prot · H60916 · 2018-11-14 00:00:00 — § 1 Prövning av förslaget till statsminister Prövning av förslaget till statsminister ska enligt 6 kap. 4 § andra stycket regeringsformen pröva ett förslag till ny statsminister . Förslaget ska enligt 11 kap. 3 § andra stycket riksdagsordningen bordläggas två gånger. Jag lämnade förslaget att , , ska utses till statsminister. har uppgett att han avser att bilda en regering som består av företrädare för och . Förslaget har bordlagts två gånger och ska prövas vid dagens sammanträde. 2 (C): gav tydliga besked inför valet. Vi sökte mandat för en alliansregering. sa vi att vi inte skulle ingå i en regering som krävde SD:s aktiva stöd. Tyvärr fick vi inte det tydliga mandat för en alliansregering som vi hade velat. En alliansregering kan nu bara bildas om det finns förankring över blockgränsen. gör nu efter valet precis det som vi sa före valet. Vi kommer inte att ingå i en regering som kräver aktivt stöd av , vilket också innebär att vi inte kan vara en del av samma budgetunderlag. Dagens omröstning handlar för inte främst om som statsminister. Den handlar ytterst om vilken maktposition som man är beredd att ge . kommer därför i dagens statsministeromröstning att rösta nej till att ge ett nationalistiskt och populistiskt parti ett avgörande och historiskt unikt inflytande. Sedan Alliansen bildades är det första gången som två partier på egen hand väljer att försöka bilda regering utan de andra två. Jag tycker att det är en sorglig utveckling. Alliansen består av fyra partier. Allianspolitik kan därför bara bedrivas om fyra partier är överens. En M−KD-regering är alltså inte, och kan aldrig vara, en alliansregering. Alliansen äger vi alla fyra gemensamt. I dagens svåra parlamentariska läge kan man välja två parlamentariska vägar: antingen söka stöd över den traditionella blockgränsen eller bli beroende av . Det förslag som ligger på bordet – en moderat och kristdemokratisk minoritetsregering – innebär i praktiken att göra det sistnämnda. Det är stor skillnad mellan passivt och aktivt stöd. Att rösta på samma förslag och att tillträda när man är den större konstellationen är en sak. Det har inte något emot. Det regeringsförslag som ligger på bordet är en mindre regeringskonstellation. En sådan mindre regering kommer att vara beroende av SD:s aktiva ja-röster om varje budget och om varje annat viktigt politiskt beslut i där Alliansens står mot de rödgrönas. Det skulle vara unikt i svensk politisk historia om ett nationalistiskt och populistiskt parti släpps fram till denna maktposition. Detta parti har också varit tydligt med att man kommer att kräva inflytande och garantier över den regering som man stöder och ställt ultimatum om minskad invandring för att ge budgetstöd. Att inte vill förhandla eller samarbeta med beror på politiska och värderingsmässiga skillnader och att de är för stora. har en auktoritär syn på människor och samhälle, de ser människor från andra länder som problem och hot och de ställer människor mot varandra och väljer slutenhet i stället för samarbete. Dessutom är de tydliga med att de vill motarbeta liberalers inflytande i svensk politik. Det är en illiberal politisk agenda som gör att inte kan vara en del av samma regeringsunderlag. SD står mycket långt från Alliansens gemensamma politik och det öppna, inkluderande och toleranta samhälle som vi arbetar för. Prövning av förslaget till statsminister Detta är, som sagt, ett nej till att ge ett avgörande inflytande, och det är ett ja till fortsatta ansträngningar att forma en handlingskraftig regering där Alliansens fyra partier kan hålla ihop i samtal över blockgränsen. När denna votering är genomförd är min önskan att vi fyra allianspartier kan hitta tillbaka till varandra och fortsätta undersöka möjligheter till blocköverskridande lösningar där Alliansen kan hålla ihop. Mellan och är vi i denna kammare sex partier som representerar av de svenska väljarna och av mandaten i denna kammare. Så här efter valdagen är det hög tid att börja diskutera sakpolitik mellan partierna. Det vore det bästa för och den bästa vägen framåt för en stabil regering med en liberal reformagenda. Det vore ett underbetyg om vi inte kunde komma överens. 