prot · H6098 · 2018-10-17 00:00:00 — Vi måste öka våra ekonomiska ansträngningar när det gäller det militära försvaret. är måttet för Nato. Ett alliansfritt land måste sikta än högre. Och det är, fru talman, viktigt att vi fokuserar våra ekonomiska tillskott på det som gör oss farliga i närtid. Det som har hänt under den gångna mandatperioden har väldigt mycket varit inriktat på nya stora materielprojekt. De stavas nya ubåtar, nytt stridsflygplan och nytt medelräckviddigt luftvärn. Och, fru talman, det slår mig gång på gång att hjärtslagen i svensk försvarspolitik inte är dunket från en automatkanon utan hammarslagen från de svenska vapensmedjorna. Vi måste också, och det var inne på, ta de där sista stapplande stegen in i Nato. Utan Nato spelar det ingen roll hur stort vårt försvarsanslag är. Vi måste samarbeta kring vår säkerhet, som ett litet land är tvingat till. Mycket kan man säga om Alliansens tid vid makten, också när det gäller försvarspolitiken. Men faktum är att lades inte ett enda regemente och inte en enda flottilj ned. Hade närstående till den dåvarande ordföranden i försvarsutskottet, , fått råda hade den svenska försvarsekonomin varit 5 miljarder mindre. 124 (M): Valrörelsen är över. Det var vissa av oss som trodde att försvaret var en fråga som eventuellt skulle kunna komma att debatteras under valrörelsen, men ack vad vi bedrog oss. Några av oss såg att försvarsfrågan hade klättrat upp som den tionde viktigaste frågan i det svenska medvetandet , i alla fall under min livstid. Men så blev det inte, och det finns väl en anledning till det. Jag tror att anledningen ligger i regeringens syn på hur framtidens försvar ska finansieras. Man kanske kan dra slutsatser bara av den här debatten. Fram till var inga regeringsföreträdare, alltså företrädare för Socialdemokraterna och , anmälda till debatten, som vi nu är sex moderater i kammaren. anmälde sig en socialdemokrat till debatten. Det är bra, för det innebär att vi kan ställa frågor och kanske få svar. Det finns möjligtvis också en bild av att det finns en stor enighet om försvarspolitiken, och det kanske har med formerna att göra. Men jag skulle säga att det är lite av en chimär, för det är väldigt stor skillnad beroende på vilka partier som styr. Det är intressant att notera att i dagens debatt har alla alliansföreträdare talat om framtiden, medan Socialdemokraterna ägnade en större tid åt historien. Även om det finns en stor enighet kring försvarsbeslut och deras genomförande är det givetvis en politiskt märklig process där man tittar fram i tiden och berättar vad man ska göra , efter en period där man möjligtvis inte ens är kvar i sin position. Det är svårt att fatta beslut som ligger så långt in . Ofta hamnar de största investeringarna och svåraste besluten väldigt långt fram i tiden. Det har inneburit att de försvarsbeslut som vi i har tagit inte till fullo blivit genomförda. vet vi att vi behöver öka vår förmåga och vår relativa förmåga, eftersom vi vet att motståndaren kommer att fortsätta öka sin förmåga. Vad innebär då att öka sin förmåga eller öka sin operativa förmåga? Något som gör att vi inte har försvarsförmåga är att vissa förband inte existerar, det vill säga att det finns på papperet ett namn och ett nummer, men det finns ingen personal. Det är klart att då finns det ingen operativ förmåga. Men det finns även förband som finns på papperet och möjligtvis även har personal men som saknar materiel som är grundläggande för dess funktion. Det är klart att de då har en väldigt begränsad operativ förmåga. Den tredje delen är förband som finns på papperet och möjligtvis har materiel men som inte har fått öva och därför inte kan lösa sin uppgift. Då saknar de också den betydande operativa förmågan. Alla dessa tre kategorier finns i olika delar av våra försvarsgrenar. Slutligen: Försvarsmakten har räknat på vad det skulle kosta att genomföra det som vi gemensamt i har kommit fram till, det vill säga försvarsbeslutet. Man har kommit fram till att det