prot · H509134 · 2018-06-18 00:00:00 — Vi värdesätter rörelsefriheten för de små, men också för cyklisten och fotgängaren. Det ska vara enkelt att cykla till jobbet, och det är särskilt viktigt att förtäta runt våra kollektivtrafikhållplatser så att vi inte bygger in oss själva i ett ännu större beroende av bilar – bilar som står still den absolut största delen av tiden och som kräver mer och mer plats i städerna. Jag tänker på mina egna föräldrar, som alltid har haft bil men gick över till att använda bilpoolen i stället. De var otroligt nöjda med detta. Jag har aldrig sett dem så glada. Det är billigare och mindre krångligt. Bilen är förstås mycket modernare och bättre. Det skapar en mycket större frihet för dem i livet. Detta funkar naturligtvis inte för alla, men visst kan fler använda sig av bilpooler i stället för att ha egen bil. Vi vill se en stadsplanering som är ekologiskt hållbar och som prioriterar cykel och gång. Men det är också viktigt vad vi bygger, när det gäller både bostäder och samhällsfastigheter. Det finns ett överflöd av dåligt byggmaterial på marknaden. Det finns bolag som finns på marknaden bara för att göra snabba pengar och sedan lämna över fastigheten till en bostadsrättsförening, som naturligtvis inte kan vara expert. Detta är en kombination som medför ett stort behov av kontroller och tydliga regler för vad vi bygger in i våra hus. är det i stor utsträckning byggaktören som kontrollerar sig själv och sitt eget byggande. Jag hade önskat att regeringen uppmärksammade detta mer i denna skrivelse. Det är verkligen upplagt för jäv och mindre noggranna undersökningar när man kontrollerar sig själv. Det är i grunden ett rätt dåligt system; det måste vi hålla med om. Kanske behöver man titta närmare på detta. Hur har jag inte träffat personer som till exempel köpt nya bostäder där saker och ting lätt går sönder eller det saknas ljusinsläpp? I ett projekt som jag såg stod hela huset i fel vinkel, och regnet gick rakt in lägenheten. Frågan är: Bygger vi verkligen på rätt sätt när så många köper en nyproducerad bostad och sedan blåser ut hela bostaden och trycker in nya saker? Och är det hållbart att vi har så stora skattesubventioner för detta? Bör vi inte i stället noggrannare ta reda på hur folk vill bo så att vi slipper denna typ av omgörningar, som jag menar inte är hållbara ? Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling Det är viktigt med information och vägledning till kommunerna. har varit med och inrättat Informationscentrum för hållbart byggande, till exempel. Men kom ihåg att den grund detta ska stå på är kommunernas verktyg för att kunna styra stadsplaneringen genom detaljplanen och till exempel kunna föreskriva upplåtelseform i den. Det måste finnas en markpolitik och lagar och regler som underlättar kommunernas markpolitik. Det gör det inte . Kommunerna är den aktör i som behöver betala mer för marken än alla andra aktörer. Kom ihåg att det i grunden viktigaste är att det finns verktyg som gör att kommunen kan styra och kontrollera byggandet i förväg – inte i efterhand, när det väl är byggt. Detaljplan, styrning i stadsplanering och alla de bygglovsmöjligheter som finns är alltså viktiga för att kommunen ska kunna styra. Detta är, menar jag, det viktiga som skrivelsen bör stå på. Där bör kanske regeringen gå fram med ytterligare förslag. Levande städer handlar också om demokrati och frihet. Vi har alla rätt till hela staden. Det är inte bara en besöksrätt, utan också en rätt att kunna bo och leva i hela staden. Detta är en rättighet som behöver underhållas , genom att vi bygger prisvärda bostäder överallt. Det spelar egentligen ingen roll om det handlar om undersköterskor, förskollärare, busschaufförer, mäklare eller ekonomer – alla behöver någonstans att bo. Detta är min åsikt. Kanske kunde man tro att alla skulle hålla med om detta, men vi är inte överens. Det finns grundläggande värderingsskillnader i denna kammare när det