prot · H509103 · 2018-04-24 00:00:00 — § 1 Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att frågestund skulle äga rum . § 2 Anmälan om faktapromemorior Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM73 Meddelande om ett modernt, rättvist och effektivt skattesystem för den digitala ekonomin COM(2018) 146 till skatteutskottet 2017/18:FPM74 Förslag till rådets direktiv för regler om bolagsbeskattning vid en betydande digital närvaro samt rekommendation om sådan beskattning COM(2018) 147, C(2018) 1650 till skatteutskottet 2017/18:FPM75 Direktiv om skatt på intäkter från vissa digitala tjänster KOM(2018) 148 till skatteutskottet § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:249 till socialutskottet 2017/18:172 till näringsutskottet § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:TU12 EU:s dataskyddsförordning och lagstiftningen inom ansvarsområden 2017/18:FiU39 Författningsändringar på finansmarknadsområdet med anledning av EU:s dataskyddsförordning 2017/18:FiU23 2017 2017/18:FiU27 årsredovisning 2017/18:FiU37 Kreditupplysningslagen och dataskyddsförordningen 2017/18:FiU41 Ändringar i vissa författningar inom ansvarsområde med anledning av EU:s dataskyddsreform 2017/18:SfU21 Genomförande av säsongsanställningsdirektivet 2017/18:SfU20 Ändringar i fråga om kommunplacering av ensamkommande barn 2017/18:JuU13 Polisfrågor 2017/18:JuU15 Processrättsliga frågor 2017/18:JuU25 Elektronisk övervakning av kontaktförbud 2017/18:JuU27 Ordförandeskapet i domstol vid kollegial handläggning Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden 2017/18:MJU15 Avfall och kretslopp 2017/18:MJU21 Bemyndigande i terrängkörningslagen 2017/18:AU9 Arbetsrätt § 5 Svar på interpellation 2017/18:484 om statligt stöd till Kvarkens färjetrafik 1 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att verka för att regeringen ska bidra med stöd för att långsiktigt säkra färjetrafiken över Kvarken. Jag håller med om att banden är många mellan och och om att det med en god färjeförbindelse görs stora miljövinster, eftersom alternativet är att köra den långa omvägen via Haparanda-Tornio. En utgångspunkt för den svenska transportpolitiken har dock varit att interregionala och internationella transporter i första hand ska bedrivas utan statliga subventioner. Nya medieuppgifter gör dessutom gällande att kommunerna i och har hittat en lösning där de gemensamt finansierar färjan. Infrastruktur i ansökte om statligt stöd till marknadsanpassning av Hamn AB:s anläggningar i med . Enligt ansökan ska stödet delfinansiera en investeringsplan för åtgärder inom hamnområdet i hamn på totalt . Den ansökan som regeringen beslutade att lämna utan att vidta någon åtgärd rör alltså investeringar i hamn och inte finansiering av en ny Kvarkenfärja. De åtgärder som omfattas av ansökan är sådana där finansieringsansvaret åligger hamnägaren kommun, som ägare till det kommunala bolaget och dess dotterbolag . Vidare faller inte åtgärderna i ansökan inom de ändamål som finns i den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen –2029. För regeringen är det viktigt att hela ges goda förutsättningar att växa och utvecklas. Därför har föreslagit att den befintliga stomnätskorridoren –, som bara sträcker sig till , ska förlängas hela vägen upp till den svensk-finska gränsen vid . Detta är ett viktigt besked för flera infrastrukturprojekt i framför allt norra . Om förslaget realiseras får de förbättrade förutsättningar att delta i det löpande korridorsrelaterade utvecklingsarbetet. 