prot · H50976 · 2018-02-28 00:00:00 — Om den är stor eller liten påverkar deras psykosociala miljö. Den får inte vara för stor, för då blir det svårare att se och bemöta varje barn och så vidare. Inom det här området kan man göra en hel del som är av vikt för att kunna bedriva en bra undervisning och ge möjlighet för barn att upptäcka olika saker. Jag tycker inte på något vis att det är fel med friförskolor. Vi har väldigt många goda exempel i min hemkommun. De bedriver en väldigt god verksamhet. Mitt problem är att jag inte tycker att man ska ta ut vinst genom våra gemensamma resurser. Vinsten ska återinvesteras för att kunna ge en bättre verksamhet och öka kvaliteten. Du nämnde Förskolelyftet, . Det fanns absolut delar i förskolepolitiken som var bra även . Du är en väldigt sympatisk centerpartist på alla sätt och vis, men i er nuvarande budget finns det jättemycket nedskärningar. Ni vill ta bort i princip varenda satsning som skulle kunna ge en förskola med bättre kvalitet. Till exempel vill ni inte satsa 830 miljoner på minskade barngrupper, som vi gör. Ni drar ned på upprustningen av skollokaler, ni vill inte att vi ska stimulera till nattis och så vidare. 158 i (C) replik: Jag tackar för möjligheten att berätta lite mer om politik. Om du läser hela budgetmotion, , ser du också att det finns andra delar inom till exempel utgiftsområde 25 där vi inte vill ha alla dessa riktade statsbidrag, som regeringen nu genomför, utan vill lägga samman dem. Vi tror nämligen att besluten fattas bäst så nära verksamheten som möjligt. Det är våra kommunpolitiker i olika kommuner som vet vilka satsningar som redan har gjorts där. Man kanske redan har byggt ut förskolegårdarnas miljöer och därmed inte ser något behov av att det just nu ska finnas ett sådant statsbidrag från regeringen. I en annan kommun kanske man har gjort en satsning på barngruppernas storlek. Vi tycker att det är viktigt att kommunerna själva har makten över sitt eget utvecklingsarbete, inte minst eftersom vi anser att förskolan är en viktig verksamhet för barns utveckling. Jag går tillbaka till frågan om vinst på våra gemensamma resurser. Jag vet att det är en fråga. finns det fantastiska fristående förskolor som på olika sätt använder sig av bussar där man åker ut och ser en större omgivning där barnen ändå är i en trygg miljö. De förskolecheferna och förskoleägarna har ändå lyft fram att med det vinstbegränsningsförslag som regeringen har lagt fram kommer man inte att kunna fortsätta bedriva den verksamhet som är en del i den pedagogiska utvecklingen. Jag har svårt att förstå när man talar om våra gemensamma resurser att det enbart handlar om lärandet i förskolan och inte någon av de andra delarna. Det är den saken som bekymrar mig väldigt mycket. Det handlar om att man stannar av i den pedagogiska utvecklingen, inte minst när det gäller våra förskolor. Jag vill också gärna höra någonting om Montessori- och Waldorfförskollärarna innan repliktiden är slut. 159 (S) replik: Det är bra att jag får höra lite grann om centerpolitiken. Det jag läser mig till är att ni kommer att dra ned 12 miljarder på kommunsidan. Det motsvarar kostnaden för ungefär 25 000 förskollärare. Det vore en olycklig riktning om det skulle vara så att vi inte ska ha råd och möjlighet att satsa mer på förskolan. Debatten har tyvärr kommit att handla för mycket om den vinstutredning som finns och för lite om hur vi vill jobba framåt. Det är väldigt viktigt att vi säger till de förskollärare och barnskötare som lyssnar att vi kommer att fortsätta att utveckla svensk förskola. Om vi får möjlighet kommer vi att fortsätta att minska barngrupperna. Vi kommer att fortsätta att satsa på kvalitativa insatser med stöd av för att kunna utveckla varenda förskola till att bli bra och med en god kvalitet. Vi kommer att fortsätta att kompetensutveckla vår personal inom förskolan. Vi kommer att se till att de får de verktyg som behövs för att kunna bedriva sitt uppdrag på bästa möjliga sätt. Vi kommer att stärka det pedagogiska ledarskapet i förskolan genom att förhoppningsvis få förskolerektorer att bli en del av det sammanhållna skolsystemet. Vi måste satsa på förskolan för att komma ifrån en känsla av oro som många inom personalen har. Det handlar om att komma ifrån samvetsstressen. Vi måste verkligen jobba gemensamt. Jag hoppas att bidrar till att vi gemensamt kan diskutera olika professioner och pedagogiska inriktningar även inom förskolan. Jag tror att det kan berika på många sätt. Men det viktiga är kvaliteten. 