prot · H50968 · 2018-02-07 00:00:00 — betänkande 2017/18:SfU14 om kommunersättningar för migration och integration (skr. 2017/18:33) 79 (S): Jag börjar med att yrka bifall till socialförsäkringsutskottets förslag i betänkandet om om kommunersättningar för migration och integration och yrkar avslag på reservationen från . Staten ersätter kommunerna för mottagandet genom ett trettiotal ersättningar. betalade 2016 ut till kommunerna för asylsökande och för nyanlända. Ca 130 årsarbetare hanterade ersättningarna hos , och ca 490 årsarbetare gjorde detsamma hos kommunerna. Av rapporten kan utläsas att flertalet ersättningar kräver ett ansökningsförfarande med olika krav på detaljnivå och att kommunerna uppfattar regelverket som svårt och krångligt. Det leder i sin tur till fördröjda utbetalningar, eftersom ansökningarna i många fall kan innehålla fel eller måste kompletteras. Eftersom ersättningssystemet är komplicerat är det inte förvånande att kommunerna anser att systemet är svårt att tillämpa. Det finns därför all anledning för regeringen att vidta åtgärder för att underlätta för kommunerna. Det är därför positivt att regeringen tillsatte . Den ska bland annat lämna förslag om hur den statliga ersättningen till kommuner och landsting bör utformas, i syfte att effektivisera och förenkla systemet. Den ska också föreslå hur schablonersättningar kan användas i större utsträckning. Uppdraget ska redovisas . Regeringen anser också att det kan finnas skäl att följa upp kommunernas kostnader. Utformningen av en eventuell uppföljning hänger i viss utsträckning samman med hur ersättningssystemet är utformat. Flera rapporter har dock visat på svårigheter att följa upp kommunernas kostnader då det till exempel saknas uppgifter om kostnader för olika typer av tjänster och hur de är fördelade på olika grupper. Kommunerna har också olika system för uppföljning och redovisning. Regeringen delar också bedömning när det gäller att ersättningssystemets nuvarande utformning medför betydande administrativa kostnader för både kommuner och landsting. Regeringen anser dock att det finns ett fortsatt behov av att tydligt rikta medel till vissa verksamheter. Träffsäkerheten i systemet behöver avvägas mot ett enklare system som i högre grad än nu är baserat på schabloner. Men det behöver alltså också fortsättningsvis vara riktade insatser. Det är där svårigheten ligger när det här ska sammanvägas. Regeringen har redan nu vidtagit åtgärder för att förenkla och effektivisera delar av ersättningssystemet. Det handlar bland annat om det nya ersättningssystemet för mottagande av ensamkommande barn och unga, som trädde i kraft . om kommun-ersättningar för migra-tion och integration Det ska också sägas i sammanhanget att har skickat ut en enkät till kommunerna. Svaren visar att majoriteten av kommunerna bedömer att ersättningarna , året som man alltså har sett över, sammantaget motsvarade eller översteg kostnaderna för mottagandet. Skillnaderna är dock stora mellan olika kommuntyper. En majoritet av kommunerna i storstadsområdena bedömer att ersättningarna sammantaget var lägre än kostnaderna, medan motsatsen gällde bland glesbygdskommuner och mindre städer. Det kan vara intressant att utreda varför bedömningen är olika i storstadsområden och i glesbygd och mindre städer. 80 (SD): kommer inte att delta i omröstningen i den här frågan. Bakgrunden till det är egentligen ganska enkel. Det här handlar om en skrivelse. har gjort en granskning av kommunersättningssystemet. Som så ofta när gör sina granskningar utgår man från hur direktiv och politik är utformade , från syftena och från hur det skulle kunna effektiviseras. uppfattning skiljer sig något från övriga partiers när det gäller hur ersättningssystemet ska utformas över huvud taget, vilka kostnader som är rimliga att ersätta och vem som ska bära huvudansvaret. På det sätt som politiken har förts, att man på statlig nivå har beslutat om storlek på mottagandet i praktiken genom