3 (M): Utgången av årets val innebar ett för och de politiska partierna komplicerat parlamentariskt läge. Först , drygt efter valet, har vi möjlighet att ta ställning till förslag om ny statsminister. Jag vill i detta sammanhang därför först rikta ett varmt tack till talmannen för hans arbete att i detta läge hitta en ny regeringsbildare. tar vi ställning till den mest naturliga statsministerkandidaten. En tydlig majoritet av ledamöter röstade nej till rödgröna regering, och är det största partiet i det största blocket som röstade bort den tidigare regeringen. Alliansen är det största samlade regeringsalternativet, och Alliansens politik har brett stöd i kammaren. Det har under de senaste månadernas intensiva process inte presenterats något alternativ som kan leda till ett bredare stöd i . Dessa omständigheter gör att är den mest logiska kandidaten till att leda nästa regering. Mer komplicerat än så borde det inte vara. Detta blir den trettonde gången som vi samlas i denna kammare för att utse en statsminister sedan vår nya grundlag antogs. Aldrig under dessa år har borgerligheten varit så sakpolitiskt enad som den är . har tydligt deklarerat att han vill bilda en regering som bygger på Alliansens politik, verka i Alliansens anda och arbeta på Alliansens villkor. Prövning av förslaget till statsminister Dagens omröstning är därför ett politiskt vägval mellan möjligheten att pröva stödet för Alliansens politik och att avstå från att göra det. För oss moderater är detta val självklart. behöver fler poliser, ett starkare försvar, en fungerande integration och mer tillgänglig hälso- och sjukvård. behöver värna äganderätten och valfriheten och få bättre villkor för företagande och för entreprenörskap. Vi har en politik för det. Vi vill pröva detta här i riksdag. Vi är beredda att pröva stödet för de gemensamma alliansreformer som vi tillsammans med , och Liberalerna har utvecklat i regeringsställning och i opposition, i närtid och av borgerlig samverkan. Vi är beredda att ta ansvar för här och hela mandatperioden, trygga i oss själva, i de värderingar vi delar med övriga allianspartier och i Alliansens gemensamma politiska plattform, med ödmjukhet inför det parlamentariska läget, med respekt för våra väljare och med bästa för ögonen. 4 (V): har varit tydligt under hela valrörelsen: Vi vill ha en regering ledd av . och har förlorat i det här valet. Den borgerliga alliansen har inte samlat det största väljarstödet. går fram med att vilja bilda regering tillsammans med . Det skulle bli den mest reaktionära regering har haft i modern tid – en regering som också skulle vara helt beroende av för att kunna regera. I de europeiska länder där extremhögern nu har fått reell politisk makt beror det på att högerpartierna gör sig helt beroende av dem för att själva komma till makten. Den utvecklingen vill vi inte se i , och förhindrar vi det genom att rösta nej till som statsminister. 5 (S): När öppnades valde de borgerliga partierna att med stöd av avsätta statsminister – detta trots att de rödgröna med sina 144 mandat representerar det största regeringsunderlaget. Med det sagt vill jag ändå understryka att vi delar talmannens slutsats att pröva stödet för i kammaren. Som ledare för den konstellation som röstade bort statsministern är det rimligt att kammaren får ta ställning till hans regeringsförslag. Trots att gick i spetsen för att avsätta statsministern ska vi ta ställning till en regering med betydligt färre mandat än den han själv röstade bort. KD-regering skulle, om den röstades igenom, bli den mest högerinriktade regering har haft. Med sina 92 mandat skulle han vara beroende av aktiva stöd i varje blockskiljande omröstning. är ett nationalistiskt och populistiskt parti som i väsentliga avseenden tar avstånd från vår syn på ett