160 (MP): Dagens debatt handlar om förskolan, som vi säkert alla har förstått . Det är den del av utbildningsväsendet som vänder sig till de allra yngsta barnen, de som ännu inte börjat i . har förskolan sin egen nationella läroplan och sina egna mål. Förskolans mål är att erbjuda trygg omsorg och att stimulera barnens utveckling och deras lust att lära. Förskolan är platsen för lekens pedagogik. Här får barnen möjlighet att fantisera, låtsas, träna empati och i leken få lära känna varandras erfarenheter. Det är i leken barnet utvecklar sin sociala förmåga och gör sig beredd på vad som komma skall. Allt började i med en man som hette . startade han en förskola, eller en kindergarten. Han sa att leken är det kommande livets hjärtblad, ty i leken visar sig människans djupaste anlag, hennes innersta väsen. Det är fint. Till kom kindergarten . Kindergarten blev barnstuga, som blev daghem. barnstugeutredning lämnade sitt förslag, och förskola blev det vedertagna begreppet för verksamheten. I samband med detta överfördes också ansvaret från till . Det var en klar markering om vad verksamhetens uppgift var. Det pedagogiska innehållet fick i och med detta en betydligt mer framträdande roll och en egen läroplan. Inom förskolan har det också utvecklats verksamheter med olika pedagogiska strategier som bland annat Reggio , , och ur och skur, som föräldrar kan ges möjlighet att välja där verksamheterna finns. Förskolan har en läroplan . Den reviderades 2016. Den ska de hålla sig till. Det ska vara den som styr verksamheten. Förskolan blev en egen skolform 2004. Utifrån läroplanen ska huvudmän och personal forma en väl fungerande förskola för alla barn. Kommunerna har tillsynen över verksamheten, men det finns både kommunala och privata huvudmän. Förskolan är för de flesta barn i vårt land starten på deras resa i det livslånga lärandet. Förskolan har stor betydelse för barns utveckling och ger barnen likvärdiga förutsättningar inför skolstarten. Vi vet att forskningen visar på att barn som har gått i förskolan lyckas bättre i skolan än de som inte har gjort det. Det gäller särskilt barn som har föräldrar med kort utbildning eller barn som av olika skäl lever i utsatta situationer. Förskolan är en viktig start i det svenska skolsystemet. Vi kan se att barn som fått gå i förskolan presterar bättre även i årskurs 9. Därför är det viktigt att förskolepersonalen har goda förutsättningar för det pedagogiska arbetet med barnen. Regeringen investerar i mindre barngrupper, och det börjar få genomslag ute i verksamheterna. Det ger den pedagogiska personalen bättre förutsättningar att möta varje barn. Leken och det lustfyllda lärandet är det som präglar barnens utveckling, och nyfikenhet ska fångas upp och ge avtryck i hela verksamheten. En hög kvalitet ska prägla hela förskolan. Barnen ska känna sig lika sedda oavsett vilka de är. Det är viktigt att personalen har en god utbildning i att motverka traditionella könsmönster och könsroller och att varje barn får möjlighet att utvecklas i sin egen takt och på de sidor som för dem faller sig naturligt. Att säkerställa att barnen får en god och näringsriktig mat spelar också en avgörande roll för barnens välbefinnande. Det handlar om att använda maten som ett pedagogiskt instrument för kunskapen om hur vi fungerar som biologiska varelser som man lyfter fram frågan om hur mat produceras. Glädjande är att av maten som serveras i förskolan är ekologisk. Måltiderna är också