prot · H50993 · 2018-03-28 00:00:00 — Det blir extremt dyrt och ineffektivt. Svenska kommuner och myndigheter måste samordnas i ett sammanhållet system med en nationell infrastruktur. Ett steg på vägen är den nya digitaliseringsmyndighet för offentlig sektor som är på väg att byggas upp. Den så kallade mjuka infrastrukturen blir en huvudfråga . Här behövs omfattande investeringar, och kontakterna mellan och med myndigheter måste förenklas. Även AI, artificiell intelligens, är ett bra exempel på varför detta är nödvändigt. För att vi ska få AI att bli en del av ett fungerande beslutssystem behöver vi få ordning på den data som behandlas. Vi måste utveckla standarder och strukturer för hur data och begrepp ska behandlas. Då kan vi i nästa steg effektivisera handläggningen och beslutsfattandet radikalt, vilket gynnar människor och livskvalitet. Vården är ett annat område som måste samordnas för att digitaliseringens möjligheter och skalfördelar ska tas till vara. Också här pågår ett grundarbete, men det återstår en hel del. Inom mitt eget område – samhällsbyggnadsprocessen – har vi nu försökt visa hur ett sådant ledarskap skulle kunna se ut. Vi har satsat mycket på att få fram standarder och resurser till Lantmäteriet och för att få ihop en digitaliserad samhällsbyggnadsprocess. Detta kommer att göra skillnad och också tvinga kommuner att vara med och delta och använda det nya systemet, även om de inte har det engagemanget från början. 48 (C) replik: Tack, statsrådet, för att du deltar i denna betänkandedebatt! Det är bra, och det hedrar. En fråga: Jag delar regeringens och statsrådets ambitioner. Jag tycker att den av regeringen beslutade ambitionen om bredbandstäckning och kapacitet är den enda rimliga. kanske var rimligt när det beslutet togs – det är alltid svårt att värdera i efterhand – men det innebar att av hushållen inte skulle komma att omfattas av ambitionen. Med dagens kunskap är det lätt att räkna ut ungefär var dessa bodde – det är en gigantisk yta. Det är ingen skiljaktighet där. Vi har pratat mycket om det tekniska. Det så kallade 700-megahertzbandet har varit och är en möjlighet. Det möjliggör för mobil täckning och mobilt nyttjande över ytor, framför allt landsbygdsytor, och det fungerar bra. Det har ändå varit en del strul med att rulla ut det. , , var regeringen i princip färdig och myndigheten kunde starta en auktion för att få operatörer i nätet. Det stoppades, sinkades och gick i långbänk, och branschen bedömde att det kanske skulle bli fördröjning. Min fråga till statsrådet är: När händer det något, med vilket tempo och med vilka ambitioner? 49 Statsrådet (MP) replik: Jag tackar för att han och många andra stöder de nya och höjda ambitioner vi har när det gäller bredbandsstrategin. Det hade varit sorgligt om vi åter skulle fatta ett beslut som innebär att 1 miljon människor står utanför, även långsiktigt, när det gäller den nya tekniken. Jag tycker att det är viktigt att vi är överens om förändringen. När det gäller 700-bandet är det, som jag sa tidigare, synd att fördröjningen har skett. Det är nog alla inblandade medvetna om . PTS jobbar nu i den takt de kan för att vi ska få ut det . Det kommer en auktion om 700-bandet. Det finns en tidsplan som PTS har lagt ut, och därefter kommer investeringarna att påbörjas. Jag tycker att det är viktigt, för i detta ligger också en inriktning. Man kan inte välja att sätta upp det precis var som helst, utan det finns en tydlig inriktning: att de vita fläckar som finns kvar på kartan och som inte har bra täckning ska täckas. Det är en del i en viktig strategi för att få en säker och bra mobiltäckning i hela landet. 