna och så vidare. Jag tror att vi ändå är på väg mot att börja hantera detta, men jag tror absolut att det behövs mer, vilket jag också nämnde i mitt anförande. 93 (M) replik: Jag tänkte följa upp med en andra fråga. Det finns ju en borgerlig idé om att göra något som kallas för grön skatteväxling, det vill säga att man är beredd att höja vissa miljöskatter och sänka skatten på arbete och företag. Detta gjorde till exempel den tidigare alliansregeringen. har den här regeringen föreslagit, och fattat beslut om, ett antal höjningar av vissa miljöskatter. Låt vara att vi ibland diskuterar om de är effektiva eller inte. Detta har kombinerats med att höja skatten på arbete och företag; det rör sig alltså om en samlad skattehöjning och inte om en skatteväxling. Jag vill inför kommande mandatperiod fråga : Överväger att på riktigt genomföra en grön skatteväxling och inte den generella skattehöjning som har blivit effekten av er politik? 94 (MP) replik: Jag blir alltid glad när jag hör människor från allianspartierna tala om grön skatteväxling. Sedan blir jag alltid lika ledsen varje gång det inte genomförs. Varje gång vi gröna lägger fram ett förslag om en styrande miljöskatt är det nej från allianspartierna. Om man tittar på allianspartiernas eget regeringsinnehav de satt vid makten ser man ganska tydligt att skatterna på miljön låg väldigt stilla – det hände nästan ingenting där. Däremot sänktes skatterna väldigt mycket i övrigt. Det man talade om som en grön skatteväxling blev alltså snarare en mörkblå skattesänkning. Jag är den förste att bli överlycklig om man faktiskt menar allvar med pratet om grön skatteväxling. Jag ser, som jag nämnde, ett behov av att titta bredare på olika skatter, deras syfte och deras styrande effekter. Där ser jag ett behov av att sänka skatterna på arbete och företagande, inte minst med fokus på delningsekonomi och cirkulär ekonomi, och höja miljöskatterna. har det dock inte funnits något sådant intresse från allianspartierna. Som jag nämnde i mitt anförande har vi infört växa-stödet, som kraftigt sänker kostnaderna för den först anställda i småföretag. Vi är alltså på väg dit, och jag är den förste att bli glad om Alliansen verkligen vill stödja ett arbete med en riktig grön skatteväxling och inte bara en mörkblå skattesänkning. 95 (C): Att ersätta olja och andra fossila råvaror är en förutsättning för att vi ska nå våra miljömål och klara klimatomställningen. I , utanför i , finns planer för hur detta ska kunna gå till. Där vill man bygga ett bioraffinaderi. Man beräknar att det kommer att kosta mellan 15 och 22 miljarder. Men motstridiga signaler från regeringen när det gäller skogsavverkningen har gjort att man nu har lagt projekteringen på is. Om man i inte kan ta ut 8 miljoner kubik ytterligare av svensk skog kan man, enligt platschefen , inte genomföra satsningen, i alla fall inte i . Det är olyckligt, inte minst då en sådan här satsning skulle bidra till en nödvändig omställning från ett fossilt till ett mer klimatsmart samhälle med produkter som baseras på skogsråvara, till exempel tyger och bränsle. Dessutom skulle satsningen ge flera tusen arbetstillfällen – man har räknat med att det skulle kunna bli upp till 5 000 jobb. Som de flesta vet dräller det ju inte direkt av sådana möjligheter i norra . Det är uppenbart att planerna i är politiskt laddade. Det verkar finnas en konflikt mellan och Socialdemokraterna när det gäller miljöpolitiken. Statsminister har själv besökt och är väl införstådd med det som planeras där. Dessutom har han uttalat att han är för ett ökat uttag av skog. Han har bland annat sagt det i och i . Men den politik som förs av regeringen som helhet och verkställs av dess myndigheter pekar i en annan riktning. Vet ni att ett femtontal skogsägare i inland numera inte kan bestämma över sin skog, eftersom staten har pekat ut att det finns höga naturvärden där? Dessa skogsägare har inget emot att avsätta mark för höga naturvärden, men problemet är att staten inte vill lämna den ersättning som är bruklig i sådana sammanhang. Kammarkollegiet, som är den myndighet som ska betala ut pengarna, säger att det inte finns någon pågående markanvändning. Jo, ni hörde rätt: Ingen pågående markanvändning. Skulle man resonera på det sättet för all skog skulle det inte finnas pågående markanvändning någonstans, för alla vet ju att det tar 80–för skog att växa upp, och det tar för fjällskog. Detta har lett till att skogsägarna har stämt staten. Det är just sådant här som bidrar till att man inte vågar gå vidare med investeringen i ett bioraffinaderi i . Det gör att många skogsägare blir oroliga. Regeringens interna strider i skogsfrågorna skapar osäkerhet för skogsägare och för den svenska skogsindustrin. Det har, som jag sa, gått så långt att den stora miljardsatsningen på ett bioraffinaderi i norra nu ligger på is. Här har regeringen ett ansvar. Det håller inte att landsbygdsministern lovar att skogsägare ska känna sig trygga och att mer uttag ur skogen ska vara möjligt, som miljöministern säger tvärtom. Miljöministern säger att staten ska kunna stoppa avverkningar utan att betala ersättning om pengarna inte räcker till. Ni är, eller ska i alla fall föreställa, en regering, men ni håller er med dubbla agendor som inte är förenliga. Ni får faktiskt komma överens om vad som ska gälla! För att svensk skogsindustri ska må bra och för att vi ska kunna ställa om till ett mer hållbart samhälle behövs tydliga besked från regeringen om vad det är för skogspolitik som gäller. Jag vill också komma in lite grann på detta med regelförenklingar, som några av mina kollegor har varit inne på