tillfällen då barnen får social träning. Förskolan står såklart inför stora utmaningar. Det vet vi alla. Likvärdighet och jämlikhet är två begrepp som är otroligt viktiga, inte minst när vi pratar om förskolan. Att göra barn till jämställda framtidsmedborgare är en viktig uppgift för de pedagoger som arbetar där. Regeringen arbetar aktivt med insatser för att stödja en positiv utveckling. En av dessa är att förskolan är med i satsningen Samverkan för bästa skola. Det är en satsning som riktar sig till förskolor i socioekonomiskt svaga områden. Regeringen avsätter till förskolor i dessa områden bland annat för att kompetensutveckla och satsa på flerspråkighet. Det år då barnet fyller lämnar hen förskolan och flyttar upp i förskoleklassen. Överlämningen mellan förskola och förskoleklass har förtydligats vid en revidering av läroplanen, liksom vikten av korrekt information om innehållet i utbildningen och vem som har ansvaret för att information överförs. Ännu ett viktigt steg tas i en ung människas liv. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 161 i (C) replik: Tack, , för anförandet och historielektionen, om jag får kalla det så, om ! Jag har ett par frågor som jag skulle vilja ställa. Jag skulle först vilja ställa samma fråga som jag ställde till från Socialdemokraterna. Tror på de fristående förskolorna? Man säger att åtta av tio fristående skolor kan komma att behöva läggas ned på grund av det vinstbegränsningsförslag som föreligger. Hur ser på den farhåga som finns? Det finns många fristående förskolor som är väldigt viktiga för de barn som går där. Detta är egentligen min första fråga. Min andra fråga handlar om det som valde att ta upp i den allra sista delen i sitt anförande. Det handlar om vikten av en övergång när man lämnar förskoleklassen. Vi har haft en tidigare diskussion, som vi är väl medvetna om, om en tioårig grundskola. blir det först en överlämning. Sedan blir det ytterligare en . Ser inte att det för barnens lärande och utveckling vore mer positivt att ha en mer sammanhållen skola än vad det nu blir med, liksom, ett mellanår mellan förskolan och ? nämnde ju också vikten av förskola innan man börjar . 162 (MP) replik: Vi kan börja med frågan om vinster i välfärden – återigen. Jag vill gärna svara . De förskolor som är kooperativa och de som är ideellt drivna kommer inte att drabbas av några förändringar. De behöver inte bekymra sig – det gäller de små förskolor som är föräldrakooperativa eller som drivs av olika organisationer. Sedan gäller det farhågor. Ja, jag har tänkt mycket på det här med att tjäna pengar på det kollektiva. Jag är själv född småföretagare och uppvuxen som småföretagare. Jag har drivit företag i hela mitt liv, och jag tänker på att jag aldrig någonsin har varit försäkrad någon inkomst. Det jag tycker är intressant med skolverksamheten är att man både plockar ut en vinst från vårt gemensamma och är garanterad en inkomst. Alla som startar en skola och som får barn inskrivna där vet hur mycket pengar de får. Då tänker jag att många föräldrar kan ha farhågor om det är så att skolorna måste lägga ned för att man inte får lov att plocka ut vinsten från de kollektiva pengarna. Men det finns också andra farhågor som föräldrar kan ha, som handlar om att en skola helt plötsligt kan bestämma sig för att lägga ned sin verksamhet. 163 i (C) replik: Tack, , för svaren! Det sägs att man vet hur mycket pengar man får. Det beror ju på hur många elever som väljer att börja. Man kan lyssna på friskolor eller mindre skolor över huvud taget. Vi vet att den elevpeng vi har gör det väldigt sårbart på olika sätt. Skulle man av någon anledning mista två elever som flyttar från skolan blir det oerhört sårbart för den kvarvarande verksamheten. Det är klart att man inte på det sättet är garanterad pengar. Man är det för varje elev, men det är inget som garanterar att man ska ha ett visst antal elever. Jag skulle vilja fråga om något just när det gäller de fristående skolorna och om hur man