gäller om människor ska få bo överallt. heter ett av mest välbärgade områden. Den vänsterstyrda kommunen har föreslagit att man ska bygga hundratals hyresrätter i området, som är präglat av dyra villor. Men se, det var inte alla överens om. De borgerliga partierna och olyckligtvis också har lyckats stoppa detta projekt. Jag antar att man tänker att välbärgade Brommabor inte ska behöva beblanda sig med vanligt folk. Hur skulle det se ut om det byggdes hyresrätter för normalinkomsttagare, som då kanske skulle kunna få bo bredvid en företagsledare? De borgerliga har alltså satt stopp för byggande av nya hyresrätter i som de kräver fler ombildningar till bostadsrätter. Det är inte första gången de borgerliga tillsammans med stoppar byggandet av bostäder i . Senast handlade det om 300 bostäder längs med Västerled. Vi som kunde läsa lokaltidningen kunde se att Liberalernas ordförande i reagerade direkt på det som hon uppfattade som ett hot, alltså att man skulle bygga hyresrätter. Hon sa att Socialdemokraterna ville bygga nya bostäder där ”för att S inte har någon väljarbas i den här delen av ” och att det finns en stadsplanering som under inga omständigheter kan ändras. representant menade att detta med att bygga hyresrätter i villaområden tyvärr hade blivit ett mönster hos Socialdemokraterna, något han naturligtvis motsatte sig. Det kanske sorgligaste i den här historien är att socialdemokraten på frågan om fler exploateringsförslag ska läggas fram i området svarar: Jag utesluter ingenting, men jag tänker inte heller säga att vi kommer att fortsätta i det här området. Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling Det är sorgligt att välbärgade och bakåtsträvande ”nimbyister” åter lyckas hindra att vi bygger bort bostadsbristen. Det handlar om att bygga så att alla har rätt att besöka, bo och leva i hela staden. Där är det inte plånbok och familjearv som är viktigt utan personlighet och intressen. Man har lyckats hindra även framtida byggande. Jag menar att vi solidariskt kan hjälpas åt att bygga ihop våra städer och göra dem mer levande. Där finns det plats för både barnen och de äldre. Där ska tjejer inte behöva bli matade med kommersiella budskap om att de inte duger. Där är det enkelt att flytta hemifrån i 20‑årsåldern. Men detta kräver också att vi ser vilka hinder och problem som finns där ute för att vi ska kunna modernisera stadsplaneringen. 103 (M): Låt mig inleda med att yrka bifall till reservation 1. Vi moderater ser det som en självklarhet att stadsplanering ska ske på ett hållbart sätt, både ur ett ekonomiskt, socialt och ekologiskt perspektiv. Historiskt sett har stadsutvecklingen följt de paradigm som har styrt ekonomisk politik. tog dock utvecklingen en annan riktning: Städerna delades upp i renodlade funktioner utifrån en fysisk planekonomi där centralbyråkrater dirigerade innehållet. Med inspiration från utvecklades en förortsmodell med bostäder, arbetsplatser och centrum som var åtskilda från varandra. Hyresregleringens införande 1942 i kombination med en akut bostadsbrist ledde till genomförandet av miljonprogrammet, vilket gav ytterligare förorter och i förlängningen ledde fram till den segregation vi ser . En politik för hållbar stadsutveckling måste därför utgå från såväl miljöaspekter som sociala aspekter. Det handlar om hur vi kan förtäta och bygga nya stadsdelar med blandade upplåtelseformer, tillräcklig samhällsservice och trivsamma offentliga rum – allt i syfte att minska segregation och otrygghet. Jag är den förste att skriva under på vikten av att städer tar till vara och integrerar stadsgrönska i stadsplaneringen. Men detta kan rimligen inte vara ytterligare ett regelkrav från staten utan måste bygga på ett frivilligt åtagande hos kommunerna. Det är kommunerna som själva bäst känner till hur de kan och bör använda sina markresurser på bästa och mest effektiva sätt. Rent fysiskt är stadens struktur grundläggande för dess hållbarhet. Enligt