prot · H50993 · 2018-03-28 00:00:00 — Vi vill i sammanhanget understryka vikten av att man undviker ytterligare förseningar i denna process. Ett problem som sätter käppar i hjulet för utbyggnaden av bredband är den kommunala lokaliseringsprincipen, som hämmar och stoppar de kommunala stadsnätens utveckling och i förlängningen även bredbandsutbyggnaden på landsbygden. 220 av 290 kommuner har stadsnät. Dessa kompletterar andra aktörer och bidrar till målet om ett helt uppkopplat . För att man ska kunna uppnå statens bredbandsmål krävs en skyndsam förändring i kommunallagen, liknande den som gjort det möjligt för kommunala energibolag att erbjuda sina tjänster över kommungränser. har drivit denna fråga, och vi förväntar oss att regeringen gör detta möjligt inom en snar tid. vill att ska bli världsbäst på att använda digitaliseringens möjligheter. Det förutsätter tillgång till ett robust bredband över hela landet med hög överföringskapacitet. Vi föreslår att satsningen på bredbandskoordinatorerna ska fortsätta. Koordinatorerna fungerar som en kontaktpunkt för bredbandsfrågor i länen, för både offentliga och privata aktörer, och underlättar bredbandsarbetet i hela landet. har påbörjat en avveckling av det fasta telefonnätet i syfte att ersätta detta med fiber eller mobil teknik. Det innebär att i vissa områden ersätter vanlig fast telefoni med lösningar via mobilnätet och bredband via telejacket med fiber eller mobilt bredband. Detta har medfört att många abonnenter som tidigare haft fungerande bredbandstäckning förlorat denna. När det fasta bredbandet försvinner uppstår dessutom stora merkostnader för abonnenten, som tvingas gå över till en mobil bredbandslösning som inte alla hushåll har tillgång till. har tagit bort den fasta förbindelsen via koppartråd för ca 30 000 abonnenter. Från många håll rapporteras om problem med anslutningen efter det att kopparnätet ersatts med mobilt bredband. Landsbygdens invånare drabbas hårdast eftersom alternativen där till en fast förbindelse, till exempel i form av ett fibernät eller mobilt nät med hög överföringshastighet, inte finns eller är alltför kostsamma. anser att det borde vara självklart att inte klippa bort befintliga förbindelser innan ett fungerande alternativ finns på plats i det enskilda fallet. Kapaciteten i datanäten blir en allt större utmaning i takt med att nya tjänster tillkommer som konsumenterna blir alltmer uppkopplade och efterfrågar ständigt högre hastigheter. Delar av fibernätet är inte fullt utnyttjade, vilket också framhåller i sin granskning Bredband i världsklass?. Det är tydligt att den statligt ägda it-infrastrukturen inte utnyttjas optimalt och att den skulle kunna användas mer effektivt om det fanns mer samordning mellan aktörerna. Utöver minskade kostnader samt ökad säkerhet och robusthet i näten skulle detta också bidra till att underlätta bredbandsutbyggnaden och därmed att uppnå de politiska bredbandsmålen. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 5 och 8. 38 (S): Ledamöter, åhörare! Vi behandlar trafikutskottets betänkande It-politik med ett 40-tal yrkanden från allmänna motionstiden, regeringens skrivelse Hur blir bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter och kring regeringens insatser för att uppfylla det bredbandspolitiska målet. Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i TU9. ska, enligt det it-politiska målet, vara bäst i världen på att tillvarata digitaliseringens möjligheter. Det är en målsättning som förpliktar. Egentligen handlar det framför allt om två övergripande saker: å ena sidan om robusta och pålitliga system, å andra sidan om tillgänglighet och användbarhet. Annorlunda uttryckt skulle man kunna säga att det ska fungera, och det ska fungera för alla. Detta sätter it-politiken i både ett tekniskt och ett demokratiskt sammanhang. undersökning Svenskarna och internet visar att den uppkopplade delen av befolkningen har ökat kraftigt . utnyttjar av befolkningen internet. Samtliga upp till är