2 (V): Tack, ministern, för svaret! Det finns många band mellan och . Det finns historiska band och en omfattande handel, och många har släktingar på bägge sidor av . Däremot är kommunikationerna inte gjorda för att ha ett utbyte mellan norra och norra . Ofta får man ta den långa omvägen runt eller åka till eller när man reser över eller ska frakta sina varor. I finns bara en färjelinje norr om som bedriver åretrunttrafik, nämligen färjan mellan och . Den har alltså stor regional betydelse, inte bara för dessa två orter utan sammantaget för dessa regioner i norra och i norra . Alternativet till denna färjetrafik är för många att resa i med bil eller buss runt . För näringslivet har färjan stor betydelse; man kan säga att den bärs av näringslivets behov av transporter över Kvarken. Det är också så att persontrafiken har ökat kraftigt sedan man köpte in en gammal men fungerande färja. Det finns ett stort behov här. Det finns dock inget behov av att det ges ett driftsstöd, utan trafiken bär sig om man har en modern färja. Det kräver dock en större investering. Detta intresse har engagerat många i norra och i norra . Bägge de berörda kommunerna är beredda att gå in med ett omfattande ekonomiskt stöd. Det är ovanligt för kommuner att gå in med så stora pengar, vilket understryker betydelsen av detta. Även den finska regeringen – alltså den – har tydligt markerat att man är beredd att skjuta till medel för att det ska gå att hitta en lösning för att säkerställa denna trafik. För oss som kommer från är detta av stor betydelse. Vi ser att företagen mår bra av det. Vi ser att turisterna börjar att komma. Man hör åter finska på gatan i , precis som man ska göra. Då är frågan om det är statens uppgift att hjälpa till med detta. Jag tycker att det är det. Jag tycker inte att det duger att säga att det är bra om det händer någonting men att man inte tänker hjälpa till. För det första är det så att färjetrafiken i den södra delen av i praktiken har en omfattande subvention genom att man i samband med EU-inträdet bevarade taxfreeförsäljningen för denna färjetrafik. Detta gör att bägge staterna går miste om otroliga skatteintäkter, i praktiken för att hålla rederierna under armarna. Något motsvarande indirekt stöd finns inte till färjetrafiken i andra delar av , så det är fel att säga att det råder någon sorts lika konkurrens. Någon sådan konkurrens har inte rått sedan EU-inträdet, utan detta har ensidigt drabbat den färjetrafik som inte går via . Jag tycker därför att det är rimligt att säga att förutsättningarna är olika. För det andra borde det ligga i den svenska statens intresse att behålla de stora miljövinster som finns i att människor inte flyger, åker bil eller kör lastbil och dessutom kan korta resan med flera . Det är ingen tillfällighet att såväl näringslivet som kommunerna i norra är intresserade av att finna lösningar på detta. Jag menar att detta är ett nationellt intresse. Till detta kommer en annan sak som jag tycker att regeringen ska fundera över, nämligen hur det lät före det förra valet. Jag har här en kopia på en artikel som skrevs av ingen mindre än , som var ordförande i trafikutskottet, om jag inte minns fel. Han påpekar i artikeln hur lite engagerad den borgerliga regeringen är i kommunikationerna i norra och att man inte gör någonting för att säkra färjetrafiken över Kvarken men att det minsann kommer att bli andra tag när Socialdemokraterna kommer till makten och att Socialdemokraterna kommer att säkra denna trafik. Ärligt talat kan jag dock inte se någon skillnad mellan dessa två regeringar. Jag tycker att regeringen ska bidra till att det blir en bra helhetslösning. Jag tycker också att det är rimligt att anse att detta är ett nationellt intresse. 3 Statsrådet (S): Jag delar engagemanget för Kvarkenfärjan och för bättre förbindelser mellan och , men jag delar inte uppfattningen att det inte är någon skillnad mellan denna regering och den förra. För det första ska vi komma ihåg att regeringen, med starkt stöd av inte minst och , har sett till att vi nu har 100 miljarder mer att investera i infrastruktur än vad den förra regeringen hade. Vi är visserligen inte klara med den nationella planen, men föreslår omfattande och viktiga investeringar – inte minst sådana som efterfrågas av företrädare i , i och i . Nog är det en väldig skillnad på vilka man röstar på. Förut hade vi en regering som sa att det är