lyfter frågan om antalet obehöriga lärare och så vidare. valde själv att nämna Montessoriskolorna och Waldorfskolorna som exempel. Man har från deras sida framfört möjligheten att som utbildad Montessorilärare faktiskt räknas som behörig lärare. Hur ser på de delarna, som är viktiga på olika sätt? Sedan skulle jag vilja tillägga något – jag kommer tillbaka till de små friskolorna. Det är inte alls bara de stora koncernerna som är aktiebolag, utan det finns också ganska många små bolag som bedriver skolverksamhet och som verkligen brinner för möjligheten att driva en bra förskola eller en bra grundskola. Det är också de som säger att de ser svårigheter med detta förslag och som upplever att det ibland kommer att bli nästan omöjligt att vara kvar. Man säger att förslaget om vinstförbud är oseriöst. Det ställs krav på en stabil ekonomi, men finns det inte möjligheter att bygga upp en stabil ekonomi. Hur ser på det? Jag vill också gärna ha svar på frågan om utbildade lärare när det gäller de alternativa pedagogiska inriktningarna. 164 (MP) replik: Hur förslaget till slut kommer att se ut vet varken eller jag. Det är ett förslag som är en grund för vidareutveckling. Precis som när det gäller alla andra utredningar som görs inom olika områden lyfter man inte utredningens förslag rätt in i verksamheten och säger: Utredningen har sagt så här – punkt slut. Här finns det såklart anledning att titta närmare på både det ena och det andra. Men det som är viktigt för oss är till syvende och sist att de pengar som kommer från det kollektiva ska gå till det kollektiva. De ska inte lyftas ut som övervinster. En viss vinst måste man ha, som man kan stoppa in i verksamheten. Men det är övervinsterna som vi inte accepterar. Sedan gäller det Montessorilärare och Waldorflärare. Jo, det är väl också någonting som man behöver titta på: hur man kan ge dem någon form av legitimation. För min egen del, som miljöpartist, tycker jag att det låter sympatiskt, men det är ingenting som regeringen har tagit ställning till. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 19 Subsidiaritetsprövning av kommissionens direktivförslag om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen Subsidiaritetsprövning av kommissionens direktivförslag om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen (COM(2017) 797) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 20 Offentlig upphandling betänkande 2017/18:FiU34 165 (S): ska vi fortsätta arbetet med att förbättra upphandlingen, som det står om i finansutskottets betänkande FiU34. Det är oerhört angeläget att vi använder skattepengarna på bästa sätt. Att de har använts till lönedumpning, till dålig mat och till försämrad miljö och gett oseriösa företag möjlighet att konkurrera ut seriösa företag är helt oacceptabelt. Upphandlingen, om den används rätt, kan åstadkomma flera positiva effekter för samhället. Den kan ge ökad tillväxt, sysselsättning, ordning och reda på arbetsmarknaden, jämställdhet, tekniska framsteg och ökad innovationskraft. Upphandlingen kan helt enkelt leva upp till den svenska modellen om vi använder den på rätt sätt. Upphandlingen kan också bidra till de nationella miljömålen och genomförandet av Agenda 2030. Den nya lagstiftningen, som vi efter stor möda fick igenom , och arbete med bland annat den nationella upphandlingsstrategin har gett bättre förutsättningar för myndigheter och upphandlande enheter att upphandla mer strategiskt. ger också stöd, information och vägledning om innovationsupphandling, miljökrav och sociala krav. Vi vet också att det pågår ett arbete på EU-nivå med att ta fram en strategi för offentlig upphandling som sätter tydliga prioriteringar, förbättrar praxis inom upphandling och främjar investeringar inom EU. Det är redan möjligt med den lagstiftning som vi antog att ta till exempel sociala hänsyn. Det är också möjligt att göra kravställanden inom transporter. Det fick vi alltså igenom . Jag kan dock konstatera att kunskapen varierar över landet