prot · H509100 · 2018-04-18 00:00:00 — Jag tycker därför att det är lite konstigt att man över huvud taget gör detta tillkännagivande, eftersom det har getts ett uppdrag från regeringen att det ska tas fram regionala livsmedelsstrategier utifrån den strategi som vi har på det nationella planet. Meningen är att det ska vara olika, att det ska se olika ut och att det ska vara olika åtgärder i de regionala livsmedelsstrategierna beroende på vilka styrkor och svagheter som finns. Jag kommer till exempel från en mjölkbygd. Tittar jag på län har de mycket mer kycklingproducenter och så vidare. Då är det klart att åtgärderna inte ser likadana ut. 60 (M) replik: Jag tycker inte att det är så komplicerat som säger att det är. saknas en nationell samordnare för livsmedelsstrategin. Det är precis det som vi säger; så enkelt är det. Vi vill ha en nationell samordnare för att synkronisera strategin på alla länsstyrelser. Vi tycker också att det finns brister i regeringens politik gällande just företag och jobb. Vi tycker att det är ett problem att man inte ser konkurrenskraften när man politiskt beslutar om saker som hämmar svensk konkurrenskraft och gör oss svagare inte bara nationellt i de olika delarna av landet utan också gentemot den europeiska marknaden. En nationell samordnare skulle kunna sammanfatta detta för att försöka göra någonting åt det. Förhoppningsvis byter vi regering . Men om vi inte gör det hoppas jag att en nationell samordnare faktiskt kan peka på de brister som finns i nuvarande strategi och de åtgärder som vi kan vidta för att landsbygder ska blomstra. 61 (SD): står bakom sina reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2 om EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Det finns inte bara en landsbygd i , utan vi har många olika typer av landsbygder i vårt land formade av tusentals års klimat, natur och mänsklig kultur. hyser unika miljöer som sammantaget bidrar till den mångfald av landsbygder som präglar vårt land från norr till söder. Det är verkligen en upplevelserik resa man gör när man åker från landsända till landsända – från norr till söder, från öst till väst. Men det är inte bara de naturgivna miljöerna och deras resurser som formar landsbygdens förutsättningar, utan det är de människor som lever och verkar där. Landsbygdspolitiken är inte heller bara jord- och skogsbruk. De landsbygdsnära näringarna, som bland annat innefattar energi, jakt, turism och fiske, tar sin utgångspunkt i människors behov. De landsbygdsnära näringarna och deras företag bidrar med viktig sysselsättning och skatteintäkter som bidrar till levande och livskraftiga samhällen och kommuner. Det öppna brukade kulturlandskapet, som präglar många delar av landsbygder, behöver livskraftiga lantbruksföretag och betande djur. När de betande djuren försvinner växer markerna igen, och viktiga ekologiska miljöer försvinner. Sambanden mellan det öppna landskapet och en levande landsbygd är tätt hopkopplade. För oss i hänger det hela ihop. medlemskap i unionen innebär en tuff konkurrens för våra svenska bönder. Svenska bönder konkurrerar på den inre marknad som EU innebär. Det är därför knappast obekant för någon här i att sedan EU-inträdet 1995 har, förutom högre skatter, en alltför omfattande nationell lagstiftning avseende miljö och djurhållning missgynnat lantbruket och livsmedelsproduktionen. Från att vi har varit i stort sett självförsörjande avseende livsmedel har vi numera en självförsörjningsgrad på . En del hävdar att den är mindre. har förutom detta en byråkrati som i sin vilja att vara bäst i klassen ofta är mer nitisk än andra EU-länders avseende genomförande av EU-lagstiftning. vill därför att det i instruktionerna till berörda myndigheter tydligt bör framgå att myndigheterna ska genomföra EU-direktiv och tillämpa EU-förordningar på ett sätt som ger så goda konkurrensförutsättningar som möjligt. Vi motsätter oss ytterligare maktöverföring till EU, men likväl är det viktigt att vi får tillbaka så mycket