50 (C) replik: Tack för svaret, statsrådet! Därmed bekräftas det som branschen bedömde till försinkning vid det förra stoppet. Det var synd att det skedde – det är två tappade år i digital utveckling i stora delar av vårt land. Men det blir . Statsrådet tog i sitt anförande upp kompetensförsörjningen av it-branschen. Det är en tjänstebransch som växer jättesnabbt. Människor tituleras med yrken som, vi hade telefonkatalog, vilket vi inte har , inte skulle funnits i årets upplaga, för det sker en tjänsteutveckling. Precis som statsrådet sa drivs denna bransch av globala företag, en global tjänsteutveckling och landöverskridande arbetssätt. Statsrådet tog själv upp det, och det var därför jag ville ta upp det. Vi har sett en del exempel på byråkrati och paragrafrytteri som sticker upp och är hårresande. Just dessa fall har blivit uppmärksammade eftersom de gäller en het och mycket angelägen bransch som lider av kompetensbrist. Statsrådet är en del av en regering som faktiskt styr sina myndigheter med regleringsbrev, tillsyn och annat. Då har jag en generell fråga, men den hänger samman med denna it-debatt. På vilket sätt har statsrådet och regeringen stramat upp dessa byråkratiska och paragrafridande myndigheter, som faktiskt försvårar bland annat kompetensförsörjningen av it-branschen i vårt land men också rent generellt bråkar med folk? Men det är it som vi diskuterar, och det är inte en generell kompetensförsörjningsdebatt. 51 Statsrådet (MP) replik: Jag kan inte svara på alla frågor om hur myndigheter generellt bråkar med folk och vad vi har gjort. Men när det gäller just arbetskraftsinvandringen har det nu gjorts en hel del för att de berörda myndigheterna ska agera effektivare och snabbare för att dessa problem ska kunna lösas. Det är ett antal företag och människor som har drabbats av beslut som uppfattas som väl byråkratiska och fyrkantiga – det tycker även jag – i stället för att myndigheterna har försökt hitta lösningar när det har varit problem som i grunden uppenbart inte har handlat om att man har försökt att fuska. Här har vi alltså gjort saker . Man kan tycka att det har tagit lite . Men det har gjorts. Detta är också någonting som jag tycker att vi framöver behöver titta vidare på. Detta är nämligen inte något tillfälligt och övergående. Enligt många skulle 40 000 jobb kunna tillsättas inom denna sektor – programmeringssektorn, it-sektorn och techsektorn – om det bara hade funnits folk och kompetens. Vi ska nu naturligtvis satsa på att bygga ut utbildningarna i , vilket nu görs, och få fler intresserade av detta område. Till och med i har vi nu fört in programmeringskurser. Men vi kommer ändå långsiktigt att behöva få in folk utifrån. Det bidrar till och gör och företagen starkare. Det skapar möjligheter för företagen att växa i . Det är bra. Vi får också mer skatteinkomster på detta sätt. 52 (L) replik: Digitaliseringen är fantastisk med de möjligheter som finns där. I Liberalerna har vi till och med uttryckt det som att vi gärna skulle vilja se en digital allemansrätt för att verkligen fokusera på hur viktig digitaliseringen är. Jag noterade en sak som sa i ett tidigare replikskifte, nämligen att informationstekniken är en grundförutsättning för alla transportslag. Det kan jag hålla med om. Det skapar också möjligheter inom övriga områden som vi arbetar med. Min fråga handlar om vilket ansvar som statsrådet och regeringen har för att samla ansvaret för det som är statens infrastruktur för att möjliggöra konsekvenser för övriga transportslag. Låt mig ge ett exempel. Digitaliseringen är mycket viktig när man reser – möjligheten att köpa biljetter och att ha dem tillgängliga och så vidare. Det förutsätter att det finns en uppkopplingsmöjlighet inom kollektivtrafiken men kanske också att man gör kollektivtrafiken och resandet i sig attraktivt, så att människor kan arbeta när de reser, att de kan välja bort bilen och att de kan göra annat på sin resa. Då finns det ett bekymmer med att statens ansvar för denna digitala infrastruktur inte alltid fungerar. Ett typexempel gäller denna region, där man inte alltid har en internetuppkoppling. Men det kan inte de lokala huvudmännen göra någonting åt. Det är ett statligt ansvar. Då tycker jag att man måste kraftsamla på den statliga nivån och se till att de verk och myndigheter som ansvarar för infrastrukturen verkligen gör någonting åt detta, så att det blir en samverkan och att vi alla tillsammans arbetar för att komma till rätta med de utmaningar som finns. Min fråga är: Vilka åtgärder kan statsrådet tänka sig att vidta för att komma till rätta med denna typ av utmaningar, så att internet verkligen fungerar även i kollektivtrafiken? 