och att det fortfarande finns kommuner som absolut inte vill ställa arbetsrättsliga krav. Till exempel i min egen kommun, , gjorde M, SD, C, L och KD gemensam sak och röstade ned vår socialdemokratiska motion om sjysta villkor vid upphandling av transporter. Men det finns andra exempel, till exempel , som i går antog en upphandlingspolicy. Där finns en uppförandekod som innebär att varor och tjänster ska vara framställda under förhållanden som är förenliga med bland annat åtta kärnkonventioner. Den ska innehålla och tillämpa den arbetsmiljölagstiftning och miljölagstiftning som gäller i de tillverkande länderna. Enligt policyn ska regionen också sträva efter att tillvarata den idéburna sektorn när det är lämpligt att ställa sociala krav, kontraktsvillkor och till exempel beakta funktionshinderspolitiken och anställa personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. I var SD med och röstade för den här upphandlingspolicyn. Jag kan alltså konstatera att i är SD och de övriga borgerliga partierna emot arbetsrättsliga krav, men i är SD för sådana krav. Vad lär vi oss av det? Det behövs mer upplysning och kunskap. Vi kan aldrig någonsin lita på SD i något sammanhang. arbetar med att stärka kompetensen hos upphandlande myndigheter, enheter och leverantörer, dels inom ramen för den nationella upphandlingsstrategin, dels genom det uppdrag som myndigheten har fått inom livsmedelsområdet. Ett exempel som jag kan nämna är att upphandlingsmyndigheten har fått i uppdrag av regeringen att ta fram ett kravpaket som hjälper kommunerna i deras upphandlingar när det gäller miljö- och hälsofarliga ämnen inom förskolan. Det är för att vi socialdemokrater har drivit frågan om giftfri förskola. Kravpaketet innehåller produktområdena leksaker, hobbymaterial, köks- och serveringsutrustningar, möbler och textilier. Det är, herr talman, helt enkelt ett mycket bra exempel på hur man ska kunna jobba med upphandlingar framöver. Avslutningsvis något om det arbete som sker för att underlätta anbud för små och medelstora företag. Det finns ju ett stort fokus, både nationellt och på EU-nivå, på att underlätta just för små och medelstora företag. Det är alltså något anmärkningsvärt att M, SD, C, L och KD skriver att just detta arbete behöver göras. Det är kanske lite populism och att slå in öppna dörrar eller – vad vet jag – ren okunskap kanske. I alla fall pågår detta arbete redan. Därför tycker vi inte att det behöver skrivas om det en gång till. I övrigt tycker vi att betänkandet är ett steg i rätt riktning. Vi flyttar fram positionerna och fortsätter det strategiska arbetet med att se till att upphandlingarna sker på ett så bra sätt som möjligt, så att vi inte lönedumpar eller använder dem för att slå ut seriösa företag utan ser till att vi får ordning och reda på arbetsmarknaden i upphandlingsfrågorna. 166 (M): Enligt rapporten om offentlig upphandling, som och presenterade , motsvarar värdet av de upphandlingspliktiga inköpen i ca . Det handlar om enorma summor, motsvarande en dryg sjättedel av bruttonationalprodukt, som berör en stor del av det svenska näringslivet, oavsett företagens storlek. Offentlig upphandling är därför av strategisk betydelse för jobben och tillväxten. Syftet med offentlig upphandling är i grunden gott. Upphandlande myndigheter ska använda de offentliga medlen på bästa sätt genom att dra nytta av konkurrensen på marknaden som leverantörerna tävlar på lika villkor. Som uttrycker det: ”En effektiv inköpsprocess lägger en grund för att skapa goda affärer.” Det tjänar vi alla på. Dock kan man fråga sig om det goda syftet nås. I över hälften av upphandlingarna inkommer mellan noll och tre anbud. Det utgör ett realt problem, och det borde analyseras djupare varför, respektive om, det finns något vi lagstiftare kan göra för att förändra det. behöver vara ett land där alla företag – stora som små, med eller utan kollektivavtal, som kan och vill – har möjlighet att delta i offentliga upphandlingar för att sälja