internetanvändare. Bland 46–55-åringarna är det , och bland 56–68-åringarna är det . Näst intill hela befolkningen i arbetsför ålder använder alltså internet . Det är först när vi ser på dem som passerat pensionsåldern som vi behöver bli lite eller ganska oroliga. Totalt är det av dem som är som inte använder internet, och när vi kommer till gruppen som är är det så mycket som . Även om förändringen är positiv och går ganska snabbt är det en ganska stor grupp som fortfarande står utanför det som blir allt viktigare för att få vårt demokratiska samhälle att fungera. behövs i praktiken kunskap om såväl internet som användandet av detsamma. Därför måste också den fortsatta digitaliseringen av samhället kombineras med en satsning på folkbildning. Svenskarnas vardagliga digitalisering går i en rasande takt. När 2017 skickade ut deklarationerna till invånarna var det 1 miljon som fick den via sin digitala brevlåda. , alltså nu , när deklarationerna gick iväg har siffran mer än fördubblats. Totalt var det 2,3 miljoner som fick sin deklaration via en digital brevlåda. Det är en stor andel av dem som har deklarationer, för det är ju inte alla som får en deklaration. Detta säger inte bara att vi behöver ha en snabbare bredbandsutbyggnad utan också hur den digitala mognaden faktiskt ser ut. Tillgången till bredband är därför en förutsättning – inte bara för människor i allmänhet. Det är också en förutsättning för svensk konkurrenskraft och såklart för en levande landsbygd. Det är också därför som vi ekonomiskt har stöttat bredbandsutbyggnad på landsbygden både genom regionalfondsprogrammet, som kopplar ihop olika orter, och inom landsbygdsprogrammet, som stärker utbyggnaden till hemmen, där det har saknats en kommersiell grund för utbyggnad. Det är inte bara privatpersonerna, utan det handlar lika mycket om näringslivet. Vi behöver ha snabbhet och robusthet i bredbandet för att näringslivet ska kunna fungera, såväl på landsbygden och på mindre orter som i de större städerna. Det är också den snabba utbyggnaden och teknikutvecklingen som faktiskt har gjort att vår huvudstad är ett av världens främsta startup-områden. Det här är alltså en jätteviktig del för den svenska konkurrenskraften. Det är också välkommet att regeringen inte bara har höjt målsättningen rejält i bredbandsstrategin utan också när det gäller målsättningarna för hur många som ska ha bredband. De nya målen är ambitiösa, men de är inte orealistiska. Tvärtom går de mycket väl att uppfylla, och de nya målen anger ju att 2025 ska alla ha tillgång till snabbt bredband. Regeringen har också presenterat en ny digitaliseringsstrategi och aviserat en ny myndighet för offentlig sektors eget arbete med digitalisering. Det här är den sista it-politiska debatten den här mandatperioden, och även om jag har en fast övertygelse om vilka jag tror och vill ska bilda regering är det ändå så att vårt förtroende prövas av väljarna. Väljarna är de som vägleder oss i vilken konstellation det kommer att bli, så om ni så tillåter skulle jag gärna vilja ge några rekommendationer kring framtidens utmaningar. Jag tror att it-politik som politiskt område är förbi. Framöver behöver vi se digitalisering och informationsteknik snarare som ett medel för att uppnå andra politiska mål. För trafikutskottets del kommer såklart den tekniska infrastrukturen att vara viktig, och ansvaret för den borde fortsatt ligga där. Med stor sannolikhet kommer det att vara den viktigaste infrastrukturen vi har framöver, eftersom den kommer att relatera till all annan infrastruktur. Den tillåter oss att kommunicera snabbt och effektivt utan att förflytta oss, och den kommer att betyda mer än vad vi nog kan föreställa oss. Men utöver detta behövs inte ett särskilt politikområde. Det här är en förutsättning för demokratin och utbildningspolitiken. Det handlar om vår integritet och att få vardagen att fungera för oss som medborgare. Det handlar om att kunna effektivisera sjukvården och byggandet – i princip allt. Informationstekniken