öppet och liberalt samhälle. Det bör inte utgöra grund för en svensk regering. Redan i den första budgetomröstningen kommer stöd att vara helt avgörande för att ska kunna få igenom sin politik. Inget tyder på att man kommer att avstå från möjligheten att utnyttja detta tillfälle till inflytande. Prövning av förslaget till statsminister Det finns en bred samsyn bland flera av riksdagspartierna kring vilka som är stora utmaningar framöver. I stället för att ge avgörande makt och inflytande över regeringsbildningen måste vi bryta blockpolitiken och börja arbeta tillsammans. Även om positionerna i regeringsfrågan har varit låsta efter valet ser vi att det i de samtal som förts finns förutsättningar att hitta nya regeringskonstellationer som kan enas om en politik som prioriterar utveckling och syftar till starkare sammanhållning i hela landet. Socialdemokraterna kommer därför i dagens omröstning att rösta nej till talmannens förslag att utse till statsminister. Godkänner ändå som regeringsbildare kommer Socialdemokraterna att utgöra opposition till hans regering. 6 (MP): röstar nej till som statsminister. Detta är en avgörande tid. Det regeringsalternativ som går till omröstning på är en liten, högerkonservativ regering som kräver aktiva stöd. Det är naivt att tro att ett sådant stöd skulle komma gratis. Snarare bör man se agerande i ljuset av hur flera moderater runt om i går in i aktiva samarbeten med SD, trots att lovade något helt annat före valet. Det finns mycket stora risker med att ge ett parti som inflytande. De flesta människor i har röstat på partier som lovade att inte göra det. Vårt nej handlar om ett viktigt politiskt vägval som står inför. Vårt nej står för viljan att ska styras av en regering som värnar demokratin, värnar arbetet med att vara globalt ledande inom klimatarbetet och står upp för medmänsklighet, jämställdhet och grundmurade värderingar om ett öppet samhälle. Det har blivit tydligt att det finns en moderat och kristdemokratisk blindhet inför hotet från den yttre högern, vilket är själva anledningen till att många av oss andra röstar nej . Politiska överenskommelser definieras inte bara genom gemensamma 10-punktslistor utan måste också handla om att dela värderingar och ha en gemensam idé om vad ska vara och vart vi inte ska gå. Detta är de konservativa som springer efter och bort från liberalismen. Rättigheter som det har tagit årtionden att driva igenom och som har börjat ses som självklara börjar nu ifrågasättas igen. Demokratin som vi känner den är ifrågasatt. Staten, medierna och domstolsväsendet skulle se annorlunda ut om fick inflytande. behöver en regering som är tryggt förankrad i de demokratiska värdena – inte en svag minoritetsregering som i alla lägen är beroende av . 7 (L): Prövning av förslaget till statsminister Om dagens omröstning enbart hade handlat om eller de föreslagna regeringspartierna hade vi i Liberalerna röstat ja och också själva ingått i regeringen. Men dagens omröstning handlar om något mer och större. Över hela västvärlden drar nu en högernationalistisk våg fram. Den är en kraftfull motreaktion mot globalisering, europeiskt samarbete, frihandel och öppenhet – alltså de liberala idéer som har byggt hela vår framgångsrika, västerländska samhällsmodell. Liberalismen har byggt de mest framgångsrika samhällen mänskligheten har skådat. De bygger på individuell frihet, social välfärd, rättssamhället, fri ekonomi, tolerans och jämställdhet. Vi har i dessa samhällen uppnått den högsta ekonomiska och materiella levnadsstandard människor har upplevt. Även högernationalism har prövats i full skala i under 1900‑talet. När dessa idéer efter hand har vuxit över årtiondena och tillåtits dominera har utvecklingen i stället slutat i den europeiska historiens allra värsta tragedier. I denna högernationalistiska rörelse ingår , beslutet om brexit samt , men också de auktoritära styren som har medvind i , och tyvärr även i och . I den rörelsen ingår också . har anmält att man gärna vill bli