olönsamt att investera i till exempel järnväg och som visade litet eller inget intresse för kommunikationerna och infrastrukturen i norra . Den förra regeringen lyfte till exempel bort Norrbotniabanan ur den nationella planen. Från regeringens sida utökade vi också – på mitt initiativ – för inte så länge sedan möjligheten till EU-finansiering i hela norra . var det faktiskt så att man med den borgerliga regeringens goda minne lät bli att ge några projekt norr om möjlighet att ta del av eller ens tävla om de EU-strukturfondsmedel eller andra fondmedel som finns till förfogande. Vi öppnade denna möjlighet, för vi är en regering för hela landet. Jag vet att också delar denna vision. I och med detta ges helt andra förutsättningar för projekt i norra , ända upp till , att vara med och slåss om de gemensamma resurser som finns inom Europeiska unionen. Jag tycker att det är en viktig signal. Senast regeringen beslutade om projektansökningar som hade skickats in vill jag minnas att vi godkände elva av tolv. Att den tolfte avslogs var inte på administrativa grunder utan därför att det fanns andra fel i ansökan. Vi ser välvilligt på att man hittar projekt där man gemensamt kan förmera de resurser som vi avsatt inom EU. Det underlättar naturligtvis förutsättningarna för projekten även när det gäller Kvarkentrafiken. Jag noterar, precis som jag säger i interpellationssvaret, att företrädare i både och nu har lyft fram att man själva vill ta ansvar för själva finansieringen av färjan, då med hjälp och benäget bistånd från EU. Jag har naturligtvis också fört diskussioner med min finska kollega om det svenskfinska samarbetet. Och bara signalen som vi gav med att förlänga stomnätskorridoren och en del andra initiativ som vi tar ökar ju dramatiskt förutsättningarna för ett förbättrat svenskfinskt samarbete framöver. Jag kommer naturligtvis att fortsätta dialogen och diskussionen med företrädare såväl i som i hela norra , för, återigen, jag delar och uppfattning att vi behöver förbättra kommunikationerna. Jag tror också att det är viktigt att vi tar fler initiativ på området, vare sig de åligger kommunen, regionen eller staten. Skälet till att den förra ansökan avslogs är rent krasst att vi från regeringens sida inte kan gå in och göra investeringar inom hamnområdet. Men jag anar att det kan bli en bättre dialog framöver som gör att vi kommer att få skäl att titta på nya ansökningar från . 4 (V): Tack för svaret! Jag tar fasta på det sista som ministern sa, att det finns möjligheter också framöver. Jag tycker att det är rimligt att både den och den svenska staten bidrar med en liten del. Sannolikt är möjligheten att få stöd från EU större om även staten står bakom det hela. Det visar att man tror på det och är beredd att bidra till det. Den är det, och jag tycker att också den svenska staten kan vara det. Om det sedan ska vara ett stöd till att bygga om hamnen eller till att bygga den nya färjan kan man diskutera. Bägge kostnaderna hamnar egentligen på kommun. Jag menar att det är ganska orimligt, eftersom det är så enorma långsiktiga investeringskostnader som det handlar om. Nyttan kommer hela norra till del, inte bara . För kommun är det naturligtvis otroligt viktigt att ha den här trafiken. Men de investeringar som krävs är så stora att de riskerar att tränga ut andra viktiga investeringar för en mycket expansiv kommun som behöver investera mycket och att det leder till att man tvingas privatisera verksamheter som man i grunden vill behålla i kommunens regi. För staten är det här växelpengar, för att uttrycka det lite enkelt. Vackra ord och stöd är bra och uppskattas, men det vore ännu bättre om man, liksom den , var beredd att inom statsbudgetens ram bidra till att lösa detta. Då kommer man långsiktigt att kunna både bygga ut turistnäring och styra om godsflöden. Det är då man får de riktigt stora miljövinsterna med en ny modern färja och kan planera för att den här trafiken kommer att bli permanent