varor och tjänster av bra kvalitet både inom landet och på export. Genom en fungerande konkurrens kan kvaliteten öka som priserna hålls nere. Det är angeläget, inte minst för välfärdstjänster. Kvalitet kombinerat med hushållning med våra gemensamma resurser bör vara en av den offentliga sektorns högsta prioriteringar. Som ett litet, handelsberoende land betyder nya möjligheter till export såväl ökade skatteintäkter som fler företag och arbeten. För att detta ska kunna bli verklighet behöver vi skapa goda förutsättningar för våra svenska företag så att de blir duktiga på att lägga anbud och även vinner dem internationellt. På så sätt kan svenska företag nå fler och bredare marknader ute i . En sådan strategi tar sitt avstamp i . vittnar många företag dock om att det är svårt att delta i upphandlingar. Upphandlingsunderlaget är ofta svårgenomträngligt och ska bearbetas och besvaras med korta svarstider. Genom att exempelvis ställa krav på erfarenheter av att ha levererat ett antal liknande affärer eller att kunna leverera stora affärer begränsas möjligheten för många eller när det offentliga ställer orimliga krav, som driver upp priset och dessutom kan krocka med varandra. Som exempel på det senare kan nämnas Fruktleveransen , som levererar fruktkorgar på prenumeration till privata företag och offentliga kunder. De har flera offentliga kunder som kräver klass 1‑märkning av frukt, vilket inte något enda företag gör. Klass 1 handlar om den dyraste frukten, men det har inte med färskhet eller smak att göra utan om utseende. Frukten får inte vara sned eller avvika i storlek. Vi kan politiskt driva frågan om att minska matsvinnet. Men offentlig sektor går alltså ibland åt rakt motsatt håll – medvetet eller omedvetet, och jag vet inte vilket som är värst. I värsta fall bidrar det offentliga till försämrad konkurrens på marknaden med resultat att vi får oligopol alternativt monopolliknande situationer. Det riskerar att fördyra processer, tjänster och produkter för medborgarna. Vi missar också kunskap inom innovativa företag med nya affärsidéer. Det finns flera goda exempel på hur innovationsupphandlingar lyckas i andra länder, till exempel i . Genom att samarbeta med och ta vara på kunskap och kompetens i näringslivet ökar chansen att hitta nya, bra och kreativa lösningar för olika samhällsproblem. Det är en viktig utveckling, inte minst inom välfärden, där vi står inför stora utmaningar med tanke på befolkningsutvecklingen. lade regeringen en proposition på bord om ett nytt regelverk för upphandling i offentlig sektor som grundade sig på tre EU-direktiv om offentlig upphandling . sade nej till delar av propositionen, eftersom den gick längre än vad införandet av EU-direktiven krävde. uppmanade regeringen att återkomma med ett nytt förslag, så att de erforderliga EU-direktiven kunde implementeras i . Detta förslag kom och är bättre, men långt ifrån bra. Förslaget som antogs går längre än vad EU-direktiven kräver och innebär dessutom, enligt oss, svårtolkad och otydlig lagstiftning. Våra farhågor var och är att det finns en stor risk för att de små företagen missgynnas. Många mindre företag upplever att det är för komplicerat att lämna anbud i offentliga upphandlingar. De deltar ändå. var drygt tre fjärdedelar av anbudsgivarna mikroföretag eller små företag, men de stod bara för hälften av de kontrakt som tecknades. Det är viktigt att kraven varken i upphandlingslagstiftningen eller i praktiken exkluderar mindre företag. Kraven ska genomsyras av tydliga, rimliga och likvärdiga villkor. Vår mest centrala kritikpunkt rör när särskilda arbetsrättsliga villkor ska ställas. Vår andra invändning handlar om de fall då en huvudentreprenör ska ställa krav även på underleverantörer genom hela leverantörskedjan. Det sistnämnda innebär en risk för komplikationer för de små företagen, trots att de nya reglerna endast gäller över tröskelvärdet. Här kan konsekvenserna för de små företagen som agerar som underleverantörer bli orimliga.