prot · H60932 · 2018-12-18 00:00:00 — När det är uppemot en tredjedel av befolkningen som känner stor oro över brottsligheten i samhället får självklart deras personliga trygghet större fokus i deras liv än hur de påverkas av en annalkande lågkonjunktur. När kvinnor i alldeles för stor utsträckning inte vågar gå utanför dörren och våldtäktsstatistiken skjuter i höjden lär de förmodligen tänka föga på hur en skatt på investeringssparkonton påverkar deras långtidssparande. Om granatattacker och gängskjutningar är ett återkommande fenomen i området där du bedriver din verksamhet lär du knappast tycka att onödig byråkrati är ett i sammanhanget särskilt stort problem för ditt företag. När du som handlare tvingas fly från det utsatta område inom vilket du har verkat hamnar knappast kompetensförsörjning högt upp på din önskelista för ett gott näringslivsklimat. Om du oroar dig för huruvida nattliga stöldräder mot din lagerlokal har ägt rum lär du knappast bekymra dig alltför mycket över dina elkostnader. Exempel likt dessa tar aldrig slut. Min poäng är att den allmänna opinionen i har värderat frågor kopplat till primärt migration och kriminalitet markant högre än de näringsrelaterade frågorna – självklart av fullt förklarliga skäl. Det har i sin tur lett till att nödvändiga reformer och åtgärder har uteblivit, men trots det har de samhällsproblem som stulit allt fokus endast blivit värre. Givet denna bakgrund är jag glad över att lyckats rösta igenom en budget som åtminstone i viss utsträckning satsar resurser på brottsbekämpning och rättsväsen som besparingar görs på migrationsområdet. Även om det är långt ifrån tillräckligt är det ett steg i rätt riktning, och jag välkomnar det. Med politik hade vi förvisso kunnat ta itu med dessa problem i än större utsträckning och sakta men säkert återupprätta ett land präglat av trygghet och tillhörighet. Jag vill dock hävda att det oaktat rådande omständigheter på andra områden är mer än dags att ge näringspolitiken högre prioritet för att säkerställa svensk konkurrenskraft och skapa förutsättningar för en stark tillväxt i hela landet. ser därför djupt allvarligt på att svensk tillväxt per capita är lägst i hela , att svenskt regelförenklingsarbete halkar efter, att det svenska handelsnettot sjunker och att vår konkurrenskraft försämras. Vår välfärd är alldeles för eftersatt för att vi ska ha råd med försämrade tillväxtmöjligheter. Lägg därtill, fru talman, att vi är en del av en internationell och global marknad där svenska företag konkurrerar med bolag från hela världen gällande både marknadsandelar och personal. För att klara av denna globala konkurrens krävs ett gediget regelförenklingsarbete, ett slut på onödig gold-plating och ett betydligt effektivare myndighetsväsen. Då marknaden dessutom blir alltmer kunskapsorienterad är det i längden ohållbart att är det land inom där det lönar sig allra minst att utbilda sig – i alla fall om vi vill ha en möjlighet att konkurrera om internationell kompetens och därmed slippa se oss bli omsprungna av andra ekonomier. De mest framgångsrika studiekamraterna jag hade på ser det knappast ens som ett alternativ att jobba i . Kanske kan de göra det , när de önskar stadga sig, men finner de få skäl att betala en av världens högsta marginalskatter för ett arbete som de lika väl kan utföra i ett annat land. De skattesänkningar som genomförs i och med den nya budgeten kommer förhoppningsvis att i viss utsträckning minska denna problematik. Behovet av större reformer både inom utbildningsväsendet och på arbetsmarknaden kvarstår dock. Den verklighet för näringsliv jag precis har beskrivit är allt annat än positiv, och det mesta tyder på att nästa lågkonjunktur kommer att slå hårt mot både välfärd och välstånd. Behovet av att förbättra situationen för både näringsidkare och anställda blir därför alltmer tydlig. Givet detta känns det bra att aktivt bedriver en näringspolitik som huvudsakligen gagnar små och medelstora företag, som vi gör det mer lönsamt att