är antagligen också vår svagaste länk när det kommer till frågor om yttre hot och hur vi ska förhålla oss till försvar och säkerhet . Den är den framtida konkurrensmöjligheten för våra företag, och den är kanske vår allra viktigaste utbildningspolitiska fråga över huvud taget. Men den är också en mycket viktig del när det handlar om hur vi och resten av världen förhåller sig till FN:s hållbarhetsmål och världsfattigdomen. Ja, det finns nog ingenting som inte behöver förhålla sig till it-frågorna. Jag vill avsluta mandatperiodens sista debatt på området med att uppmana den regering som kommer att forma sig efter valet att faktiskt tänka om och sätta frågorna i en bredare kontext. Digitaliseringen och teknikutvecklingen måste ligga högt på dagordningen på alla politiska områden. Den är ett medel för att uppnå politiska mål, och det samlade ansvaret kan bara den högsta ledningen av vårt land ta. I detta anförande instämde , , , , och (alla S). 39 (C) replik: Tack, , för en avslutande och intressant reflektion över it-politiken! Jag måste säga att det är lätt att instämma i den reflektionen. Det fanns när företag i sina årsredovisningar rapporterade att investerade företaget i si och så många nya datamaskiner och så vidare. Den tiden är förbi eftersom det anses vara ett naturligt arbetsredskap, och man skriver lika lite in nya investeringar i datamaskinväg eller infrastrukturväg som att man har bytt tak på huset. Det anses vara en självklarhet. Jag tror att har rätt i att för att få ett fungerande samhälle är it-infrastrukturen en rimlig transportväg. , som jag företräder i , har lyft fram tankar om att betrakta it – bredband, fiber och radiovågor – som det femte transportslaget, det vill säga att hantera som sjöfart, väg, järnväg och flyg. Det är viktigt och en absolut förutsättning för att livet ska fungera. Likaså har övervägt och diskuterat möjligheten att varför inte också göra it-investeringar till ett valbart alternativ när föreslår lösningar för hur människors liv ska bli lättare. En it-infrastruktur ska också göra det möjligt för människor att få del av utbildning, samhällsservice och arbete. Jag vill gärna höra reflektera över detta. 40 (S) replik: och har länge drivit att it ska vara det femte transportslaget. Det är en intressant inställning. Men som jag ser det landar man helt fel här. Informationstekniken är ju en förutsättning för alla transportslag. Det skulle bli konstigt om man delade upp det som ett alldeles eget transportslag. Det måste snarare göras i symbios. skulle inte vare sig flyget eller vägarna i form av bilar eller transporter fungera – eller sjöfarten, för den delen. Alla är beroende av teknik. kommer vi att vara ännu mer beroende av teknik. Tekniken gör det på ett helt annat sätt möjligt att få effektivare transporter. Vi ser helt enkelt mycket olika på frågan. Den är liksom mer mainstream än att kunna tänka sig att göra den till ett eget transportslag. 41 (C) replik: Jag hade ett öppet och vänligt sinne när jag begärde replik, men jag tror att vi ändå kan samlas i en samsyn, , i att it, oavsett om vi betraktar det som ett femte transportslag eller hur vi väljer att etikettera det, står för en betydande potential i att effektivisera de transportslag som betraktas som traditionella för att den logistiska delen ska fungera. Lika lite som vi kan tänka oss ett samhälle utan it kan vi tänka oss ett samhälle utan sjöfart eller flyg. Det är en närmast meningslös diskussion. Låt mig då ta upp den andra frågan. Skulle kunna tänka sig att åtminstone fundera på frågan över påskhelgen? Skulle it-infrastruktur – alltså transportinfrastruktur, jag kallar dem inte tjänster eftersom vi inte diskuterar kollektivtrafiken och bussarna utan själva motorvägen på vilken tjänsterna transporteras – kunna göras till ett valbart alternativ när i sina nationella och regionala planer lägger fram förslag till åtgärder för att underlätta människors vardag? Om vi inte lyckas med detta, herr talman, om inte motorvägen