prot · H509100 · 2018-04-18 00:00:00 — Andra saker som självklart också borde fastslås i svensk grundlag är till exempel den svenska penningenheten samt nationalsång. Likaså bör det, om då än i successionsordningen, säkerställas att även i fortsättningen förblir en monarki. En sådan bestämmelse om att en ny monark ska väljas ifall den nuvarande ätten utslocknar fanns tidigare i grundlagen och skulle således med enkelhet kunna återinföras. Inte minst i oroliga och snabbt föränderliga tider finns det faktiskt ett egenvärde i att upprätthålla åtminstone en som folket kan sluta upp bakom. Däremot finns inget egenvärde i att stup i kvarten hålla på att välja och välja om någon som ändå inte har någon formell makt att påverka sina väljares liv och vardag. Och billigare skulle det definitivt inte bli. Som du hör saknas det rakt inte Sverigevänliga förslag på vad som skulle kunna förbättras i våra grundlagar. Men för tids kommer jag att begränsa mig till bara två ytterligare. Det första av dessa är att som nation bör omförhandla och folkomrösta om medlemskapet i Europeiska unionen. För att det ens ska vara möjligt måste alltså den olycksaliga stadgan i grundlagen om att är medlem i EU först slopas. är överlag skeptiska till att på grundlagsnivå låsa fast nationen i mellan- och överstatliga samarbeten. Därför bör det heller inte uttryckligen framgå av regeringsformen att samarbetar med FN eller någon av alla de andra organisationer som vi för tillfället är medlemmar i. Självklart är det bra att vi samverkar med andra. Men i stället för att stapla organisationer på varandra i regeringsformen torde det räcka med en skrivning om att deltar i internationella samarbeten där sådana bedöms vara gynnsamma för riket. Slutligen, fru talman, vill jag erinra om att grunden till en stabil demokrati är samhörighet. vill upphöja och förädla medborgskapet. Förutom att då tydliggöra att våra grundlagar i första hand ska åsyfta och åtnjutas av svenska medborgare, genom att reversera de sentida grundlagsrevideringarnas utmönstringar av begreppet svenska medborgare, måste det också införas en möjlighet att under väldigt speciella omständigheter återkalla eller återta uppenbart felaktigt förvärvade eller förbrukade medborgarskap. Det kan till exempel vara att man lämnat vår samhörighet för att begå fasansfulla terrorbrott i andra samhörigheters namn. Just den frågan får jag eller min kollega i utskottet återkomma till mer detaljerat i ett annat anförande när vi avhandlar de olika partiernas förslag och avgränsningar i anslutning till KU:s betänkande om fri- och rättigheter. I debatten om detta betänkande om författningsfrågor nöjer jag mig med, för tids , att yrka bifall till reservationerna 7 och 13, även om vi förstås fortfarande står bakom samtliga våra reservationer till betänkandet. I detta anförande instämde (SD). 14 (C): I betänkande om författningsfrågor behandlas mer än 150 motionsyrkanden från allmänna motionstiden både 2016 och 2017. Sex motionsyrkanden har tillstyrkts helt och två har delvis tillstyrkts av . På det sättet lämnar ett enigt förslag om ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning för att se över hur domstolarnas och domarnas oberoende kan stärkas. Tillkännagivandet får ses som en tydlig reaktion på utvecklingen i och i andra länder med nationalistiska partier i regeringsställning där domare som inte följer regeringens politiska linje avsätts och ersätts med andra. Vi vill se till att en sådan utveckling undviks genom en tydlig lagstiftning som förhindrar en regering i att på motsvarande sätt som i avsätta domare. Detta ska bli ett sätt att stärka skyddet för vår demokrati i . Att vi nått enighet om det tillkännagivandet i KU ser jag som en stor framgång. Samtliga övriga ca 140 motionsyrkanden har avstyrkts i . är med i två reservationer och ett särskilt yttrande till betänkandet. En reservation gäller det civila samhällets betydelse för demokratin. Vi vill uppmuntra människors aktivitet i föreningar och i