prot · H50983 · 2018-03-13 00:00:00 — har 125 000 motions- och lektionsryttare och 4 000 ryttare med funktionsnedsättning. är 462 ridskolor anslutna till . På dessa ridskolor arbetar ungefär 10 000 ponnyer och hästar. De är medarbetare, och det viktigaste som finns för ridskolan är att ha bra kvalitet på sina hästar och ponnyer. En ridskola har i snitt 200 elever . Ridning är också en av de största sporterna för funktionsnedsatta, och ungefär hälften av alla ridskolor kan erbjuda sådan verksamhet. I de mejl jag får finns här en oro för säkerheten om hästarna bara ska få gå i lösdrift eller stå i box: Hur ska då den som är funktionsnedsatt kunna fortsätta att vara med i stallet och rykta och så vidare? Här behövs det spiltor även efter förbudet, för man måste kunna binda upp hästarna när man sköter om dem. Den svenska ridskolan är som sagt världsunik, och vi behöver fler ridskolor, inte färre. Det finns en oro för kostnaden om det blir så att man måste bygga om alla spiltor till boxar. 10 (M): Jag tycker att denna fråga är så pass viktig, så det är därför jag går upp i den. Jag håller helt med i hennes synpunkter och redogörelser för storleken på ridsporten. Det gläder mig att vi äntligen har fått friskvårdsbidrag godkänt. Det var inte precis finansministern som drog i den frågan utan domstolarna. Jag har haft flera debatter med finansministern om detta. Ministern skriver i sitt svar att förslaget inte reglerar hur djur får stallas upp. Men när jag läser i lagrådsförslaget står det om bindning och fixering av djur i 5 §. Det är väldigt luddigt, för det står att djur får fixeras eller på annat liknande sätt få sin rörelsefrihet begränsad. Ja, en spilta begränsar ju rörelsefriheten. Det står dock inget om hur många timmar hästarna går i hage eller hur stor hagen är. testas även rena lösdriftssystem där hästarna går runt och kan äta hur mycket de vill och så vidare. Det står att bindning och fixering ska vara förbjudet om det inte kan motiveras av veterinär, säkerhet eller liknande berättigade skäl. Lagar ska vara tydliga och lätta att följa. Det står också att någon myndighet ska utarbeta föreskrifter för detta. Men här finns stora otydligheter, vilket gör att även jag, som har sysslat med hästar , får ta del av mycket oro. Ridskolehästar brukar tas in, få sin mat, stå i spiltan ett tag och sedan gå fyra . Att det är fel att låta en häst stå i en spilta i håller jag med om. Lagförslaget är alltså otydligt. Allt beror ju på vad djuret har för miljö omkring sig de andra timmarna . Som säger fungerar ridning som rehabilitering för funktionshindrade otroligt väl. Jag vet det, för jag sitter själv som ordförande i ett . Då är det en säkerhetsgrej att hästen står i spilta så att dessa personer kan få njuta av att umgås med hästen både före och efter ridningen. Ministern säger också att regeringen ska analysera konsekvenserna för ridskolorna så att detta inte ska orsaka för mycket bekymmer. Det var en bra öppning. Men ska man analysera konsekvenserna efter det att lagen har trätt i kraft eller innan? Propositionen ska väl läggas fram , om jag inte har helt fel. När ska konsekvenserna analyseras? Ska man ha något slags öppenhet för hur djuret har det för övrigt, storlekar på hagar, timmar ute och så vidare? Jag hoppas att otydligheterna i texten är borta när det väl blir en proposition. 11 Statsrådet (S): Jag tackar för att hon påminde oss om det fina citatet från . Jag tackar också för möjligheten att få diskutera förutsättningarna för ridskolorna. Jag har själv varit engagerad i hästnäringen, så jag har en viss kunskap om den. Låt mig förtydliga det som tar upp. Det lagförslag som finns har inget med uppstallningen att göra. Det finns en lag som säger att man får ha en häst i spilta max , och sedan måste den också få gå lös. Det denna text handlar om är när man får fixera. Vid exempelvis hovvård måste man kunna fixera djuret, likaså när en veterinär undersöker ett djur. Som jag nämnde tidigare vill regeringen arbeta för att