de regler som har satts, menar vi att staten bör bära alla kostnader. Hela mottagandesystemet bör byggas om radikalt. Att i ett sådant läge gå in och peta i detaljer om hur man effektiviserar kommunersättningen, om man ska schablonisera det ena eller det andra, är att fokusera på fel uppgifter. Det som behövs är en ordentlig översyn av politiken på migrations- och integrationsområdet. Vad väljer man att lägga svenska skattemedel och resurser på? Hur vill vi att vår migrationspolitik ska se ut? Om hade haft mer makt i det här landet och om vår politik hade präglat det här området hade det inte funnits behov av den sortens massiva ersättningssystem över huvud taget. Då hade vi haft en migrationspolitik som fungerade och som innebar att man kom in i samhället på ett helt annat sätt, och stora ersättningar för skulder som byggs upp till följd av ansvarslöshet hade helt enkelt inte behövts. Om det blir votering i den här frågan, vilket jag misstänker eftersom det finns en reservation från ett annat parti, kommer som sagt att avstå. Det finns ingen mening med att peta i smådetaljer. Det behövs en helhetsöversyn. I detta anförande instämde (SD). 81 (C): Vi diskuterar ju kommunersättningar. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation i betänkandet. visar att utformningen i ersättningssystemen har medfört betydande administrativa kostnader, och det påverkar både statens och kommunernas kostnader. Ansökningsförfaranden har också medfört ökade kostnader. vill i stället se mer schabloniserade ersättningar och att det inte ska finnas några ansökningskrav – detta för att man ska få bort mycket av den administrativa bördan och för att skapa bättre planeringsförutsättningar för kommunerna. om kommun-ersättningar för migra-tion och integration Med detta vill jag yrka bifall till vår reservation. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 14 Radio och tv i allmänhetens tjänst Radio och tv i allmänhetens tjänst betänkande 2017/18:KrU4 Radio och tv i allmänhetens tjänst 82 (SD): I dagens betänkande är vi det enda parti som har en reservation. Det finns enligt mig två anledningar till det. Den första är att de övriga partierna inväntar slutprodukten från den utredning som pågår just nu om framtidens public service och vill se vad den eventuella propositionen innehåller. Den andra anledningen är att man är nöjd med hur public service bedriver sin verksamhet . Det första resonemanget kan jag köpa. Vi vet att alla partier ställer sig bakom den nya finansieringsmodellen, men vad del två säger – det vill säga själva innehållet i public services styrning – är inte lika självklart att förutspå. Jag vill vara ytterst tydlig med att jag tror på en oberoende tv och radio. Jag tror att det är viktigt att få ta del av program som inte är sponsrade eller vinklade, och jag tror att det är viktigt för oss att kunna se kulturella program och program som annars inte hade producerats eller visats. I en alltmer polariserad medievärld och med en allt bredare mångfald av åsikter och reportage blir det allt viktigare att public service står sig stark som en opartisk aktör. Men jag har också blivit besviken på inslag eller rapporteringar som har visat sig innehålla sakfel trots vetskapen om det på redaktionerna. Det är mänskligt att göra fel. Men det kan vara skadligt i längden om man bortser från fakta i en tjänst som finansieras av våra medborgare, inte minst med morgondagens potentiella skattefinansiering. Ett avsnitt av programmet Opinion live som sändes visar på ett sådant exempel där redaktionen brast i sin rapportering om flyktingars boendesituation i den skånska kommunen . Lyckligtvis gjordes en saklig korrigering dagen därpå, men man borde kunna förvänta sig att de fakta som redaktionen satt på och som är sanningen skulle ha rapporterats i direktsändningen. Det här visar vilket stort genomslag mediemångfalden har. De så kallade alternativa medierna var snabbt ute med att korrigera sakfelet, liksom kommunalrådet