skulle kosta ungefär 18 miljarder . Vi har lämnat försvarspersonal och officerare i sticket genom att inte slutföra det vi i politiken har lovat. Det är viktigt att vi nu faktiskt genomför detta försvarsbeslut, så att vi inte bara kan stärka vår operativa förmåga utan också kan lämna ett rent blad till nästa generation och nästa försvarsbeslut och gå vidare och faktiskt blicka mot framtiden. Om vi inte gör klart det vi redan har sagt att vi ska göra kommer vi aldrig att kunna blicka mot framtiden, utan då kommer vi alltid att behöva reparera och göra brandkårsutryckningar vid de brister som dyker upp. Detta att försvaret inte får resurser för att genomföra det försvaret ska drabbar inte bara utan framöver. Därför måste jag fråga regeringsföreträdarna: vill regeringsföreträdarna inte öka vår relativa försvarsförmåga? 125 (SD) replik: Jag har en fråga. Den gäller också ekonomin. säger att det krävs stora medel till försvaret. Men avsatte ni inte en krona mer än vad Socialdemokraterna gjorde på försvaret, . avsätter ni 3,3 miljarder mer, och har ni budgeterat 6,3 miljarder – totalt sett 9,6 miljarder. Och vi vet att Försvarsmakten begär 18 miljarder för att kunna nå de mål som vi politiker fattat beslut om. Det är det ena. Det andra är att vi säger blankt nej till Nato. Vi anser att ett starkt svenskt försvar, gärna i förbund med , utgör en stabiliserande faktor i vår del av , och den uppfattningen har vi kvar. 126 (M) replik: , 2020 och 2021 har Försvarsmakten äskat 3, 5 och 10 miljarder. Vi har inte lagt fram någon budget än . Men vi har ställt ut ett löfte om att tillgodose de kraven, det vill säga 3, 5 och 10 miljarder, så den efterfrågan som finns från Försvarsmakten kommer vi att möta. Eftersom ledamoten tog upp frågan om en försvarsallians med måste jag ställa en fråga. Den reaktion som kom från var ungefär likadan som om vi hade gått med i en försvarsallians som heter Nato. Då är frågan om inte tycker att det hade varit lika bra att vi hade gått med i Nato, eftersom anledningen till att ni inte vill göra detta ställningstagande är att ni inte vill stöta er med . Men om den försvarsallians som ni föreslår är lika reaktiv som en försvarsallians med Nato, är det då inte lika bra att vi går med i Nato? 127 (SD) replik: Jag tror att läser de ryska tidningarna lite dåligt. Det man uttrycker oro för är de avtal som vi träffar med Nato, värdlandsavtal och så vidare. Alla de avtal som man beskriver kan vi ingå i förbund med . Vi är två alliansfria länder, varav det ena alliansfria landet har väldigt täta band och tillåter ett Natoförband att gruppera sig i . Det man uttrycker oro för i tidningarna är trovärdigheten i vår politik. 128 (M) replik: Eftersom jag inte talar eller läser ryska litar jag på vår myndighet , som lämnar rapporter. Därifrån har man visat att reaktionen på den försvarsallians med och även delvis med har varit helt liknande den som har varit gentemot ett närmande av en ansökan till Nato. Frågan är då, som får bli retorisk, fru talman: vi ansöka till en allians som ger oss ett reellt skydd, eller ska vi vara med i en allians som ger oss samma problem med en utländsk makt men inte samma skydd? 129 (S) replik: Jag reagerar när ledamoten säger att alla pratar om framtiden utom socialdemokratin, som bara pratar om historieskrivningen. Det finns ett utdrag av mitt anförande som ledamoten kan titta på. Bortsett från detta finns anledning att prata om hur det har sett ut tidigare. Verkligheten talar inte till och fördel. Det är snarare så att vi hade en moderatledd regering – – var det första gången en försvarsminister avgick, och det var för att försvaret användes som budgetregulator. Den allmänna värnplikten avskaffades med tre rösters marginal i riksdag. Mot detta ska ställas alla satsningar som den socialdemokratiskt ledda regeringen har gjort . Det handlar om stridsgrupp på , ytterligare förband som har krigsorganiserats och granatkastarförmåga som har tillförts hemvärnet, och vi har beslutat att återinföra militär grundutbildning med värnplikt och så vidare. Det är lätt att stå i talarstol och säga att det är för lite och . Verkligheten talar ett annat språk. 