prot · H509133 · 2018-06-15 00:00:00 — Den är både dyrare och betydligt farligare än andra, förnybara produktionsslag och lämnar dessutom efter sig avfall som är farligt . Lagringsfrågan är inte heller löst. Vi har i vårt avlånga land enormt bra förutsättningar att bygga ut det förnybara med allt från sol och vind till biprodukter från jord- och skogsbruket. Något som skulle kunna bidra betydligt mer är exempelvis den havsbaserade vindkraften, som även lyfte fram – det är jag glad för. Beklagligt enligt min mening är att försvaret inte kan se fördelarna med havsbaserad vindkraft i stället för till exempel kärnkraft. Det blir ju kontentan: Om vi kan bygga ut det förnybara mångdubbelt kan vi avveckla kärnkraften fortare. Jag tänker bara på vilken av dessa anläggningar en eventuell fiende skulle se som mest intressant att slå ut. Att försvaret inte skulle kunna ha en övningsverksamhet i till exempel om det fanns vindsnurror där ser jag som en olycklig slutsats som stoppar Offshore. Regeringen lyfter i propositionen vikten av att förena energipolitikens tre grundpelare: försörjningstrygghet, ekologisk hållbarhet och konkurrenskraft. Låt mig stanna just vid konkurrenskraften. Betänkandet NU23, som ingen för övrigt var intresserad av att debattera men som det ändå kommer att beslutas om i kammaren, handlar om elmarknaden. Där har vi en reservation som i högsta grad berör konkurrenskraft. Jag förstår att jag inte kan lyfta något i det betänkandet, men när det gäller konkurrenskraften vill jag göra påmind om att elnäten har betydligt större påverkan på konkurrenskraften än vi kan tro. Privata elnätsföretag tillåts att sätta mycket höga avgifter. Dessutom varierar avgifterna stort över landet, och det kan skilja i avgift beroende på var man bor. Jag och anser att det är orimligt med så stora skillnader i nätavgifterna som råder mellan stad och land, mellan olika regioner och mellan olika bolag. Stegrande elnätsavgifter drabbar inte bara hushållen hårt utan slår även mot industrin och dess konkurrenskraft i förlängningen, och även mot jobben. Om elnäten skulle ägas av samhället eller regleringen av hur höga ockerpriser elnätsföretag kan ta ut skulle vara bättre skulle den elintensiva industrin bli vinnare, fast den kanske skulle bidra något till kvotplikten i elcertifikatssystemet, vilket den inte gör . Här passar det utmärkt att jag yrkar bifall till reservation 10 i betänkandet. Vi står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till den. Regeringen återkommer till energiuppgörelsen, som har nämnts här och som slöts mellan regeringspartierna och , och , i texten som behandlar betänkandet. Detta är förståeligt. Den är grundpelaren, och det finns mycket som är bra. Jag och håller med om många saker som uppgörelsen lyfter; det är viktiga målsättningar och ambitioner. Men jag tycker givetvis att det är olyckligt att är det enda parti som tydligt tar ställning och säger att kärnkraften inte är ett framtida elproduktionsslag som hör hemma på svensk elmarknad, speciellt när vi tar höjd för förnybart till 2040. Avslutningsvis vill jag passa på att tacka talmannen, alla kollegor, oavsett om ni håller med mig eller inte i ett politiskt sammanhang, kanslipersonal i utskottet och här i kammaren och alla andra som gör vårt uppdrag möjligt och givande för ett fint samarbete och önska alla en riktigt fin sommar! 5 (L): Dagens energidebatt är den sista under den här mandatperioden. Det har varit en händelserik mandatperiod för energifrågorna. På global nivå har vi sett en revolution för förnybar energi. Priserna har fallit och tekniken förbättrats. Solpaneler har spridit sig som en löpeld i soliga länder. Tyvärr har på vissa håll också en renässans för de fossila energikällorna skett. Vi har sett att öppnar kolgruvor precis i närheten av , som är döende. Vi fick också uppleva för klimatet och en offensiv amerikansk politik ledd av president . nedmonteras samma politik av den nye presidenten. Klimatförändringar får inte längre