53 Statsrådet (MP) replik: För enskilda hushåll och företag är det beslut som jag tidigare talade om ett slags beslut om en digital allemansrätt, alltså att vi nu har en garanti. Det innebär att alla som inte har tillgång till uppkoppling via de publika näten och de system som är uppbyggda, och om de inte kan få en operatör som erbjuder en bra uppkoppling och en bra nätförbindelse, kan vända sig till för att få hjälp och stöd att få till det. Det gäller naturligtvis även i . Jag vet att det finns enstaka hushåll även här som kan ha en alldeles för dålig uppkoppling för att få det att funka. När det gäller hur det fungerar när man är i kollektivtrafiken är målsättningen att vi 2025 ska ha också mobila nät som är stabila och säkra även när man rör sig i trafiken. Det bygger på att vi hinner ta ytterligare steg för att bygga ut näten och införa åtminstone delar av det 5G-nät som planeras och diskuteras. 54 (L) replik: Det vore alldeles utmärkt om de olika statsråden tillsammans kunde kraftsamla i dessa frågor. Detta innebär exempelvis att den statliga huvudman som är ansvarig för tunnlar eller delar av spårinfrastrukturen måste samverka med den lokala för att se till att detta nät kommer att fungera. Mitt tips är att man gärna tar ett helhetsgrepp om dessa frågor. Konsekvenserna för resenärerna blir nämligen mycket stora. Har resenären inte sina appar igång, som till exempel visar att man är student eller att man har sina digitala biljetter, är det resenären som får ta konsekvenserna och exempelvis får en tilläggsavgift. Detta kan inte den lokala huvudmannen lösa. Här krävs det ett gemensamt statligt grepp, där de olika statsråden kan samverka och försöka lösa dessa frågor. Det har diskuterats om man inte borde ha en myndighet eller ett verk som har hand om all statlig infrastruktur för att man ska se att det verkligen görs en insats där. I och med att vi ofta tycker att det är en lokal fråga och att operatörerna ska göra sitt tycker jag att man också från statens sida ska se på hur man kan använda de befintliga näten på ett bättre sätt. Hur kan man se till att lösa problemen? Vi tycker alla att kollektivtrafiken är ett bra sätt för människor att kunna resa. Om vi ska göra kollektivtrafiken intressant för väldigt många människor måste människor känna att de kan lita på att internetuppkopplingarna fungerar och att inte resenärerna får ta konsekvenserna när de inte fungerar. Då måste vi alla samverka. Detta kan inte lösas av den lokala aktören. Men staten kan bidra till en lösning. Mitt medskick till statsrådet är att han gärna kan tala med infrastrukturministern för att försöka hitta en lösning. Det tror jag skulle vara mycket bra för resenärerna i denna region, som också kommer från andra ställen och drabbas av att detta inte fungerar. 55 Statsrådet (MP) replik: Jag tackar för detta tips. Det pågår faktiskt en ganska omfattande diskussion om just den nationella infrastrukturen och också om den mjuka infrastrukturen, som jag var inne på. Det handlar mer om regelverk, standarder och system för att vi ska kunna nå myndigheter. Det ska räcka att gå in en väg, och sedan ska information kunna delas i den omfattning som är rimligt. Men vi måste fortsätta att bygga ut den fysiska infrastrukturen lite till för att den ska vara tillgänglig överallt. Målet är att vi ska ha stabila och säkra mobila nät i hela . Det betyder också att man, när man till exempel åker tåg, ska kunna ha tillgång till internetuppkoppling under hela resan. Detta var också inne på. 56 (KD) replik: Tack för inlägget, ! Mycket av det du sa håller vi med om. Detta är en väldigt viktig fråga. Digitaliseringens möjligheter har stor betydelse