130 (M) replik: Vi hade en replikrunda tidigare, men låt mig konstatera att jag kommenterade att vi från allianssidan pratade mycket framtid medan företrädare för regeringssidan, det vill säga ordföranden i försvarsutskottet, pratade historia. Ingen av oss andra gjorde det i någon större utsträckning. Och gör han det igen, så min kommentar var kanske relevant. Vi inom Alliansen tycker att det är viktigt att blicka framåt, för det är där man bygger den operativa förmågan. Det är klart att vi är oroliga när vi ser att Försvarsmakten just nu håller på och planerar för stora besparingar. Det var det jag redogjorde för: Om man ska bygga operativ förmåga måste man ge resurser för att öva förbanden, och det är precis denna förmåga som just nu ligger under besparingsluppen. Detta beklagar jag. Som jag inledde mitt anförande med beklagar jag också att Socialdemokraterna och de övriga regeringsmedlemmarna inte har gett besked till Försvarsmakten i den utsträckning som önskas. Men det finns fortfarande tid för detta. 131 (S) replik: Det finns förmodligen skäl till att inte vill prata historia, för verklighetsbeskrivningen är inte till deras fördel. Det var först när vi fick en socialdemokratiskt ledd regering som nya resurser tillfördes Försvarsmakten och förmågan i vår säkerhetspolitik kunde stärkas. Vi har sagt att vi vill fortsätta med dessa satsningar. Vi ska fortsätta att gå i den riktning som regeringen och har sagt i inriktningspropositionen. Skillnaden mellan oss är att vi inte bara pratar, utan vi genomför också. 132 (M) replik: Man får vara glad över att den oppositionspolitik som ni företrädde tidigare, , inte genomfördes, med de stora besparingar som lades på Försvarsmakten. Om vi ska prata historia måste vi prata om båda delarna. Vi gjorde inga stora satsningar på försvaret, men er oppositionspolitik hade inneburit stora besparingar. Detta tycker jag att ordförande ska vara medveten om. 133 (M): Jag kommer att uppehålla mig vid det nordiska försvarssamarbetets möjligheter och begränsningar. Jag kommer att tala som varm anhängare av ett djupare nordiskt samarbete men också som en rätt tuff kritiker av , som är det främsta politiska uttrycket för detta samarbete. Vi har djupa historiska band och en språklig och politisk värdegemenskap mellan de nordiska länderna. Vi är nästan lika stora, och vi delar ungefär samma hotbild. Det faller sig därför helt naturligt att vi har ett försvarssamarbete mellan de nordiska länderna. Vi samarbetar inom områden som utbildning, materielupphandling och internationella insatser. har det nordiska försvarssamarbetet mer inriktats på militär rörlighet och mobilitet, och detta är något som har fått och mer intresserade och engagerade. Allt detta är i grunden utmärkt, men det nordiska samarbetet får också viktiga inneboende begränsningar ju närmare vi flyttar den försvarspolitiska hårda kärnan. Det nordiska försvarssamarbetet är ändå ett samarbete för fredstida förhållanden som upphör i händelse av krig. Detta beror i grunden på att vi inom är djupt splittrade i våra säkerhetspolitiska vägval mellan EU, Nato och den militära alliansfriheten. Det är djupt olyckligt av två skäl. För det första delar de nordiska länderna en säkerhetspolitisk ödesgemenskap som aldrig har varit så stark som . Om ett eller flera nordiska länder skulle utsättas för ett väpnat angrepp finns några politiska eller militära förutsättningar för ett annat nordiskt land att ställa sig neutralt eller ens icke krigförande. Det räcker att titta på en bild av norra . Där ser man att alla nordiska länder ofelbart skulle dras in i händelse av att eller flera av dem skulle utsättas för ett väpnat angrepp. För det andra måste vi, om vi verkligen vill fördjupa det nordiska försvarssamarbetet, ha samma säkerhetspolitiska lösningar i händelse av krig. Det är först då som vi på allvar