prot · H50968 · 2018-02-07 00:00:00 — När det gäller arbetstagarna själva har man ett antal paragrafer som handlar om när det är obligatoriskt att återkalla uppehållstillstånd, och man har ett antal som handlar om när det är frivilligt. Det finns någonstans något slags tanke bakom detta, men jag håller inte med om att den är tydlig. Jag vill gärna höra att man rakt ut säger vad man menar. Varför är en person ett större hot mot rikets säkerhet om den är arbetstagare här än om den är en familjemedlem? Varför ska vi med säkerhet återkalla uppehållstillstånd och arbetstillstånd i det ena fallet men inte i det andra? Jag har aldrig fått ett svar på den frågan vare sig här eller i utskottet. 66 (S) replik: Det kan inte finnas något tvivel om att det i den svenska finns en bred enighet om att människor som utgör ett hot mot vårt land inte ska vistas i vårt land. Detta är ett direktiv som fokuserar på den chef och den specialist som lagstiftningen är till för. Det handlar om att underlätta möjligheten att arbeta inom företag i . Med den helhetsbedömningen och de skrivningar som finns tycker jag att det är tydligt vilka regelverk som ska gälla när det handlar om både den enskilda och en möjlig familjemedlem. Uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflytt-ning – genomförande av ICT-direktivet På samma sätt valde i sitt anförande att lyfta upp försörjningsdelen och skillnaden. Detta är ytterligare ett område där det handlar om att samordna och vara tydlig. Det gäller att inte ha en djungel av olikheter i lagstiftning. Det handlar om att se: Vad ställer vi för krav på arbetskraftsinvandring? Vad ställer vi för krav och har för regelverk när det gäller EU-blåkort? Vad ställer vi för krav för ICT-delar för chefer och specialister? Det gäller att samordna det. Därför blir det för mig en tydlighet och ordning och reda på området genom det direktiv som nu har att ta ställning till. Där ser alla partier i utskottet förutom att den kompetensen och de talangerna vill vi underlätta för. 67 (M): , det vill säga i slutskedet av det svenska ordförandeskapet i EU, antog det så kallade Stockholmsprogrammet. EU:s demografiska problem var lika alarmerande då som , och de lösningar som Stockholmsprogrammet föreslog handlade bland annat om arbetskraftsinvandring och en mer flexibel integrationspolitik – i syfte att förbättra EU:s konkurrenskraft och ekonomiska utveckling. Arbetskraftsinvandringen från länder utanför EU var alltså en av de frågor som stats- och regeringscheferna på toppmötet uppmanade att jobba vidare med. I botten för SfU:s betänkande nr 10, som vi behandlar här , ligger ett EU-direktiv som kan anses utgöra svaret på just den uppmaningen. Genom kombinerade uppehålls- och arbetstillstånd ska det bli enklare att göra företagsinterna förflyttningar av chefer, specialister och högskoleutbildade praktikanter som är verksamma i företag och koncerner i tredjeland. De ska nu lättare kunna flytta till EU och inom EU för att där jobba i samma företag och koncerner som de jobbade i hemma. I klartext kan det exempelvis betyda att en utbildad specialist på ett Ikeavaruhus i kan ta med sig sin familj och sin kompetens och flytta till för att här under längre eller arbeta på till exempel i för att sedan kanske flytta vidare till Ikeas verksamheter i eller . Från Alliansens sida har vi jobbat hårt i för att ska ge bättre möjligheter till arbetskraftsinvandring, och då särskilt med siktet inställt på yrken där har brist på arbetskraft. För till skillnad från den illegala invandringen, som ska motarbetas, är laglig arbetskraftsinvandring något som bidrar till att ett land utvecklas. Arbetskraftsinvandring vitaliserar ekonomin och gör att människor och länder flätas samman. Arbetskraftsinvandring är synonymt med en lyckad integrationspolitik. Själva ICT-direktivet, som vi behandlar i betänkandet, sätter den rättsliga ramen för vilka villkor som ska vara uppfyllda för att tredjelandsmedborgare ska beviljas kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd i EU. Direktivet reglerar också vad som gäller för familjemedlemmar som följer med med mera. Sedan har EU:s medlemsstater ett visst handlingsutrymme för egna lösningar när det gäller att omsätta direktivet till nationell och i detta fall svensk rätt, och där har vi från Alliansens sida inte något att invända mot den modell som regeringen här har valt. 68 (SD) replik: Uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflytt-ning – genomförande av ICT-direktivet Jag tänker inte dra ut på debatten. Jag ber på förhand om ursäkt för att jag glider lite grann utanför ramarna i just detta ärende. Men jag kunde inte låta bli att haja till när jag hörde säga att arbetskraftsinvandring är synonymt med en lyckad integrationspolitik. Menar att så snart en person kommer hit som arbetskraftsinvandrare är den också en lyckad och integrerad del av samhället, inte i utanförskap, känner sig hemma här och allt det som man i vanlig folkmun brukar syfta på när man talar om att en person är integrerad? 69 (M) replik: Jag talar om laglig arbetskraftsinvandring, . Jag tror att alla vet att ett jobb på lagliga grunder – ett sjyst jobb – är vägen in i ett nytt samhälle. Det är mitt svar på din fråga. 70 (SD) replik: Tack, , för svaret! Jag tror att det är bra att så många som möjligt hör detta svar och kan konstatera att enligt åtminstone , och kanske också enligt själva, räcker det att ha ett lagligt jobb i för att vara integrerad. Att detta är vägen till en lyckad integration är inte något som alla är överens om. Det är ett viktigt steg – absolut. Det underlättar på många sätt – absolut. Men det finns också mycket forskning som snarare tyder på det omvända: När man kommer in i sociala sammanhang och när man kommer in i samhället blir det också lättare att få jobb lagligt. Det är där man hittar samband. Det handlar om kausalitet, korrelation och allt detta, som vi vet. Det fanns åtminstone ganska lite forskning som styrker att just arbete i sig ger vägen in i samhället. Det finns nog ganska många som har kommit hit lagligt för att arbeta, och som också har arbetat här lagligt men som trots det har hamnat i utanförskap. Det kan bero på att det finns ganska dåliga villkor på vissa håll, att man inte kommer in i majoritetssamhället, att man arbetar inom avskilda sektorer med avskilda villkor och så vidare. Men jag tycker att det är bra med ett klargörande här från av att man fortfarande står fast vid det man har sagt : Det är bara arbetslinjen som gäller. Om man har arbete och sköter det lagligt spelar det andra ingen roll. Då är man integrerad. 71 (M) replik: Jag ger mig inte på att bemöta . Jag tror att det jag sa från början får stå för sig självt. Om man har ett lagligt jobb i är det enligt väldigt många, inte minst enligt den enskilde själv, en bra väg in i samhället. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 11 om pensionssystemets årsredovisning Uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflytt-ning – genomförande av ICT-direktivet betänkande 2017/18:SfU11 om pensionssystemets årsredovisning (skr. 2017/18:21) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 12 om bostadsbidraget betänkande 2017/18:SfU13 om bostadsbidraget (skr. 2017/18:30) 72 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation i betänkandet. Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande med anledning av om bostadsbidraget. För ett välmående samhälle menar att välmående familjer är en grundläggande förutsättning. Vardagen kan för många småbarnsföräldrar ibland vara tuff, inte minst för låginkomsttagare och för ensamstående föräldrar i synnerhet. Att finnas för sina barn i glädje och sorg, att stötta barnen i skolan och i livet bland kompisar, att få alla vardagsrutiner att fungera med mera – det kan vara tillräckligt tufft för en förälder. Att därtill behöva oroa sig för om månadens ekonomi ska gå ihop eller om pengarna räcker till kläder inför terminsstarten eller är en stress som så få familjer som