jobba hårt och att utbilda sig. Våra satsningar på bland annat företagsutveckling och innovation, turistfrämjande och starta-eget-bidrag för yrkesverksamma lägger tillsammans med vår övriga politik grunden för ett starkare näringsliv som står bättre rustat inför nästa lågkonjunktur. näringsliv har under blivit bortprioriterat till förmån för de problem tidigare regeringar har skapat. Med politik hade dessa utbredda samhällsproblem bekämpats på riktigt, och frågor om arbetsmarknad, handel och näringsliv hade förhoppningsvis snart kunnat få det fokus de förtjänar och behöver. Det förändrar dock inte det faktum att vi redan nu gör vad vi kan för att säkerställa ett gott näringslivsklimat som möjliggör hög konkurrenskraft och, i förlängningen, svensk tillväxt och svenskt välstånd. 128 (M) replik: I sitt anförande talade ganska mycket om konkurrenskraft och näringslivets möjligheter. Det slående när det gäller svensk ekonomi, svensk industri och stora delar av näringslivet är att vi är väldigt handelsberoende; det pratas ibland om att ungefär hälften av ekonomin i kommer av import och export. Vår egen inre marknad är lite för liten, och många företag ser sig nödgade att sälja till andra länder. Det man gör där grundar naturligtvis jobb, företag och skatteintäkter i . Två tredjedelar av den svenska exporten går till EU:s inre marknad. vill lämna EU och den inre marknaden. Jag vill inte säga att EU är perfekt på något sätt, fru talman – vi känner alla till de kantigheter som finns – men för många företag i till exempel min egen hemstad är det ju en fördel om man kan sälja en bilmodell till en halv miljard invånare på EU:s inre marknad än om vi har skilda regelverk. Det är likadant för många andra typer av produkter och tjänster. har låtit företaget utreda vad det skulle innebära för att lämna EU, och det visade sig att det skulle kunna skada svensk ekonomi. Det skulle vara skadligt både för hushåll och för företag, och det skulle försämra för möjligheter att bedriva handel och få investeringar. Det skulle försämra produktivitetsutvecklingen och försämra möjligheterna för svenska företag att hitta kompetens inom EU-området. Sammantaget skulle det hämma tillväxten. Därför, fru talman, vill jag fråga : Varför vill kasta ut svenska företag i en osäker situation genom att förorda att vi lämnar EU och den inre marknaden? 129 (SD) replik: Denna fråga har ledamoten ställt både till mig tidigare och till min kollega. Han har förmodligen fått snarlika svar, där vi gång på gång har konstaterat det faktum att inte driver på för någon hård exit. I stället är vi snarare kritiska till stora delar av EU-samarbetet, inte bara kopplat till de stora kostnader det innebär för svensk del utan även kopplat till det faktum att det begränsar svenskt självbestämmande. Vår kritik mot Europeiska unionen har dock aldrig haft sin grund i vare sig frihandel eller den inre marknaden, vilket är starkt positiva till. Jag är helt övertygad om att ledamoten är väl medveten om detta, fru talman. Ledamoten beskriver dock att även i viss utsträckning är kritiska till EU-samarbetet. Jag vet också att i olika sammanhang har uttryckt kritik mot inte minst den sociala pelaren, som i allt större utsträckning har blivit en del av EU-samarbetet. Min fråga tillbaka till ledamoten , fru talman, måste därför bli hur det kom sig att han och de andra i näringsutskottet inte uttryckte kritik mot det EU-förslag som låg på utskottets bord och där den sociala pelaren var en del. I förslaget exemplifierades kostnaderna kopplade till detta med att man genom strukturfonder och annat skulle finansiera till exempel boende och arbete för migranter inom Europeiska unionen. Om ledamoten har haft svårt att förstå EU-politik har jag kanske än svårare att förstå den EU-politik som bedriver. Är det så att ledamoten tycker att Europeiska unionen borde fokusera på att ordna bostäder och arbeten åt migranter som befinner sig i EU? 130 (M) replik: Svaret på fråga är nej. har varit tydliga med att