nämnas i officiella amerikanska dokument. Plötsligt framstår och som miljövänner i relation till den amerikanska administrationen. Världen är uppochned. I har vi jobbat vidare med energiunionen. har med sin nya energipolitik fått se hur de egna klimatmålen har fallerat och kolkraften bestått, med eller utan försäljning av brunkolsgruvorna. Vi har sett en närmast paneuropeisk debatt för att stoppa den nya gasledningen Nord Stream 2. Efter påtryckningar från och har regeringen gjort viktiga insatser i EU för att försöka stoppa ledningen. Vad har då hänt i den här mandatperioden? Regeringen inledde med att höja effektskatten – på förslag från , gissar jag. gick ju till val på att med politiska beslut stänga kärnkraftsreaktorer enligt tysk modell. Höjningen av effektskatten fick precis den effekt som hade hoppats. Fyra reaktorer fick nämligen stänga – reaktorer som vi inte kan öppna igen, oavsett hur mycket den elen skulle behövas i eller eller för att tränga undan fossil produktion på vår nordisk-baltiska elmarknad. Där försvann en del av klimatbidraget. När regeringen inte reagerade uppstod ett krisläge i energibranschen. Kraftbolag varnade för att fler reaktorer snart behövde läggas ned. Investeringar i renovering lönade sig inte. hade vi i startat vårt arbete, med siktet inställt på ett långsiktigt beslut. Kärnkraftskrisen gjorde att vårt arbete blev kortslutet och närmast krisartat . Effektskatten behövde hanteras skyndsamt. Regeringen fick hantera en kris som den själv hade skapat. Förhandlingarna slutade i en dålig kompromiss, som Liberalerna ställde sig utanför. Med ena handen underlättar vi för den kärnkraft och vattenkraft vi behöver genom att sänka skatter. Men med den andra subventionerar vi in elproduktion som vissa partier av politiska skäl gärna vill ha. Tyvärr formuleras i energiöverenskommelsen ett mål som är helt irrelevant: målet om förnybar elproduktion. Vi anser att detta är plakatpolitik. Förnybara energikällor är fantastiska. De ger oss miljövänlig el till bra priser. Men de ska byggas när det behövs och när någon vill betala för det, inte när några politiska partier har skrivit in det i sina valmanifest och bestämmer det. När medel blir till mål blir energipolitiken till pamflett, och då förlorar vi fokus på verkliga utmaningar. En av dessa utmaningar är leveranssäkerheten. presenterade en rapport som visar oroande siffror. Svensk leveranssäkerhet riskerar att bli sämre än om inga åtgärder vidtas. Elnätet är så bräckligt att det inte säkert skulle klara att någon av de största reaktorerna oplanerat kopplades bort. Därför föreslår nu den drastiska åtgärden att dra ned produktionen i de stora reaktorerna. Detta visar att vi har stora utmaningar här och . blir bekymren allvarligare i och med att fler kärnkraftsreaktorer kommer att stänga ned. Robustheten i elnätet försämras då ännu mer. Detta är en skadlig och kortsiktig energipolitik som kommer att leda till onödiga samhällsekonomiska kostnader. En annan utmaning är klimatet. Ett av våra energipolitiska mål är hållbarhet. Svensk elexport tränger undan stora mängder fossil elproduktion i våra grannländer. Vi vet att vi därmed med elexporten gör stor klimatnytta. Varje kilowattimme som exporteras innebär en minskad användning av fossila bränslen. Regeringens politik har lett till att vi förstör den möjligheten. kommer i stället att bli ännu mer beroende av att importera el. Det handlar då om elimport från framför allt fossila källor som kol och gas. Efter att under energiförhandlingarna ha skrutit om svensk elexport kommer energiministern nu att tvingas gå till val med ett nytt energiläge, nämligen att riskerar att bli mer importberoende. Det är knappast en fjäder i hatten. Tyvärr saknar energiöverenskommelsen också ett nordiskt och europeiskt perspektiv. Vi borde ha samordnat vårt arbete mycket mer med de nordiska och baltiska länderna, som ju är en del av vår elmarknad. Att fler europeiska länder skapar sin egen energipolitik utan någon som helst samordning med grannländer är totalt verklighetsfrånvänt. Några steg har tagits , bland annat genom den rapport som skrivits för av finländaren . Men det räcker inte. Jag tror att vi måste satsa mycket mer på den här biten, och vi energipolitiker behöver ha lika många europeiska kontakter som vi har kablar som sammanlänkar våra elsystem. Det råder ingen brist på energipolitiska utmaningar för en ny regering – den saken är säker. Jag vill slutligen yrka bifall till reservation 2. 