tidigare. Jag tror att de flesta av oss här i kammaren har en samsyn där. Många företagare upplever att det finns väldigt många regler, och det gör att de ägnar alldeles för mycket tid åt administration i stället för att utveckla sitt företag. Tyvärr verkar dessutom regelarbetet ha stagnerat. Juristen kom för sedan ut med rapporten utmanat , där han skriver om regelproblemen för företagen i landet. menar att regeringen lägger för lite krut på frågan och säger att regelförbättringsarbetet har stannat av. På kan man läsa en intervju med . Han säger där: ”Vi går åt fel håll. Siffrorna är alarmerande. Regelkrånglet ökar och faller i ranking, och vi halkar efter flera av våra främsta konkurrentländer som arbetar seriöst med regelförbättring för att underlätta för sitt näringsliv.” Det håller inte. vill att regler ska ha en solnedgångsklausul. Det betyder att man sätter ett slutdatum på en regel. För att den ska fortsätta att gälla måste den omprövas, och fördelar och nackdelar ska vägas mot varandra. Ett annat förslag som vi har är: en regel in – en regel ut. Det betyder att nya regler som medför kostnader för företag ska mötas av motsvarande minskningar av kostnader i form av att andra regler tas bort. har miljöminister , , öppnat för att återlansera kilometerskatt för tunga lastbilar. Det är en skatt på avstånd, och i ett exportberoende land som är det allt annat än bra. i , nära min hemby, exporterar mycket av sina produkter till andra länder, och lastbil är ett vanligt färdmedel. För att vara så miljövänliga som möjligt betalar de till det lokala åkeriet för att man ska använda HVO som bränsle, det vill säga mer av ett finbränsle, och göra så mycket som möjligt för miljön. Men med det förslag som ligger på bordet spelar det ingen roll om man kör med fulbränsle eller finbränsle – avstånden beskattas ju i alla fall. Då kan man undra: Är detta en symbolpolitik, för att ni ska få in pengar för att betala de löften som ni har gett men egentligen inte har råd med? Ska norra och landsbygden betala för det? Jag måste också nämna regeringens flygskatt, som infördes . Detta gjorde man trots vetskapen om att det för utsläppens del har en försvinnande liten effekt och att det medför stora risker för norra . Många flyglinjer är hårt ekonomiskt pressade. Med ytterligare skattepålagor löper ett flertal av dem stor risk för avveckling. Detta har flygbolagen varit tämligen öppna med. Konsekvenserna av sämre möjligheter att resa till och från norra blir givetvis mycket negativa. Sanningen är att det mycket väl går att minska utsläppen utan den här sortens destruktiva pålagor. Exempelvis finns det fortfarande enormt mycket som en regering skulle kunna göra för att via biodrivmedel sänka utsläppen och stärka ekonomin för skogsindustrin. har i stället föreslagit att skogen i högre grad ska nyttjas för den gröna omställningen. Genom att införa en kvotplikt där flygbolagen måste blanda in en viss mängd biodrivmedel i bränslet – en kvot som dessutom kan ökas med tiden – kan man minska utsläppen och skapa goda affärsmöjligheter för skogsnäringen i norra . På lastbilssidan skulle man exempelvis kunna premiera fordon med låga utsläpp ekonomiskt och göra det dyrare att transportera med fossildrivna fordon. Även detta skulle vara positivt för skogsnäringen. har dessutom föreslagit en budgetsatsning om för att skapa test- och demonstrationsanläggningar för biobränslen och stötta forskning om teknisk utveckling inom flygbranschen. Det hade givetvis gynnat hela den norrländska ekonomin om skogsägarna fick en större marknad och större efterfrågan på skogsråvaran. Men tyvärr verkar Socialdemokraterna ha lagt sig platt för ogenomtänkta symbolpolitik, där det är viktigare att det låter bra än att det faktiskt har positiva effekter för hela landet. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga några ord om fastighetsskatt för vattenkraft och vilken fördel det skulle kunna vara för tillväxt och utveckling i vattenkraftskommunerna och vattenkraftsregionerna. De sju skogslänen bidrar av vattenkraft. Vattenkraften produceras lokalt men är en av de viktigaste förutsättningarna för hela gemensamma välfärd. kämpar vattenkraftskommuner som , , , och ständigt med ekonomiska problem och hör till de kommuner som har högst skattetryck – detta trots att skogslänen levererar i princip all vattenkraft som finns i landet. vill av den anledningen tillsätta en utredning för att utforma ett långsiktigt system där landets berörda kommuner och regioner får behålla en rättmätig del av vattenkraftens värden. Ett sådant system skulle göra att dessa kommuner och regioner kunde planera och utveckla sin framtid och sitt näringsliv på ett helt annat sätt än . 96 (MP) replik: Det finns mycket att säga om anförande. Det är fascinerande med ett grönt parti som har så mycket aversioner mot gröna åtgärder och styrmedel. Till slut får man nästan välja: Antingen är man ett grönt parti, eller också är man en annan typ av parti. Jag tycker egentligen att borde ha valt för länge sedan. Jag vill bara nämna några saker. Det första som ska sägas är att drar undan de miljardbelopp regeringen faktiskt lägger på att just skydda skog. Jag ser alltså inte hur neddragningspolitik på något sätt skulle gynna de skogsägare som detta handlar om och som talade om inledningsvis. Sedan blir det dock väldigt intressant, för i sin aversion mot miljöskatter talar bland annat om vägslitageskatten och nämner HVO som ett bra drivmedel. Man lyfter fram det och säger att åkeriföretagen faktiskt satsar och försöker bli bra, genom att använda HVO. När det gäller HVO finns det två intressanta saker att säga.