forskningen innebär detta inte minst en tät stad där avstånden är korta. Närhet innebär täthet även i bemärkelsen att man ska hushålla med begränsade markarealer. Men det innebär att det måste finnas en långsiktig strategi för vilka grönområden som ska sparas och för vilka platser som exempelvis en ny stadspark ska anläggas på. Regeringen har gett i uppdrag att komma med förslag på en utvecklad metod för stadsgrönska och ekosystemtjänster i miljöer. Vi förutsätter dock att en sådan metod i allt väsentligt inte inskränker det kommunala självstyret, liksom att det inte försvårar eller fördyrar kommunernas möjligheter till stadsutveckling. Regeringen nämner hållbara transporter. Det tycker jag är bra, inte bara för att jag själv saknar körkort och är helt beroende av kollektivtrafik. Men tyvärr väljer regeringen att politisera frågan, och det tycker jag är dåligt. Kollektivtrafik är det enda som nämns i det övergripande målet – bilen nämns inte alls. Regeringen lyfter även fram samt sitt, som jag vill kalla det, ansvarslösa förslag till miljözoner som något slags generallösning, trots att de i praktiken innebär ett förbud mot dieselbilar, vilket, som var inne på, kommer att drabba 1,3 miljoner bilägare: En av deras största investeringar blir helt värdelös. Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling Det är lätt att få uppfattningen att regeringens politik för hållbara städer enbart utgår från ett Stockholmsperspektiv, där kollektivtrafik i större utsträckning än i mindre städer, som mitt eget , möjliggör för människor att ställa bilen. Utanför är bilen en förutsättning för att man ska få vardagen att gå ihop. Därför är det anmärkningsvärt att regeringen så tydligt missar att föreslå åtgärder som kan underlätta för en omställning för att göra bilen till ett mer hållbart transportslag. I skrivelsen nämner regeringen propositionen Politik för gestaltad livsmiljö. Där föreslås att ”arkitektur, form och design ska bidra till ett hållbart, jämlikt och mindre segregerat samhälle med omsorgsfullt gestaltade livsmiljöer, där alla ges goda förutsättningar att påverka utvecklingen av den gemensamma miljön.” Detta är tyvärr problematiskt, som vi har kunnat konstatera tidigare i behandlingen av just den propositionen. Som mål inom samhällsbyggnadsområdet är det alltför komplext och öppet för tolkningar. Det riskerar att ytterligare försvåra en dåligt fungerande plan- och byggprocess. Det den svenska byggsektorn inte behöver är fler politiska mål och inriktningar att ta hänsyn till, oaktat hur vällovliga dessa är. Låt mig avsluta med att konstatera att regeringens politik för hållbara städer och för ett snabbare och effektivare bostadsbyggande inte är mycket mer än ett luftslott. Ambitionen må vara lovvärd, men de olika delmålen kommer att leda till svårigheter hos kommunerna när det gäller hur dessa ska tolkas och om något ska prioriteras före något annat. Tyvärr har det varit fyra förlorade år med den här regeringen. Jag vet inte hur vi har stått här i kammaren och debatterat bostadspolitiska förslag som snarare leder till mer statlig inblandning och fler pålagor än till fler bostäder och bättre stadsstrukturer. Den skrivelse som vi nu debatterar, Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling, är tyvärr bara ytterligare ett exempel på detta. Vi ser dock fram emot, herr talman, att ta del av resultatet av de pågående utredningar som regeringen hänvisar till i sin skrivelse. Vår förhoppning är att delar av dessa trots allt kan leda till en blocköverskridande överenskommelse för en långsiktigt hållbar utveckling av landets städer, dessutom, som jag hoppas, under ledning av en moderatledd alliansregering. 104 (MP) replik: Först och främst vill jag naturligtvis berömma för delar av hans anförande, inte minst början. Historiskt är den bild som ger korrekt, det vill säga av implementeringen av bilsamhället i . stod faktiskt parti på vår sida, tillsammans med dem som senare startade . parti stod på samma sida som vi i kampen mot bilsamhället i innerstäderna. På andra sidan stod socialdemokrater och liberaler som rev hus och byggde motorvägar i stadsmiljö. Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling Det som skulle kunna invändas mot bild nu är naturligtvis att hans parti har lämnat den linjen. står man i stället på bilens sida i byggandet av våra städer, där man vill bygga nya motorvägar i stadsmiljö. Nåväl, jag fick inga kloka svar senast när jag frågade partikollega om miljözonerna. var nu själv inne på det kommunala självstyret. Det är intressant att först säger att han tycker att det kommunala självstyret är väldigt viktigt och att han bara en halv minut senare är väldigt emot att öppna möjligheten för kommunerna att i större utsträckning själva bestämma över sina gator. Den logiken tycker jag blir märklig, för detta handlar i grund och botten om att kommuner nog själva vet om det är orimligt att vissa gator har så farlig luft att man inte kan andas in den utan att riskera att bli sjuk. Att ge kommunerna detta verktyg borde rimma med värnande av det kommunala självstyret eller åtminstone kommunernas möjlighet att själva ta beslut i viktiga frågor. Varför vara emot detta? 105 (M) replik: Först gäller det några kommentarer om bilen. Vi säger: Hata bensinen men älska bilen! Oavsett vad man tycker om bilen ska man inte förneka att den är helt avgörande för ett fungerande samhälle. Det gäller både de delar av som inte ligger i en storstad och de delar som ligger i en storstad. Regeringen straffar människor och straffar familjer, i största utsträckning barnfamiljer, som är helt beroende av bilen. Dessutom är kanske bilen deras största investering efter boendet. Detta kommer alltså inte att innebära någon miljönytta över huvud taget. Sedan kommer jag till fråga som handlar om miljözoner. Det är väl klart att vi alltid slår vakt om ett kommunalt självstyre. Men framför allt slår vi vakt om möjligheter för människor, enskilda individer, i att få en fungerande tillvaro på alla sätt. I en avvägning mellan att se till att människor får så goda förutsättningar i sin vardag som möjligt och omsorgen om statliga eller kommunala regelverk är det naturligtvis den enskilde individens behov och de enskilda familjernas behov som kommer i första rummet för oss moderater. Om vi ska ha en avvägning mellan statliga regleringar och kommunala regleringar kan jag väl säga att jag som gammalt kommunalråd kanske har en viss förkärlek för det kommunala självstyret. Men om man ska ge ytterligare möjligheter att införa svårigheter för medborgare i och för städernas möjlighet att växa, utvecklas och få tillväxt är det klart att vår avvägning är klockren. Där går vi på enskilda individers och familjers perspektiv. 106 (MP) replik: Tack för svaret, ! Det har nämnts en siffra: att det är 1,3 miljoner bilar eller personer som blir drabbade. Någonstans måste vi ändå få detta tydligt för oss. Detta är inte ett dieselförbud. Det är inte så att regeringen med miljözonerna förbjuder dieselbilar – tvärtom. Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling Det första som sker är att man öppnar för att kommunerna ska kunna göra en bedömning. På en gata där de har väldigt farlig luft ska de kunna stänga ute bilarna – de kan få köra i övriga stan. Det kan vara en gata där det finns vissa fysiska problem, till exempel att husen står nära varandra, vilket gör att emissionerna behålls på själva gatan. Det kan vara så att det inte finns någon annan utväg än att faktiskt stoppa bilarna för att luften ska kunna gå att andas in. Är det då ett problem, enligt , att 1,3 miljoner bilägare inte ska få köra på just den gatan? De kan få köra på en parallellgata. Slår det mot alla 1,3 miljoner dieselbilar? Det gör det naturligtvis inte. Det är nästan ett bisarrt påstående att det skulle slå mot dessa 1,3 miljoner dieselbilar. Sedan skorrar det faktiskt falskt när pratar om barnfamiljer, för det är barnen som drabbas hårdast av dieselutsläppen. Det är kanske dessutom deras farmor eller mormor som dör på grund av de emissioner som de utsätts för. Jag kommer tillbaka till frågan som handlar om prioriteringar. Vad är det man prioriterar? Är det dieselbilsförarnas rätt att köra på varenda gata i hela , eller är det barnens och de gamlas lungor? 