6 (KD): hade vi en debatt om vattenkraften och vattenpolitik. är det energipolitiken i sig. Just slog det mig att det var inför valrörelsen som jag blev uppmärksammad på de problem som många av ägarna till småskalig vattenkraft hade råkat ut för och den godtycklighet som man upplevde att man hade blivit utsatt för i bedömningar av olika miljökrav och därmed förenade kostnader. Vad jag inte visste då var att jag sedan skulle bli ansvarig för energipolitik och faktiskt jobba med hela energiområdet. Det har varit väldigt spännande och givande både att få sitta i och att förhandla fram energiöverenskommelsen, som firar . Genomförandegruppen har jobbat med att förverkliga de intentioner som överenskommelsen gav uttryck för, och därför ställer vi kristdemokrater naturligtvis oss bakom den här propositionen. Men som när det gäller alla förhandlingar vet vi att man som enskilt parti inte får med allt som man tycker är viktigt. tycker i grunden att det behöver göras en översyn av de energipolitiska subventionerna. Den grundläggande inställningen är att subventioner, i alla fall , ska riktas till introduktion av ny teknik och inte i all evighet gå till att stötta redan färdigutvecklad teknik. Att elproduktionssidan riktar om till de sektorer som har de största utsläppen är naturligtvis oerhört viktigt, och därför är det glädjande att se alla dessa färdplaner för ett fossilfritt som lanserades från olika branscher . Det som är speciellt glädjande med färdplanerna är att branscherna själva har medverkat till att ta fram dem, vilket för en större förankring och ett förverkligande av dem på ett helt annat sätt än om vi politiker bara skulle ha beslutat åt dem. Möjligheterna att via information och rådgivning påverka människors beteende i klimatvänlig riktning är en fråga som allmänt borde få en större uppmärksamhet. Det börjar ju med dig och mig. Det börjar med oss, var och en utifrån den situation och de förutsättningar vi har att kunna köpa miljövänliga produkter och att kunna tänka miljövänligt i vår egen process till exempel när vi hanterar avfall hemma, på våra jobb eller var vi nu befinner oss någonstans. Det är klart att små kommuner har väldigt små möjligheter att ha all expertis. Därför tycker vi att det här kanske borde vara en fråga för , som man skulle kunna använda för rådgivning till exempel på så vis att det går att ringa in och ställa frågor. En sak som jag tycker borde ha fått större uppmärksamhet är den lanserade belysningsutmaningen. Jag lyssnade på P1 , och till min stora glädje lyftes detta initiativ faktiskt upp. Det man kan säga är att det är väldigt få som har anslutit sig till denna utmaning. Därför vill jag rikta mig till statsrådet och säga att belysningsutmaningen är bra, men jag förstår inte varför man inte har jobbat mer med att försöka få med fler organisationer och företag. Vi hör om , som byter ut sina lampor till mer energivänliga alternativ och så vidare, men det måste gå att hjälpa många fler med sådana initiativ. Det är ju en energieffektivisering så god som någon. Att bara se det som någonting som stora företag och organisationer ska göra är en helt annan lösning än vad jag som kristdemokrat tror på – jag tror nämligen att vi alla har ett eget ansvar just precis där vi är. En central del av överenskommelsen är målet om att elsystemet ska vara helt förnybart 2040. Därför tycker vi att det är naturligt att mycket av den energiforskning som finns bör inriktas på att utveckla den förnybara elproduktionen. är