skulle kunna integrera våra försvarsmakter och till exempel bygga upp ett gemensamt luftförsvar. Vi skulle också få mycket mer ut av de som vi inom lägger på försvaret. Men detta, fru talman, förutsätter ett svenskt och ett finskt Natomedlemskap. Att , eller skulle lämna Nato i ett läge där Nato kanske är viktigare än någonsin för nordisk säkerhet är i det närmaste otänkbart. när dammet har lagt sig efter valrörelsen behöver vi föra en öppen och ärlig debatt om fördelarna och nackdelarna med ett svenskt Natomedlemskap, också för det nordiska försvarssamarbetet. En sådan debatt kan inte börja i utrikespolitisk identitetspolitik eller fastna i historiska referenspunkter från förr, utan den måste utgå från den breda samsyn som finns i denna kammare om att säkerhet skapas bäst i samverkan med andra länder. Debatten måste också ta spjärn i vad jag bedömer vara en förändring av den säkerhetspolitiska utvecklingen i närområdet. Den situation och vindkantring som vi nu upplever i vårt närområde är inte någon form av tillfälliga stackmoln på den säkerhetspolitiska himlen, utan det handlar om en långsiktig klimatförändring till det sämre för nordisk säkerhet. 134 (M): För mig känns det angeläget att tala om säkerhetsläget i och om marinen. Säkerhetssituationen i vårt närområde har försämrats . befinner sig återigen i fokus för en omfattande militär förmågetillväxt som drivs på av . Den pågående ryska aggressionen mot visar också att inte väjer för att använda militära medel mot sina grannländer. blir oundvikligen påverkat av en väpnad konflikt, om en sådan uppstår i . Vi moderater vill prioritera upp , inklusive och det nordiskbaltiska samarbetet, genom ökat och breddat diplomatiskt samarbete. Vi moderater arbetar för att försvarsförmåga ska stärkas i det osäkra omvärldsläge vi är i. För att göra detta vill vi att försvarsanslag ska öka till av vår bnp. Detta görs inte i en handvändning, men det är vår ambition att det ska göras . Då gäller det att ha hög kostnadskontroll och bra effektivitet. Vi har även lagt fram förslag om extra resurser till försvaret här och . Visst har vi en hyfsat bra beredskap inom marinens verksamhet. Jag tänker på några scenarier ur Försvarsmaktens perspektivstudie: att marinstridskrafterna vid ett väpnat angrepp snabbt kan kraftsamla, att de kan upprätthålla territoriell integritet längs hela vår kust och att de uthålligt kan utöva och bestrida kontroll till sjöss på eget territorium. Men vi kan också läsa i materielutredning att ett flertal olika fartyg har hög ålder, att amfibiesystemet har relativt ålderstigen teknisk materiel och att samtliga fartyg, inklusive Visbykorvetterna, saknar robotluftvärn. Marinen behöver verkligen förstärka amfibieförbanden. Visbykorvetterna behöver halvtidsmodifieras, och då behöver vi också säkerställa att de får robotluftvärn. Vi behöver också förstärka ubåtsjaktsförmågan genom bland annat anskaffning av fasta undervattenssensorer. När vi ändå talar om ubåtar; vi behöver halvtidsmodifiera ubåten för att det ska bli fem ubåtar . De håller dessvärre inte i all tid och evighet. Därför behöver redan nu ytterligare två ubåtar anskaffas. De är inte gratis. Om vi har tur landar de på 4 miljarder per ubåt. Det är som en större kommuns årsbudget. Men vi moderater anser att de behövs, och det skulle stärka marinens förmåga till sjöstrid, möjligheten att värna vårt territorialvatten samt underrättelseförmågan. blev det mycket om materiel och hårda frågor. Sist vill jag lyfta fram det allra viktigaste, nämligen de anställda inom Försvarsmakten. Någon ska ju köra Visbykorvetten och göra allt det där andra som en vanlig människa inte riktig märker av en vanlig onsdag . De ska försvara vårt land. Här vill vi moderater vara tydliga; vi vill se ett helhetspaket med satsningar på bättre förmåner och för de anställda i Försvarsmakten för att det ska gå att både rekrytera och behålla befintlig kompetens. 