samhället i övrigt för att vi ska få delaktighet och en levande demokrati. Den andra reservationen gäller frågor kopplade till EU-samarbetet där vi lyfter fram att EU ska användas för att lösa gränsöverskridande problem. Vi lyfter fram att tydligare krav ska ställas på att medlemsstater ska följa EU:s beslut. Vi vill också ha en översyn som gör EU mer effektiv. I ett särskilt yttrande från allianspartierna lyfter vi fram frågan om en författningsdomstol och normprövning. Vi skulle gärna vilja se en utredning om för- och nackdelar med en särskild domstol för abstrakt normprövning. Jag yrkar liksom bifall till reservation 20 under punkten 28 om det civila samhällets betydelse för demokratin. 15 (V): Det är många olika frågor som betänkandet inrymmer. Det blir så när det är ett motionsbetänkande från allmänna motionstiden och alla partier vill slänga in sina hjärtefrågor. Det spretar ganska ordentligt. Det mesta avstyrks i vanlig ordning. Vi är dock överens om ett tillkännagivande om att det behöver tittas på oberoendet för domstolarna och göras en utredning om det kan förstärkas i grundlag. Däremot är vi inte överens om allting annat. Vi i har reserverat oss på i huvudsak två områden. Ett område gäller också oberoendet. Det gäller oberoendet för svensk public service där vi vill se att det görs en utredning för att se om man kan stärka oberoendet för public service. Det finns ganska många likheter vad gäller public service och hotet mot fria medier och journalisters arbete i många länder i . Det är länder där vi inte trodde att vi skulle se en sådan utveckling. Det finns många likheter med det som lyfte fram om behovet av reglering av oberoende för domstolar. Det gäller också behovet av oberoende för public service. I detta läge har vi dock inte fått stöd från övriga partier i utskottet i frågan, men har en reservation. Vi tycker att det finns fler och fler skäl att se över hur ett sådant skydd för public service skulle kunna se ut. Vi kommer inte att ge oss, utan det blir nog fler motioner på området. Jag hoppas att vi ska kunna komma framåt även där. Ett annat område där har flera motioner gäller statsskicket och olika former av insyn i kungliga hov- och slottsstaten vad gäller statschefens uppgifter, successionsordningen och så vidare. I betänkandet behandlar vi flera motioner som är skrivna av företrädare för flera partier, olika enskilda motioner men också flerpartimotioner samt kommittémotioner från på området. Jag kommer inte att yrka bifall till samtliga reservationer, men jag yrkar bifall till reservation nr 2, som är den som handlar om själva huvudfrågan. Vår uppfattning är att vi faktiskt på riktigt ska ha ett land som styrs av representanter för folket. All makt ska utgå från folket. Det är orimligt att vi har en statschef som tillsätts genom arv – att vi har ett system med en monark och en statschef som tillsätts på det sättet. Det är sagornas värld med prinsar och prinsessor. Det borde inte vara den faktiska verkligheten i ett modernt land som . Vi tycker att det bör tillsättas en utredning för att se över hur man genomför övergång till republik i . Exakt hur denna republik ska se ut är förstås också något som denna utredning får titta på. Men så länge är en monarki är det rimligt att vi har insyn i hov‑ och slottsstaten på samma sätt som vi har i andra verksamheter som betalas med statliga medel. Vi avsätter en hel del pengar till hovet, men vi har inte den insyn som vi har i andra sammanhang. Statschefen har självklart representativa uppgifter, och det behöver finnas pengar till representation på samma sätt som det gör det för andra verksamheter. Statschefen representerar, och då borde det kunna finnas ett representationskonto för detta. Sedan borde det finnas ett arvode för uppdraget i övrigt. Detta bör man också titta på. Det här gäller för statsministern, som har ett arvode för sitt uppdrag, och sedan finns pengar för att hålla igång och den representation som behövs där. Denna typ av saker bör man se över som det utreds hur en övergång till republik ska se ut. Jag yrkar som sagt bifall till reservation nr 2. 