finns för de visioner som och alla vi andra ser fram emot, till exempel 5G-telefoni och tingens internet, då finns inte heller tjänsterna för alla människor. Då blir det en extrem klyvning av vårt samhälle. Det kan i varje fall inte tänka sig att ställa upp på. 42 (S) replik: Jag vet att vi har en stor samsyn i frågorna. Det handlar snarare om valet av ord och hur man formerar sig. Oavsett hur man ser på själva ingången är it-infrastrukturen en förutsättning för att samhället ska fungera , och vi blir alltmer beroende av just it-infrastruktur. Jag uppfattade att fråga delvis handlade om innehav av just it-infrastruktur. Jag tror att vi behöver använda all den infrastruktur som finns så att vi kan bygga de robusta system som verkligen behövs. Om vi inte har robusta system kommer vi att få problem med hela samhällets funktion. Det är den stora utmaning vi står inför . Vi behöver hitta bra och säkra sätt för att använda alla de möjligheter och tillgångar som finns. Vi behöver dessutom bygga ut och byta ut it-infrastruktur i en hög takt för att hålla takt med samtiden och framtiden. 43 (M) replik: Tack, , för ett intressant anförande! Jag hänger upp mig lite grann på det som valde att avsluta med, det vill säga utblicken bortom it-politiken och in i den fulla implementeringen av digitaliseringen i alla våra olika politikområden. Jag delar till stor del den ambitionen, och det är nog helt rätt att sträva i den riktningen. För att kunna nå dit upplever jag och många med mig att det är en lång väg att vandra, framför allt vad gäller den generella kunskapen om vilken potential som digitaliseringen bär med sig i alla våra myndigheter, i näringsliv och i ideell sektor. avslutade förståndigt med att konstatera att de enda som kan bära ledarskapet så att vi går i rätt riktning är rikets yttersta ledning. Där är bekymret att det finns två eller tre statsråd som delar på frågorna. Ett av dem är i kammaren, och vi får lyssna på honom alldeles strax. Sedan har vi , som har hand om den offentliga sektorns digitalisering. Den digitala säkerhetspolitiken ligger på försvarsministern och brottsbekämpning på ett annat statsråd. Detta måste såklart hållas ihop för att vi ska kunna få bättre och tydligare ledning för vart vi som offentlig sektor är på väg. Då finns det en tjänsteman på med ett högst oklart mandat. Hur skulle vilja att det funkade för att det ska funka bättre? 44 (S) replik: tar upp en viktig fråga. Det var också det som jag reflekterade över i mitt inlägg. I mångt och mycket instämmer jag i det som säger. Jag tror också att det är tiden som har sin gång. Ska vi kunna fortsätta vara konkurrenskraftiga kan vi inte se it-politik som ett eget politikområde, utan vi måste se det som ett medel för att fullfölja alla de ambitioner som en politisk majoritet – oavsett vilken den är – har på alla andra politikområden. Det var egentligen det min reflektion handlade om. Jag tror att regeringen gör rätt när den nu inrättar en ny myndighet för att ta tag i digitaliseringen av den offentliga sektorn. Vi har halkat efter lite där. Det har inte fungerat så bra. Oavsett om vi talar om sjukvården eller eller hur vi köper våra kollektivtrafikbiljetter över olika länsgränser tror jag att vi är många som tycker att det inte har fungerat på ett fullgott sätt. Därför är det jättebra att man tar tag i just den frågan, men jag tror att man också behöver se detta i en bredare kontext och i ett större perspektiv. Tack för din replik, ! får jag prata lite mer om det här. 45 (M) replik: Det vi är överens om är ju att det inte fungerar. Då måste det finnas någon form av svar på vad man ska göra i stället. Jag tror att vi behöver se till att man har tänder på central nivå så att man kan leda utvecklingen är rätt håll. Vi behöver se till att ha institutioner och personer med befogenhet som tydligt kan peka ut vartåt vi är på väg – framför allt i en decentraliserad stat som , där vi har ett starkt kommunalt självstyre med 290 kommuner som alla har olika