som möjligt av de nästan 40 miljarder som vi i betalar in till EU-kolossen. Det är därför av vikt att vi försöker påverka EU:s gemensamma jordbrukspolitik i en för positiv riktning. Avseende EU-medlemskapet vill vi i att ska omförhandla villkoren för Europeiska unionen med det långsiktiga målet att återföra beslutsmakten till . Svenska bönder konkurrerar på samma europeiska marknader som deras grannar i . Vi i anser att det är rimligt att skattenivån för olika insatsvaror är densamma. Skatten på diesel för lant- och skogsbruket är en sådan viktig konkurrensskillnad, och den behöver enligt oss sänkas till samma nivå som i – per liter. anser att det måste bli enklare att bedriva jordbruk utan att överge höga ambitioner vad gäller miljön. All politik och myndighetsutövning måste i högre grad utgå från att vi ska gynna konkurrenskraft, tillväxt och aktivt brukande av mark i . Vi motsätter oss regeringens nuvarande och för landsbygdens överlevnad hämmande politik och är starkt kritiska till fortsatt höjda skatter på bensin och diesel samt minskade möjligheter till reseavdrag för arbetspendling. Regeringen föreslår i en departementspromemoria att en vägslitageskatt ska införas för tunga lastbilar över 3 . Oavsett vilken typ av skatt på avstånd som regeringen avser att införa kommer den att läggas ovanpå redan befintliga skatter. En vägslitageskatt skulle slå extra hårt mot den del av som har de sämsta vägarna, de längsta avstånden och mest begränsade alternativ. Vi i motsätter oss därför en sådan vägslitageskatt. 62 (MP): Vi är här för att debattera betänkandet om landsbygd. Jag yrkar bifall till våra reservationer. Betänkandet handlar om EU:s gemensamma jordbrukspolitik, regionalt genomförande av livsmedelsstrategin, pollinerande insekter med mera. Det är ett ämne som vi debatterar . Många av reservationerna har behandlats förenklat. Det är ett ämne som engagerar. När vi debatterade landsbygdsfrågorna och utgiftsområde 23 konstaterade jag att det har gått från ett ämne som har varit lite i skymundan till ett ämne som blivit en central del i det politiska samtalet och inte bara specifikt under parollen landsbygd utan under många andra ämnesområden där man ser att man måste ha med det perspektivet. Vi har sett ett ökat inflöde av tv- och radioprogram som behandlar landsbygden, för att inte tala om alla poddar som dyker upp. Vi ser också ett ökat intresse för mat och var den kommer ifrån. Det har gjort att vi nu är på gång. Även intresset för politiska produkter har höjts. Vi har politiska produkter som betänkande som blir en proposition som vi kommer att debattera här. Vi har haft livsmedelsstrategin. Men det är fortfarande så att landsbygdsperspektivet kommer i skymundan . Det finns grundläggande skillnader och förutsättningar mellan stad och land som gör att det är viktigt att analysera samhällsutvecklingen utifrån ett landsbygdsperspektiv och ge organisationer, myndigheter, företag och intresseföreningar förutsättningar att ta det i beaktande och kunna verka så att vi får lika villkor. Vi vill ju alla att hela ska leva. En livskraftig landsbygd med ett fungerande ekosystem är en förutsättning för hela samhället. Landsbygden med sina produkter som livsmedel och andra viktiga råvaror är avgörande för att hela landet, såväl stad som land, ska kunna fungera. Då måste också bosättning och företagande vara möjligt. Det handlar inte bara om de traditionella gröna näringarna när man talar om landsbygd. Man ska kunna bo och verka där oavsett vad. Man måste kunna vara förskollärare, ha skolor och kunna gå till doktorn. Jag tycker att regeringen har tagit det på allvar och också största delen av riksdag. Vi har gjort betänkande som blir en landsbygdsproposition. Vi har tagit frågorna på allvar och lyft upp dem och inte bara tittat från det traditionella perspektivet. Vi ser ett skifte från hur det har varit med många boende på landsbygd där många har varit engagerade i livsmedelsproduktion och skogsbruk till att vi får allt större