en del av regeringsunderlaget , och att man blir det är ju en förutsättning för att regeringen ska bli vald. Den regering som föreslås är SD:s önskeregering. Även decemberöverenskommelsen var ett misstag. Den har givit , ett parti som grundades i kommunismen, ett alltför stort inflytande. Den överenskommelsen ska inte upprepas. I en demokrati är det väljarna som bestämmer sammansättning. Om Alliansen hade blivit större än de rödgröna hade vi kunnat tillträda, eftersom vi hade varit största block, men det är ett matematiskt obestridligt faktum att 144 är mer än 143. Även om Alliansen hade varit det största blocket hade röster sannolikt krävts för att Alliansen skulle tillträda i regering. Men det hade varit en annan sak, för när tillträdet väl hade skett hade Alliansen inte varit beroende av SD:s ja-röster i varje enskild viktig omröstning och torsdag . Jag litar på uttalade vilja att inte förhandla med SD. Det är bara det att när denna linje ska fullföljas kommer regeringen mycket snabbt att få erfara att SD:s stöd inte kommer att vara gratis. Varför skulle det vara det? har haft sin utpressarroll , med goda resultat utifrån deras utgångspunkt. Vad är skälet att tro att , fyllda av självförtroende och förakt för vår liberala samhällsmodell, inte skulle försöka göra detsamma? Antingen kommer denna regering att lockas, frestas eller tvingas till att trots allt förhandla eller så går man mot upprepade stora voteringsförluster – gång på gång och så mycket att regeringens auktoritet mycket snabbt urholkas så långt att dess handlingskraft försvinner. kommer att stå inför ständiga hot om regeringskriser och nyval. Det är inte alls den stabilitet som skulle behövas för att genomföra stora reformer i brett samförstånd inför till exempel en annalkande lågkonjunktur. SD skulle snabbt bli det nav kring vilket all politik cirkulerar och det som avgör om förslagen godkänns eller underkänns i utskott och i kammare, med ständiga ultimatum och kriser. Prövning av förslaget till statsminister Jag erkänner: Detta är en tung dag. Det är tungt att rösta emot en allianskollega. Liberalerna och jag själv har utsatts för en formidabel hat- och hetskampanj – inte från den moderata partiledningen men från den svenska högerns svans. Under mina i politiken har jag inte upplevt något liknande. Det kommer kanske på kort sikt att ge en negativ effekt i förtroendesiffror både för mig och mitt parti. Men vi står upp för det vi lovade i valrörelsen, och jag vill tro att det är sådant som skapar förtroende . Vi ville ha en alliansregering men inte på SD:s nåder. Jag var tydlig i alla intervjuer och i alla debatter: Om Alliansen blir mindre än de rödgröna krävs ett blocköverskridande samarbete. Att i detta läge, efter det som har inträffat, regera enbart med SD i regeringsunderlaget var uteslutet. Den som hävdar att vi bryter mot vad vi har sagt kan inte ha lyssnat. Moderatledningen försäkrade däremot gång på gång att det inte var aktuellt med en smalare högerregering. Om dagens förslag faller kommer jag att rekommendera talmannen att försöka bilda en regering som är blocköverskridande och som utesluter SD och V från en permanent utpressarroll. Alliansen i samarbete med åtminstone ett parti på andra sidan blockgränsen är det nästa steg som bör prövas. Jag ber att få yrka avslag på föreliggande förslag – inte för att vi liberaler är emot utan för att vi är emot den maktställning som SD skulle komma att få. 8 (SD): Jag tycker att de anföranden som vi har lyssnat till inledningsvis säger ganska mycket om det politiska tillståndet i detta land. Det är en statsministeromröstning som vi står inför här, men det handlar inte om vem som ska vara statsminister utan om vem som ska få och vem som inte ska få inflytande över politiken. Jag är ledsen att berätta detta, men det är varken eller någon annan enskild ledamot i denna kammare, herr talman, som ger något enskilt parti inflytande. Det är väljarna som ger partier inflytande. Det var över 1 miljon människor som lade