möjligt – och helst inga – ska behöva uppleva i . Bostadsbidraget är ett viktigt bidrag för många ekonomiskt utsatta i , i synnerhet barnfamiljer och kvinnor. var av hushållen med bostadsbidrag barnhushåll. Av dessa var ensamstående föräldrar med barn. Bostadsbidraget utgör därmed en viktig del av många familjers disponibla inkomst. Det gäller i synnerhet ensamstående föräldrar, vilka i stor utsträckning är kvinnor – ensamstående mammor. kommer med framför allt tre tydliga rekommendationer till regeringen. Den första är att ta större hänsyn till riksnormen för ekonomisk utsatthet vid fastställande av inkomstgränser och beloppsnivåer för bostadsbidraget. menar alltså att eftersom höjningar som genomförts har understigit löneutvecklingen, och till viss del prisutvecklingen, riskerar bostadsbidraget att urholkas. I den rapport vi debatterar föreslås därför att bostadsbidraget indexeras så att det följer kostnadsutvecklingen. Detta är bra, och det är något som också har föreslagit inte bara avseende bostadsbidraget, utan även när det bland annat gäller underhållsstödet. Jag kan faktiskt inte förstå varför människor som omfattas av den här typen av ekonomiska stöd ska behöva se sin ekonomi försämras i takt med inflationen år . Med högst ojämna mellanrum, när någon politiker upptäcker att nivåerna behöver justeras och fattar politiska beslut, kan de här människorna sedan pusta ut innan inflationen återigen börjar göra sig påmind. Jag kan inte se någon logisk förklaring till att man förhalar denna process. Det borde vara okomplicerat att knyta denna typ av ersättningar till ett index och därmed spara såväl arbete som många människors oro och ekonomiska utsatthet. Just förslaget om indexering är något vi anser att regeringen borde lyfta ut och hantera skyndsamt utan en långdragen utredning. Eftersom bostadsbidraget är ett bidrag som är behovsanpassat och som riktar sig till de mest utsatta kan man förbättra inkomsten avsevärt för utsatta familjer utan att det innebär en alltför stor kostnad totalt. Om man till exempel genomför förslag för budget 2018 när det kommer till att satsa på bostadsbidraget framför barnbidraget kan vår satsning leda till att ett hushåll med en månadslön på skulle få en förstärkt inkomst med , alltså ca . Den totala kostnaden för denna reform är ca 1 miljard . Det är något vi anser att regeringen borde ha råd med om den gör rätt prioriteringar. Vidare framför behovet av att se över hur fördelningsmässigt träffsäkert bostadsbidraget är för att nå sammanboende hushåll med barn. Eftersom bostadsbidraget är ett behovsprövat bidrag kan det vara ett bra verktyg för att verkligen stötta specifika grupper som är utsatta. Enligt är en av de mest utsatta grupperna just sammanboende med barn. Men bidraget kan göras ännu mer träffsäkert för att nå dessa grupper. Vi anser i vår motion att regeringen behöver bli ännu tydligare med prioriterade målgrupper, där just sammanboende med barn och ensamstående med barn ska vara bland de prioriterade. Vidare lyfter fram behovet av att se över om bostadsbidraget för unga hushåll utan barn är effektivt utformat utifrån ett arbetsmarknadsperspektiv. lyfter fram problematiken kring att unga personer utan barn som mottar bostadsbidrag i större utsträckning än personer med barn kan kompensera för borttaget bostadsbidrag med förvärvsinkomst. Detta visar på att bostadsbidraget kan hålla människor utanför arbetsmarknaden. Rapporten lyfter vidare fram just unga personer och personer som har invandrat till som två grupper där arbetsmarknadsetableringen går särskilt långsamt, vilket kan leda till samhällsekonomiska kostnader. Vi anser det därför vara av stor vikt att regeringen noggrant utreder frågan kring att bostadsbidraget är ändamålsenligt utformat för att utgöra ett tillräckligt ekonomiskt stöd, som det inte ska försvåra arbetsmarknadsetablering genom att minska de ekonomiska drivkrafterna till arbete. Bostadsbidraget ska inte heller hålla tillbaka människor som har flyttat till