framöver. Sedan håller jag med om att den förra regeringen var usel på eller direkt ointresserad av att investera i norra . Man lyfte bort den stora strategiska järnvägsinvesteringen Norrbotniabanan ur planen. Den ska vi bygga. Det är otroligt viktigt. Det är ett av skälen till att det är viktigt att vi inte får en borgerlig infrastrukturminister . Men jag skulle gärna se att man bygger den ända till och att man gör det lite snabbare. har man lagt den i en väntelista i infrastrukturplanen och bygger egentligen bara halva Norrbotniabanan. Jag tror att det är när dessa investeringar görs sammantaget som de kommer att ge störst effekt – störst miljönytta, störst ekonomisk nytta och störst nytta för turismen framöver. Därför skulle jag vilja uppmana ministern att fortsätta dialogen och diskutera möjligheterna att hitta en gemensam lösning med den . Vi har ju haft ett budgetsamarbete för att hitta sådana lösningar. Sedan kan man säkert diskutera den exakta modellen och vad som ska stödjas och när. Men det får inte bli så att denna avgörande investering äventyras, och det är rimligt att dela på den kostnad som uppstår för den. 5 (L): Jag har anmält mig till den här intressanta debatten därför att jag var frågeställare , , när det gäller just Kvarkentrafiken. Jag är inte den första liberalen som har ställt frågor om Kvarken. Min kollega har ofta återkommit till frågan. Jag tycker att det finns ett lite större perspektiv på detta med trafiken över Kvarken, som egentligen också handlar om hur vi bygger hållbara transporter. Det finns också i den delen av ett behov av att få fram gods och använda sjöfarten till att utveckla transporterna. Jag tänker på Blå vägen, som går ända från till . Om vägen kunde fortsätta i en bro över Kvarken skulle ungefär en miljon människor som är verksamma och bor i området kunna använda den. Dessutom har vi mängder av godstransporter. I och med svaret som jag fick på min fråga blir jag lite fundersam över statsrådets svar , för jag fick ett annat svar. I sitt svar till mig tog statsrådet upp EU:s sjömotorvägskoncept och att det krävs två länder för att kunna göra en ansökan. Jag blir då nyfiken på vad statsrådet och regeringen har gjort för att hitta någon form av nya koncept och nya tänk kring detta. Vilka insatser har regeringen och statsrådet gjort sett till behovet av godstransporter, behovet av att utveckla sjöfarten och inte minst gränsöverskridande trafik? Trafikanalys gjorde en utvärdering av hur har arbetat i nationella planer med just den gränsöverskridande trafiken. Där kunde man konstatera att det är en fråga som nästan helt och hållet lyser med sin frånvaro. Hur ser flödena ut mellan våra länder, och hur ser vi till att få draghjälp av EU för att hitta lösningar och finansiering? Jag tror att sjöfarten generellt sett är en framtidsfråga. Statsrådet har inte nämnt godsstrategin som ska komma. Men den nationella planen ger möjligheter att ta ett större tag kring de här transportfrågorna. Med vetskapen att också är engagerat i frågan undrar jag på vilket sätt och har gjort gemensam sak i frågan. Jag tror att det är viktigt att ge större möjligheter för transporter och, som interpellanten, ställa frågan vad som är alternativet. Alternativet är att köra på väg från ned utefter den finska kusten. Varför inte ta tillfället i akt och se hur man skulle kunna utveckla möjligheterna här? Finns det en roll för den svenska staten att spela här? Och hur ser vi till att få klimatsmarta hållbara transporter, där sjöfarten har en solklar roll att spela? 