16 (L): Detta är ett massivt betänkande där många och viktiga frågor tas upp, tillika en hel del mycket komplicerade sådana. I betänkandet behandlas allt från statsskicket och kungahuset – och till det kan man ju som liberal vara kluven – till medlemskapet i EU, där man som liberal däremot inte är kluven. Jag står bakom alla reservationer från Liberalerna och även de gemensamma alliansreservationer vi har, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till Liberalernas reservation nr 9, Frågor kopplade till EU-samarbetet. Vi menar att EU måste kunna väcka talan mot länder som inte genomför . EU saknar inte utmaningar, vare sig inifrån eller utifrån. Då behöver vi ett som hålls samman, och processerna i mot länder som inte följer våra överenskommelser måste gå snabbare än . EU är inte bara en klubb där man kan få; man måste också kunna jämka sig och ge. Det handlar helt enkelt om EU:s fortsatta legitimitet och om medborgarnas förtroende både för EU och för demokratin i dess helhet. Till skillnad från vissa anser liberaler att demokrati bör få åtnjutas av var och en och inte bara av medborgare i . Det ska också gälla medborgare i EU och i resten av världen. Just frågan om medborgarnas förtroende för demokratin och dess betydelse går som en röd tråd genom betänkandet, där utskottet gemensamt i ett tillkännagivande till regeringen lyfter betydelsen av ett modernare och tydligare tjänstemannaansvar. Detta är något som liberaler har motionerat om . Ett annat tillkännagivande gäller en introduktionsutbildning för statsanställda – något vi i utskottet, inte minst genom JO:s årsberättelser och i våra granskningar, har insett betydelsen av. Sedan har vi det i mitt tycke kanske viktigaste tillkännagivandet – det om att tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende. är den liberala demokratin och den demokratiska modellen med organisationsfrihet, fri åsiktsbildning och oberoende domstolar satt under press. Antalet länder som enligt tankesmedjan definieras som fria minskar. Utvecklingen i och visar, som har tagits upp här, att regimer även i länder som är fullvärdiga EU-medlemmar framgångsrikt kan montera ned strukturer som borde vara självklara i demokratier. är en av världens mest stabila demokratier, men vi är inte immuna. För att folkstyret, rättssäkerheten och den fria åsiktsbildningen ska fungera också i ett politiskt skymningsläge behöver de demokratiska strukturerna bli mer robusta. Det yttersta skyddet mot galenskaperna ligger självklart i en folklig uppslutning för de demokratiska värderingarna, och demokratin behöver ständigt återerövras och förklaras. I har det varit självklart att rättsskipningen sker av oberoende domstolar, och detta är en förutsättning för ett demokratiskt och rättssäkert samhälle. Men det räcker som sagt att åter peka på utvecklingen i och för att visa vilket strategiskt mål domstolarna är för de regeringar som vill montera ned den liberala demokratiska samhällsmodellen. Domstolarnas oberoende är grundlagsfäst i regeringsformen, men det finns luckor som behöver uppmärksammas. Det är det som utskottet nu gör, till glädje för liberaler som har motionerat om detta . Bland annat finns det ingen grundlagsreglering av hur många domare som ska sitta i landets två högsta juridiska instanser. Det gör att en auktoritär regering till exempel får möjlighet att utöva press på domstolsväsendet genom att verka för att antalet domare i och kraftigt ökas. Likaså skulle en regering, om den inte anser att någon av de av föreslagna kandidaterna är tillräckligt regimlojal, kunna vägra att över huvud taget utse nya domare till de högsta instanserna. Angrepp på domstolsväsendet har också genomförts genom att man kraftigt sänker pensionsåldern för domarna. På så vis kan dels en auktoritär regering tömma domstolsväsendet på domare som inte har den sittande regeringen att tacka för sin