107 (M) replik: När det gäller diskussioner om diesel och totalt förbud är det väl bara som har fört sådana diskussioner. Jag vet inte hur många miljöpartister jag har hört på både nationell nivå och nivå som säger: Men egentligen ska man förbjuda diesel så snabbt som det bara är möjligt. Det kanske du inte står och säger i talarstol. Men det finns ett antal andra ledamöter som formellt sett ännu ingår i riksdagsgrupp, även om ni kanske önskar att de inte skulle göra det, och som säger rakt ut att detta ska förbjudas så snabbt som möjligt. Då säger vi: Nej, det är ett helt orimligt resonemang. Man måste alltid ge människor en omställningstid likaväl som man måste ge landet som helhet en omställningstid. Om man nu tycker att blir missuppfattat i denna fråga har man nog bara att titta sig själv i spegeln och se vad det är man själv säger. Vad är det för signal man egentligen vill skicka ut? Återigen: Sluta bestraffa enskilda människor och enskilda familjer för något som kanske är en av deras största investeringar i livet! Och återigen: Älska bilen men hata bensinen! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 17 En ny lag om försäkringsdistribution betänkande 2017/18:FiU45 En ny lag om försäkringsdistribution (prop. 2017/18:216 och prop. 2017/18:220 delvis) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 18 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden betänkande 2017/18:FiU50 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 19 Bordläggning och beslut om förlängd motionstid Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:RS8 EU-arbetet i Kammaren biföll talmannens förslag att motionstiden för ovanstående framställning skulle förlängas till och med . COM(2018) 225 Förslag till och rådets förordning om europeiska utlämnandeorder och bevarandeorder för elektroniska bevis i straffrättsliga förfaranden COM(2018) 226 Förslag till och rådets direktiv om fastställande av harmoniserade bestämmelser för utseende av rättsliga företrädare för insamling av bevisning i straffrättsliga förfaranden COM(2018) 275 Förslag till och rådets beslut om ändring av rådets direktiv /53/EG vad gäller tidsfristen för att införa särskilda regler om största tillåtna längd när fordonets förarhytt ger bättre aerodynamiska prestanda, energieffektivitet och säkerhetsprestanda COM(2018) 317 Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 469/2009 om tilläggsskydd för läkemedel COM(2018) 337 Förslag till och rådets förordning om minimikrav för återanvändning av vatten COM(2018) 366 Förslag till och rådets förordning om inrättande av programmet Kreativa (2021–2027) och om upphävande av förordning (EU) nr 1295/2013 COM(2018) 369 Förslag till och rådets förordning om inrättande av ett program för utbyte, stöd och utbildning för att skydda euron mot förfalskning –2027 () COM(2018) 375 Förslag till och rådets förordning om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden samt Europeiska havs- och fiskerifonden, och om finansiella regler för dessa fonder och för Asyl- och migrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för gränsförvaltning och visering COM(2018) 383 Förslag till och rådets förordning om inrättande av programmet för rättigheter och värden COM(2018) 384 Förslag till och rådets förordning om inrättande av programmet för rättsliga frågor COM(2018) 386 Förslag till och rådets förordning om inrättande av EU‑programmet för bedrägeribekämpning COM(2018) 390 Förslag till och rådets förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av och rådets förordning (EU) nr 508/2014 COM(2018) 