främja att djur ska hållas lösgående i stället för uppbundna. Det är det långsiktiga tänk som finns i detta. Den utredning som ligger till grund för lagrådsremissen om djurskydd föreslog ett tydligt krav på att djur ska hållas lösgående. Vi inser dock att ett förbud mot exempelvis spilta kan medföra konsekvenser för ridskolor och andra företag som har sina hästar i spiltor . Vi får inte glömma att hästsportsnäringen och jobben inom den har en stor mycket stor betydelse för landsbygdsutvecklingen. Det gäller därför att skynda långsamt och inte förhasta sig. Vi inser att om detta skulle ske omgående kommer många ridskolor och andra företag att drabbas hårt. Även de människor som deltar i dessa aktiviteter skulle drabbas. Därför har regeringen aviserat att vi tänker utreda vilka konsekvenser ett förbud mot uppbundna system får. förslag innehöll en viss analys av konsekvenserna, men den var definitivt inte tillräcklig. Därför måste vi titta mycket mer noggrant på hur vi ska hantera denna fråga långsiktigt. Bland annat behöver vi noga överväga hur lång övergångstid som kan behövas om ett förbud mot spiltor och andra system där djuren står uppbundna införs. Analysen ska också inkludera om det finns annat än lagstiftning som kan främja en snabb och effektiv övergång till lösgående system. Vi får ta ett steg i taget, och det första steget är att noggrant analysera konsekvenserna. Därefter får vi överväga hur vi bäst kan stimulera övergången till lösgående system. 12 (M): Jag tackar ministern för förtydligandet, för det som surrar ute bland ridskolefolk och ryttare är att det finns en tvetydighet i vad som faktiskt gäller och hur processen ser ut. Det skapar oro, eftersom det får ett signalvärde när det gäller vad som faktiskt kommer att hända. Det jag tror är viktigt, om det kommer någon sorts förslag om att man inte får ha hästar i spiltor efter att analysen är genomförd, är att det måste gå successivt så att det finns tid att ställa om. Jag tror att det är av ridskolorna som ägs av kommunerna. Då ska alltså investeringen kring ombyggnation in i kommunernas planer, långtidsplaner, planprocesser och så vidare. Det tar alltså för att man ska kunna få det här till stånd, och då gäller det också att ett eventuellt förslag ger en sådan öppning att kommunerna hinner få in det i sina investeringsplaner. Jag har en fråga som jag skulle vilja få svar på i nästa inlägg: Ska den konsekvensanalys som görs nu vara färdig till ? Det här handlar inte bara om en stor kostnad för att bygga om existerande ridanläggningar och få in boxar eller ha lösdrift till exempel. Man vill ju gärna ha ridskolorna tätortsnära för att så många som möjligt ska kunna rida. Det ska finnas lokaltrafik i närheten, eller så ska man på annat sätt kunna åka kollektivt för att ta sig till sin ridlektion. Detta gör att många ridskolor är ganska hämmade när det gäller markanvändning. Det byggs mycket i , vilket gör att husen kommer närmare ridskolorna. Ska man då ha hästar på lösdrift går det åt betydligt mer mark, och då behövs det för en sådan här process. Det ser också väldigt olika ut. Många nya ridanläggningar där jag brukar döma dressyr ligger i och har kostat 50–70 miljoner att bygga. De är byggda helt efter en eventuellt ny lagstiftning och också tillgänglig för den som är funktionsnedsatt på ett väldigt bra sätt, och det finns fräscha duschar och så vidare. Men det finns också ett stort antal ridskolor i med såväl eftersatta funktioner som eftersatta byggnader, eftersom kommunerna har prioriterat vård, skola och omsorg i stället. När man står här är det naturligtvis önskvärt att försöka få in friskvårdsdelen också och på så sätt kanske också få fler elever att tycka om sin skola. Det kom en jätteintressant forskningsrapport som jag läste om i . Det var som har kommit fram till att ridning är väldigt bra för elevernas kognitiva funktion. När man rider gör hästens rörelser via bäckenet så att hjärnan stimuleras, och det blir lättare att bland annat lära sig matematik. Om man kan se långsiktigt på det kanske också politiska företrädare i kommunerna kan våga säga att nu satsar vi på vår ridanläggning, för det kan också ge bättre resultat i skolan. Det är dock inte helt lätt, för det handlar om att prioritera, och ridskolechefer frågar sig naturligtvis hur de ska kunna stå på ridskolan och säga att de måste få en ny eller uppfräschad anläggning för många, många miljoner när det finns stora behov inom vård, skola och omsorg. 