prot · H509100 · 2018-04-18 00:00:00 — Det ena är att det finns potential för bra och hållbar HVO men att det har skett en kraftig ökning av palmoljeprodukter på HVO-marknaden i . Detta är bland annat en följd av att så mycket gods transporteras med lastbil i stället för på järnvägen. Det blir därför motsägelsefullt och svårt att veta vad tycker. Det andra är att man har satt stopp för regeringens ambition att strama åt marknaden vad gäller just palmoljeproduktion och därmed slår ut de svenska biodrivmedelsproducenterna. Det säger blir alltså väldigt märkligt, och frågan är egentligen: Varför vill ni ha palmolja på den svenska biodrivmedelsmarknaden? 97 (C) replik: Jag kan bara konstatera att är ett utpräglat storstadsparti. Jag såg dig debattera kilometerskatt i kvällsnyheterna , , och du pratade bara om snabbjärnväg mellan de stora städerna. Inte med ett enda ord nämnde du resten av landet. Det är symtomatiskt för ert parti. Jag tycker faktiskt att ni är rent destruktiva för landsbygden. Nämn någonting positivt ni gör för landsbygden! Ni kommer med pålagor som kilometerskatt och flygskatt – utan att de är direkt miljöinriktade. Det är i stället fiskala skatter för att ni ska få igenom något slags symbolpolitik för att inte gå under före valet. Det är ju vad det handlar om, och det är norrländska företag som kommer att straffas med er politik. Jag tycker att det är tragiskt och ansvarslöst. Om ni nu har mer pengar till avsättningar av skog kan jag undra: Varför betalar ni inte skogsägarna? Varför betyder inte äganderätten mer för er? De 15 skogsägare jag talade om och som äger fjällnära skog är helt förtvivlade. De kanske har fått ärva skog via familjen, och det är ett sätt att leva. Många har lånat pengar av banken, och helt plötsligt kommer en av de myndigheter regeringen har ansvar för och säger att det inte är någon pågående markanvändning och att de inte får betalt. Det är precis som att de skulle komma hem till dig, , och säga att de ska ha ditt sovrum. Du kommer ju aldrig att kunna sälja din lägenhet då. Jag vet att det är lätt för storstadsbor som inte förstår hur det här fungerar i praktiken att le. Jag tycker att det är tragiskt att ni har så liten förståelse för människors äganderätt. 98 (MP) replik: Till att börja med vet jag inte vilken debatt syftar på; jag har inte stått i någon debatt och bara pratat om höghastighetsbanor om det inte uttryckligen varit frågeställningen. Jag noterade också att inte svarade på egentligen någonting av det jag nämnde i min replik, herr talman. Men så blir det kanske när det blir alltför känslomässigt och bara handlar om det partipolitiska käbbel som man kan ägna sig åt om man inte bryr sig om exempelvis miljön och vill ha resultat för miljön. Jag vill återkomma bland annat till vad vi gör för landsbygden och vad vi har för politik för bioråvara i det här landet. Vi har till exempel sett till att det införs en reduktionsplikt som är helt historisk. Vi lägger om hela drivmedelspolitiken i grunden. Vi kommer att använda inte bara en skatt utan även en tvingande kvot som kommer att innebära avsättning för investeringar i hållbara svenska biodrivmedel. Men det inte kan svara på är varför man inte vill strypa kranen för den palmoljekonsumtion som kommer rakt in på den svenska biodrivmedelsmarknaden. Jag är en varm vän av att använda den bioråvara vi har i , men det finns en sådan himla naivitet här. Den genomsyrade hela anförande. Man talar om biodrivmedel som en guldgruva som kommer att räcka i all oändlighet. Flyget ska ha biodrivmedel, och sjöfarten ska ha biodrivmedel. Inom kemibranschen, inom textilbranschen och även inom den tunga industrin ska vi ha mer biodrivmedel. Någonstans här finns ett stopp, och det kan man som centerpartist inte acceptera. Det tycker jag är naivt och säger någonting om vad man faktiskt värderar i politiken. 99 (C) replik: Jag förstår att lever i den fina teorins värld där allt är möjligt på papperet. Men jag kan säga att jag bor i . Jag känner ganska många företagare, också ledningen på , och de är förtvivlade över kilometerskatten. De säger: Vi vill jättegärna göra rätt – ge oss morötter så att vi kan ställa om i stället för att straffbeskatta när vi verkligen försöker göra rätt! Problemet är att ni inte lyssnar på det, . Ni lyssnar inte på de här företagen, utan för er är det viktigare med symbolpolitiken. Man ska beskatta avstånden, och det är det som är det viktiga. Är det någonting vi har gott om i norra är det avstånd. Du får kalla mig naiv, men jag bor och lever där. Jag träffar människor var och som funderar på vad vill. Om människor ska göra rätt, ge dem möjligheten att välja! kommer ni ju att straffbeskatta alla, oavsett vilket bränsle de kör på. Det är väl ingen ansvarsfull miljöpolitik? När det gäller flygskatten säger till och med utredaren själv att det ger föga miljöförbättringar att höja den. Den är bara fiskal, . Jo, den är bara fiskal. Jag tycker att det är tragiskt, för återigen straffar ni ut den här delen av landet. Du talar så fint om att man kan använda tåg i stället. Har du åkt tåg i norra , ? Jag tycker att du ska prova det. Det är inte direkt ett alternativ för vare sig gods eller människor. Jag skulle hellre se att du kom tillbaka den dagen ni har lite större satsningar på infrastruktur i norr. Än så länge har jag faktiskt inte hört någon miljöpartist tala sig speciellt varm för det. När det gäller äganderätten tror jag faktiskt att får fundera ett varv eller två. Ni säger er vilja ställa om samhället. Skogen är en nyckel i detta, men ni vill strypa uttaget. Det tycker jag är motsägelsefullt. 100 (V): Kollegor och åhörare! Det är näringsutskottets betänkande 12 Näringspolitik som vi ska debattera . Det känns speciellt angeläget för mig . Jag tänker på vad som pågår i min hemkommun med en gruva som gick i konkurs och allt som det bar med sig. Pessimismen kom tillbaka. Den hade vi i äntligen kommit ifrån när en gruva startade . Men det som gläder merparten av invånarna i min hemkommun är givetvis att gruvan kommer att starta igen, . Vi har även turismföretagare som satsar stort, och att de lyckas gör inte saken sämre. Jag är vanligen inte den som är först med att lyfta fram riskkapitalister som några som räddar samhället eller välfärden eller för den delen som några som skulle ha något annat i tankarna än att tjäna mycket pengar på så som möjligt. Men när jag har chansen ska jag säga några ord om de investerare som köpte anrikningsverket och tillhörande utrustningar i gruvan. Jag kan faktiskt inte låta bli att lyfta på hatten och tacka de här investerarna, riskkapitalisterna eller vad man nu kallar dem. Det var så nära att konkursförvaltaren sålde allt till en köpare som skulle slakta verket och sälja allt vidare. Det är helt otroligt hur nära det var. Med andra ord räddades allt i sista stund av dessa investerare. För att inte göra er helt förvirrade när det gäller vem det är som försvarar dessa riskkapitalister ska jag säga att jag givetvis också förstår att det inte var en dålig affär att köpa allt detta, som har kostat upp till miljardbelopp att bygga upp, för en spottstyver av byggkostnaden. Men att de ska få igen sina pengar , vilket man skulle kunna tro att alla riskkapitalister räknar med, är inte nog fallet här. Jag kan bara konstatera att utan dessa investerare skulle en gruvstart i kommun definitivt ha varit en dröm som man hade fått lägga längst bak i pärmen för presumtiva arbetstillfällen, och det för flera generationer framåt. Och som salt i såret skulle återställandet av gruvområdet säkert ha kostat samhället . Som alla här förstår är det givetvis fortfarande inte ett helt riskfritt projekt för dessa investerare och för dem som har gått in med finansiering för att möjliggöra en start för gruvbrytning . Men det som jag reflekterar över är skillnaderna jämfört med Northland, som hade skulder på över 10 miljarder. Och startar man med kapital som inte är i närheten av dessa belopp. Och det är inga låneinstitut med skyhöga räntor som knackar på dörren var och . Statens roll i näringslivssatsningar och i fråga om riskkapital och så vidare kommer ofta upp till diskussion. Staten kan inte gå in som aktör och vara dominerande i näringsgrenar, som till exempel gruvan i min hemkommun, om inte vårt bolag skulle se möjliga framtida synergier eller helt enkelt se det som en bra investering för framtiden. Men en sak som staten definitivt ska titta på är infrastrukturen. Det gäller alla näringsgrenar som behöver infrastruktur, oavsett om det är bredband, järnväg, väg, flyg eller sjöfart. Att det inte finns snabba svar eller lösningar är förståeligt. Men att inte göra sitt yttersta för att lösa transportfrågor, som det oftast rör sig om när det gäller till exempel gruvor, vore väl lite av ett tjänstefel av en regering. Jag och tycker att det är ytterst angeläget för en regering som säger sig värna om klimatet att titta extra noga på transporter som skulle kunna bli mer klimatsmarta. Nog om näringsgrenen gruvan i min hemkommun. Att Alliansen tillsammans med SD driver igenom två tillkännagivanden tycker jag återigen är att slå in öppna dörrar, som i många fall tidigare i den här kammaren. Att över 200 yrkanden och nära 50 reservationer behandlas i betänkandet visar givetvis på engagemanget i en mycket viktig fråga. Att vi och regeringen har samma syn i mycket kan väl också framträda, men det finns och ska finnas skillnader. Det är helt naturligt. Jag kommer från den glesaste landsbygden. Det har väl ingen kunnat missa efter de som jag har haft äran att sitta i tillsammans med er andra här i kammaren. Att driva företag i landsbygden är nog extra viktigt men också förknippat med utmaningar. Vi behöver alla former av utkomstmöjligheter och arbetstillfällen för dem som har klamrat sig fast där och som även i fortsättningen vill leva och verka på orter som inte har stora städer som ger möjlighet till arbetsplatser och utkomstmöjligheter. Men det handlar också om marknadskrafter som på andra platser ofta löser värden på fastigheter, eller andra lösningar som är kopplade till att stora kundgrupper i sin tur löser även andra utmaningar för företag. Att få till generationsskiften eller att anställda ska kunna ta över företag blir svårare i gles- och landsbygd än i storstäder eller på orter som är nära storstäder. Därför är det viktigt att staten inser de utmaningar som finns i fråga om övertagande av företag som annars har svarta siffror. Men kapitalförsörjningen fungerar inte på samma sätt i landsbygden eller för alla företagsformer. I storstäder där det finns stora kundunderlag och marknadskrafter som försäkrar värden stöter man inte på dessa svårigheter. Att samma typ av skillnader förekommer om det är typiskt kvinnodominerade yrken gör inte saken snyggare heller precis. Jag har fått möjligheten att resa en del genom uppdraget som riksdagsledamot. Jag tycker att det är fantastiskt att det i finns betydligt fler företag som ägs av de anställda än jag trodde. Det var en överraskning för mig. Samma sak gäller i andra europeiska länder. De har en bättre syn på arbetstagarägda företag. Man skulle kunna utreda hur vi i skulle kunna underlätta för företag som det går bra för men som hotas av nedläggning. Skulle de anställda kunna ges möjlighet att ta över? Jag tror definitivt att synen på olika företagsformer behöver ses över. Mångfald inom drift och ägandeformer för företagande, till exempel kooperativ och arbetstagarägda företag, skulle givetvis utveckla och underlätta övertagande av företag men även vid nystart. Vi i står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 17. har man verkligen tur med vilka seminarier man deltar i. I går var jag och några kollegor som sitter här i kammaren på en tillställning som hette Finns det plats för en mångfald av ägarmodeller i ? Vi lyssnade bland annat på ekonomie doktor och som är vd på . De lyfte båda fram det som vi i påpekar i vår motion och som vår reservation handlar om. Jag citerar från motionen. Vi menar att ska ställa sig ”bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning om i vilka former staten kan underlätta för arbetstagarägda företag samt arbetstagarövertagande av hotad produktion och tillkännager detta för regeringen”. Ni som var med på seminariet i går nickade instämmande till det som föredrogs. har ni chansen att komma ett steg närmare. Det är bara att rösta på vår reservation. 101 (M) replik: meddelade den amerikanske presidenten, , att han ensidigt vill införa tullar på bland annat stål och aluminium. Det väckte stor diskussion i , övriga och andra delar av världen. Den här typen av tullar är dåliga på många sätt. Och många svenska företag finns på den marknaden. Trump anförde också nationell säkerhet som skäl. Det är för övrigt samma regler som införde 1975 – tror jag att det var – då det infördes tullar för import av läderskor i . Det var ungefär lika dumt som den amerikanske presidentens initiativ. Det brukar annars vara ett stort och viktigt svenskt intresse att stå upp för frihandel och olika typer av handelsavtal. Vi vet att har varit emot ett handelsavtal mellan och . Man har haft synpunkter på att svenska företag skulle handla med icke-demokratier, till exempel , eller kanske delvis . För inte länge sedan var det en stor diskussion i om det så kallade , alltså ett handelsavtal mellan och . är ett progressivt land som är ganska likt vårt eget land. Men detta till trots valde att vara emot avtalet. Då måste jag fråga: Vilka länder tycker att man ska kunna ha handelsavtal med? Vilka länder är det okej för svenska industriföretag och andra företag att handla med, enligt ? 102 (V) replik: Tack, , för samma fråga som jag tror att jag har fått nu! Men jag ger samma svar igen, att av våra argument för att vi säger nej framgår det att vi inte är emot handelsavtal och handel. Men det här handelsavtalet har en snedvriden tyngdpunkt på vilka som drar fördelar av avtalet. Det är företag som kan stämma stater, och det är ett investerarskydd. Varför vi säger nej framgår klart och tydligt av våra argument. Du frågar vilka länder vi vill ha handelsavtal med. Vi vill ha handelsavtal med både och och flera andra länder. Men det här handelsavtalet är inte uppbyggt för att se till rättigheter som en stat vill införa, om det så bygger på försvar av arbetsrätten eller sociala rättigheter. Det blir en snedvridning om det bara är företag som kan stämma. Som jag sagt tidigare skulle jag förstå om det handlade om länder med osäkert statsskick. Då skulle jag kanske kunna köpa att det måste finnas någon säkerhet, men i alla de här länderna finns det rättssystem som funkar. 103 (M) replik: Jo, jag är medveten om att detta med konflikter är kärnan i kritik. Om jag minns rätt finns det hundratals sådana mekanismer i olika handelsavtal. Jag har respekt för att man kan ha olika synpunkter på om de funkar eller om de ska vara utformade på ett annat sätt. Det jag tycker jag kan vara lite problematiskt är att den genomgående trenden i detta är att alltid landar i att man är emot handelsavtal. Om det är ett nytt avtal, ett nytt land och en ny världsdel säger man att just på grund av den här detaljen tänker man inte heller rösta för det. Det var inriktningen när det gällde och detta , som kanske är det mest moderna avtalet i konstruktion och omfattning. Det vi behöver i skulle jag säga är mer av handel, frihandel och handelsavtal. Det kommer inte att vara en lätt uppgift för en kommande regering att jobba med detta i EU-kontexten och vidare ut i världen. Men det kommer att vara en jätteviktig uppgift att försöka bidra till att trycka undan tullar och andra handelshinder och, inte minst när britterna lämnar EU, att vara extra pådrivande för att kommissionen ska få rätt mandat att inleda ytterligare och andra förhandlingar om kommande handelsavtal. Jag har inte alla detaljer klara för mig, herr talman, men det talas om att det har kommit ett besked om ett avtal mellan och , som kommissionär och motparterna ska vara överens om. Då inställer sig frågan, herr talman: att kunna tänka sig att rösta för ett sådant handelsavtal, eller kommer man på grund av någon detalj att vara emot också detta? 104 (V) replik: Tack, , för replikskiftet! Som du själv sa har du inte detaljerna klara för dig. Jag kan trösta dig med att inte heller jag har det så jag kan inte svara på din fråga. Jag nämnde i mitt anförande vår resa till . När man ställde frågan till eller svenska företag som handlar med om det är något problem med att handla med svarade de att det inte är det. Du talar nu om ett handelsavtal med . Jag vet hur mycket träindustrin handlar med . Tycker du, , att det inte har funkat med handeln med , och ? Är det detta som har gjort att vi inte har en fungerande industri i som kan exportera? Är akilleshälen för vår utveckling att vi inte har handelsavtal och inte kan handla med andra länder? Är det problemet som gör att vi inte har kunnat handla med andra länder? 105 (L): Herr talman och ärade ledamöter! lever sitt liv i frihet. Hon har långa arbetsdagar, men hon får arbeta med det hon älskar. Hon går i bräschen och vågar vara sin egen i stället för att vara anställd. Hon går upp när alla andra sover för att baka ditt bröd, laga din sko eller köra ditt bud. är en välfärdsskapande hjälte. är en företagare, men frihet är under attack av världens högsta skattetryck, av en regelbörda som växer för varje Reepaluutredning som regeringen tillsätter och av en protektionism som förenar såväl höger- som vänsterextremister i deras motstånd mot globaliseringen. frihet är värd att försvara såväl i som här i . Bakom varje jobbskapande företagare står en stolt entreprenör av kött och blod – en människa som en gång tagit det första steget till självförverkligande, egenförsörjning och jobbskapande. Varje företagare är en frihetshjälte som bidrar till att göra våra medborgares vardag lite friare. Genom entreprenörens intäkter garanteras vår skattebas, som sedan ska gå till förskoleplatser, poliser, regeringens industrikanslerer, innovationsråd eller det expansiva . Företagare är dock inte naiva. Allt detta och mer därtill ligger klart för den som en gång tagit steget. Frågan är om regeringen vet att det är här grunden till vårt välstånd finns. Frågan är vilket budskap man sänder till företagsamma kvinnor och män som utbildar sig och startar eget men möts av regelkrångel och en flodvåg av arbetsrättsliga hinder och skattehöjningar. Vad ska få företagaren att gå upp i stället för ? Vad är det som ska få företagaren att välkomna ytterligare en lärling in i yrket och se personen ta ett gesäll- eller mästarbrev? Vad är det som ska få företagaren att vidareutveckla sin produkt och lansera den på andra sidan jorden? Det är hög tid att acceptera att företagsamheten måste löna sig. Den som är företagsam ska ha betalt för mödan. Den friheten är värd att försvara. När beslut tas om en ny regel, skatt eller pålaga sitter företagare som på nålar. Frågan som då dyker upp är ifall regeringen har en gräns för hur genomreglerat de önskar att samhället ska bli. Hur lite tillgångar ska den företagsamme få behålla, hälften eller en tredjedel? Eller hur mycket tillväxt ska vara tillåten innan den ska bekämpas? Detta är frågor som jag skickar till regeringsföreträdarna, för inte är det väl så att pengarna för satsningarna tas från Socialdemokraternas lotteriverksamhet eller från sparkonto? Liberalerna är socialliberala parti. Vårt parti vilar på en idé om att hålla två tankar i huvudet , både ett socialt perspektiv för att värna de svagaste i samhället och ett liberalt perspektiv för att vi älskar att se självständiga människor och individer växa, utvecklas och starta företag. Det är kombinationen av dessa två perspektiv på en välbalanserad helhet som är grunden till socialliberalismen. Det är i denna dubbla tankebana – frihet åt individen och solidaritet med den som ännu inte hunnit realisera sina drömmar – som socialliberalismen har sin kärna. Företagsamheten är en förutsättning för att dessa socialpolitiska satsningar ska kunna genomföras. Detta har formulerats i visioner från ”fri företagsamhet med socialt ansvar” till devis ”behöver både företag och dagis” – skulle man väl ha sagt förskolor. I balansen mellan det sociala och det liberala har vi en osviklig optimism och tilltro till människan och det samhälle som vi tillsammans har skapat för att upprätthålla medborgarnas fri- och rättigheter. Vi tror på människan, och vi tror att marknadsekonomin är en av de främsta formerna för individens självförverkligande. Vi tror på en marknadsekonomi som stärks av vissa kontrollmedel och ramar från det offentliga om förtroendet mellan individ och marknad skulle riskeras. I Socialdemokraternas och växer klyftorna och utanförskapet. Det är inte en slump utan en logisk följd av att vi har en socialistisk regering som går i ledband. Här sätts kollektivet före individen. Man ser hellre att alla har det lika dåligt än att några få får det lite bättre genom hårt arbete och djärva tankar. Man vill hellre tvinga in oss i kollektiva och trångsynta fyrkanter än att se kreativiteten blomma. Låt oss tala om grunden till kreativiteten. Låt oss tala om individen och den fria tanken, den minsta beståndsdelen i all vår välfärd som gör att vi vågar leva, drömma, pröva och misslyckas, det som gör att vi vågar skapa näringsrika och livgivande företag. För att nå dit måste jordmånen vara näringsrik, och pengarna måste satsas där de gör mest nytta. För att det ska ske måste vi stifta goda lagar som stärker detta. Det måste finnas insikt, empati och tacksamhet för var välståndet kommer från. Det kommer från välfärdsskapande företag med människor av kött och blod som förtjänar vår respekt, morgon som kväll – inte minst från ministrar och statsråd som beskyller en del av dessa personer för att vara skattesmitare och skumma typer eller för att sälja barn på börsen, som något slags människohandel. Det är ovärdigt. och den globala ekonomin befinner sig i en synkroniserad högkonjunktur. I land efter land är den ekonomiska utvecklingen positiv. Frågan är vad vi kan göra för att ekonomin ska fortsätta att utvecklas positivt och för att vi ska stå redo för den lågkonjunktur som lär komma. Här lovar regeringen runt men har levererat tunt. Några orostecken och konsekvenser vi ser av regeringens näringspolitik är följande: Spetskompetens och spetsföretag lämnar . Vi ser en ökad regelbörda. Vi ser en produktivitetstillväxt som minskar i i förhållande till andra länder. Vi ser att bnp per capita minskar mer i än i jämförbara länder. Vi ser att antalet patentansökningar minskar mer i än i jämförbara länder. Vi ser att företagens investeringar i forskning och utveckling minskar, och vi ser antalet nystartade företag minska. Av detta skäl har Liberalerna och Alliansen presenterat ett hundratal reformförslag som ska utveckla kommuner, regioner och den nationella förvaltningens funktion som möjliggörare och stödjare till de välfärdsskapande företagen. Det handlar om långsiktiga förutsättningar för entreprenörskap, forskning och företagande. Det sägs ibland att byggs starkt när fler kommer i arbete. Mitt svar på det är att byggs starkt när fler startar, driver och utvecklar företag. Det har sagts att företagandet är grunden för välfärdssamhället. Mitt svar är att varje onödig regelförsvåring som läggs på entreprenörens axlar begränsar individens frihet. Det har sagts att företagaren inte kan orientera sig på marknaden utan statens trygga famn. Mitt svar är att staten inte skulle ha några förutsättningar om den inte stöttades av det näringsrika företagandet. När det går bra för landets företag går det bra för . Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 15. 106 (S) replik: Tack för ditt anförande, . Du målar verkligen världen svartare än vad jag tror att den uppfattas som. Inte har industrin haft så stor framtidstro som . Det är fler som jobbar i industrin nu än .