uppfattningar. Då kan det finnas goda skäl, menar jag, att ha ett tydligt ledarskap. Jag har talat med partikollega, statsrådet , upprepade gånger på detta tema och efterlyst just ledarskap. Jag efterlyser det fortfarande, för det ledarskap som finns är alltså en myndighet som ännu inte har bildats och som att döma av de direktiv som har kommit inte kommer att få särskilt mycket tänder utan mer av en stödjande roll för framför allt de myndigheter som visar intresse. Det finns också en tjänsteman på , och sedan är det högst oklart vilken minister man ska gå till. Det har att göra med vilken del av digitaliseringen det handlar om. Allt är alltså väldigt otydligt. Vi är överens om att det inte funkar, men vad är recept för att få det att funka? 46 (S) replik: Jag tror att det är tiden som har gått sin gilla gång. Vi hade ju även under alliansregeringen en it-minister med ansvar för digitaliseringsfrågorna och så vidare. Vi är förbi det . Vi befinner oss också i slutet av en mandatperiod. Jag tror att det vore ganska korkat av en regering att omforma sig före valet. Däremot tror jag att den nästkommande regeringen måste forma sig annorlunda för att det ska bli och fungera bättre. Det är min uppmaning, och jag hoppas att jag och kan ta i hand på att oavsett vilka som får väljarnas förtroende att leda vår regering och vårt land nästkommande mandatperiod ska åtminstone vi båda göra det vi kan för att se till att vi får ett bättre system som fungerar bättre och som också gör att vi kan fortsätta vara i framkant när det gäller att tillvarata digitaliseringens möjligheter – det som också är målet för politiken på området. 47 Statsrådet (MP): ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter, säger vi. Det kanske låter naivt eller inskränkt nationellt, men jag tror att det är både möjligt och önskvärt. och världen förändras i snabb takt genom digitaliseringen, och vårt land är ett av alla som har möjligheten att vara med och ta ledningen i denna förändring. Vi har hög och bred kompetens. Vi har många som använder nätet och digitala verktyg , både i arbetet och . Vi har en spets inom innovationer och entreprenörskap som gör att nya företag växer fram med globala ambitioner. Vi har också en infrastruktur med hög kapacitet som når många, och vi har målsättningar och investeringar som gör att alla som bor i vårt land ska kunna vara med på framtidståget. Vi är ett fungerande samhälle med erfarenhet av att bygga demokrati och tillit. Vi kan inte vara bäst på allt, men vi har potential att vara en global ledare när det gäller att använda digitaliseringens möjligheter och göra det på ett sätt som främjar hela samhället. Bredbandsstrategin och digitaliseringsstrategin ska ses tillsammans. Men också cyberssäkerhetsstrategin, som beslutades av regeringen efter att digitaliseringsstrategin antogs , bör finnas med i diskussionen för att helheten ska behandlas. Infrastruktur lägger grunden, kan man säga. Inom både fiberutbyggnad och mobila nät ligger vi bra till, även om det finns hinder och problem på vägen som vi måste hantera. De uppdrag och de arbeten som bredbandsstrategin nämner har till stor del också genomförts , bara , men det kräver fortsatt arbete och ytterligare resurser från statens sida i samma omfattning som den här mandatperioden för att målen ska kunna nås. Målet att alla ska kunna vara med och få snabbt bredband är helt avgörande, menar jag, för att vi ska få acceptans i hela för att ta detta tekniksteg. Det är också ett viktigt beslut därför att den tidigare och gamla strategin som handlade om att ska nås aldrig kan få samma demokratiska förankring som ett mål om att hela samhället ska kunna vara med. Vi har i debatten lyssnat på bland andra och , som har tagit upp frågor om kopparnätet och 700-bandet och hur vi ska kunna fortsätta utbyggnaden där. Jag tycker att vi ska vara glada över att se att 4G har rullats ut och byggts vidare på . Men att vi får ut 700-bandet är nästa viktiga steg för det mobila nätet, och jag är