från att komma ut i arbetslivet – en viktig del i att komma in i det svenska samhället. Enligt kan de senaste årens ökade immigration innebära att antalet barnfamiljer och unga hushåll med låg ekonomisk standard ökar, och därmed ökar också antalet hushåll som är berättigade till bostadsbidrag. I budgetpropositionen nämns att hushåll där någon av föräldrarna är utrikes född löper högre risk för låg ekonomisk standard. Rapporten visar också att det totala antalet individer boende i hushåll som mottar bostadsbidrag kan komma att öka med 200 000 personer , vilket gör att antalet bostadsbidragstagare efter 2020 väntas uppgå till de högsta nivåerna som observerats . Därför menar vi att om regeringen nu ändå ska utreda bostadsbidraget grundligt bör man också utreda möjligheten att bostadsbidraget kopplas till det svenska medborgarskapet. Däremot menar vi att man givetvis ska kunna få tillgodogöra sig svenskt välfärdssystem om man arbetar, och naturligtvis ska de som inte är medborgare men har rätt att vara i kunna få de grundläggande behoven tillgodosedda via ett särskilt system. lyfter som sagt viktiga frågor om att indexera bidraget så att det får en bättre träffsäkerhet till barnfamiljer samt om att undanröja negativa arbetsmarknadspolitiska effekter. Vi anser att regeringen bör åta sig dessa uppdrag skyndsamt. Välmående familjer är som sagt grunden för ett välmående samhälle, och bostadsbidraget kan göra stor skillnad för en utsatt familj. Genom det kan de få en dräglig tillvaro med ett boende anpassat för familjens behov och ekonomiskt stöd som minskar den ekonomiska pressen. Bostadsbidraget är också ett bidrag som gynnar många kvinnor, då majoriteten av de ensamstående föräldrarna är just mammor. Om jämställdhet är något som är viktigt för regeringen tycker jag att man borde prioritera att ta tag i frågan om bostadsbidraget skyndsamt och utan dröjsmål. I detta anförande instämde , och (alla SD). 73 (S): Vi diskuterar alltså granskning av bostadsbidraget som visar att bostadsbidraget kraftigt har understigit löneutvecklingen och halkat efter. Det är såklart bekymmersamt men kanske inte så förvånande när man betänker hur den ekonomiska utvecklingen har sett ut . Många har fått det bättre, men vi har sett att klyftorna ökat och att många inte har fått del av framgångarna. Det är inte konstigt att personer som uppbär stöd från samhället halkar efter om de ekonomiska stöden inte höjs alls eller tillräckligt eller, som i vissa fall, rent av försämras som andra grupper får det bättre och hyror och priser stiger. Det här gäller alltså inte bara bostadsbidraget utan även andra delar av välfärden. Det är en utveckling som vi socialdemokrater vill sätta stopp för och som regeringen har gjort flera viktiga satsningar på för att bryta så att klyftorna minskar och tryggheten ökar. granskning visar att det är en allt större del av hushållen med bostadsbidrag som ligger under gränsen för vad vi brukar kalla låg ekonomisk standard. Det är en indikation på att när bostadsbidraget har halkat efter har det koncentrerats till en allt snävare grupp och att det i mindre utsträckning än har effekten att det bidrar till att lyfta familjer upp över gränsen för låg ekonomisk standard. Med den utveckling som beskriver kan jag konstatera att det har varit mycket välmotiverade förbättringar som vi har genomfört . Bostadsbidragets inkomstgräns höjdes för att fler barnfamiljer med lägre ekonomisk standard skulle kunna omfattas av och kunna ta del av det här stödet. Det gjorde vi helt enkelt för att vi såg att löne- och prisutvecklingen har varit mycket starkare och bidragit till att färre familjer har omfattats av det här stödet. Vi har beslutat att dessutom fortsätta med höjningar –2021 så att det förbättras ytterligare och omfattar ännu fler. För att också förbättra träffsäkerheten gentemot särlevande föräldrar höjs även umgängesbidraget till föräldrar som har barn som bor i hushållet, och vi inför också en ny särskild del inom bostadsbidraget till