6 Statsrådet (S): Tack, , för inlägget i debatten! Det finns ju en del att göra på den borgerliga sidan när det gäller ansvarstagandet. Det är inte bara, som vi nämnt tidigare, 100 miljarder mindre som man lade i resurser till infrastrukturen, vilket gör att vi nu är gravt underinvesterade när det gäller inte minst järnvägen men också vägnätet och framför allt sjöfarten. För att utveckla sjöfarten, som regeringen vill göra, var det helt avgörande att lösa ut frågan om tonnageskatten, vilket denna regering gjorde, inte den förra. Det gör att vi nu ser en ökad inflaggning i . Den svenska handelsflottan växer. Det gör den tack vare en framgångsrik politik från den här regeringen som ger lite framtidshopp och tro när det gäller den svenska sjöfartens utveckling, vilket är nog så viktigt i norra och de svenskfinska förbindelserna. Jag åkte isbrytare mellan och . Det är helt avgörande att vi har en modern isbrytarflotta, så att inte kalla vintrar försvårar förutsättningarna för att klara den omställning vi behöver göra i transportsystemet till klimatsmarta transporter, inte minst sjövägen. Vi vet alla att vi står inför ganska stora och omfattande nyinvesteringsbehov för att upprätthålla kapaciteten, och det är min bestämda uppfattning att det är ett nationellt ansvar. Det kan inte vara ett ansvar bara för regionen eller näringen i norra , utan det måste vi gemensamt bära. Det är viktigt för basindustri och export. I den nationella planen kommer också sjöfarten att inkluderas. I förslag – jag håller mig till det eftersom vi inte är färdiga ännu – finns både farledsfördjupningar och annat som stärker sjöfartens förutsättningar framöver. I godsstrategin är det självklart att vi pekar ut sjöfarten som en viktig del, men om detta ska fungera krävs en sammankoppling och samfasning mellan vägar på land och vägar till sjöss. Därför är stråktänkandet avgörande. Målsättningen måste vara att vi kan ha digitala kontrollerade transporter från en 74 tons lastbil på BK4-vägar till omlastning till järnväg eller rakt ut till automatisk omlastning till en hamn. Om detta ska funka måste vi inkludera såväl hamnaktörerna, där det ofta finns ett kommunalt ägande, som sjöfartens aktörer och den övriga transportnäringen. Det är precis detta arbete som jag och regeringen har bedrivit . Vi har, någonsin, kallat hamn och alla andra hamnar till regeringen för att diskutera hamnarnas del i utvecklingen av både persontrafik och godstrafik. Det är nödvändigt att vi inser hamnarnas betydelse för att få länken att fungera och för att kunna utveckla svensk sjöfart mer. Om detta ska vara möjligt krävs dock mer resurser – det är en del. 100 miljarder mer är bra, men jag tror att de flesta regionala aktörer skulle vilja ha ännu mer. Jag vill påminna om att jag i grunden tycker att det ska vara ett statligt engagemang och att vi inte i för stor utsträckning ska ha medfinansiering av det som är statens uppdrag när det gäller infrastruktur. Dessa pengar behövs i barnomsorg, förskola och sjukvård, och därför är det viktigt att staten är tydlig. Då får vi prioritera med de ramar vi har. Om vi kan förmera resurserna ska vi göra det. pekade i interpellationen på de möjligheter till medfinansiering från EU som finns och där regeringsmedverkan krävs. Jag har haft en dialog både med min finska motsvarighet och med regionala företrädare i norra om förutsättningarna att kunna öka finansieringsmöjligheterna med hjälp av EU-stöd. Jag noterar att både och kommun har tagit initiativ själva, vilket jag välkomnar. 7 (V): Tack, ministern, för svaret! Vi lever i då det är akut att investera så att vi minskar de fossila utsläppen och på det sättet gör det vi kan för att hindra klimatförändringarna. Att då investera i moderna transporter som inte kräver fossila bränslen är avgörande. Det är därför det behövs en ny färja, det är därför vi behöver bygga ut kapaciteten så att alternativet inte är att köra extra med lastbil och det är därför vi behöver kombinera olika transportslag. Denna investering är en välmotiverad investering, också av klimatskäl. Jag vill påminna om att regeringen tyckte att det var viktigt att bygga en ny flygplats i för stora summor, vilket var en ganska tveksam investering ur klimatsynpunkt. Jämfört med den skulle denna investering göra mycket tydlig klimatnytta. Det är skillnad om man är positiv i allmänna ordalag eller om man är