för samhället och dess utveckling. Målet är att vi ska ha bredbandstäckning över hela landet, och frågan är hur vi kommer dit. Vi vet att 700 megahertz-bandet kommer att bidra till bättre täckning, speciellt ute på landsbygden. En fråga jag saknade i inlägget från ministern är dock de kommunala stadsnätens betydelse för ytterligare utbyggnad eller täckning i områden som inte har bredband och internetuppkoppling. Med lokaliseringsprincipen begränsar man stadsnätens möjligheter att erbjuda tjänster över kommungränserna. Min fråga till minister är om regeringen kommer att verka för att göra det möjligt att tillåta även de kommunala stadsnäten att erbjuda bredbands- och internettjänster över kommungränserna. Det är en fråga som har drivit . 57 Statsrådet (MP) replik: Jag tycker att det är bra att driver frågan. Den fanns också med i bredbandsstrategin, som vi antog , och vi har gett det uppdraget till . Frågan håller alltså på att utredas, och det gör vi inte för skojs skull utan för att vi vill ha en förändring och för att det behövs en förändring. Det finns rätt många kommuner där man har aktiva och bra kommunala bredbandsbolag som når ut till kommungränsen och där det vore mer praktiskt att den kommun som ligger bredvid byn eller samhället tog hand om detta. Där kommungränserna är i vägen för en effektiv hantering borde vi alltså kunna få en förändring. Jag väntar på att vi ska få det förslaget så att vi från regeringens sida kan lägga fram konkreta förslag och göra de förändringarna. Jag har absolut inget emot det, utan jag är tvärtom för att vi ska göra det. 58 (KD) replik: Det gläder mig att vi är överens i den här frågan. Jag delar din beskrivning av vad de lokala, kommunala stadsnäten kan bidra med, . Vi vet redan att 220 av 290 kommuner har egna stadsnät som skulle kunna bidra till bättre täckning ute på landsbygden. Min följdfråga är när ministern tror att lagändringen kan komma på plats. 59 Statsrådet (MP) replik: Jag kan inte ge ett exakt datum, men jag hoppas att vi ska kunna få tillbaka ett förslag till regeringen . Därefter blir det väl i praktiken den nya regeringen som får lägga fram ett förslag, som då förhoppningsvis kan träda i kraft . 60 (M) replik: Jag tackar statsrådet för ett intressant inlägg och ett intressant tillägg till debatten. Jag tänkte uppehålla mig lite grann vid spektrumtilldelningen. Vi har talat om 700-bandet, och jag nämnde i mitt anförande att vi nu också måste börja se bortom 700-bandet och titta på vilka ytterligare spektrum som kommer att behöva bli aktuella för tilldelning . Där tror jag att vi håller med varandra. Något som har berörts lite grann i debatten och som statsrådet själv var inne på är blåljusmyndigheternas behov av ett fungerande kommunikationssystem och tillgång till en snabb uppkoppling. Jag exemplifierade det i mitt anförande med detta med sakernas internet, som också blir mer aktuellt även för våra blåljusmyndigheter. Till exempel skulle en rökdykarrobot kunna ersätta en rökdykare, och poliser vill ha kroppskameror med direkt uppkoppling till ledningscentral för att kunna överföra information om pågående svåra situationer. Man kan även använda drönare på liknande sätt. Det har kommit en utredning, som har gjort, om hur man ska arbeta med detta. Jag är därför intresserad av att höra statsrådets reflektioner om hur han ser på vägen framåt i den här frågan och om hans syn på resultatet av utredningen. 61 Statsrådet (MP) replik: Jag tycker nog inte att det är min uppgift att ta försvarsmyndigheternas och blåljusmyndigheternas roll här gällande hur de ska jobba med sitt nät framöver. Det talas nu om ett 2, men vad vi har gjort är att avdela en del av just 700-bandet för blåljusmyndigheterna. De har alltså möjlighet att använda det, och de har naturligtvis möjlighet att använda en del andra band i den mån de behöver framöver. Det har ändå skapat förutsättningar och en grund för att det resterande också ska kunna gå ut till allmänheten och till det allmänna nätet. Jag tycker dock kanske att det är bättre att den frågan hanteras med berörda ministrar. 