enheter. Vi får ett mekaniserat jordbruk och storskalighet för att klara av dagens krav på avkastning. Allt färre arbetar inom areella näringar. Det har lett till att färre kan få sin försörjning av de traditionella gröna näringarna. med skiftet öppnar vi också möjligheterna för andra nya näringar. Det var till exempel inte många som trodde att man i en lada skulle kunna odla fisk på land långt bort från både hav och sjö. Men vattenbruket är här och växer. Det växer så fort att vi inte alltid hinner med att få till den lagstiftning som kanske behövs för att möjliggöra det nya. Det tar vi på allvar och försöker göra. Vi ser nya näringar inom de blå näringarna som kan både göra miljötjänst och ha livsmedelsproduktion. Det handlar till exempel om att odla alger, sjöpungar eller musslor. De näringarna är här och har getts ett stöd för att de ska kunna fortsätta. Vi ser att turismen blomstrar. Vi har tagit fram en hållbar turiststrategi för att se hur vi ska kunna utveckla den mer. Vi ser nya företag som hittar nya nischer. Vi har en större del av befolkningen som inte har en naturlig koppling till landsbygderna. Vem hade trott för bara 20–att vi kunde ha turism på kyla eller för att gå i skogen och kolla på älgar? Men där är vi , och det ger nya möjligheter. Vi ser också att en del av storskaligheten och förenklingarna ibland biter oss i svansen. Vi har ett modernt jordbruk som i vissa delar kanske slår ut det vi behöver för jordbruket, till exempel pollinatörer, som flera har tagit upp här. Ett extensivt jordbruk med monokulturer gör att det helt enkelt finns för lite mat för våra pollinatörer. Där har regeringen tagit steg framåt. Den har sett detta och gett ett uppdrag till att sammanställa vilka insatser som görs i för att just vända nedgången av vilda pollinatörer och se hur vi med kostnadseffektiva metoder kan ändra utvecklingen. I förrgår lämnades delrapporten som fastslår att flera arter har försvunnit men också att det finns en hel del insatser som görs. ska man utreda vidare vilka som är effektiva och hur man ska kunna gå vidare. Vi har 280 arter av olika pollinerande bin, och en tredjedel av dem är hotade. Vad man såg i delrapporten var att det görs en hel del i jordbrukslandskapet och andra miljöer. Men det görs inte en enda insats inom skogsbruket. Där tror jag att vi har nästa del för att komma vidare med pollinatörer. Vi har saker som behöver pollineras även i skogen. Vi ser i det landsbygdspolitiska betänkandet att det efterfrågas insatser för ängs- och hagmarker, som också är viktiga för den biologiska mångfalden. Där har regeringen ändrat och skjutit till pengar. Det är 255 miljoner till landsbygdsprogrammet för att möjliggöra ytterligare satsningar på ängs- och betesmarker. Den satsningen knyts också till rådgivning och skötselmetoder så att vi kan ändra det här. Här kommer vi också att behöva komma vidare. måste man kanske gå tillbaka och se hur vi gjorde förut. Precis som sa tidigare ser vi hur det har skjutits till pengar till civilsamhället och föreningslivet, som är en stor och viktig del. Det påstås i betänkandet att det har dragits bort pengar och att det är svårare. Det är snarare så att vi har skjutit till till idrotten och idrottsföreningar . Vi har ökat pengarna till friluftsorganisationer med över 20 miljoner , och vi har stora satsningar på studieförbunden. Jag förstår inte Alliansens kritik mot detta och vad de vill göra. Om man tittar på friluftslivet växlar man upp de pengarna inte bara i att människor kommer ut och ser djur och natur utan också i hälsa. Vi hade ett seminarium här i som visade på ett klart samband. Människor som är ute och rör sig i naturen är också hälsosammare och lever . Varje investerad krona växlas upp fyra fem gånger i minskade hälsokostnader. Det finns mycket som regeringen har gjort som är bra för våra landsbygder. Vi fortsätter att jobba. Vi jobbar också tillsammans över andra partigränser. Jag hoppas att vi kommer att ha en bra och livaktig debatt som tar upp fler delar av detta när propositionen kommer som är baserad på betänkande. 