själv via sin Facebooksida. Radio och tv i allmänhetens tjänst Vikten och behovet av en väl fungerande granskningsmodell både före och efter programinslag kan inte nog betonas. Här kommer vår reservation in, som jag även vill yrka bifall till. Den handlar om att vi vill att man även ska granska programbolagens webbinnehåll. Det är mycket innehåll på webben som inte tv-sänds och därmed hamnar utanför kontroll. Vi tror att det är viktigt att även webben granskas på sitt innehåll om opartiskhet och saklighet. Till och med programbolagen vill detta för att kunna återupprätta sitt förtroende inom just dessa områden. Det kan anses anmärkningsvärt att inte alla partier är representerade i dagens debatt, en debatt som utanför väggar pågår för fullt om public services framtid och inte minst styrning. Många ledarsidor och debattörer försöker att lyfta diskussionen om bland annat finansieringen, som verkar ha kommit som en chock för en hel del, och den ständiga rapporteringen om den så kallade vänstervridningen. Det hade varit klädsamt om även de mindre partierna vore representerade i dagens debatt för att visa att man ställer sig bakom grundprinciperna om opartiskhet och inte minst för att visa sina åsikter för dem som för debatten utanför dessa väggar – detta särskilt med tanke på att flera borgerliga debattörer, bland annat en representant från , kritiserar public services vänstervridning. Men det är kanske där problemet ligger. på riksnivå har inga förslag för att bemöta dessa problem. Har man konkreta förslag på ett oberoende public service, eller är man för orolig för att våga ta debatten? Flera borgerliga debattörer problematiserar och tar debatten i samhället och på ledarsidor, men de borgerliga småpartierna i lyser med sin frånvaro här när de äntligen har chansen att lyfta sina förslag. Debatten om ifall public service är opartisk och saklig lär pågå en bra tid framöver. Jag vill avsluta med att vara tydlig angående vår syn på den återstående tiden i utredningen. Vi kommer att ta ställning till den eventuella propositionen när den ligger på vårt bord. Man kan inte förvänta sig vårt stöd om inte ändringar säkerställs för ett starkt oberoende, för en stark saklighet och för en stark opartiskhet i public service. I vår mediemotion har vi lagt fram flera förslag till hur detta kan uppnås. Bland annat vill vi se ett större samarbete mellan de nordiska public service-bolagen. Kort sammanfattat vill vi att de ska granska varandra, det vill säga göra så kallad peer review. Vi vill exponera rättelser både i tv-sändning och på bolagens hemsidor, och vi vill att webben ska inräknas, som jag redan nämnt i vår reservation. Vi vill ha en förändrad granskningsnämnd och tydliggöra att det är sakfel som ska granskas genom de främsta akademikerna på området. Dagens finansieringsmodell räknar sina sista dagar. kan man visa sitt missnöje med programbolagen genom att säga upp sitt tv-innehav. Med framtidens finansieringsmodell kommer detta inte att vara möjligt. Då blir det allt viktigare för SVT, SR och UR att säkerställa publikens, det vill säga medborgarnas, förtroende för innehållet som produceras och sänds. På den punkten kommer vi inte att vika oss. I detta anförande instämde , , och (alla SD). 83 (M): Radio och tv i allmänhetens tjänst Det är dags för det årliga motionsbetänkandet om public service. I riksdag råder det en ganska bred enighet om vikten av public service och om vilken betydelse en oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst har för det svenska medielandskapet och ytterst för vår demokrati samt om hur viktigt det är att public service förblir oberoende och skyddas från påtryckningar i utförandet av sin verksamhet. Men att det finns bred enighet innebär inte att det saknas tankar och åsikter om vilka ramar public service ska ges och hur det ska finansieras. Det visar inte minst årets motionsskörd. Att det finns en levande samhällsdebatt om public service är naturligt och