pådrivare. Den har närmast varit en pådrivare för att hitta lösningar och har varit beredd att bidra med investering. Den svenska staten bjuder på välvilliga uttalanden men tar inte ett ekonomiskt ansvar för att det ska fungera. Jag tycker att det är synd. Jag måste säga att på detta område var Socialdemokraterna bättre . Inför det förra valet var mycket tydlig. Han förespeglade västerbottningarna att svenska staten skulle agera för att säkra trafiken om vi fick en annan regering. Många uppfattade naturligtvis detta som ett löfte – att man skulle ta ett gemensamt ansvar för att klara detta. Att kunna få loss pengar från Europeiska unionen för de stora, tunga investeringar som finns i norr och att vi får lite skatteåterbäring från EU är avgörande, men det är mycket lättare om vi får med staten på att kunna övertyga EU om att detta är strategiska projekt. Jag vill säga till regeringen och Socialdemokraterna: loss , och satsa på kommunikationerna även i norra och på att säkra färjetrafiken över Kvarken! 8 (L): Så här svarade statsrådet på min fråga : Vilka möjligheter som finns för finansiering inom TEN-T längre fram i tiden är svårt att säga. har det gått ganska många månader, och därför vore det intressant att få höra från statsrådet om läget har klarnat. Jag tror att frågan om godstransporter, persontransporter och sjöfartens betydelse är jätteviktig. Vi väntar med stor spänning på den nationella planen eller skrivelsen från regeringen för att kunna se hur regeringen har resonerat kring möjligheterna. Om godset ska kunna fraktas i de norra delarna av på ett klimatsmart sätt måste vi räkna in också sjöfarten i detta. Därför deltar jag i debatten . Jag har fått ett svar tidigare och har väntat med spänning på att statsrådet ska vidareutveckla dessa tankar. Den finska regeringen har varit mycket mer aktiv i frågan och försökt titta på möjligheterna. Jag vill återkomma till vilka åtgärder som statsrådet har vidtagit inom EU-samarbetet, utifrån det svar jag fick , att sjömotorvägskonceptet kräver två länder etcetera. Hur kan man arbeta vidare med dessa frågor? Genom att börja belysa frågorna ur detta perspektiv kan svar ges på många andra frågor. Sjöfarten är otroligt viktig för framtidens transporter. Det gäller inte bara Kvarken, utan det handlar också om vår övriga sjöfart, inte minst till . Det handlar även om relationerna mellan och , där man kan göra gemensam sak, och om att se de flöden jag pekade på, från , över , till och vidare till . Då har man stora geografiska områden där man kan få transporter som är mycket mer klimatsmarta. Jag hoppas, fru talman, att läget kan klarna och att statsrådet tar tillfället i akt att svara på frågorna. 9 Statsrådet (S): Jag tyckte att jag svarade, inte minst när jag markerade att vi , till skillnad från när bland andra Liberalerna satt i regeringsställning, utvidgar stomnätskorridoren till att innefatta även norra . Det sker en dramatisk ökning av förutsättningarna för medfinansiering från EU när det gäller norra jämfört med vad som tidigare funnits. Detta i sig ger helt andra förutsättningar. Tillsammans med den dialog jag har haft med min finska kollega är det ett exempel på hur vi nu stärker det svensk-finska samarbetet och möjligheterna till bra trafik i Bottniska korridoren. Sjöfarten kommer att få en större roll i både i den nationella planen och i godsstrategin än vad den kanske haft . Det enkla skälet till det är att vi, om vi ska bli världens första fossilfria välfärdsnation och kunna bli den där permanenta världsutställningen med implementering av ny miljösmart teknik, måste utnyttja sjöfarten. Det är trångt på spåren till följd av åren med underinvesteringar. Det är fortfarande en tuff utmaning att se till att lastbilstrafiken blir fossilfri, oavsett om vi satsar på elvägar eller på biobränsleinblandning och HVO. Då måste vi utveckla sjöfarten i större utsträckning, och detta har varit en tydlig ambition för regeringen. lyckas vi med det.