det också viktigt att forskningen inte blir så ensidig att man inte tar vara på den teknik och kompetens som finns och som också behöver fortbildning och ny kunskap. Så länge vi har de kärnkraftsreaktorer vi har måste vi också ha kompetent personal, och vi måste kunna utveckla den energi vi har på ett sådant sätt att vi har kompetent, medveten forskning även kring kärnteknik. Och även om kärnkraften inte skulle bedömas ha någon framtid inom ramen för de principer som vi har fastslagit menar jag att vi ändå inte får stå utan kompetensförsörjningsinsatser för att få personal som fortsätter att jobba inom industrin. En annan viktig sak är att oavsett energislag krävs det säkra och utbyggda nät. Vi har hört exempel från många olika håll där det saknas utbyggnad för att industrin ska kunna utvecklas. Ett väldigt tydligt och väl framlyft exempel är i . De har i många olika sammanhang pratat om sina behov, men tillståndsgivningen och kontakten med verkar väldigt långsam. Det är klart att om vi genom energipolitiken ska medverka till en hållbar industri – oavsett om det handlar om stål eller om någonting annat – gäller det ju att även utbyggnaden av näten fungerar. skulle jag, precis som min kollega från , vilja slå ett slag för biogasen. Jag tror att vi skulle kunna utveckla biogasområdet mycket mer. Det initiativ som har funnits kring biogas håller nu på att fasas ut, och vi måste ta vara på de erfarenheter som har lagts ned i det projektet. Vi måste också se till att det finns ett organiskt avfall som går att röta och faktiskt göra biogas av. Där finns många goda exempel. Vi har till exempel Biogas , som ligger i min valkrets, där man verkligen har tagit till vara avfall från bönderna och gjort biogas av det som också används i närområdet. Jag tycker att detta är ett lysande exempel på hur man kan använda lokalproduktion hela vägen. talade om cirkulär ekonomi och ett cirkulärt samhälle; det är precis det som det handlar om. Jag vill, precis som mina kollegor har gjort tidigare, tacka för med energipolitik och intressanta diskussioner. Man lär sig alltid. Det är väl det som är meningen som politiker: blir aldrig fullärda utan lär ständigt och tar ständigt in av både varandra och andra som vi möter. 7 (S): Som ni säkert hör är jag från . Det är en fantastisk plats att leva och bo på. är tredje största exportlän och det största turistlänet utanför , och . Många tänker kanske inte på det. I finns mycket industriproduktion, med bland annat stålverk, sågverk, pappersbruk och en mycket intressant utveckling när det gäller serverhallar. Så här det ut i många delar av landet, och alla är helt beroende av en långsiktig, stabil energipolitik. Jag har själv jobbat i industrin . Jag lovar: Det känns i hela kroppen när man startar ljusbågsugnen i stålverket i . Det kan liknas vid att vara mitt i ett åskväder. Att smälta stål tar ; självklart går det åt mycket energi. Med den bakgrunden känns det helt fantastiskt att vi nu har satt punkt av politisk oenighet om energipolitiken genom en energiöverenskommelse som av ledamöterna i riksdag står bakom. När statsminister i regeringsförklaringen bjöd in till blocköverskridande samtal i en var det en tydlig signal till alla: Vi måste lösa energifrågorna tillsammans. Till er som har förhandlat fram denna historiska energiöverenskommelse vill jag säga: Bra jobbat! Detta är bra för landet. Samarbete är nyckeln, inte bara mellan partierna här i riksdag. Det handlar också om samarbete mellan alla aktörer på energimarknaden. Till propositionen finns 15 motionsyrkanden. Från allmänna motionstiden finns 76 motionsyrkanden och 36 reservationer. Jag kan konstatera att många motioner har behandlats tidigare. Först vill jag yrka bifall till propositionen och avslag på samtliga motioner. Energiöverenskommelsen är en gemensam politisk färdplan för en kontrollerad övergång till ett helt förnybart elsystem med nya energipolitiska mål. Ett robust och tillförlitligt energisystem är en grundläggande förutsättning