13 (M): Ministern säger att det här inte ingår, och då kan man ju säga att texten är otydlig. I § 5 i det här förslaget står det att ett djur får fixeras eller på annat liknande sätt få sin rörelsefrihet begränsad endast om det sker tillfälligt, till exempel när man skor den. Men det är ju inte det vi pratar om, för hästar kan ju gå ute i hagar och så vidare och så tas in och stå . Den skillnaden står det inte om i den text jag har fått fram om lagrådsremissen, så att säga, och då är det väl ännu viktigare att det ska vara en tydlig text. Tar man hänsyn till hur miljön utanför ser ut, det vill säga hur hästen har det resten av timmarna? var inne på att det finns stora behov när det gäller att upprusta stallar men även ridhus. Det här är en stor kostnad för kommunerna framöver, och kommunernas ekonomi lär inte förbättras de kommande fyra fem åren. Det är alla ganska överens om. Det är också bra att vi är överens om att det är en viktig näring. har jag inte fler inlägg, men ska jag tolka detta som en garanti för att det inte kommer att bli något förbud i det förslag till djurskyddslag som finns? Kommer man, liksom frågade efter, att analysera före eller efter att man lägger propositionen, eller kommer det att vara långa övergångstider? Det är väldigt viktigt för alla dessa ridskolor i kommunerna att få ett klart besked angående detta. Jag tycker också att man borde förtydliga texten i § 5 i förslaget om djurskyddslag. 14 Statsrådet (S): Jag måste upprepa mig, : Förslaget handlar inte om uppstallning. Det handlar om när man tillfälligt kan fixera en häst. Som jag nämnde kan det vara tillfällen när man skor en häst eller när en veterinär undersöker den. Man måste i regel fixera en häst när man sadlar på den, och man måste definitivt fixera en häst när man spänner den för vagn, exempelvis. Det är det som det handlar om. Vi har ännu inte gett det här uppdraget till , utan vi planerar för detta uppdrag. Vi ska inte skynda för snabbt, utan vi ska mycket noggrant analysera det. Ambitionen är lösgående, men det kommer givetvis att krävas övergångsregler. Vi ska ju inte ställa till det för hästsporten och ridskolorna, som är en mycket viktig resurs. Det är en jättestor sport, näst efter fotbollen den största ungdomssporten som finns, och den attraherar väldigt många flickor. Jag känner så väl till hur viktig den här sporten är för våra ungar och inte minst för våra unga flickor. Staten bidrar också med 6 miljoner till särskilda satsningar på barn- och ungdomsverksamhet inom hästsektorn. Ett bra exempel är hästlovet på höstlovet. Då öppnar många stall sina dörrar, och barn och ungdomar som kanske inte gjort det tidigare får prova på att rida, köra häst eller bara umgås med hästarna i stallet. Det här är jätteviktiga aktiviteter för barn som sporten jobbar med. Det här möjliggörs givetvis genom det avtal som finns med Svensk Travsport, och ATG, alltså AB Trav och Galopp. Avtalet ger också medel till , och via avtalet med och medel till bidrar staten också till kompetensförsörjning inom sektorn. Till exempel bidrar vi med hippologer till verksamheten på landets ridskolor. Hippologerna utbildas vid SLU i samverkan med , och inom Landsbygdsprogrammet finns åtgärder för att främja hästföretagarnas service- och fritidsanläggningar. Hästföretagare kan som andra landsbygdsföretag också söka investeringsstöd för att bidra till nya jobb på landsbygden – väldigt viktiga delar för att utveckla dessa företag. Fram till nu har av de beviljade medlen faktiskt gått till hästföretagande. Det finns även ett stöd för att skapa eller bibehålla anläggningar för idrotts- eller fritidsaktiviteter på landsbygden. Detta inkluderar såklart även ridskolor. av medlen har så här långt gått till ombyggnad av stall, ridhus och terrängbanor. Hästsporten är viktig. Vi ska inte glömma bort det. Den är viktig för jobben i landsbygdsföretag som ofta drivs av kvinnor – och de behövs på den svenska landsbygden. 15 (M): Tack, ministern! Jag upplever tydligt att vi har en stor samsyn om att det är väldigt viktigt att ridningen finns kvar och att vi inte ska försvåra för hästföretagare på landsbygden. ställde en fråga om otydligheten, och inte heller jag förstår riktigt. Jag tror att det vore väldigt bra om det som står i § 5 är ännu tydligare: Ett djur får bindas endast om det görs på ett sätt som inte är plågsamt för djuret och under förutsättning att, och så vidare. Det handlar alltså om när man ska sko en häst eller när det kommer en veterinär. Men här står det egentligen ingenting om detta. Man måste ha skäl för att binda upp hästen, står det i paragrafen. Jag skulle vilja att ministern ytterligare förtydligar detta. Jag undrar också om den konsekvensanalys som man nu håller på att göra. Ska den vara färdig till när propositionen kommer? Jag utgår från det. Det finns som sagt en del frågetecken som behöver rätas ut, och frågan skulle må bättre av att förtydligas helt. Det kanske skulle kunna göra att många ridskolechefer och ridskoleägare kan pusta ut lite grann. Man kan diskutera vad som är en rimlig tid om det ska ställas om från spiltor till boxar. Det gäller att ta höjd för att det tar tid och att detta måste in i de kommunala processerna på ett logiskt sätt. Det finns en risk om kostnaderna skenar iväg och man har på sig att ställa om. Då kan det bli lättare att stryka ett streck över ridskoleverksamheten och lägga ned den, och det får verkligen inte ske. 16 Statsrådet (S): Jag vill förtydliga det jag sa i mitt förra inlägg: Vi har inte startat konsekvensanalysen, utan vi planerar just nu att lägga ut ett sådant uppdrag till för att göra denna djupgående och noggranna konsekvensanalys innan vi går vidare. Sedan får vi se vad den kommer att säga. Djurvälfärd är en viktig och prioriterad fråga för regeringen, och att djur får vistas på ett bra sätt är en viktig del i djurvälfärden. Hästar mår bra av att långsiktigt hållas i lösgående system. Men vi måste skynda långsamt när vi tar dessa steg så att vi inte slår ut en viktig bransch. Jag tycker att debatten visar att vi som har deltagit värnar branschen och dessa viktiga landsbygdsföretag som jobbar med hästsporten. Jag uppskattar också det arbete som pågår i den etablerade samarbetsgruppen inom hästområdet, där och är med. , fru talman: Jag och de ledamöter som har diskuterat här värnar allihop hästsporten och kommer att göra allt för att den ska komma att utvecklas inte bara på svensk landsbygd utan också i städerna på många håll. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2017/18:371 om Mannaminnes framtid 17 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om jag anser att bör bevaras för eftervärlden och om staten har ett ansvar för att så sker. Mannaminne framhålls ofta som ett unikt allkonstverk där byggnader och föremål skapar en miljö som också är en viktig kulturell mötesplats. var en betydande konstnär, och jag beklagar hans frånfälle. Som kulturminister bör jag dock inte ha synpunkter på enskilda konstverk. Frågan om Mannaminnes framtid bör i första hand avgöras inom ramen för den regionala kulturpolitiken. Staten ansvarar för en betydande del av den regionala kulturpolitiska finansieringen genom anslagen inom kultursamverkansmodellen. I flera steg har regeringen stärkt stödet till den regionala kulturen genom att öka anslagen. Den regionala självständigheten är helt central att värna. I andra hand är det detta en fråga för andra aktörer som fördelar bidrag till liknande ändamål. Regeringens ambition är mer kultur till fler. Kulturbudgeten har stärkts med 1 ½ miljard kronor . har en regering satsat så mycket på att kulturella uttryck ska kunna främjas och utvecklas i hela vårt land. 18 (C): Till den som till äventyrs inte har varit på eller sett Mannaminne är det enda man kan säga: Åk dit! Det är väl värt ett besök. I interpellationssvaret beskrivs det som ett konstverk, men det är inte hela sanningen. Mannaminne är en fantastisk kollektion av dels en massa konstverk, dels arenor för andra kulturella uttryck. Det är allt från värdshus och hotell till en rad olika museer, utställnings- och konsertmöjligheter och mycket annat. Det som bekymrar mig lite i svaret är att kulturministern ger uttryck för en så pass passiv syn på de kulturella yttringar som finns runt om i landet. Anledningen till att frågan aktualiseras är, precis som kulturministern sa, att , som är skapare av Mannaminne och har varit motor i dess utveckling , tragiskt och alldeles för tidigt nu har gått bort. När en sådan person försvinner från oss är det naturligt att ställa sig frågan: Hur ska vi bevara det han har skapat för eftervärlden? Det finns många som är engagerade i Mannaminnes fortlevnad. Men faktum är att Mannaminne ligger i en liten kommun med begränsade ekonomiska resurser, och detta i en liten region med en liten kulturbudget. , som jag representerar, är på många sätt i strykklass när det gäller fördelningen av statens kulturanslag. Därför blir det naturligt att se om det finns ett nationellt intresse för detta. De frågor jag ställer i interpellationen är: Anser kulturministern vara värt att bevara? Och anser kulturministern att det finns ett statligt ansvar i detta? Dessa frågor besvaras egentligen inte i klartext. Om man mellan raderna ska försöka tolka kulturministern verkar det som att regeringen och anser att svaret är nej och att detta är en fråga för regionfullmäktige i och inte en fråga för regering och riksdag. Jag kan egentligen inte tolka det på något annat sätt än att den oproportionerliga centralisering som vi har i kulturpolitiken – och har haft – tyvärr fortsätter. Detta är någonting som jag tycker att vi borde ta på fullaste allvar. Det gäller inte bara denna fråga, utan det är ibland så att om det sker någonting runt om i landet, till exempel i , är det en regional fråga. Men när ungefär samma sak sker i blir det på en gång ett nationellt intresse. Det går att dra en tydlig parallell till när en av mina riksdagskollegor ställde en fråga till statsministern om angående huruvida det haveri och de brott mot vallöften som sker där är en fråga för riksdag och regering. Nej, säger statsministern, trots att han själv är född i samma kommun. Det här är en regional fråga, säger han. kallar regeringen till presskonferens i en annan regional fråga, nämligen Nya i . På samma sätt är det med detta. Om Mannaminne hade legat lite närmare är jag övertygad om att kulturministerns svar inte hade varit så här passivt. Jag är helt övertygad om att detta hade varit en nationell angelägenhet . Detta vore ett fantastiskt tillfälle att visa att statens kulturpolitik gäller hela landet och inte är den Stockholmsfråga som det har varit under . Men jag får beklaga att det tyvärr verkar som den centralisering vi har sett fortsätter. Det är åtminstone det som genomsyrar kulturministerns svar. 19 Kultur- och demokratiminister (MP): Det är glädjande att höra att det finns ett kulturpolitiskt engagemang hos ekonomisk-politiske talesperson . är det anmärkningsvärt med tanke på att om det är något parti i denna kammare i riksdag som fullständigt skär bort all kulturpolitik och alla investeringar i kultur i hela vårt land är det . skiljer sig från mängden. har i stort sett ingen kulturpolitik för hela landet att tala om. Det finns för alla att ta del av i budgetförslagen, och det går att jämföra budgetförslag med alla andra allianspartierna men alldeles särskilt med regeringens politik. har ingen politik för hela landet. Det har däremot regeringen. Vi gör enorma satsningar – enorma, historiska. Vi har investerat i och ökat kulturbudgeten med 1,5 miljarder. Det har skett i historia. Dessutom har en större andel av statens samlade utgifter gått till kultur. Det är anmärkningsvärt att som ekonomisk-politisk talesperson fibblar med siffrorna. laborerar med dem och försöker göra gällande att skulle vara förfördelat i fördelningen av pengar till regional kultur. Det stämmer inte. Faktum är att hur man än räknar får en andel av finansieringen som är fullt rimlig och ofta ligger över riksgenomsnittet. Riksgenomsnittet är per invånare. I är det per invånare. 20 (C): Det är en händelse som ser ut som en tanke att det , när vi får höra framföra sitt inlägg, faktiskt är källkritikens dag. Det tycker jag att vi ska ha i åtanke när vi nu får höra kulturministerns försvar, så att säga, för varför man inte satsar. Om mer resurser på totalen är det enda saliggörande i den här debatten skulle det rimligen ha varit kulturministern som hade velat satsa på kulturen runt om i landet och inte jag. är det faktiskt så att det är kulturministern, som står och skryter om sin totala kulturbudget, som säger nej till att ta det här ansvaret. Jag blir beskylld för siffertrixande. Det jag gjorde var att ta den summa som kommer till del regionalt och jämföra den med det totala utgiftsområdet. Jag konstaterar att jag tycker att en större del av de resurser som vi lägger i statsbudgeten på kultur, oavsett totalsiffra, bör gå till de regionala satsningarna. Det intressanta är inte bara vad som står på sista raden utan hur man faktiskt fördelar de här olika resurserna. Vad har hänt ? Små biografer runt om i landet har fått hög moms som man för de statliga museer som Stockholmskommunerna är fullständigt nedlusade av – det är ju här de allra flesta statliga museer ligger – av en riksdagsmajoritet anförd av kulturministern har genomfört en reform som innebär fri entré. Jag kan konstatera att en bråkdel av de pengar som anser vara rimliga att lägga på fri entré till statliga Stockholmsmuseer hade kunnat lösa frågan om Mannaminnes framtid . Vi gör alla olika prioriteringar. Kulturministern har gjort sina, och vi i kommer att fortsätta att göra våra. Jag vill poängtera att den regionala samverkansmodell som kulturministern hänvisar till såg dagens ljus under alliansregeringen och under direkta inflytande. Jag tycker att det är bra att kulturministern håller fast vid den. Jag tycker att det är bra att kulturministern nämner den i sina anföranden. Men det här förpliktigar. Det här måste fortsätta. Decentraliseringen av statens kulturbudget måste fortsätta. Jag tror att de som lyssnar på den här debatten och de delar av styrelsen för Mannaminnes Vänner som sitter här på läktaren är ganska ointresserade av att det kastas skit mellan de politiska blocken och av vems fel det egentligen är. Jag skulle vilja anslå en betydligt mer positiv ton i den här debatten. En sund kulturpolitik måste rimligen vara i rörelse. Bara för att det är så att de flesta statliga direktstöden till anläggningar, museer, teatrar och liknande går till storstadsregionerna måste det inte fortsätta att vara så. De som engagerar sig i den här frågan och de som hör av sig till mig som representant för undrar hur man ska agera. Har kulturministern några tips? Om man vill få upp en anläggning som Mannaminne i världsarvshjärta på den nationella arenan så att det kan få en direktkoppling till den nationella kulturpolitiken – hur ska man göra då, ? 21 Kultur- och demokratiminister (MP): Eftersom vi nu har den största kulturbudgeten någonsin i vårt lands historia och vi har en regering som vill investera i mer kultur till fler har vi naturligtvis också investerat i de olika myndigheter som fördelar stöd över hela landet. Kultursamverkansmodellen är, precis som säger, en modell för fördelning av medel som finns över hela landet och sattes på plats under den borgerliga regeringen. Vi har fortsatt att öka det statliga stödet till den, men den är bara en del av hur vi fördelar alla kulturpolitiska medel.