63 (C): Jag står bakom alla reservationer till betänkandet men väljer att yrka bifall till reservation nr 5. Jag börjar med att konstatera att den nuvarande regeringen rentav är duktig på att lägga fram strategidokument. Den är ibland duktig på att sätta upp visioner och mål för saker och ting. Men det jag efterlyser, fru talman, är konkret handling och något som gör skillnad i verkligheten. har vi dessutom fått en proposition på området i vilken man skulle kunna förvänta sig att det skulle finnas något som gör skillnad för ämnesområdet, nämligen landsbygden. Vad var det i propositionen som vi kommer att diskutera om någon månad? Jo, ett mål och en strategi men inget konkret, och så ej heller i det betänkande vi diskuterar . Jag väljer alltså att yrka bifall till reservation nr 5 i betänkandet. Jag gör det av skälet att det enklaste sättet, som jag ser det, att få saker och ting att hända är att en regering använder sig av regeringens egna myndigheter när man vill genomföra någonting. Vi har i den här kammaren antagit en livsmedelsstrategi. I den finns av regeringen utpekade mål. Det är alltså inte kammaren som har pekat ut dem. Man förväntar sig då att regeringen vill uppfylla de mål som den har satt upp. Vad ska regeringen då göra? Jo, den ska självklart använda sig av de myndigheter som står till dess förfogande. Vad väljer då regeringen att göra? tvingas jag att citera, vilket alltid är tråkigt, men jag väljer att göra det i det här sammanhanget. Regeringen skriver i regleringsbrevet till ett antal utvalda myndigheter att de ska ”beskriva hur myndigheten arbetar systematiskt för att integrera livsmedelsstrategins mål och syfte i sin verksamhet, hur berörda aktörer involveras och beskriva de kommunikationsinsatser som görs för att synliggöra arbetet”. Fru talman och ni regeringsföreträdare! Varför väljer man inte att helt enkelt säga som jag har sagt i en motion från ? Vi menar att myndigheterna på området ska använda ord som att ”arbeta för”, ”stödja” eller ”understödja”. Men man väljer från regeringens sida att säga till myndigheterna att de ska ”beskriva” vad de gör. Regeringen säger inte att myndigheterna ska hjälpa oss att uppfylla det mål som är uppsatt, i det här fallet i livsmedelsstrategin. Och vad är då målet? Jo, det är att vi ska producera mer mat i vårt land. 64 (V): Vi är rätt överens här inne om att man ska kunna leva och bo i hela . Men vi är nog inte lika överens om hur vi ska uppnå denna målsättning. Som vi i ser det måste vi om hela ska leva se till att vi har en välfungerande samhällsservice även utanför de tätbebyggda områdena. Vi måste ha välfungerande kommunikationer och kollektivtrafik även i glesbygd. Bredband måste vara snabbt och förstås fungera i hela . Vi måste också se till att det finns en efterfrågan på de produkter som produceras av till exempel lantbrukare i glesbygd. Här finns en hel del förbättringspotential, och jag tror att vi har stor möjlighet att både uppnå bättre villkor för företag på landsbygden och möjligheter att uppnå miljömål son inte nås . Dessvärre har vi haft i då vi har varit berusade av något slags avregleringsyra. Avregleringar och privatiseringar har rabblats som ett mantra och ansetts som lösningarna på det mesta. Det kan kanske fungera ibland i storstäder, men i glesbygd och på landsbygden ser vi tydligt att avregleringar inte är en särskilt bra idé. Hur har det till exempel gått med avregleringen av apoteken? Vi kan se att vi har fått flera nya apotek som etablerar sig i städerna men inga nya i glesbygd. Tvärtom har tillgängligheten blivit sämre där. Det är samma problem med avregleringen av järnvägsnätet. Det är klart att de privata tågoperatörerna vill köra på de mest trafikerade linjerna men inte på linjer i glesbygd, där underlaget och möjligheterna att göra vinst inte är lika bra. Det blir också en extra press på SJ, som måste konkurrera med privata operatörer. Vi ser att vi som