sin röst på i valet . Det är över 1 miljon människor i som vill att ska ha inflytande. Jag är hemskt ledsen att ert gamla förenklade blocksystem inte längre fungerar. Vi hade en situation där och Socialdemokraterna bråkade lite om skatterna i valrörelsen, och sedan vann sossarna. Det är inte längre så. Vi har nya konfliktlinjer i politiken. Det är nya blockkonstellationer som växer fram. är fortfarande unikt i ett europeiskt perspektiv, men vi är på väg i en rimlig riktning där vi mer börjar likna andra länder ute i . Där har partier som liknar inflytande. Inte sällan sker det tillsammans och i sammanhang ungefär som det vi tar ställning till – konservativa samarbeten. Prövning av förslaget till statsminister är unikt, men inte så länge till. Det är min övertygelse. Det har gått över sedan valet, och vi har fortfarande inte en ny regering på plats. Jag skulle vilja säga att det är ett kraftigt underbetyg till de partier i denna församling som har låst fast sig vid orimliga positioner och orimliga principer som omöjliggör konstruktiva diskussioner och konstruktiv dialog. Jag har, till skillnad från vad vi har hört här tidigare, ingen ambition att agera utpressare. Mitt parti och jag är väl medvetna om att vi har lite av väljarna bakom oss, och vi förväntar oss inte ett stöd som är större än ett stöd som står i rimlig proportion till hur stora vi är. Vi har inte ställt några orimliga krav. Vi har inför denna omröstning egentligen ställt ett krav: Ge oss garantier för att den politik som kommer att bedrivas med som statsminister för i rätt riktning, och visa för oss hur det ska gå till! Då kan vi ta ställning till det, och sannolikt kommer vi att kunna köpa det. Vi förväntar oss eftergifter i proportion till hur stora vi är. Det är detta jag har sagt. Jag menar att det är en oerhört pragmatisk inställning. Inget block har egen majoritet. Inget parti har egen majoritet. Faktum är att det regeringsalternativ som ligger på bordet, där och bildar en koalitionsregering med stöd av , är en konstellation som har 154 mandat, till skillnad från de rödgrönas 144 mandat eller den så kallade Alliansens 143 mandat. Det är alltså en i sammanhanget stor samarbetskonstellation i den mening den nu skulle kunna betraktas som en sådan. Jag vill påstå, herr talman, att min riksdagsgrupp har väldigt starka skäl att rösta nej . Det beror på att vi inte tillnärmelsevis har kommit i mål när det gäller att få de garantier vi har krävt. Det handlar om att vi inte tillnärmelsevis har kommit i kontakt med varandra på partiledarnivå, som väljarna förväntar sig att vi ska göra. När väljarna har sagt sitt och vi har fått ett valresultat är det rimligt att vi pratar med varandra. Det har ni gjort; i över har ni hållit på att prata med varandra. Ni har också varit väldigt tydliga med att det finns ett parti som ni inte tänker prata med under några som helst omständigheter. Jag är bedrövad över att behöva säga detta, men det är sandlådenivå på hur ni i de övriga partierna har betett er som har gått sedan valet. Väljarna vill inte ha detta, och väljarnas dom över hur ni hanterar valresultatet och den parlamentariska situationen kommer att bli hård. Det finns också skäl att rösta ja till som statsminister med den partisammansättning som man nu har lagt på bordet. Det hänger ihop med att vi ser ett nytt politiskt landskap växa fram i , precis som i den övriga västvärlden. Där splittras gamla blockkonstellationer upp. Där ser vi – och det bekräftas ju – och Liberalerna, de två extremt liberala partierna i riksdag, dra sig helt naturligt till Socialdemokraterna, och . Det är också där de faktiskt, utifrån de nya politiska konfliktlinjerna, hör hemma. Och vi ser hur och närmar sig en konservativ sammanslutning i . Det är helt naturligt och så det bör vara. Det är så jag vill ha det. Konstellationen M, SD, KD behöver ytterligare 21 mandat för egen majoritet i den här kammaren. Prövning av förslaget till statsminister När vi står här , eller kanske tidigare än så, ska jag ha gjort allt jag kan för att den konstellationen ska ha sina 175 mandat i den här församlingen, så att vi kan driva det här landet i en konservativ, rimlig riktning för sammanhållning och trygghet i stället för det vilda västern som de vänsterliberala partierna har bildat. Vi kommer alltså att rösta ja till . 9 (KD): Det har gått valet. har partierna pratat. Vi har pratat med varandra och pratat internt i våra partier. Vi har samtalat enskilt och i grupp med medierna och med talmannen. Jag tror inte att någon enda ledamot i den här kammaren upplever att valresultatet blev precis som de önskade. Läget blev precis så svårt som många förutsåg. Men vi har det valresultat som svenska folket gett oss. Givet de besked som lämnats under de senaste månadernas samtalande finns i realiteten bara två möjliga vägar för att få en ny regering. Den ena vägen är en regering byggd på Socialdemokraterna, som hämtar stöd från , och Liberalerna. En sådan regering behöver också tolereras av för att kunna tillträda. Den andra vägen är en regering byggd på Alliansens politik där antingen ett, två, tre eller fyra allianspartier ingår, och det är en sådan regering som vi prövar stödet för. Med all respekt för att beslutet är svårt behöver och Liberalerna välja vilket alternativ de föredrar. Den nyvalda röstade om förtroendet för regering. En bred majoritet av ledamöterna i den här kammaren röstade då nej till Löfven. En bred majoritet i denna kammare anser att Socialdemokraternas politik har varit misslyckad och att behöver en ny politisk inriktning. Listan över Socialdemokraternas misslyckanden kan göras lång, alltför lång för att beskrivas här och . Men jag vill ändå ge några exempel, för omröstningen handlar inte om oss, den handlar inte om något enskilt parti i den här kammaren. Den handlar om alla de människor som inte får den vård, den omsorg, den assistans och den trygghet de behöver. Listan är som sagt lång, men jag vill börja med att nämna att vårdköerna har fördubblats. Nära 120 000 svenskar har fått vänta olagligt länge på att få den vård de behöver. LSS har havererat. Till och med små barn i behov av stöd har fått sin personliga assistans antingen indragen eller kraftigt minskad. Bristen på äldreboenden är skriande. Om vi inte löser detta kommer ålderdom att bli liktydigt med husarrest i , och för många äldre är det redan så . Polisen är i djup och allvarlig kris. Hela stadsdelar kontrolleras i praktiken av kriminella gäng. Anlagda bilbränder och skjutningar, inte sällan med dödlig utgång, är så vanliga att de knappt ger notiser. Därför röstade vi kristdemokrater och ytterligare 182 ledamöter i denna kammare bort . Vi gjorde det därför att vi trodde att en annan politik var möjlig, en politik som kortar köerna i vården, som återupprättar LSS och som behandlar våra äldre med den respekt som de förtjänar, en politik som ger poliser både fler kollegor och bättre förutsättningar att stävja det eskalerande våldet – en politik som återupprättar löftet om en välfärd man kan lita på. Prövning av förslaget till statsminister linje i regeringsfrågan är att lita på, inte bara i en valrörelse utan alltsedan den dag då decemberöverenskommelsen föll. Vi går fram med vår politik, allianspolitik. Vi röstar för den politiken och är också beredda att ta ansvar för att genomföra den. Vi kommer aldrig att backa från vår egen politik baserat på hur andra röstar. Ett sådant agerande skulle med rätta äventyra väljarnas förtroende inte bara för oss utan för politiken som redskap. Vi är trygga i våra värderingar. Om en regering i något skede ställs inför politiska krav som är oförenliga med dessa värderingar som vi står för måste regeringen söka andra lösningar, andra vägar med andra partier här i kammaren. Om sådana lösningar inte står att finna måste söka en ny regering. Ingen kan hävda att situationen är enkel. Men riksdag måste klara av även det som är svårt, klara av att möta samhällets problem. Alliansen har politiken för de samhällsproblem vi ser .