viktigt. Debatten behöver många röster. Jag är också övertygad om att såväl status som position för public service stärks av att verksamheten debatteras. Regeringen beslutade att tillsätta en parlamentarisk kommitté som ska analysera villkoren för radio och tv i allmänhetens tjänst och föreslå nödvändiga förändringar för att skapa fortsatt goda förutsättningar för verksamheten. Kommitténs uppdrag är att föreslå ett långsiktigt hållbart och solidariskt finansieringssystem för radio och tv i allmänhetens tjänst, men också hur en ändamålsenlig reglering för public service kan utformas . avlämnade kommittén sitt första delbetänkande med ett förslag om ny finansiering av public service. Där konstaterar vi att tiden har sprungit ifrån den nuvarande radio- och tv-avgiften. Den tid då vi samlades framför den gamla tjock-tv:n som en teknisk lägereld är förbi liksom tiden då pejlare smög runt i buskarna för att övervaka oss. konsumerar vi var vi vill, hur vi vill och när vi vill. Oavsett om vi konsumerar ett visst program eller inte drar vi alla den demokratiska nyttan av att public service finns och fungerar. Kommittén föreslår därför att den nuvarande radio- och tv-avgiften avskaffas och ersätts med en ny public service-avgift som tas ut via skattsedeln, dock vid sidan av den övriga statsbudgeten. har länge förespråkat en finansiering över skatten men har också betonat att denna finansiering måste utformas på ett sätt som värnar både långsiktighet och fortsatt oberoende. Invändningar har rests om att detta skulle riskeras när med ett klubbslag drastiskt kan förändra förutsättningarna för public service som budgeten beslutas. Men det kan de facto göra även genom att man i samband med budgeten reglerar nivån på radio- och tv-avgiften. Dessutom finns det andra områden som kräver oberoende, stabilitet och långsiktighet och som det går alldeles utmärkt att finansiera via statsbudgeten, exempelvis rättsväsendet. Att regeringen inte ens var beredd att utreda en finansiering via statsbudgeten beklagar vi. Det hade varit värdefullt om utredningen förutsättningslöst hade kunnat utreda och överväga samtliga de finansieringsalternativ som har varit uppe för debatt. I stället valde regeringen att stänga den dörren och endast låta utredningen överväga en teknikneutral radio- och tv-avgift, där alla som äger en smartphone skulle börja få inbetalningskort från Radiotjänst, eller en avgift i form av direktdestinerad skatt. Radio och tv i allmänhetens tjänst Med detta sagt har vi dock deltagit i arbetet med en konstruktiv inställning i arbetet för att en bred politisk enighet om public services långsiktiga finansiering och oberoende ska kunna uppnås. Den andra delen handlar om inom vilka ramar public service ska verka och hur verksamheten ska granskas, det vill säga hur sändningstillstånden ska utformas och följas upp. Detta är möjligen ett ännu viktigare uppdrag. Som jag tidigare nämnde konsumerar vi nu radio och tv när, var och hur vi vill. En allt minskande andel sker genom traditionell broadcasting. I stället gör vi det via olika playtjänster i telefoner, läsplattor, datorer, och Chromecast. SVT räknar med att ca 1,5 miljoner svenskar enbart konsumerar deras program digitalt. Jag får erkänna att jag är en av dem. Detta är våra system inte utformade för. Programbolagen har ingen möjlighet att räkna hem den verksamhet som sker över nätet; inte heller underställs den verksamheten någon granskning. Vi har i grundlagen fastslagit att det på nätet råder etableringsfrihet, och det innebär att vi varken kan ge särskilt tillstånd att verka där eller har någon möjlighet att granska verksamheten. Detta är naturligtvis inte långsiktigt rimligt. Som jag nämnde omfattas detta av grundlagen, vilket innebär att det krävs ett långsiktigt arbete. Men det är också viktigt att se vad vi kan göra på kort sikt, och detta är vad kommittén nu gör. Från moderat sida har vi kraftfullt kritiserat att regeringen effektivt stänger möjligheten för kommittén