konsekvens har fått nedlagda tåglinjer, nedlagda nattåg och så vidare, när privata aktörer kan plocka russinen ur kakan. Vi har också sett att underhållet av järnvägsbanorna har blivit otroligt mycket sämre när underhållsansvaret har privatiserats och lagts ut på olika bolag. Vi i anser att det nu är hög tid att ta politiskt ansvar för att se till att hela ska kunna leva. Vi har motionerat om detta i en landsbygdsmotion som delvis refereras i betänkandet. Vi kräver bland annat 100 procents välfungerande bredband i hela . Vi kräver välfungerande samhällsservice, till exempel genom så kallade servicekontor i glesbygd där flera samhällsfunktioner kan samsas under ett och samma tak. Vi är nöjda med att vi har fått igenom ökat anslag till lanthandlarna, alltså livsmedelsbutiker i glesbygd, så att man ska kunna fortsätta att ha en Ica- eller , eller vad det nu kan vara, i glesbygden. Man ska kunna få ett visst stöd för detta från staten. Vad gäller tågkommunikationerna är det extremt viktigt att vi styr SJ, som vi äger tillsammans, med ett klart och tydligt uppdrag: SJ ska trafikera i hela , och det är inte något självändamål att SJ ger en hög avkastning till staten. Målsättningen ska vara att SJ är ett välskött bolag som levererar bra tågtrafik till rimliga priser för dem som reser med tåg i . Vi vill ha en mer miljöanpassad offentlig upphandling, vilket inte minst kommer att gynna småproducenter av livsmedel på landsbygden. Om vi ställer högre krav på miljö och på djurskydd blir det lättare att leva upp till dessa krav för svenska producenter. Förhoppningsvis kan vi då få en viss minskning av importmaten den vägen. I har vi en strategi för hur hela ska kunna leva. Det fina med strategin är att det inte bara blir bättre villkor för privatpersoner och företag i glesbygd, utan vi får också möjligheter att uppnå alla miljömål. Dem uppnår vi inte med nu fattade beslut och styrmedel. Jag skulle kort vilja relatera till de två tillkännagivanden som finns i betänkandet. Som jag har sagt i tidigare debatter tycker jag att detta är exempel där de borgerliga partierna med stöd av slår in öppna dörrar. De kräver till exempel ett förenklat stöd till föreningslivet på landsbygden. Det är precis som från Socialdemokraterna sa här tidigare: Vi har höjt anslagen för föreningslivet i , vilket självklart gynnar också föreningar på landsbygden. Jag förstår inte heller riktigt vitsen med tillkännagivandet om det regionala genomförandet av livsmedelsstrategin. Livsmedelsstrategin måste implementeras utifrån de olika förutsättningar som finns runt om i landet; det trodde jag att vi var överens om. I det här betänkandet tar vi i också upp EU:s gemensamma jordbrukspolitik där det finns stora problem med att subventioner går åt fel håll och går till inte minst intensiv djuruppfödning, vilket leder till att djur behandlas illa och utsläppen av växthusgaser ökar. Vi i vill avskaffa de så kallade animaliesubventionerna, och överlag vill vi reformera EU:s jordbrukspolitik så att den helt och hållet håller sig inom de ramar som naturen sätter för oss. Där finns det mycket att göra. Jag vill yrka bifall till vår reservation nr 7 om växtbaserade livsmedel. Jag ska inte upprepa allt som jag sa i den tidigare debatten om vikten av att ha en strategi för minskad köttkonsumtion och satsningar på mer av vegetarisk mat. Den här reservationen bygger faktiskt på en motion från och som vi tycker är väldigt bra. I motionen och i vår reservation krävs att ska kunna bli världsledande i forskning, utveckling, produktion och export av vegetariska och veganska livsmedel. Tänk om vi här inne kunde vara överens om den visionen – vilken enorm potential vi ändå har i att utveckla mer hållbara livsmedel från växtriket. Jag tycker att det har skett en viss utveckling i svensk politik, fru talman, i så måtto att utskottsbetänkandet svarar på den här motionen och vår reservation bland annat så här: ”Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att ett sätt att minska utsläppen från livsmedelsproduktionen är genom förändrade konsumtionsvanor med mer vegetabilier.” Jag tycker att det åtminstone är ett bra första steg att vi alla är överens om att vi behöver konsumera mer vegetabilier och mindre kött. Jag vill tacka och för den motionen. 