436 Förslag till och rådets beslut om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont – ramprogrammet för forskning och innovation COM(2018) 438 Förslag till Europarlamentets och rådets förordning om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1316/2013 och (EU) nr 283/2014 COM(2018) 442 Förslag till och rådets förordning om inrättande av ett tullprogram för samarbete i tullfrågor COM(2018) 443 Förslag till och rådets förordning om inrättande av Fiscalisprogrammet för samarbete på beskattningsområdet COM(2018) 447 Förslag till och rådets förordning om inrättande av unionens rymdprogram och Europeiska unionens rymdprogrambyrå och om upphävande av förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013, (EU) nr 377/2014 och beslut 541/2014/EU § 20 Anmälan om interpellation Följande interpellation hade framställts: 2017/18:592 Utländsk finansiering av moskéer av (SD) till kultur- och demokratiminister (MP) § 21 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2017/18:1494 Politiska samtal på jobbet i statliga bolag av (V) till närings- och innovationsminister (S) 2017/18:1495 Betalningstider av (S) till närings- och innovationsminister (S) 2017/18:1496 Jakt- och viltmyndighet av (M) till statsrådet (S) 2017/18:1497 Utfodring av betesdjur av (M) till statsrådet (S) 2017/18:1498 Fler filminspelningar i av (M) till kultur- och demokratiminister (MP) 2017/18:1499 Åtgärder för barn och unga som rekryterats till kriminella gäng av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1500 Straffen för narkotikaförsäljning av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1501 Ett nationellt exitprogram för kriminella av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1502 LIS-område och detaljplan av (M) till statsrådet (MP) 2017/18:1503 Underlättande av skärvård i skärgård av (M) till statsrådet (S) 2017/18:1504 Tillgång till regionala flygplatser för civilförsvaret av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1505 Släpbussar av (MP) till statsrådet (S) 2017/18:1506 Sekretessbelagda dokument om av (KD) till utrikesminister (S) 2017/18:1507 En särskild straffskärpningsgrund för gängrelaterad brottslighet av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1508 Vistelseförbud – en ny form av påföljd av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1509 Sänkt gräns för obligatorisk häktning av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1510 Hemliga tvångsmedel av (M) till justitie- och inrikesminister (S) 2017/18:1511 Turkiskt underrättelsearbete i av (SD) till utrikesminister (S) § 22 Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade kommit in: 2017/18:1446 Visitering av besökare på förvar av (M) till statsrådet (S) 2017/18:1447 Krav på id-handling vid besök hos förvar av (M) till statsrådet (S) § 23 Kammaren åtskildes . av andre vice talmannen från dess början till och med § 8 anf. 21 (delvis), av talmannen därefter till och med § 8 anf. 40 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med § 12 anf. 64 (delvis), av talmannen därefter till och med § 16 anf. 89 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till dess slut. § 1 till statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner 1 (M) § 2 Justering av protokoll § 3 Anmälan om subsidiaritetsprövning § 4 Anmälan om uteblivna svar på interpellationer § 5 Anmälan om faktapromemorior § 6 Anmälan om granskningsrapport § 7 Ärenden för bordläggning betänkande 2017/18:KU20 2 (M) 3 (S) 4 (SD) 5 (MP) 6 (C) 7 (S) replik 8 (C) replik 9 (S) replik 10 (C) replik 11 (V) 12 (L) 13 SKÅNBERG (KD) Vissa frågor rörande Transportstyrelsens outsourcing m.m. (kapitel 5) 14 (C) 15 (M) 16 HANS (S) 17 (SD) 18 (MP) 19 (V) 20 (L) 21 SKÅNBERG (KD) 22 (S) Vissa frågor om regeringens förhållande till (kapitel 1) 23 (S) 24 (M) 25 (SD) 26 (MP) 27 (C) 28 (L) 29 SKÅNBERG (KD) Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 2) 30 (S) 31 DAG KLACKENBERG (M) 32 (SD) 33 (MP)