135 (M): stod jag i talarstolen och lyfte upp vikten av att Försvarsmakten ska ges goda möjligheter att öva. Då är det bra att många har talat om att vi också ska ha ett starkt försvar och att vi ska utöka ramarna. På samma gång måste vi vara medvetna om att försvarets behov påverkar möjligheterna att bygga bostäder negativt. Det kan för vissa kommuner bli en balansgång mellan två starka intressen. Jag tycker dock att det är lätt att avgöra vad som väger tyngst. Ska ha ett försvar måste det också ges möjlighet att öva. Vi lever i en allt oroligare tid. Säkerhetsläget i närområde fortsätter att försämras. Hotbilden handlar om såväl traditionella militära hot som ökad underrättelseverksamhet, desinformation och cyberhot riktade mot . Vi moderater vill därför öka resurserna till Försvarsmakten. försvarsanslag ska uppgå till av bnp, vilket innebär en fördubbling av dagens anslag. Det kommer att innebära att försvaret måste ges möjlighet att öva betydligt mer än . I det sammanhanget är det ganska oroväckande när en i allra högsta grad nödvändig etablering på motverkas av regionen. I har man försökt att hitta ett lämpligt ställe att öva i skärgårdsmiljö utan att hitta passande mark. När det gäller , hamn och som helhet är dessa områden utpekade av Försvarsberedningen som högprioriterade när det gäller att öka vår försvarsförmåga. Just därför är det avgörande att det också ges tillfälle att öva i den miljö de förväntas verka i. På samma gång har vi sett att försvaret har tvingats lägga omfattande influensområden runt sina befintliga övningsfält för att inte ska begränsa möjligheterna att använda övningsfälten som avsett. I min egen hemkommun har kommunens möjligheter att bygga i attraktiva lägen i stor omfattning begränsats. när jag talade om utmaningarna med att förena dessa båda intressen föreslog jag också en lösning på i alla fall delar av problemet. Låt mig upprepa det förslaget. Den situation som råder nu grundar sig i en alltför rigid lagstiftning som omöjliggör att försvaret ska kunna öva och att kommunerna ska kunna bygga nya bostäder. Det är därför nödvändigt med ett rejält omtag. Vi måste komma tillbaka till ett läge där vi ser att försvaret av vårt land är en naturlig del av vardagen. Det innebär att vi måste acceptera att det också kommer att låta en del från tid till annan – det gör det när försvaret övar. Om vi i stället fokuserar på att lösa uppgiften tillsammans där både försvaret och bostadsbyggandet kan samsas kan vi nå längre. Om vi i kan tillåta någon form av servitut för försvarets övningsverksamhet kan vi tillfredsställa båda intressena. På det sättet kan vi säkra både försvarets möjligheter att öva och våra kommuners möjligheter att bygga bostäder. Om vi menar allvar med att bygga ett starkt försvar måste vi göra det tillsammans med våra kommuner och regioner. Då blir försvaret en naturlig del av vår vardag och kan ses som en tillgång och inte en belastning på grund av en rigid lagstiftning. 136 (SD) replik: Det var fyra bra och intressanta minuter att lyssna på . Jag delar helt uppfattningen om miljöprövningen. Jag har tittat på frågan , och jag har kommit fram till att det handlar om byggnation i bullerzonerna. Då säger blankt nej. Tillåts byggnation blir det andra problem. Det blir krockar. Jag har kommit fram till att lagstiftningen behöver ses över. Vi vill ju egentligen tillåta bebyggelse inom bullerzonen, men vi vill inte att den som bygger ut en veranda – som det blir blankt nej till – ska hävda att det bullrar för mycket. Där sitter vi . Det känns som att även ni jobbar med de frågor som rör denna lagstiftning, . 137 (M) replik: Det är positivt att tänker som jag gör. Vi ska inte begränsa oss enbart till försvarsverksamhet, utan vi ska även inkludera jordbruksverksamhet och liknande. Men eftersom vi debatterar försvar håller jag mig till det området. Det känns som att har gått ifrån oss på området när vi inte har prioriterat försvaret så högt. Det finns anledning att göra ett rejält omtag i frågan. 