65 (M) replik: Jag hade inte tänkt ta någon replik här över huvud taget, men sedan kom representant igång rörande vegetarisk kost, minskad animalieproduktion och riktade styrmedel, och då kom jag också igång. Jag har tidigare yrkat på reservation nr 6 om ängs- och hagmark, och jag tänkte höra lite med som står bakom miljökvalitetsmålen hur han tycker att vi ska uppfylla målet om biologisk mångfald på just ängs- och hagmark med färre betande djur. 66 (V) replik: Tack för frågan, ! Vår vision i är att vi ska äta mindre men bättre kött. Bättre kött kan komma just från djur som betar på ängs- och hagmarker. Problemet inom svensk djuruppfödning är att den största delen av djuren föds upp under fabriksliknande förhållanden och alltså inte går utomhus och betar och håller ängs- och hagmarker med stor biologisk mångfald öppna. För att det ska bli ännu tydligare kan jag berätta att vi i har drivit igenom ökade satsningar på betande djur på just ängs- och hagmarker. De satsningarna refereras i det här betänkandet. Det handlar om . Jag skulle vilja fråga och : Varför röstar ni emot de satsningarna, alltså ökade satsningar på ängs- och hagmarker? 67 (M) replik: Bönder är våra hjältar. Jag tycker att vi borde uppskatta våra bönder mer än vad vi gör . Det är bönderna som ser till att hålla våra landskap öppna. Det är de som ser till att vi har mat på bordet, och det är de som i mångt och mycket får det här landet att rulla i krissituationer. Jag blir oroad när jag hör argumentationen från vänsterpartierna just när det gäller animalieproduktionen i , och jag tycker att vad ledamoten framför i detta är ett hån gentemot alla dem som ser till att hålla våra landskap öppna. Det finns en brist i politiken när man inte ser sambandet mellan betande djur, biologisk mångfald och livsmedelsproduktion i . Jag tycker också, precis som alla andra i den här kammaren, att djur ska gå ute så mycket som möjligt, men vi lever i ett fantastiskt land med fantastiska årstider. Just växer det dåligt ute, och då behöver djur stallas upp inomhus i mångt och mycket. Enligt den retorik som för skulle detta inte vara möjligt. Jag är direkt oroad över hur framtidens livsmedelsproduktion, livsmedelsförsörjning och livsmedelssäkerhet, inte bara i utan i hela världen, kommer att se ut om man minskar på animalieproduktionen. Jag undrar hur ser på samarbetet som man har med regeringen som, precis som sa, har satsat på detta. 68 (V) replik: Jag vill börja med att konstatera att vi i tillsammans med regeringen ökar satsningarna på ängs- och hagmarker för betande djur. avfärdar den satsningen. Jag ställde en konkret fråga om varför gör så men fick inget svar. Jag tycker att det är lite märkligt att är oroad över att ett enigt utskott säger att vi behöver konsumera mer vegetabilier och mindre kött för att uppnå de miljömål som vi har satt upp. Jag vet egentligen inte riktigt vad politik i sammanhanget är. Vår reservation på det här området bygger ju på en moderat motion från en moderat riksdagsledamot och handlar om att vi borde satsa på växtbaserad mat, alltså på vegetarisk och vegansk mat. Nog är det alltså fler än som har förstått vitsen med att äta mindre men bättre kött och att satsa på växtbaserat. Det framstår alltmer som att och ett fåtal till krampaktigt håller sig kvar i ett litet kötthörn som får allt mindre stöd i den allmänna debatten. 69 (KD): Jag står bakom reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 8. En professor från sa att landsbygden är som en skräpyta. Det såg han framför sig. Ingen kan ha mer fel än den gode professorn, för är det någonting som finns på landsbygden är det just framtid. Vi kan bara tänka på all mat som måste göras någonstans. Landsbygden är fantastisk.