för ett modernt och väl fungerande samhälle, och jag är stolt över att på många sätt är ett föregångsland på det energipolitiska området. Jag är övertygad om att regeringen agerar så kraftfullt som det bara är möjligt för att få genomslag för svenska prioriteringar på energiområdet i . Jag kan också konstatera att regeringen har en kritisk inställning till Nord Stream 2-projektet. För att nå målen i det klimatpolitiska ramverket och energiöverenskommelsen har elcertifikatssystemet förlängts och ambitionsnivån höjts. De högt satta ambitionerna på området förnybar energiproduktion för långsiktiga regler som gör det möjligt att bygga ut produktionen av förnybara bränslen. Flera motioner handlar om förnybar elproduktion från vatten, vind och sol. Vattenkraften står för av elproduktionen och är extremt viktig. Svensk Vindenergi bedömer att vindkraftsproduktionen kommer att öka . Energiöverenskommelsen och den höjda ambitionsnivån samt förlängningen av elcertifikatssystemet är huvudförklaringarna till den ökade utbyggnadstakten. Regeringen har för avsikt att lämna en proposition om havsbaserad vindkraft . Även solenergiproduktionen ökar kraftigt; man kan säga att det pågår en solcellsrevolution i vårt land. Regeringen stöder utvecklingen på solelområdet på flera olika sätt: via investeringsstöd, skattereduktion och en informationsplattform för solel. Ett förslag på strategi för att öka användningen av solel ska vidareutvecklas . Utredningar tittar på hur man ska kunna underlätta för mindre aktörer och hushåll på energiområdet. Det handlar bland annat om skattereduktion, elcertifikat och energilager. Det finns ett antal motioner som rör energieffektivisering och forskningsområdet. Det pågår ett antal aktiviteter, exempelvis energieffektiviseringsstöd till företag. ska bli världsbäst på energieffektivisering genom sektorsstrategier, och pågår slutförhandlingarna om förändringar i EU:s energieffektiviseringsdirektiv. En utredning tittar på förenklingar och anpassningar av regelverk och skattelagstiftning för att underlätta för ny produktion och nya tjänster inom bland annat energieffektiviseringssystemet. Man ska även titta på vilka ekonomiska och andra styrmedel – exempelvis vita certifikat – som kan användas för att öka effektiviseringen i energi- och effekthänseende. Ett utredningsbetänkande om energisparlån har dessutom skickats ut på remiss. Forskning och utveckling är naturligtvis viktigt för att finna lösningar på utmaningar som finns på det energipolitiska området. Fokus ska ligga på forskning och utveckling av förnybar energiproduktion. finns det inga hinder för att medel från andra finansieringskällor används för forskning och utveckling på kärnenergiområdet. Ett övergripande mål för energipolitiken handlar om försörjningstrygghet. Det handlar om att kraftsystemet ska kunna garantera en säker elförsörjning och tillräcklig effekt i varje givet ögonblick på både kort och lång sikt. Det handlar också om att kunna överföra el både inom och mellan länder. En fortsatt utbyggnad av elnätet och överföringskapaciteten inom och till andra länder är av stor betydelse för att säkerställa elleveranserna. Det är mycket positivt att har vidtagit åtgärder för att gynna produktionen av biogas. Stödet för svensk biogasproduktion ökas med 270 miljoner under innevarande år. har också utlyst medel för utveckling av flytande biogas och inrättat ett innovationskluster. En utredning om hur biogasens nytta som resurs ska tas till vara på bästa sätt och hur den kan ges konkurrenskraftiga villkor på både kort och lång sikt har tillsatts. Utredningens utfall kan fungera som en biogasstrategi, som flera motioner efterfrågar. En konkurrenskraftig fjärrvärmesektor är en förutsättning för att vi ska kunna ha framtida el- och värmeförsörjning. Det är viktigt med en gynnsam utveckling där kraftvärmesektorn bidrar med systemvinster för övriga energisystem. Det ska bli mycket intressant att följa färdplan för ett hållbart energisystem, där