vi är emot den sociala pelaren. I detta konkreta fall handlar det om att huvudparten av sammanhållningspolitiken i denna del går till helt andra saker än just den sociala pelaren. Men är i grunden emot detta. En del av de initiativ som den förutvarande regeringen har tagit på detta område har vi varit kritiska till, och det tänker vi fortsätta att vara. Jag går tillbaka till huvudfrågan, fru talman, som handlar om synen på EU. Man kan möjligen drömma och säga att vi skulle lämna EU men att vi hoppas på ett väldigt generöst frihandelsavtal. Jag är dock inte säker på att det är detta som är alternativet. Jag tycker att man kan titta både på den brittiska situationen och på vad som händer om man kraftfullt lämnar EU. Jag tror att det vore direkt skadligt för viktiga svenska företag runt om i landet, som har vant sig vid att dra nytta av den inre marknaden. Till exempel kan ett företag som utvecklar en bilmodell sälja denna till alla kunder på hela den europeiska marknaden. Jag tror att det skulle vara direkt skadligt att lämna EU på det sätt som förordar. 131 (SD) replik: Jag vill återigen upplysa ledamoten om att på intet sätt driver på för att lämna Europeiska unionen. Vi är snarare frihandelsvänliga och positivt inställda till den inre marknaden, vilket ledamoten har hört både från mig och från andra sverigedemokrater . Jag får väl upprepa det nästa gång denna fråga kommer upp på bordet i kammaren, fru talman. Det stämmer att det bara var en del av det ärende som vi hade på bordet som berörde husering av migranter genom den sociala pelaren, men det fanns fortfarande stora kostnader kopplade till detta. Jag tycker att det är bekymmersamt att det parti som ledamoten företräder aktivt motsätter sig den sociala pelaren men passivt låter den glida förbi i utskottet. 132 (V) replik: Jag har en fråga till ledamot – eller herr ledamoten. Ledamoten talar om budget, men ställde sig bakom och budget. När vi sedan satte oss i utskottet avstod från att ställa sig bakom utgiftsområdet. Detta kan jag bara läsa som att ni antingen vill skapa kaos i politiken eller har fått något i gengäld av och , och då skulle jag gärna vilja veta vad det är. 133 (SD) replik: Jag tackar för frågan. Kaos i politiken har ju rått i åtminstone , och det är ett kaos som aktivt har bidragit till att skapa. Gällande budgeten drev på för vår budgetmotion i den utsträckning som gick. Däremot ansåg vi att det var fullt befogat att stödja en budgetmotion som innehöll bland annat ca 12 miljarder extra till rättsväsendet, ca 22 miljarder extra till försvaret och ytterligare miljarder till kommuner och landsting för deras välfärd. Jag tycker att det är märkligt att det är jag som får frågan om den budget vi valde att stödja när , som ofta försöker att framställa sig som välfärdens förespråkare och dess största förkämpar, valde att inte stödja en budgetmotion med riktade satsningar på ca 5 miljarder extra till kommunernas och landstingens välfärd. Min fråga till ledamoten är därmed: Varför valde att inte stödja en budgetmotion med riktade satsningar på 5 miljarder till kommuner och landsting? Varför tycker inte ledamoten att kommunerna och landstingen borde få mer pengar för att kunna säkerställa en bättre välfärd? Detta är den välfärd som ledamoten parti ofta talar så väl om. 134 (V) replik: De 5 miljarder till kommunerna som ni i pratar om har flera ledamöter lyft fram. Jag kan ifrågasätta dem, eftersom ni har dragit ned på både arbetsmarknadsåtgärder och utbildningsåtgärder för väldigt mycket pengar. Detta kommer bland annat att innebära att folk kommer att behöva försörjningsstöd för att klara vardagen. Nästa fråga jag skulle vilja ställa till ledamoten är följande: Ledamoten talade om trygghet, men var för ledamoten in den ekonomiska ojämlikhet som råder i landet? Just nu råder den största ekonomiska ojämlikheten , och ni har ställt er bakom en budget som arbetar aktivt emot trygghet. 