ställning, dels uppstår ett stort antal vakanser som kan fyllas med i regimens ögon mer passande kandidater. Frågan om att grundlagsreglera antal och pensionsålder för domare bör därför ingå i nästa grundlagsöversyn. Likaså bör den ekonomiska och administrativa makten över domstolarna ses över. har ett samlat ansvar för domstolarnas budget och ansvarar för viktiga administrativa uppgifter. Det är i grunden en rimlig modell. Men vi kan inte längre vara naiva; om oturen är framme och vi får en regering som inte respekterar den ordning vi har haft skulle en sådan regering kunna utse en regimtrogen generaldirektör för för att gynna de domstolar som regimen favoriserar och straffa andra. Låt oss hoppas att dessa farhågor aldrig besannas. Låt oss hoppas att alla nya generationer står bakom demokratin och öppenheten vi har i . är ett land med en historiskt av fred och samförstånd, men just därför tror jag att vi måste minnas det gamla citatet ”Om du vill fred, rusta dig för krig”. Vi måste bygga en struktur som skulle kunna stå emot även den mest tokiga tid av populism och angrepp på vår öppna, liberala demokrati. 17 (SD) replik: Jag skulle nästan lika gärna ha kunnat begära replik på det förra anförandet, när man snuddade vid statsskicket och huruvida bör vara en monarki eller en republik. Jag tycker dock att det blir mer intressant att ta frågan tillsammans med Liberalerna, då jag vet att det finns många liberaler som förespråkar republik. Man har också en varm EU-vurm och en vurm för självständighet och frihet inom det liberala tankegodset. Jag har en genuin fundering och en genuin fråga till er som förespråkar republik: Är tanken med att införa republik att man också bör ändra maktförhållandena mellan statschefen, regeringschefen och det nationella parlamentet? Hur ser ni på det? Ska man välja en galjonsfigur vart femte, sjunde eller nionde år, eller ser ni framför er att den person som man väljer också ska ges ett inflytande och en formell makt som därigenom får tas någon annanstans ifrån? Det får bli min första fråga. 18 (L) replik: Det känns fint att få en genuin fråga från en sverigedemokrat. Vad gäller statsskicket tror jag att det är helt uppenbart att det inom liberalismen finns kluvna idéer när det gäller huruvida vi ska ha monarki eller republik. Vi står tydligt upp för Torekovskompromissen som vi har kommit överens om. Tills något annat föreligger är det den vi står bakom till fullo. 19 (SD) replik: Tack för det korta och kärnfulla svaret, ! Den bild som målas upp för mitt inre när jag lyssnar på hur den liberala modellen – eller i alla fall den modell som förespråkas inom vissa strömningar hos Liberalerna – beskrivs i de här frågorna visar ett införande av en republik med en statschef som då förhoppningsvis tillskrivs någon form av makt för att det över huvud taget ska vara någon mening att välja vederbörande, som kan plockas från regeringen eller framför allt från parlamentarismen, det svenska parlamentet. Det finns också en strömning när det gäller att överföra mer makt till EU och att andra länders folk och representanter ska ha en direkt inverkan på vad som ska gälla i . Om vi kopplar det till den frihetliga traditionen som finns inom liberalismen vill man också lägga över mer makt på den enskilde, vilket kan tyckas helt legitimt. Vad jag funderar över är parlamentarismen. Står Liberalerna bakom parlamentarismen? Vilken roll spelar det nationella parlamentet i en sådan här nyordning som det skulle innebära med president, republik, utökade befogenheter för andra folk att avgöra vad som ska gälla i och ett minskat inflytande överlag för den folkvalda församlingen och parlamentarismen? 