ny teknik samt nya affärsmodeller och regelverk ska prövas. Avslutningsvis: måste vi alla vårda energiöverenskommelsen. Vi måste vara beredda att agera utifrån hur verkligheten förändras; jag tänker exempelvis på den snabba teknikutvecklingen. Jag ser faktiskt stora likheter med Pensionsgruppen, som på något sätt vårdar pensionssystemet. När pensionssystemet infördes var det ingen som kunde föreställa sig att medellivslängden skulle öka så snabbt som den gör i . Detta är naturligtvis helt fantastiskt. Men då ställs gamla sanningar på ända, och då krävs det att politiken agerar och tar nödvändiga beslut. Låt oss nu vårda energiöverenskommelsen så att vi kan leverera en långsiktig, stabil energipolitik framåt. I detta anförande instämde , , , och (alla S). 8 (SD) replik: lyfte själv i sitt anförande fram industrins betydelse för hans hemlän . Tillverkningsindustrin präglas i allt högre grad av automation och är beroende av att el finns tillgänglig. Stålindustrin och all energiintensiv industri i är otroligt beroende av att det finns god tillgång på el under årets alla timmar. Även kommande industrietableringar, som serverhallar vilka skulle kunna bli omfattande i , men även stora delar av vår välfärd, till exempel våra sjukhus, är väldigt beroende av att el finns tillgänglig. I anförandet lyfter även fram betydelsen av försörjningstryggheten för industrin. Men det som är problematiskt är att det inte finns något mål för försörjningstryggheten, som är en av grundpelarna. Man har slagit ifrån sig och vill inte ha något mål. Därför, herr talman, skulle jag vilja fråga varför Socialdemokraterna tycker att det är dåligt att ha ett mål för leveranssäkerheten. 9 (S) replik: Tack för frågan, ! Om vi ska ha ett mål för leveranssäkerhet av el, går vi då inte tillbaka till en mer reglerad elmarknad? Är det detta som efterfrågar? I så fall: Är det verkligen bra? Om vi har en elmarknad som är reglerad utifrån tillgång och efterfrågan känns det som att vi har byggt in många mekanismer som kan vara väldigt bra för elmarknaden. Jag skulle vilja veta om det som efterfrågar är att vi ska reglera elmarknaden ytterligare. 10 (SD) replik: Med det elcertifikatsystem som infördes bestämmer man på politisk väg vad som ska byggas. Under den här regeringen har även bidragen till investeringar i solkraft ökat. Marknaden som sådan är alltså i allra högsta grad politiskt reglerad. Problemet blir lite att allas ansvar är ingens ansvar. Det har fungerat därför att det har funnits en modell för att hantera det här industriellt. Den svenska industrin har haft en komparativ konkurrensfördel utifrån att vi har haft kärnkraften som en planerbar kraftproduktion och en stor andel vattenkraft som reglerkraft som även har möjliggjort integrationen av väderberoende elkraft. Men försvinner ju den planerbara kraftproduktionen alltmer. Även som statlig expertavdelning flaggar för att detta inte kommer att hålla. Det kommer att bli ett stort antal timmar då man inte fixar kraftbalansen. Det kommer att vara nästan en halv månad i då det inte finns tillgång till el. Hur ska industrin kunna konkurrera på en global marknad under sådana förutsättningar? Den konkurrensfördel som man har haft försvinner ju . Därför är det svårt att förstå varför man inte vill titta på det här. Det handlar ju inte bara om elproduktion utan också om distribution, att det ska fungera med elnäten. Detta finns det ingen myndighet som har det samlade ansvaret för. Det finns inget mål för leveranssäkerheten. Eftersom ingen har ansvar för den finns det nog stor anledning att tro att det här inte kommer att lösa sig långsiktigt. Jag tycker fortfarande att är svaret skyldig på frågan varför man tycker att det är så dåligt att ha ett sådant mål och om ni tror att det här kommer att lösa sig självt. I så fall vore det intressant att få svar på frågan: Tror ni att har fel? Vad är det för fel gör i sin bedömning om det inte finns anledning att oroa sig över leveranssäkerheten? 11 (S) replik: