prot · H50960 · 2018-01-24 00:00:00 — Det är skillnaden mellan den tidigare och den nuvarande strategin. Dessutom beslutade regeringen att man ska vara garanterad var man än bor i och därmed ha en funktionell tillgång till internet. Någon sådan garanti har funnits. Detta kombineras med ett stöd där man om man bor otillgängligt och inte automatiskt nås av mobilsystem bara ska behöva betala högst för att få en uppkoppling på minst . Detta innebär att företag och hushåll kan sköta sina affärer, att man kan nå SVT Play och titta på tv-program och att man kan hantera andra affärer och tjänster som man behöver. Detta är en miniminivå som för de allra flesta måste kännas som en trygghet och en möjlighet att vara med i det nya och moderna. behöver vi inte vara kvar i den situation som har rått länge där man nätt och jämnt har haft rätt till telefoni. Den gamla statliga garantin innebar endast , vilket gav tillgång till telefoni men ingen funktionell tillgång till internet. Här får vi också en bättre funktion och ett bättre system som ser till helheten i människors möjlighet att vara med. Jag längtar inte tillbaka. Jag tycker att moderniseringen ska nå alla, och det är bra om vi är många som driver den linjen så att det nya samhället når ut till hela . I detta anförande instämde och (båda S). 70 (M) replik: Jag gillar statsrådets hoppfulla anslag. Han skulle nästan kunna ansluta sig till slogan Ett land för hoppfulla. Det är roligt att höra honom tala om visionerna för hur vi ska få med alla i den utveckling som sker. I grunden har vi ingen djupare konfliktlinje i de saker som är föreslagna. Jag har dock några följdfrågor till statsrådet. Vad sker nu? Vilka åtgärder kommer man att vidta för att se till att det inte blir några orimliga konsekvenser av de aktuella förändringarna i förordning och lag? Som jag nämnde tidigare i debatten har olika verksamheter myndighetskrav på sig att leverera information inom ett visst tidsutrymme. ett helhetsgrepp för att se till att staten inte i ena änden stjälper och i andra änden kräver och att dessa två saker inte går ihop? Vad är regeringens vision för hur postväsendet ska fungera på ? De åtgärder som görs av dem som arbetar med detta på marknaden är att betrakta som kortsiktiga lättnader för att så att säga hålla näsan över vattenytan ett tag till. Vad är nästa steg, och hur ser regeringens vision ut på detta område? 71 Statsrådet (MP) replik: Efter beslutet kommer det först och främst att handla om en process där reglerna förtydligas, preciseras och skärps gentemot Postnord så att människor ska veta vilka krav som ställs och vilka rättigheter som konsumenter och hushåll runt om i har. Det är det grundläggande. Det kommer att ta att få fram de nya reglerna, och det kommer säkerligen att ske i dialog mellan regeringen och . Den långsiktiga visionen är naturligtvis att vi ska ha en bra och fungerande postservice i hela landet. Vi måste följa utvecklingen så att vi förändrar reglerna i takt med vad som händer. är det paketen som växer, och då måste regelverket förändras i takt med det. Det har diskuterats en del om postboxar och fastighetsboxar, och där hade jag gärna sett att vi hade gjort förändringar. Vi förde samtal med oppositionen innan vi lade fram propositionen. Det hade varit bra om vi hade kommit överens om ytterligare åtgärder där. Men det kunde vi inte göra, och då avstod vi från det kravet. Jag tror att det kommer att bli så i alla fall . Nästa regering kanske tar upp frågan igen. Som jag ser är det inte en försämring för hushållen utan en förbättring om man kan få fastighetsboxar där också paketen får plats, i stället för de små brevinkasten som gör att man måste gå till en affär betydligt längre bort för att få sina paket. 72 (M) replik: Tack, statsrådet, för svaret! En viktig följdfråga på det som statsrådet sa om att paketdelen växer och brevdelen krymper är om detta innebär att regeringen ser framför sig att brevleveranserna kommer att behöva acceptera normerna för paketleveranser och snarare bli en del av det flödet eller om statsrådet anser att vi fortsatt kommer att kunna ha ett separerat flöde av brev som följer lite andra strukturer. Detta är separerade flöden, som det ser ut , och jag tror att det är viktigt för att hålla den nivå som många förväntar sig i den postservice vi har. Jag har en annan fråga som anknyter till detta och till konsekvenserna: När man förändrar regleringen i postlagstiftningen, som vi var inne på tidigare när det gäller oförutsedda konsekvenser, måste framför allt myndigheter men också företag vara beredda att ställa upp på detta. Statsrådet pratade om leverans av meddelanden på , till exempel. Alla våra myndigheter är inte riktigt där. Det är visserligen ett annat statsråd, , som har ansvar för digitaliseringen inom offentlig sektor, och jag förstår att det finns ett visst samarbete. Men något som tydligt efterfrågas av såväl näringsliv som myndighetsföreträdare och den kommunala sektorn är tydliga kommandostrukturer och inriktningar för vad som gäller. Det upplever man inte riktigt finns . , som är på gång, är möjligen ett verktyg man kan hålla i handen, men den har inte de befogenheter som skulle krävas för att se till att utvecklingen möter det som den nya postlagen i alla dess olika delar innebär. Den är för tandlös för det, åtminstone de direktiv vi har sett här. Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att se till att de beslut, regleringar och direktiv som behöver finnas på plats också kommer på plats ? 73 Statsrådet (MP) replik: Jag måste säga att det är bra frågor. Jag har varit digitaliseringsminister i ungefär . Det händer otroligt mycket inom detta område. En alldeles uppenbar grundfråga handlar om att vi i politiken och regeringen måste ta ett tydligare och starkare ledarskap i dessa frågor. Detta är förändringar som är så omfattande och kräver så stora investeringar att man inte kan fortsätta att i alla avseenden bara låta saker hända inom olika sektorer. Det blir väldigt dyrt och spretigt, och vi utnyttjar inte digitaliseringens möjligheter till effektivitet på det sättet. Om jag får svara på ett mer samlat sätt är min bedömning att regeringen under kommande mandatperioder måste ta ett tydligare ledarskap och vara beredd att fatta centrala beslut i vissa avseenden för att vi ska hänga med i omställningen och ta till vara digitaliseringens möjligheter. 74 (L) replik: kopplade ihop digitaliseringen med postdistribution, vilket jag tycker är en viktig fråga, för de hänger ihop. Med tanke på att jag blev apostroferad vill jag påpeka några delar i dessa frågor som hänger ihop. Om den vanliga snigelposten inte kommer fram till medborgare ute i landet, speciellt på landsbygden och i glesbygden, är en förutsättning för att man ska få posten i digitala brevlådor att man har en uppkoppling. Digitaliseringsministern och regeringen har lagt fram en skrivelse, och jag vill påminna om de nyckeltal som finns där. Det är viktigt för denna debatt om posten. Om det hänvisas till att man kan gå till den digitala brevlådan och en sådan inte finns får vi ett jättebekymmer, för hur ska dessa medborgare kunna vara delaktiga i samhället? I skrivelse 47 valde regeringen att inte gå på förslag, som handlade om , utan regeringen har föreslagit att ska ha fått bredband . Jag kan bara hänvisa till den motion som Liberalerna har lagt fram om skrivelsen. Jag ska inte fördjupa mig i det , för det kommer att tas upp i en annan debatt. Vi tror dock att dessa frågor hänger nära ihop. Om folk som bor ute i landet – på landsbygden och i glesbygden – känner att de halkar efter om politiken här riktar in sig på att de, för att få sin viktiga information, ska gå till en digital brevlåda som inte finns har vi ett jättebekymmer. Jag skulle vilja fråga : Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att vi inte ska få personer som halkar efter? Hur ska statsrådet och regeringen foga ihop dessa frågor så att vi garanterar att medborgarna får den information de behöver och sin post? 75 Statsrådet (MP) replik: Jag vill starkt hävda att den bredbandsstrategi som regeringen har valt är skarpare och tuffare än det som lade fram. Det handlar om att vi säger att av befolkningen ska ha till 2025. Det är betydligt tuffare mål. Vi som bor allra längst ut och kanske tillhör den del av som inte kan få fiber eller åtminstone ska ändå kunna få minst vid det tillfället. Det är en väldigt stark förbättring. Jämfört med vilket land som helst har vi en strategi som är tuffare, når ut till fler och har kommit längre än vad de andra har gjort, trots att vi är ett ganska glest befolkat och relativt stort land i förhållande till folkmängden. 76 (L) replik: Jag vill fokusera på de procent av medborgarna som inte omfattas av målsättningen. Jag minns en utfrågning som vi hade i trafikutskottet och som handlade om den företagare som fick åka för att fylla i formulär som drog mycket kapacitet, för att myndigheterna skulle få in hans rapportering. Jag är orolig för de procent som inte kommer med på tåget in . Jag menar att vi måste följa upp på regional nivå hur det ser ut. Jag är för att vi ska se över ramverket. Jag ser framför mig en modern utveckling av olika typer av paketering av tjänster som når ut till medborgaren, och där är vi i Liberalerna villiga att bidra. Jag känner dock oro för de människor som inte finns med i detta, som inte kommer att få sin vanliga postgång och som kanske inte finns med på digitaliseringståget. Dem tycker jag att vi verkligen ska fånga upp, för posten är en del av basservicen liksom det är för den tandläkare som måste skicka sitt tandmaterial med vanlig post. Jag tycker att det är en riktigt viktig hygienfaktor att vi klarar av basservicen oavsett var vi verkar och bor. En annan sak är att detta påverkar möjligheten att verka och bo i alla delar av landet. Jag vill hänvisa statsrådet till att läsa Liberalernas motion, där vi har lyft fram ett antal bekymmer. Likaså har i sin rapport nr 14 tagit upp att halkar efter när det gäller e-förvaltning. Det är samma sak där: En mängd information ska ut till våra medborgare. Men hur avser statsrådet att följa upp detta? Vi har de nationella siffrorna. Hur tänker statsrådet se till att vi får de regionala siffrorna på hur detta kommer att se ut? Vi måste följa detta mycket mer noggrant nu när vi också luckrar upp regelverket. 77 Statsrådet (MP) replik: Jag känner att det blev lite rörigt här. Vi luckrar inte upp regelverket. Vi skärper regelverket. Jag kan berätta att vi nu , vilket borde vara positivt, har en strategi som gäller alla – till skillnad mot den förra regeringen. Moderniseringen ska nå ut till alla. kommer vi att ha en garanti att alla ska rätt till minst var man än bor i landet – alla företag som finns i det här landet. Det är en höjning med 1 jämfört med den tidigare regeringens krav. Jag tror att de flesta i tycker att det är en rätt så bra modell. Dessutom sänker vi kraven på att man själv ska betala. I den nya samhällsomfattande tjänsten, där man får tillgång till internet i hela , behöver man betala bara . kunde man få betala för att få tillgång till telefon. Det är en stor förbättring i hela för alla som bor otillgängligt till och för alla företag som har svårt att sköta betalningarna och få kundservice via nätet. 78 (KD) replik: Att antalet brevförsändelser minskar på grund av digitaliseringen har alla sagt i talarstolen. Det sker en omställning till en mer digitaliserad kommunikation. Men finns det människor och företag som bor och verkar på landsbygden som är i behov av att brev och paket kommer . Därför är det mycket viktigt att vi håller ögonen på postverksamheten, så att den kan leverera utifrån de kriterier som ministern var inne på i sitt anförande. Det är också mycket viktigt att det sker en utbyggnad av bredband på landsbygden för att människor ska kunna ha tillgång till internet. finns det bredband via 700-megahertzbandet, vilket vi tidigare i andra sammanhang har talat om i utskottet. Det har än så länge inte gjorts tillgängligt för marknaden. Detta skulle göra att fler människor ute på landsbygden får tillgång till bredband och internet. På det sättet skulle vi kanske också få bukt med tillgänglighetsproblemen. Fler människor och företag på landsbygden skulle kunna använda sig av digitala brev och annat. Staten har problem med att brev och paket inte kommer fram . Min fråga till ministern är: Vad gör regeringen ? När kommer 700‑megahertzbandet att göras tillgängligt för marknaden? 79 Statsrådet (MP) replik: Jag kan inte ge ett exakt datum, men det kommer att ske . PTS kommer att auktionera ut 700-megahertzbandet och se till att vi därigenom kommer att få en ökad tillgänglighet och en bra mobiluppkoppling och mobiltäckning över hela landet. Det är ett steg i den bredbandsstrategi som vi har och som innebär att vi kommer att få bättre och stabilare mobiltelefonitäckning även i områden som har dålig täckning. 80 (KD) replik: Jag tackar ministern för svaret. Jag vill fortsätta på samma spår. Det handlar om bättre täckning och bättre tillgänglighet i den digitaliserade värld som vi lever i. Det har helt enkelt stor betydelse för människors liv och för att de ska kunna bo och verka i olika delar av landet att de kan ta del av denna teknik och de fördelar som finns med den. För att de kommunala stadsnäten ska ha möjlighet att bidra till denna utveckling måste regeringen ta fram en lag som gör det möjligt för dessa stadsnät att verka över kommungränserna. Det tror jag skulle påskynda och göra det möjligt för fler mindre kommuner ute på landsbygden att få bredband och internet. Vad har regeringen för planer för att ändra på denna lagstiftning? 81 Statsrådet (MP) replik: I samband med att vi antog den nya bredbandsstrategin gavs det ett antal uppdrag, bland annat till PTS. Ett av dessa uppdrag var att man skulle komma med förslag om hur lagstiftningen kan behöva förändras för att stadsnäten ska kunna nå över kommungränserna. Detta är nämligen ett riktigt problem. I närheten av kommungränsen är det ibland mindre effektivt att den kommun som kanske har centralorten betydligt längre bort ska behöva ta hand om byar eller samhällen som ligger nära gränsen. Jag förväntar mig att vi får ett svar när det gäller detta, så att regeringen kan gå vidare med detta och medverka till att vi får en förändring av lagstiftningen som underlättar för stadsnäten att klara av dessa problem. 82 PER KLARBERG (SD): Jag vill göra en rättelse. Jag råkade yrka bifall till reservation 2, men det ska vara reservation 3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 12.) § 11 om regeringens skatteutgiftsredovisning betänkande 2017/18:SkU7 om regeringens skatteutgiftsredovisning (skr. 2017/18:27) 83 (SD): Vi debatterar nu skatteutskottets betänkande 7, som behandlar regeringens skrivelse 27, om regeringens skatteutgiftsredovisning. Skatteutgifter är i huvudsak stöd som uppstår genom särregler i skattelagstiftningen. För att kunna avgöra om det rör sig om en skatteutgift och till vilket belopp den uppgår måste det finnas en jämförelsenorm för skattesystemet. Det är i avvikelsen mellan jämförelsenorm och skatteregler som skatteutgiften uppstår. Regeringen redovisar skatteutgifterna i en skrivelse. har uttryckt synpunkter på denna skrivelse och med anledning av slutsatser utvecklat detta ett steg ytterligare. Vi har i åtminstone sedan det tidiga följt, eller åtminstone försökt låta oss vägledas av, en princip om enhetlig beskattning. Skatteutgifter är ett sätt att införa stöd till olika ändamål genom lägre skatt i stället för exempelvis bidrag med målsättningen att till exempel påverka ett beteende. menar inte att det per definition är något fel med ett sådant stöd men menar att det också måste vara möjligt att följa hur en skatteutgifts effekter förändras. Det kräver i sin tur att jämförelsenormen är någorlunda stabil och att jämförelsenormerna utgår från någorlunda likartade principer. I händelse av att en sådan norm ändras måste också ändringen och orsaken till ändringen förklaras. Vi ställer oss också frågande till varför de finansiella tjänster som är momsbefriade inte räknas som skatteutgifter. Exempel på momsbefriade finansiella tjänster är courtage, depåavgifter, gireringar med mera. Däremot är tjänster som inkasso, kreditupplysning och rådgivning belagda moms. Man skulle därmed kunna säga att vi har fyra momssatser i , där är det normala. Sedan är det moms på till exempel livsmedel, på böcker och tidningar och på bank- finansierings- och försäkringstjänster. Det finns naturligtvis fler exempel på respektive område, men det var dessa som jag valde att lyfta fram i denna debatt. konstaterar vidare att skatteutgifterna behöver kvantifieras för att utgiftsutvecklingen ska kunna följas och för att de ska kunna prövas på motsvarande sätt som utgifter på anslag. skrivelse är dock drygt en tredjedel av de 153 redovisade saldopåverkande skatteutgifterna inte kvantifierade enligt . Av regeringens skrivelse framgår det inte varför dessa skatteutgifter inte har kvantifierats. För att man enkelt ska kunna ta till sig och förstå denna del av skattesystemet, det vill säga för att kravet på transparens ska upprätthållas, menar vi att även utvecklingen av skatteutgifter bör redovisas på ett lika lättbegripligt sätt som utgifterna på anslag. Som jag tidigare antytt i detta anförande finns det oftast ett mål för införande av en avvikelse från jämförelsenormen, det vill säga en anledning till att man dragit på sig en viss skatteutgift. påpekar att det inte går att utläsa hur skatteutgifter på utgiftsområden är kopplade till målen för respektive område. Även detta gör det svårare att utvärdera huruvida målen uppnåtts eller inte, vilket gör det svårare att analysera effektiviteten av respektive åtgärd. Utskottsmajoriteten har i detta betänkande avslagit vår motion med hänvisning till den ambitionshöjning som regeringen har givit uttryck för. Jag menar i stället att bör ta till sig av synpunkter och möjliggöra en förbättrad helhetsbild av statsbudgeten, och inte minst skattesystemet, genom ett bifall. Det handlar om allas vår möjlighet till ett förbättrat beslutsunderlag. Med anledning av detta yrkar jag bifall till reservation i betänkandet. 84 PER ÅSLING (C): Vi har att diskutera skatteutskottets betänkande SkU7 om regeringens skatteutgiftsredovisning. Skattesystemet ska vara rättvist, och det måste också upplevas som rättvist samt stimulera till arbete och företagande. Att skattesystemet är enkelt och transparent är avgörande för dess legitimitet. Det är också viktigt att människor är medvetna om hur mycket de betalar i skatt och vad pengarna används till. om skatteutgifter är ett av flera viktiga bidrag till hur skattesystemsredovisningen i budgetarbetet kan utvecklas. Skatteredovisningen måste kontinuerligt ses över och förbättras. Det är därför kammaren fattade beslut om ett tillkännagivande om att redovisningen av skatteutgifterna skulle bli ett mer aktivt verktyg i skatteuppföljningsarbetet och därmed också i budgetarbetet. För att medborgare ska kunna ta ställning till de bedömningar en regering gjort med sin skattepolitik är det nödvändigt att de känner till skattesystemets effekter. Märk väl att vi inte ska hamna i ett läge där vi börjar räkna med dynamiska effekter, men som ett demokratiskt verktyg är det oerhört angeläget att regeringen kan visa vilka effekter skattepolitiken får. Sedan är det i grunden upp till var och en av väljarna att bedöma hur man ser på resultatet. Den nuvarande regeringen har sedan den kom till makten tagit steg efter steg bort från öppenhet. Alliansregeringarna redovisade den förda politikens effekter på en rad områden – det kunde gälla jämställdhet, fördelningseffekter och sysselsättningen. Den nuvarande regeringen har tyvärr i mindre omfattning redovisat effekterna; till exempel finns inte sysselsättningen med i de senaste redovisningarna. Regeringar bör efter bästa tillgängliga kunskap och konventioner redovisa effekterna av den förda politiken. Skatter utgör den enskilt största utgiften för hushåll. Studier visar att svenskarna konsekvent underskattar hur mycket skatt de betalar. Människor påverkas av alla skatter, inte bara av de direkta utan även av de indirekta skatterna. Trots det är kunskaperna om just de indirekta skatterna – det kan gälla moms eller arbetsgivaravgifter – väldigt begränsade. Studierna visar att just arbetsgivaravgifterna framstår som särskilt förvirrande, och de är ju delvis en skatt på arbete. Informationen om skattesystemet måste förbättras. Med det sagt, fru talman, vill jag instämma i rekommendationer till regeringen när det gäller att förbättra redovisningen av skatteutgifter. 85 (S): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. I denna kammare debatteras mest skatteinkomster och utgifter i budgeten, men det finns även skatteutgifter. Det är nog många åhörare som funderar på vad skatteutgifter är. En skatteutgift är en avvikelse från i ett skattesystem, alltså hur stor avvikelsen från normalskatten är. Det kan ses som ett stöd och ska egentligen jämföras med utgifter. Skatteutgifter bör kunna prövas på motsvarande sätt som utgifter på anslag. För att ta ett exempel, fru talman, kan vi titta på momssystemet. Normalmomsen i vårt land är , men momsen på livsmedel är . Det finns områden där momsen ligger på . Det är självklart viktigt att se vad nedsättningarna får för konsekvenser, bland annat för inte minst fördelningspolitiken. Detta är alltså en skatteutgift: skillnaden mellan de 25 procentens moms på ett område och de 6 procentens moms på ett annat område. behandlar vi skrivelse, och utskottet föreslår att lägger den till handlingarna. Utskottet instämmer i regeringens bedömning av slutsatser och rekommendationer. Regeringen avser att i större utsträckning förtydliga och förklara väsentliga förändringar av skatteutgiftsprognoserna i förhållande till tidigare prognoser. Regeringen prövar löpande både nya och existerande skatteutgifter mot de skattepolitiska riktlinjerna inom ramen för budgetarbetet. Regeringen avser att i kommande propositioner både redogöra för när ett förslag innebär att en befintlig skatteutgift slopas och tydligare motivera varför ett förslag läggs fram inom skatteområdet i stället för som stöd på budgetens utgiftssida. Från vissa borgerliga partier riktas det ibland kritik mot regeringen gällande hur skatteutgifterna beräknas. Det är naturligtvis så att man vill ha ett annat fokus i debatten. Vårt fokus i debatten är att vi när vi tog över regeringsmakten ärvde ett stort underskott i de offentliga finanserna. var arbetslösheten hög, och klyftorna växte. Det arv denna regering fick från den förra regeringen var stora underskott i statsfinanserna, beroende på skattesänkningar som genomförts med lånade pengar. Den bärande idén för den tidigare regeringen var att man kunde lösa samhällsproblem, oberoende av form, genom att sänka skatten. Denna regering har bytt inriktning. Den har gått från skattesänkningar till fler i arbete, från ökade klyftor till jämlikhet och jämställdhet och från att jäklas med våra pensionärer till att snart avveckla hela straffskatten för pensionärerna. Skattekvoten i , alltså skatternas andel av bruttonationalprodukten, är historiskt låg – var den . Den faller också ytterligare framöver, beroende på att vi har sänkt straffskatten för pensionärerna. Så kanske inte skattedebatten upplevs. Vårt parti ser ingen anledning att drastiskt höja eller sänka skattekvoten framöver. Däremot har vårt land ett behov av en blocköverskridande skattereform. Det finns många undantag i skattesystemet, och det blir mer ett avdragssystem än ett skattesystem. En översyn av skattesystemet måste grunda sig i att vi ska kunna finansiera välfärdsstaten och de nödvändiga samhällsinvesteringarna. Inte minst skolan, sjukvården och äldreomsorgen ska finansieras, och tryggheten via polis och försvar ska säkerställas. 86 (M): Öppenhet, transparens och effektivitet är grunden för ett trovärdigt och legitimt skatteuttag.