62 (M) replik: Då har jag en annan fråga, som inte rör exakt detta. Det gäller kritik av hur det bredbandsstöd som har betalats ut har fördelats. Man gör bedömningen att det har fördelats till flertalet projekt och att ganska stora summor pengar har landat i projekt som hade blivit av även utan stöd från staten. Revisionsrapporten var ju besvärande, eftersom jag tror att jag och statsrådet är överens om att varje skattekrona som avsätts för detta också måste få fulländad effekt om vi ska nå bredbandsmålet om 100 procents utbyggnad. Man ska utnyttja de platser där det byggs ut kommersiellt – det ska utnyttjas utan subvention – och där vi lägger subvention ska det vara absolut nödvändigt. Jag är intresserad av att höra statsrådets reflektioner kring detta och hur man väljer att gå vidare. har vi även ganska stora problem framför allt med handläggningstider och ett ökat antal avslag på ansökningar om att till exempel få dra fiberanslutningar under statliga vägar. Handläggningstiderna blir längre och längre, och man upptäcker också att avslagen blir fler och fler. Hur avser regeringen och statsrådet att få bukt med detta? 63 Statsrådet (MP) replik: När det gäller vägarna håller jag med om att detta har varit ett problem, särskilt för grusvägarna, och har haft alldeles för lång handläggningstid . Vi har haft rätt mycket diskussioner med och med ministern ifråga, och det har landat i att vi har en gemensam syn på hur detta ska hanteras. Vi försöker nu också att bidra till att avsätta pengar för att grusvägarna ska kunna hållas i ett skick som gör att man kan göra de här insatserna utan att riskera vägarnas status framöver. Det har dock även funnits ett problem kring de aktörer som har varit på marknaden här. De har kanske inte alltid haft tillräckliga utbildningar för dem som har agerat och inte gjort insatser på ett tillräckligt bra sätt, vilket har gjort att i sin tur har dragit öronen åt sig och blivit mer restriktivt i hanteringen av detta. Det är inte bra. Vi behöver ha en aktiv utbyggnad av fiber i full fart även på landsbygden, så detta är en viktig fråga – som vi jobbar med. 64 (V): Att ha tillgång till ett snabbt och välfungerande bredband framstår som en självklarhet för de flesta storstadsbor. I stora delar av landet, på landsbygd, har dock den fasta telefonin nedmonterats utan att mobilnätet har byggts ut i tillräcklig omfattning. Marknadskrafterna har inte kunnat lösa behovet av fungerande telefoni i hela . Många är de företagare som har fått benen undanslagna för sin verksamhet när telefonin eller internetuppkopplingen plötsligt inte längre fungerar. arbetar för att skapa förutsättningar för att alla ska ha både rätten och möjligheten att bo där de själva önskar i . En väl fungerande infrastruktur är en av de viktigaste förutsättningarna både för att näringslivet ska kunna utvecklas och för att det ska gå att skapa goda boendemiljöer där människor vill bo. Detta inkluderar självklart även den digitala infrastrukturen. Vi ser den digitala kommunikationen både som en nyckel till att underlätta informationsspridning och dialog och som ett sätt att hålla ned antalet nödvändiga resor och transporter. Behovet av snabba it-kommunikationer på landsbygden är stort, men marknaden har inte förmåga att på ett bra och effektivt sätt bygga ut bredband i hela landet. anser att staten därför bör garantera väl fungerande telefoni och bredband i hela landet. har numera ett ambitiöst bredbandsmål om att av alla hushåll ska ha täckning på , vilket är bra. Det är också en fråga som har drivit . Detta är ett bra och viktigt mål, och jag hoppas nu att hela befolkning ska kunna få tillgång till bra kommunikationer. Digitaliseringen kan komma att spela stor roll, inte minst för företag på landsbygden. För små kommuner kan satsningar på digitala tjänster vara både kostsamma och svåra att genomföra. Regional och nationell samverkan kan göra det möjligt även