att även se över hur ett medieetiskt system för public service kan utformas. För övriga medier finns såväl pressombudsman som för att värna de etiska riktlinjer som finns och förhindra att enskilda medborgare kommer i kläm. Förslag om en utvidgning och förstärkning av det självreglerande pressetiska systemet till att även omfatta public service har väckts från bland annat Utgivarna. Regeringens tilläggsdirektiv fastslår dock uttryckligen att detta inte ska övervägas inom kommitténs arbete. Att överväga och lägga förslag om public service utan att kunna se över hur granskning och uppföljning ska utformas på ett effektivt sätt är naturligtvis orimligt. Detta avser vi att återkomma till i andra sammanhang. Den tredje frågan jag vill lyfta fram är ansvaret för mediemarknaden som helhet. Även detta har det motionerats flitigt om. Den här debatten handlar om villkoren för public service, men minst lika viktigt som en oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst är fria och oberoende privata medieföretag. En ny mediemarknad innebär också stora konsekvenser för dessa. Annonsintäkter viker, och omställningen till digitala lösningar försvåras av en fortsatt hög digitalmoms, vilket gör att lokaljournalistiken utmanas. Att det finns en fungerande kvalitetsjournalistik i hela landet är avgörande för vår öppna demokrati. Att de lokala villkoren inte bara skildras utan även granskas är en förutsättning för ett modernt icke-korrupt samhälle. Public service och den privata mediesektorn har olika roller i detta och varken ska eller kan avkrävas varandras ansvar. Däremot måste de ges rimliga förutsättningar att verka sida vid sida. Jag är därför särskilt glad över att tre av kommitténs uppdrag nu är att se hur public service kan bidra till att stärka mångfalden av högkvalitativa nyhetsmedier, hur man kan stärka en livskraftig produktionsmarknad och hur man ska agera i relation till kommersiella aktörer och distributörer. Detta är frågor vi nu arbetar med och som jag kan lova att vi från sida kommer att följa noga. Radio och tv i allmänhetens tjänst Underrubriken till Public service-kommitténs delrapport är ”För ökad stabilitet, legitimitet och stärkt oberoende”. Mycket av detta avgörs av vilka beslut vi fattar i denna kammare, men för att uppnå hög legitimitet vilar ett stort ansvar på bolagen själva. Man ägs av allmänheten, finansieras av allmänheten och ska agera i allmänhetens tjänst. Då måste man också förvalta och värna allmänhetens förtroende. Däri ligger public services legitimitet, och utan den legitimiteten finns ingen fungerande public service. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag, och jag gör det för hela Alliansens räkning. 84 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservation. Hur viktigt är det med radio och tv i allmänhetens tjänst? Hur viktigt är det att det i av algoritmer, filterbubblor och desinformation finns oberoende medier som inte är påverkade av marknadskrafter eller politisk propaganda och som utmanar vår inrutade världsbild? Jag skulle vilja påstå att det är viktigare . Det är ett fundament för ett välmående demokratiskt styrelseskick som alla människor har nytta av. Det handlar om fri åsiktsbildning, om att kunna granska makten och samhällets verksamheter och om att ta del av andra perspektiv. Precis som föregående talare nämnde pågår ett arbete i den parlamentariska public service-kommittén. Den har i uppdrag att dels föreslå en ny finansieringsmodell, vilken har presenterats i det delbetänkande som lämnades över till regeringen . Dels har kommittén i uppdrag att ge förslag på en ändamålsenlig reglering och hur den kan utformas . Därav hänvisas det i många motionssvar till att ett arbete pågår i kommittén med att se över många av de frågor som motionerna lyfter upp. Vi socialdemokrater tror att politiken ska ge de bästa förutsättningarna för att medborgarna ska ha tillgång till information, debatt och kultur som är allsidig och av god