135 (SD) replik: Föga förvånande håller jag inte med om den bild som ledamoten målar upp. Tvärtom: Vår budgetmotion gick än längre, men den budgetmotion vi har röstat igenom driver på för skattesänkningar, primärt för låg- och medelinkomsttagare. Detta innebär att personer som inte har så mycket pengar att röra sig med får mer pengar att röra sig med. Vi har dessutom passat på att sänka skatten för pensionärerna. Jag har svårt att förstå varför ledamoten , som påstås stå på de svagas sida, inte tycker att pensionärer ska få mer pengar i plånboken när skatten är betald . Varför tycker inte ledamoten att de som inte tjänar så mycket ska få mer pengar i plånboken när skatten är betald? För mig och för är det självklart, fru talman, att vi måste säkerställa att låg- och medelinkomsttagare samt pensionärer betalar lägre skatt. Det var därför vi röstade på budgetmotion när vår egen hade fallit. 136 (C): Det är inte någonting som jag gör , men det var ett väldigt intressant mål som jag har följt . Det handlar om att ägare av fjällnära skog i inland har stämt staten för att de inte får bruka sin skog och för att de inte heller får någon ersättning från staten för densamma. Staten menar att detta inte handlar om pågående markanvändning. Detta uttryck är ganska nytt; Kammarkollegiet och började använda det 2016. Detta har skapat mycket lidande för många skogsägare. Inte minst gäller detta och , som jag träffade. De gjorde sitt livs investering när de 2012 lånade 1,6 miljoner. De trodde att de skulle kunna bruka sin skog. De hade ju tittat på skogsbruksplanen, och där hade pekat ut vilka områden som var möjliga att bruka. När de ville göra detsamma fick de inte det, och sedan fick de inte heller någon ersättning. Tror ni här inne verkligen att banken bryr sig om argument som ”det här är inte pågående markanvändning” eller ”vi får inte några pengar, för vi får inte avverka”? Nej, de bryr sig inte om det; de vill ha sina pengar i alla fall. Detta är en katastrof för och men även för andra ägare av fjällnära skog – skogsbrukare och företagare. Det finns över 3 000 personer som äger fjällnära skog. Det som har hänt för dem är att markvärdet på deras skog har sjunkit drastiskt, eftersom detta naturligtvis skapar osäkerhet. Och inte bara det: Om nu staten, mot förmodan, skulle vinna detta mål, vet ni vad som händer då? Jo, då kan det hända att detta blir ett slags praxis som kan användas i andra områden i . Staten skulle då inte behöva betala ut någon ersättning till folk som inte får bruka sin skog eftersom det inte rör sig om pågående markanvändning. Ni förstår ju själva. Det är för mig helt oacceptabelt att den svenska staten ska få bete sig så här mot människor. Om man investerar i skog gör man det, antar jag, för att man ska kunna bruka den. Vad är annars vitsen? Är det meningen att vanligt folk ska vara biologer för att över huvud taget kunna köpa skog, så att man kan identifiera lavar och murklor som finns i området? Missförstå mig rätt – självklart är det bra att bevara höga naturvärden, men då måste också skogsägaren, det vill säga företagaren, få betalt. Har inte staten råd med det ska staten inte heller lägga en våt filt över området. Jag anser därför att det är problematiskt att detta har fått gå så otroligt långt. Ni i Socialdemokraterna satte inte ned foten när ni hade chansen, och jag tror att de förstår problemet. Ni hade kunnat stå upp för ägande- och brukanderätten och förtydligat regleringsbrev till berörda myndigheter när det gäller ersättning vid avsättning av skog. Dessvärre gjorde ni inte det, utan ni lade er i stället platt för politik. Dessa dubbla signaler har skapat en oro som påverkar svenskt skogsbruk och svensk skogsindustri negativt. Det är allt annat än bra eftersom skogen är ett av de fundament som står på inkomstmässigt. Skogsbruk har setts som en säker investering. Men när staten gör alltmer intrång i brukanderätten utan att ersätta enskilda skogsägare får det följdverkningar. Det gäller naturligtvis inte minst dem som drabbas, men även bankerna börjar dra öronen åt sig. För någon