den förste att hålla med om att det redan borde ha gjorts. Det har tagit . Det har att göra med diskussioner med Försvarsmakten och blåljusmyndigheterna, som ganska sent insåg att de ville vara med på ett hörn och dela på de frekvenserna. Men är det på väg ut, och Post‑ och har mandat att göra det. När det gäller kopparnätet är det en diskussion som har funnits länge, . Jag deltog i diskussionen här , när kopparnätet släcktes ned i de första områdena i , och undrade vad ersättningen är. Där har det hänt väldigt lite , som det har diskuterats, men kan vi säga att vi har en lösning på området som är bra. Vi har infört en internetgaranti från som betyder att var och en som bor i landet när kopparnätet släcks ned har rätt att söka ett stöd, även om man inte haft del av det nätet tidigare. Om man inte kan få ersättning från en annan aktör som fungerar bra och som innebär minst har man rätt att söka stöd från och få hjälp med att få inte bara telefon utan också en hygglig internetanslutning som gör att man kan använda nätet för att sköta sina bankkonton och se på SVT Play. Det tycker jag är en bra och rimlig lösning, som innebär att man bara behöver betala högst om man inte finns med i övriga nät och system. Det måste sägas att det är en mycket human lösning vi har hittat. Det är inte bara infrastrukturen som är avgörande, utan kompetensfrågorna är lika avgörande. Den digitala klyfta som vi talar om handlar om att 400 000–500 000 människor fortfarande inte har möjlighet, kan eller vill vara med. När allt fler tjänster från myndigheter, vårdinrättningar och kommuner läggs över på nätet och när det blir dyrt och svårt att klara livet utanför det digitala samhället måste vi andra göra allt vi kan för att hjälpa till och hitta vägar in och stöd till dem som riskerar att hamna efter. Det händer en hel del här runt om i kommunerna. Biblioteken är till exempel centrala platser på allt fler ställen för dem som behöver hjälp, och regeringen har tilldelat kraftigt ökade resurser till biblioteken. har särskilda resurser för funktionshindrade och äldre för att dessa ska få hjälp och stöd och kunna vara med i det digitala samhället. En rad andra vägar och insatser kommer också att behövas framöver. Kompetensfrågorna är också avgörande för de nya företagen och för startups – de som växer och som ska göra att är med och tar plats i den internationella konkurrensen. Här finns inga möjligheter att klara kompetensen med enbart inhemsk arbetskraft. Därför är det avgörande att till exempel få rekryteringen från andra länder att fungera bättre och smidigare. Vi har inte råd att fastna i paragrafrytteri och oflexibel byråkrati och brist på bostäder om vi vill få svenska företag att växa i . I går hade vi på ett seminarium för att samla in var vi är och vad som har hänt efter det att digitaliseringsstrategin beslutades. Vi fick en lång lista – det har hänt rätt mycket. Vi fick in över 140 olika initiativ och beslut som har tagits inom en mängd olika områden av myndigheter och regeringen för att genomföra strategin. är långt framme, och det händer en hel del. Men vi har också utmaningar att ta oss an där vi inte ligger i täten. Vi har ett strukturellt problem som innebär svårigheter. Jag talar om den svenska konstitutionen. Flera hundra kommuner och regioner har en hög grad av självständighet gentemot statsmakten, som flera varit inne på här. Vi har dessutom myndigheter som visserligen lyder under regeringen men som är vana att agera och besluta inom sina områden. Den decentraliserade förvaltningsstrukturen har varit bra för på många sätt, men när det gäller att fatta snabba beslut i en omställning som kräver stora investeringar och där saker händer på många ställen är det inte det effektivaste sättet. Det kräver också ett ökat ledarskap. Om vi ska ta till vara digitaliseringens möjligheter krävs en större samordning och ett tydligare ledarskap från statens sida. Vi har till exempel inte råd med att alla ska agera och investera oberoende av varandra.