kvalitet. Politiken ska stödja en kreativ utveckling för såväl public service som kommersiella medier, och det ena behöver inte utesluta det andra. Tvärtom behövs mer samarbeten för att fler medborgare ska ta del av mer högkvalitativ journalistik. Det är av största vikt att stödja och utveckla förutsättningar för detta om vi vill säkerställa en demokratisk samhällsutveckling. Public services verksamhet regleras i sändningstillstånd och anslagsvillkor. Programutbudets inriktning styrs inte av den politiska nivån. Principen om armlängds avstånd är här otroligt viktig. Det uppdrag public service har innebär att man ska ha ett brett utbud av program och tjänster via radio, tv, webb och andra publiceringsformer. Det ska präglas av demokratiska och humanistiska värden, folkbildningsambitioner, mångfald och kvalitet, och det ska vara tillgängligt för alla oavsett förutsättningar och bakgrund. Bolagen ska spegla och finnas i hela landet. Verksamheten ska bedrivas självständigt i förhållande till politiska, kommersiella och andra intressen i samhället. Radio och tv i allmänhetens tjänst För att säkerställa opartiskhet och saklighet finns , som prövar om innehållet i radio- och tv-program följer de regler som finns för sändningarna. Detta görs både på egna initiativ och på tittares begäran. Utvecklingen på medieområdet går snabbt, och digitaliseringen och internationaliseringen påverkar i stor utsträckning. Facebook, Google och Youtube är stora mediegiganter som konkurrerar med lokaltidningen om annonsintäkter och utrymme i människors liv. Även här måste vi hitta lösningar som håller , men en lösning är inte att public service inte får finnas på vissa plattformar. Det är jätteviktigt att radio och tv i allmänhetens tjänst finns just där allmänheten finns. Därför är det relevant att finnas på nätet och även på sociala medier. I vilken utsträckning detta ska ske är ett av kommitténs diskussionsämnen. Det är också relevant att finnas i hela landet. fick jag vara med om något stort: SVT öppnade en ny lokalredaktion, ett kontor, på i . Bara känslan av att se SVT-skylten lysa där och veta att det här finns medier som kan rapportera om min vardag, mitt liv och mitt samhällsområde betyder nog mer än vad vi tror. Att få ta del av lokala nyheter är inte bara viktigt för oss som bor på landsorten. Det är minst lika viktigt för att lyfta in lokala perspektiv i riksmedierna. Det är på så vis vi håller ihop . Demokrati är det finaste vi har. Demokrati förutsätter en oberoende, stark och bred radio och tv i allmänhetens tjänst. Låt oss värna det. 85 (MP): Den snabba teknikutvecklingen omkullkastar många gamla saker. Sanningar vi har tagit för givna gäller plötsligt inte riktigt längre utan måste omprövas. Detta gäller i stor utsträckning också public service, kanske mer än många andra sektorer. Public service påverkas av digitaliseringen. Det är därför en grannlaga och svår uppgift som den public service-utredning som arbetar med att sätta ramarna för framtidens public service har fått. Det handlar om att navigera rätt inför en okänd framtid. Teknik som vi inte känner till kommer att styra och påverka public services möjligheter . Jag kommer inte att gå in på de delar där utredningen brottas med frågeställningar utan fokusera på den del där utredningen redan har satt punkt. levererade utredningen nämligen sitt första förslag; det gäller hur framtidens public service ska finansieras. Utredningen föreslår i korthet att tv-licensen från ska avskaffas och ersättas med en avgift som tas in via skattsedeln men betalas ut till programbolagen helt vid sidan av statsbudgeten. På det sättet skapar vi en långsiktigt hållbar ekonomisk lösning, till skillnad från dagens finansiella modell, som faktiskt inte fungerar längre. Allt färre hushåll väljer att ha tv, och vi kan inte ha en situation där färre och färre ska betala mer och mer för att vi ska kunna upprätthålla public service som vi känner det . Radio och tv i allmänhetens tjänst