vecka sedan läste jag , som hade talat med olika typer av banker som sa att de nu kommer att inkludera det politiska läget som ett viktigt kriterium när de ska besluta om långivning för skogsfastigheter. All den osäkerhet som drabbar skogsägare kommer att få effekter på jobb och företagande, inte minst på landsbygden. Det kan vi inte tillåta. Dessutom är skogen viktig för att ersätta olja och andra fossila råvaror, vilket är en förutsättning för att vi ska nå våra miljömål och klara klimatomställningen. Därför är det olyckligt att skogsproduktion emellanåt framställs som något slags motpol till miljön. För att svensk skogsindustri ska må bra och för att vi ska kunna ställa om till ett mer hållbart samhälle behövs tydliga besked från en kommande regering om vad det är för skogspolitik som gäller. har jag pratat mycket och brinnande om skogen. Det är ett stort intresse för mig. Jag kommer från ett skogslän, , där skogen betyder mycket, så jag får be lite om ursäkt för att jag lägger så mycket energi på detta. Jag kommer att avsluta med att säga några ord om kvinnors företagande. Det är en annan fråga som jag brinner för och som jag önskar att vi kunde tala mer om i denna kammare och även i vårt utskott. Det är nämligen så, fru talman, att är bara var fjärde företagare i kvinna. Det är inte jättebra. Betyget är ganska dåligt med tanke på att är ett av världens mest jämställda länder. Det som har bidragit till jämställdheten har också lett till att vi har färre företagare bland kvinnor. Många kvinnor började arbeta . De gick från att vara hemmafruar – det gäller till exempel min mamma och många andras mammor – till att gå in i offentlig sektor. Denna bransch har i princip varit stängd för företagande ända , då alliansregeringen införde rätten att välja utförare inom vård, skola och omsorg. Då började kurvorna för kvinnors företagande att peka uppåt, men när diskussionerna om att sätta ett vinsttak på välfärdsföretagen dök upp sjönk siffrorna igen. Det tror jag att de flesta i kammaren känner till. Vad kan man då göra för att stimulera fler kvinnor att starta och driva företag? En sak som har blivit tydlig för mig när jag har rest runt i landet och träffat företagande kvinnor är osäkerheten med socialförsäkringssystemet. Det är något som många nämner. Det ses över , vilket är jättebra. föreslår också en satsning på invandrarkvinnors företagande. Det är något som satsade mycket på tidigare, och jag vet att Socialdemokraterna tittade på det åtminstone i sin förra budget. Det är bra, och detta är en satsning som jag hoppas att man kommer att fokusera mer på även framöver. Jag tycker också att man behöver sätta fokus på Ung Företagsamhet, för vi vet att många unga som börjar med detta på gymnasiet fortsätter att driva företag . Det gäller inte minst tjejer. Avslutningsvis vill jag säga att vi under ett par års tid har drivit ett opolitiskt projekt här i som kallas för Womengage. Det handlar om att man ska uppmärksamma frågan om kvinnors företagande och hur vi ska få fler kvinnor att vilja satsa på entreprenörskap. Det är inte något tycka-synd-om-projekt, utan det handlar om att vi vill att fler partier ska uppmärksamma frågan. Vi vill att det ska vara något som är partipolitiskt obundet så att det ska hålla . Om fler kvinnor startar företag påverkar det dessutom svensk ekonomi positivt. Vi kommer att bilda ett advisory board, en rådgivande plattform, där näringsliv och politik möts. Jag känner mig jättepeppad över detta. från Socialdemokraterna kommer också att vara med. Det kommer att bli spännande, och jag hoppas att vi ska få återkomma och berätta mer om det här vid tillfälle. Varmt tack för att ni har lyssnat! I detta anförande instämde (C). 