20 (L) replik: Vilka bilder som målas upp för inre vill jag inte ens föreställa mig. Den människosyn och den världsordning som i representation förevisar här kan jag över huvud taget inte visa någon som helst förståelse för. Vi tror på ett där vi har ett folkvalt parlament, precis som det som faktiskt är representant för. Vi tror tillika att vi behöver ett bredare och större EU som tar ett gemensamt ansvar för de frågor som vi behöver lösa. Representanterna där är också folkvalda, men detta försöker parti ständigt tvinga bort. Man är folkvald som Europaparlamentariker, och man är folkvald i riksdag. Därför har vi ett folkstyre, och det är det som det här betänkandet verkligen vill hamra in att vi ska få behålla även om vi får en regim som inte i grunden tror på vars och ens lika värde och vars och ens lika röst. Alla röster är lika mycket värda. 21 SKÅNBERG (KD): och så långt som vi har kommit har det som riksdagsledamöter har kunnat alltid varit någon på ytterkanten som motionerat om att avskaffa monarkin. Utskottet besvarar de yrkandena på samma sätt varje gång och kammaren bekräftar det. Vi skriver: ”Motioner om att avskaffa monarkin och införa republik har varit uppe till behandling i utskottet. I dessa delar vidhåller utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsyrkandena.” Det som är viktigt i det här betänkandet, det vi har samsyn kring och det vi går vidare med och slåss gemensamt för är domstolarnas oberoende. Vi ser faran, låt vara långt ifrån oss men ändå teoretiskt möjlig, att det skulle kunna bli inskränkande av domstolarnas självständighet. Vi vill stärka demokratin och domstolsväsendet, och därför finns det ett enigt tillkännagivande i vårt utskottsbetänkande till regeringen om att tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare långsiktigt stärka domstolarnas och domarnas oberoende, särskilt i fråga om grundlagsreglering av justitierådens antal och pensionsålder, en möjlighet för de högsta domstolarna att sammanträda i särskild sammansättning samt organisation, styrning och roll. Det här är vi eniga om. Vi slår vakt om demokratin också i det här avseendet, när det gäller domstolsväsendet. Det är mängder av motioner, över 150, som vi har uppe för samtal, debatt och genomlysning i utskottets behandling. Jag tror att jag gör så att jag bara tar en enda reservation som jag säger någonting om för att så att säga ge flavour till vad som är viktigt här, och det skulle kunna vara att lyfta fram det civila samhällets betydelse. Ofta tänker andra kanske att staten är lika med samhället, men så är det inte. Det finns så mycket i samhället som inte går att reglera under den statliga budgeten och som absolut inte ska regleras under den statliga budgeten. Då tänker jag inte bara på hemmets sfär och familjen, utan jag tänker på civilsamhället med föreningar, kyrkor och folkrörelser som är omistliga – som inte regleras över regeringskansli men som ändå är väldigt värdefulla. Det finns en alliansmotion när det gäller det här, nr 20, som jag yrkar bifall till, fru talman. Den efterlyser en demokrati där varje medborgare ges möjlighet till deltagande, inflytande och delaktighet inte bara vid valtillfället utan kontinuerligt. För det krävs att arbetsformerna inom det representativa politiska systemet, den offentliga förvaltningen och partierna utvecklas så att det aktiva deltagandet uppmuntras och ett verkligt inflytande kan uppnås. En fungerande demokrati förutsätter jämställdhet mellan kvinnor och män. lade alliansregeringen fram en ny politik för det civila samhället som en ersättning till den tidigare folkrörelsepolitiken. Syftet med detta var att lyfta fram det civila samhällets stora betydelse, att utveckla och tydliggöra relationen mellan staten och det civila samhället och att ta ett helhetsgrepp om generella frågor om det civila samhället och dess villkor. En utvecklad samverkan mellan samhällets olika sektorer har också en viktig demokratisk dimension eftersom människors möjligheter att påverka ökar. Det civila samhället har också en viktig roll att fostra till delaktighet, ansvarstagande och demokrati genom den verksamhet som bedrivs. Jag och övriga reservanter, allianspartierna, vill understryka betydelsen av det civila samhället som demokratibärare. 