138 (SD) replik: Den andra delen som jag förmodar att tittar på är miljöprövningarna. Som bekant sker nu prövningar . Varför är det tre prövningar? Om skjutområdet ska utökas med en extra helg kan det ta upp till att få tillståndet. Vi jobbar med att ta fram ett förslag för att ta bort åtminstone en av instanserna för att snabba upp prövningen. Hur ser på det? 139 (M) replik: Jag ska inte ge mig in i att ta fram en ny ordning för miljöprövningen. Jag bor från Lv 6 skjutfält, och jag känner att försvaret tar på sig ett stort ansvar vid dessa övningar. De försöker anpassa sig, vara flexibla och störa så lite som möjligt. Jag upplever att det sker på de flesta ställen. Jag kan hålla med om att det tar tid, men i vissa fall är det bra att det tar tid. 140 (M): Tack för många intressanta aspekter på försvarspolitiken som har förts fram av tidigare talare från talarstolen. En sak som jag dock vill understryka är det som framför allt moderata företrädare har framfört i debatten, nämligen det ”imminenta” och reella behovet av resursökningar till försvaret inom än vad vi har räknat med. Det gäller , och vi moderater siktar in oss på . Men inom Försvarsmakten finns inte mycket att skära ned på vad avser rörliga kostnader, utan dessa nedskärningar drabbar i så fall både utbildning och övning. Det blir ett glapp som kan få förödande konsekvenser framför allt vad gäller personalens vilja att stanna kvar och inte söka sig till andra arbetsmarknader, det vill säga en personalflykt. Med detta sagt vill jag fortsätta att tala om personalen och personalvård inom Försvarsmakten. Det är också något som tog fram. I det här sammanhanget, när vi pratar väldigt mycket om kulor och krut, vill jag prata om en liten verksamhet som icke desto mindre skär genom frivilliga organisationer knutna till Försvarsmakten och krismyndigheter, ända in i högkvarter och skarpa insatser. Jag vill under mina ge röst åt våra fältartister, som omfattar ungefär 700 medlemmar varav 400 har medverkat direkt i skarp insats från till , och Kosovo och även här på hemmaplan. De sorterar under Försvarsutbildarna, och det som är unikt med de svenska fältartisterna, fru talman, är att de inte bara hängs på en uniform för att åka på insats. De får även krigsbefattningar och utbildning och övas, vilket gör det väldigt intressant för andra länder att titta på hur vi organiserar just den här verksamheten. Den är unik. Vad fyller då fältartisterna för funktion? Jag skulle vilja säga att de tillsammans med läkare och präster är en omistlig del av personalvården i våra insatser, både nationellt och internationellt. Vi kan gå tillbaka till och vad hade för betydelse för våra soldater under beredskapsåren. Där fanns för dem som låg vid fronten, som längtade hem, som inte orkade, som var långt ifrån sina familjer, kanske utan något hopp kvar om att överleva. Så är det även i våra insatsorganisationer dit vi här i kammaren skickar i väg svenska kvinnor och män, på väldigt farliga uppdrag med det egna livet som insats. Vad gör då musiken för oss? Jo, den framkallar känslor – känslor av glädje, känslor av sorg. Det är en emotionell pyspunka, för att citera , ordförande i . Fältartisterna är oerhört viktiga för vår veteranrörelse, och de två kollationerar med varandra. De verkar också nationellt. Fältartisterna ryckte in under de svåra bränderna och fick människor att ta en paus, orka lite till och gråta och skratta tillsammans. Vi får inte glömma bort de små verksamheterna när vi pratar om kanoner och ubåtar. 141 (S): Ända in i kaklet. Om inte himlen faller ned. 3–2–1. De förskönande omskrivningarna är många när ska beskriva sin relation till . har ändå samma problem som efter valdagen: Alliansen blev mindre än de rödgröna. regeringsidéer skulle ha inneburit att bli beroende av i varje avgörande omröstning. är mest EU-fientliga parti. Det är även ett populistiskt parti som ropar på enkla lösningar och utnyttjar människors oro. Vi ser främlingsfientlighet, slutenhet och rasism. Vi ser sverigedemokratiska partiföreträdare skamlöst hävda att samer och judar inte är svenskar.