föräldrar som har barn som bor växelvis hos sina separerade föräldrar. Det är någonting som över huvud taget inte har funnits förut och som såklart kommer att bidra till att ännu fler omfattas och villkoren blir lite bättre för fler barnfamiljer. beskrivning av bostadsbidraget i den här lite mer generella ekonomiska kontexten tycker jag själv är väldigt intressant läsning. Bland annat konstateras att den omfördelande effekten kan bli bättre. Kort och gott kan man säga att bostadsbidraget är väldigt träffsäkert på så vis att det når rätt personer, det vill säga familjer med de lägsta inkomsterna, men att det inte längre träffar alla som behöver det och kanske inte i tillräckligt hög grad. Det här är någonting som behöver ses över, och det verkar det finnas en bred samsyn om liksom om utformningen utifrån ett arbetsmarknadsperspektiv, inte minst för unga hushåll utan barn. Bostadsbidraget är en viktig del av många barnfamiljers inkomster. Särskilt betydelsefullt är det kanske för ensamstående med barn, där den ekonomiska levnadsstandarden är mer utsatt. Bostadsbidragen är en del av fördelningspolitiken, som är en grundbult i den svenska välfärdsmodellen. Den bidrar till att utjämna klyftor och förbättra villkoren för vanligt folk. Ett samhälle som håller ihop mår bättre än ett som slits isär i klyftor. Det här vet vi socialdemokrater, och därför blir vi bekymrade när omfördelande effekter minskar. Det är därför vi tar oss an de här utmaningarna genom att exempelvis vända budgetunderskott till överskott och investera i välfärden i stället för att framför allt sänka skatterna mest för dem som redan har det bäst ställt. Därför delar vi också bedömning att det finns anledning att se över bostadsbidragets konstruktion, men vi anser att det kanske bör ske med ett ännu större perspektiv, med ett bredare grepp och tillsammans med underhållsstödet. Enligt regeringen bör regelverket exempelvis utformas så att det blir mer neutralt i förhållande till olika typer av boenden och för att minska risken för skuldsättning. Men även frågan om målgrupperna, som har varit uppe här, bör övervägas inom ramen för en bredare översyn. Det förutsätts, vill jag säga på förekommen anledning, naturligtvis alltid göras så skyndsamt som det bara är möjligt. Glädjande nog finns en bred parlamentarisk samsyn om vägen framåt, så, herr talman, det finns inte mycket mer för mig att säga just nu än att yrka bifall till förslaget i betänkandet. 74 (SD) replik: lyfter problematiken rörande att bostadsbidraget har halkat efter och inte följt med i löneutvecklingen. Hon lyfter också fram vissa förbättringar som regeringen har gjort. Det är bra att man har gjort dem, men trots detta riktar ändå kritik mot att bostadsbidraget halkar efter och urholkas och att det regelbundet skulle behöva följa löneutvecklingen och indexeras. ska bostadsbidraget utredas tillsammans med underhållsstödet där vi också har föreslagit en indexering för att det inte ska behöva halka efter för att sedan fattas något punktbeslut om när det halkat efter igen, då det innebär att många familjer hamnar i en utsatt situation och det dröjer alldeles för länge innan man beslutar om en höjning här i . Min fråga är: När nu bostadsbidraget ska utredas, kan vi förvänta oss att regeringen återkommer med ett förslag där det fortsättningsvis ska vara indexerat så att det regelbundet ska följa löneutvecklingen och inte halka efter och urholkas på det sätt som kritiserar? 