22 (S): Det är två riksmötens motioner kring de centrala delarna av vår författning i det här betänkandet. Vi behandlar inte yttrandefrihetsregleringarna och vi behandlar inte detaljer i valsystemet, men i övrigt är det de centrala delarna av vår författning. Jag skulle vilja säga att vår politiska tillvaro i hög grad präglas av efterbörden av finanskrisen . Det finns faktiskt en del forskningsresultat som pekar i den riktningen. Det är i de stora omvälvningarna i förhållningssättet till demokratin som vi ser det. Antalet demokratiska stater eller med kraftigt demokratiska inslag är tyvärr under tillbakagång. Höjdpunkten 1989 när Sovjetsystemet föll sönder har ersatts av en framväxande skepsis, och jag tror att man kan sätta detta bland annat i samband med finanskrisen som har delat samhällena på ett sätt som vi framför allt ser i rapporteringen kring och analysen av . De centrala mekanismerna i vår författning tas egentligen inte upp i de motioner som vi nu har fått . Det gäller enkammaren, principer för valsystem, talmannens roll i förhållande till statschefen och statsministern samt regleringen av parlamentarismen. Vi kan säga att vi har fått illustrerat hur viktiga särskilt voteringsreglerna är. För att fälla en regering behövs 175 röster mot regeringen, medan det i det vardagliga parlamentariska arbetet räcker med relativa majoriteter här i kammaren. Detta leder till ett utflöde av ett partisystem som har gått från fem till åtta partier men som drivs till minoritetsregeringar. Det finns såklart andra delar som spelar stor roll i systemet, men jag vill uppehålla mig vid hur vi under den gångna mandatperioden har tillämpat dessa nycklar för vårt parlamentariska system. Jag har tagit en del intryck av SNS demokratirapport och strid i den parlamentariska demokratin, som kom och som jag vet att flera av KU:s ledamöter har varit ute och debatterat omkring. Jag vill säga att decemberöverenskommelsen är i salig åminnelse, om jag får uttrycka det så. Den är uppsagd, men den har i realiteten fungerat i viktiga stycken. Det är en visa att det har varit möjligt att reglera också detta valresultat med minoritetsregeringar som tolereras av kammarens partier. Man får notera att decemberöverenskommelsen är uppsagd såtillvida att det inte finns någon moralisk bindning in i nästa mandatperiod. Men man kan onekligen peka på praxis; hur har det parlamentariska systemet fungerat? Jag kan nämna att författarna egentligen kanske kritiserar delar av decemberöverenskommelsen. Det finns dock även andra delar. Det gäller bland annat hur man ska komma fram till de överenskommelser som decemberöverenskommelsen talade för, som skulle genomföras och som har blivit genomförda. Det gäller även bred enighet i försvars- och säkerhetspolitiken. Där har Försvarsberedningen spelat en roll. Det gäller Pensionsgruppen, som har arbetat med frågor som rör pensionssystemet. Här handlar det om en mindre grupp partier, men det hela har ändå en blocköverskridande karaktär. Det gäller också energipolitiken, där vi glädjande nog har funnit ett mycket brett samförstånd. Det finns även andra områden, till exempel hanteringen av budgetprocessverket framöver. Det som är viktigt här, som författarna till boken lyfter fram och som har bäring på varför decemberöverenskommelsen fanns och varför den sas upp, är behovet av parlamentariskt sammansatta utredningar. Utredningssystemet bygger under möjligheterna till fungerande demokrati även vid minoritetsregeringar. Jag vill säga att även hanteringen av den ökade invandringen skedde över blockgränserna. Här spelade utredningsarbetet en mindre roll i den akuta situation som rådde, men granskning av invandringspolitiken har spelat en roll. Här visade det sig att politiskt kapital i meningen kunskap om förhållandena gjorde det möjligt att fatta beslut i snabb ordning. En punkt som jag tycker att man ska ta upp – där jag också tror att det skulle kunna finnas förståelse från oppositionen – är vad vi gör med alla de tillkännagivanden som vi får . Det rör sig om ett väldigt stort antal.