137 (SD) replik: trädde den så kallade kemikalieskatten i kraft. Redan där och då riktades kritik mot den. I en värld där e-handel blir allt enklare och vanligare upplevdes det som djupt naivt att tro att skatten skulle göra någon större skillnad, då det som konsument är lätt att ta sig runt den. Kritikerna menade därför att skatten kanske endast skulle komma att försämra svensk konkurrenskraft utan att alls begränsa spridningen av de kemikalier man hävdade att man ville motverka. Detta förstärktes inte minst av det faktum att skatten tas ut även om den berörda varan är fri från de kemikalier man avsåg att begränsa. har gått sedan kemikalieskatten infördes, och de första utvärderingarna har börjat komma. I Svenskt Näringslivs rapport ? En analys av svenska miljöskatters effektivitet, slås fast att skatten är ineffektiv om syftet är att förbättra miljön. Även har granskat kemikalieskatten och kritiserat skatteintäkterna, som endast uppgick till 1,3 miljarder. Det är långt ifrån de beräknade 2,4 miljarderna. Som om inte detta vore nog räknar man dessutom med att mellan 600 och 1 400 arbetstillfällen har gått förlorade i som en konsekvens av skatten i fråga. Dessvärre är inte bara positivt till denna uppenbart misslyckade och missriktade skatt; man uttrycker dessutom i sin budgetmotion att man önskar vidga den till att innefatta fler varor. Min fråga till ledamoten gäller därför vilka argument har för kemikalieskatten och dess utvidgning samt hur dessa argument kan väga tyngre än näringslivets kritik, de förlorade arbetstillfällena och de uteblivna skatteintäkterna. 138 (C) replik: Tack så mycket, ledamoten, för frågan! Jag kan inte svara direkt, för jag är inte insatt i kemikalieskattens inverkningar. Om jag minns rätt har jag fått frågan förut av en företrädare för , så det är en favorit i repris från detta parti. Jag måste alltså be att få återkomma i frågan. Däremot vill jag gärna ställa en fråga tillbaka nu när jag har ledamoten på plats. vill gärna låta påskina att de är landsbygdens företrädare. Jag undrar över det som gäller riskkapital till landsbygden och norra . När regeringen drog tillbaka Inlandsinnovation, det vill säga de 2 miljarder som riktades till företagen i norra , i och i , gick ni med på det. Som ledamoten kanske förstår dräller det inte direkt av riskkapital där. I stället har man flyttat det hela till ett statligt riskkapitalbolag med säte i . av allt riskkapital i finns här. Jag undrar därför varför tyckte att det var en bra idé att flytta riskkapital som skulle ha gått till orter som behöver det så väl som dessa utsatta områden gör. Varför gick ni med på att flytta och centralisera detta till ? 139 (SD) replik: Om bedriver en destruktiv politik för näringslivet kommer både jag och mina kollegor att återupprepa de frågor som inte har svar på . Förhoppningsvis får vi svar när ledamoten har valt att sätta sig in i de frågor som hon vet kan ställas. Om ledamoten hade läst vår utgiftsområdesmotion hade hon varit medveten om att vi riktar resurser mot till exempel , som bedriver marknadskompletterande finansiering och företagsrådgivning, bland annat med tydliga krav på att man borde ha fler lokala kontor. Att vi inte skulle värna om glesbygden eller norra är alltså direkt felaktigt. Det faktum att vi dessutom lägger utökade resurser på regional tillväxt talar återigen om detta för ledamoten . Jag hade gärna velat ha exempel på om upplever att det finns några konkreta, positiva effekter av kemikalieskatten, som man så varmt förespråkar. 140 (C) replik: ”En destruktiv politik för näringslivet.” Problemet med är att ni precis som många andra är storstadsfixerade. Ni talar fint om landsbygden, men i slutänden händer det inte så mycket. Om landsbygdens företag är så viktiga för , varför tillät ni att 2 000 miljoner flyttades från dessa områden till , där det redan dräller av riskkapital? Kom inte och säg till mig att ni kommer att tillföra 2 000 miljoner i riskkapital till dessa områden, för det är inte sant. En annan fråga som riksdagsledamoten inte heller kommer att kunna svara på men som är en karamell att suga på så här över jul är: Varför röstar ni nej till infrastruktur i hela landet, till exempel Norrbotniabanan, som är oerhört viktig för basindustrin? 141 (V): firade vi av demokrati i .