75 (S) replik: pekar på ett antal punkter som man har sett när man har granskat bostadsbidraget. Bland annat pekar man på det jag också talade om rörande att det har halkat efter när det inte har höjts tillräckligt och i samma utsträckning som löner och priser har utvecklats i samhället. Det är väl som har landat i en specifik indexeringsmodell. däremot skriver uttryckligen att en höjning av bostadsbidraget kan ha oklara effekter, exempelvis marginaleffekter. Jag gissar att inte har svar på exakt vad en indexering skulle ha för effekter på de här delarna. Det är ju också en del av rekommendationer. Jag förstår att har landat i en särskild indexeringsmodell, men jag tror att om man vill nå framgång i att få mer kött på benen när det gäller den här idén skulle man också gå med på att göra en översyn i stället för att reservera sig mot det svar som regeringen ger och som hela utskottet stämmer in i, nämligen att vi håller med om de bitar som pekar på om att bostadsbidraget har halkat efter. Det är därför vi vill gå vidare med en översyn. För mig blir det obegripligt varför i det läget reserverar sig. 76 (SD) replik: Anledningen till att vi reserverar oss är att vi inte har fått gehör för vår motion om att de här rekommendationerna ska genomföras skyndsamt, att det inte ska föregås av en alltför lång utredning och att vi särskilt vill att man ska komma med ett konkret förslag om att indexera bidraget. Det tycker vi inte är tydligt i svaret som vi har fått i betänkandet. Om man inte gör det här kommer bidraget att fortsätta att halka efter. Även om man kan genomföra punkthöjningar kommer det att halka efter om detta inte görs regelbundet. Min fråga är igen om regeringen kan tänka sig att återkomma med ett förslag om att faktiskt indexera. Oavsett vad säger eller inte säger är min fråga till regeringen om det är ett förslag man kan tänka sig att återkomma med för att lösa den här problematiken. 77 (S) replik: Jag förstår att det kan rycka i den oppositionspolitiska nerven, men just i det här fallet måste jag säga att jag tycker att den konflikt som försöker måla upp blir lite krystad. Logiken är heller inte helt lätt att hänga med i. Man vill inte dra det här i långbänk genom utredningar, men andra delar av det som pekar på ska utredas väldigt nogsamt. säger att det finns anledning att se över bostadsbidragets konstruktion. Regeringen instämmer i det. Utskottet instämmer också. Därför avser vi att göra en översyn och återkomma med mer exakta detaljer om hur förändringar skulle kunna formuleras. Det är just därför man gör en översyn. Det blir som sagt lite krystat när försöker måla upp en konflikt som knappt finns. Det blir också lite tramsigt när försöker ställa det här mot generella förbättringar inom välfärden, exempelvis barnbidraget. Jag kan dra en kort parallell där. Barnbidraget höjs , , med och barn. Det sa nej till. Det hade man inte kunnat göra om det hade indexerats. Om det här sätts i ett bredare perspektiv blir det alltså inte helt givet varför just bostadsbidraget men inte andra delar av barn- och familjepolitiken, exempelvis barnbidraget, skulle indexeras. 78 (KD): Jag företräder i denna debatt allianspartierna gemensamt. Vi står bakom socialförsäkringsutskottets förslag i betänkandet om om bostadsbidraget. Vi delar och regeringens bedömning att det finns behov av att bland annat modernisera regelverket. Och vi ser positivt på att man i en översyn tar in slutsatser och rekommendationer. Det bör också betonas att det i en sådan översyn även i fortsättningen måste säkerställas att utformningen av stödet har en ändamålsenlig balans mellan att å ena sidan uppfylla sitt omfördelningspolitiska syfte och å andra sidan säkerställa att de ekonomiska incitamenten till arbete bibehålls. Med de få orden vill jag anmäla att allianspartierna står bakom utskottets förslag i betänkandet och hänvisar i övrigt till det. I och med att debatten har kommit att handla om bostadsbidraget i bred bemärkelse vill jag också kort påminna om att KD driver att den så kallade barndelen i bostadsbidraget bör höjas, utifrån hur bostadsbidragssystemet är utformat . Tillsammans med en bred skattesänkning riktad mot föräldrar som arbetar är det en del i vår politik för att stärka familjernas ekonomi. Sammantaget skulle de förändringarna bidra till större ekonomiska marginaler och mer egenmakt för landets familjer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 13 om kommunersättningar för migration och integration om kommun-ersättningar för migra-tion och integration