för dem att komma med i utvecklingen. efterlyste en mer samlad bild av hur samhällets digitalisering kan bidra till en livskraftig landsbygd. Regeringens mål om att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter kräver att vi stärker detta arbete ytterligare. Vi menar att det finns en stor potential på detta område och att det bör utredas vidare. Därför bör regeringen tillsätta en utredning om digitaliseringens möjligheter för hela landet. I förra årets debatt talade jag om den så kallade SOT-nivån, som är den grundläggande nivå av uppkoppling som alla har rätt till, och om att den behövde höjas. Dåvarande nivå, , sattes , alltså . Då var inte digitaliseringsminister utan kommunalråd i . Jag var också tydlig med att det behövde gå fort – annars skulle vi löpa risken att kopparnätet stängs ned för snabbt. Det var därför positivt att regeringen och i budgeten kom överens om att som ett första steg höja nivån till , det vill säga dubbelt så mycket som myndigheten själv, PTS, föreslog. På lång sikt kommer nivån dock att behöva höjas mer, åtminstone till EU-nivån om . Flera andra partier lyfter i debatten fram stödet till bredbandsutbyggnad. Vi har ett bra stöd på 1 miljard, även om stödet är lite krångligt att söka. Det vi behöver fundera över är om vi kan använda oss av andra sätt och modeller , när avstånden mellan husen på landsbygden kommer att bli ännu längre, vilket gör det svårare att organisera sig lokalt. Därför är PTS förslag mycket intressant. Man föreslår att stödet framöver bör hanteras som ett statligt stöd, att det bör ligga utanför EU-fonderna och att den regionala kompetensen ska tas till vara. Detta förslag ligger mycket nära det som föreslog . Jag hoppas att digitaliseringsminister lyssnar in och går vidare med dessa förslag. Statens eget bredbandsinnehav är utspritt på olika aktörer, framförallt på och . Regeringen tillsatte utredaren , vars slutsatser kom . Det vore bra om regeringen gick vidare med dessa förslag. Det vore också bra om man tog sig en funderare på om man inte borde samla hela det statliga ägandet av bredband i ett statligt bolag. Jag vill för riksdagsgrupps räkning yrka bifall till reservation 2. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) betänkande 2017/18:TU11 65 BORIANA (M): För tids vinnande yrkar jag bifall till Alliansens gemensamma reservation 18, men naturligtvis står vi moderater bakom alla våra reservationer. trafiksäkerhetsarbete har en ledande position i världen. Trafiksäkerheten är beroende av ett fungerande regelverk som uppfattas som logiskt av trafikanterna, säkra vägar, säkra fordon och naturligtvis det viktigaste: den mänskliga faktorn. För att fortsätta att minska dödstalen i trafiken måste vi säkra det som fungerar bra och förändra det som inte fungerar. Det är positivt att antalet som förolyckades på svenska vägar var lägre än under det föregående året. Dock är 254 abrupt avslutade människoliv alldeles för många, och avståndet till nollvisionen, det vill säga att ingen ska dödas eller skadas alvarligt i trafiken, känns långt. Trafiksäkerhetsutbildningen måste påbörjas . Eftersom unga tar körkort allt senare är det många trafikanter, gående och cyklister som inte har fått lära sig något om trafiksäkerhet. Förutom föräldrarna har skolan ett heltäckande ansvar för trafikutbildning. Problemet är att engagemanget hos de olika kommunerna varierar starkt. Faktumet att unga trafikanter är tydligt överrepresenterade när det gäller cykel- och mopedolyckor talar sitt tydliga språk, nämligen att det behövs mer undervisning. När vi talar om utbildning måste vi understryka vikten av en bra körkorts- och förarutbildning. har andelen godkända körkortsprov minskat. blev av körkortsaspiranterna godkända på teoriprovet. På förarprovet var resultatet något bättre: . Statistiken visar ännu sämre siffror. Av dem som utbildas på trafikskola blir godkända. Av dem som kör privat blir godkända. Dessa siffror är mycket oroande. Körkort är oftast ett krav för att få ett jobb.