prot · H60933 · 2018-12-19 00:00:00 — Med barnens bästa för ögonen bör vi i stället sträva efter ett förenklat system där ges i uppdrag att administrera det nya underhållet, beräkna storleken på det, betala ut det till den förälder som barnet bor hos och kräva in motsvarande summa från den frånvarande föräldern. I de fall där en förälder saknar inkomst eller har mycket låga inkomster ska naturligtvis en garanterad lägstanivå utgå även fortsättningsvis. Fördelarna med en sådan här modell är först och främst att det är bäst för barnen. Det är lättöverskådligt, förutsägbart, minskar ekonomiska konflikter mellan föräldrarna, stärker ensamståendes ekonomi och ökar incitamentet för växelvis boende. Som höres finns stora jämställdhetsvinster i förslaget. är det och beslutet om allmän och lika rösträtt fattades, och då är just jämställdhetsvinster någonting att vara extra nyfiken på. Hjärtligt tack för ordet, återigen! 44 (S) replik: Tack, , för möjligheten att ställa några frågor i en replik! I ledamotens anförande lyftes fram att det finns väldigt mycket som skulle vilja göra för att reformera föräldraförsäkringen och göra den mer jämställd. Därför undrar jag vad man skulle göra konkret för att främja jämställdheten när man inte vill avvara dagar i föräldraförsäkringen som vi ju ser har haft positiva effekter för jämställdheten. Det här är det enda som vi tydligt ser gör skillnad för ett jämställt uttag i föräldraförsäkringen. Jag skulle också vilja fråga ledamoten om olika förslag som har lyfts fram när det gäller den tillfälliga föräldraförsäkringen, alltså vård av barn. Man vill införa en karensdag. På vilket sätt skulle det främja tryggheten hos barnen? Hur ska de kunna vara borta från förskolan och inte smitta alla de andra barnen när de är sjuka om föräldrarna inte kan vara hemma med dem? 45 (M) replik: Tack, , för frågorna! När det gäller jämställdheten och föräldraförsäkringen är det ett ganska stort grepp man måste ta. Vår föräldraförsäkring har förbättrats men lades i stort sett fram för en annan tid. Det är ett annat samhälle som växer fram . Vi måste se till att de generella uttagen i föräldraförsäkringen inte blir generella utan att det verkligen blir ett jämställt utfall av föräldraförsäkringen. De reformer som vi skulle vilja se är att man tittar på ekonomiska incitament i stället för att kvotera och gå in i familjernas egen, privata sfär och bestämma hur de ska göra. Man kanske kan dela på pensionspoängen, till exempel. När det gäller det livslånga perspektivet behöver man se att den ekonomiska jämställdheten är vad man ska eftersträva, inte uttaget av dagar. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Det kan hända många saker i ett barns liv med föräldrarna. En förälder kan falla bort av olika orsaker – man kan till exempel skiljas. Det här är någonting som påverkar barnet först och främst men också den ekonomiska jämställdheten, främst för kvinnor. Det är kvinnor som tar den största delen av ansvaret när det gäller att ta ut de extra dagarna. Det måste man komma åt på ett annat sätt än att kvotera, för man når aldrig riktig jämställdhet på det viset. 46 (S) replik: Ja, för man kommer ju definitivt åt jämställdheten genom att rycka bort alla de reformer som har införts för att främja den. Det tyckte jag var ett intressant inlägg från . Det som är tydligt i den här debatten är att det finns många idéer från olika partier. lyfte också fram det i sitt anförande. Då vill jag passa på att ställa frågan: Om man nu har så många idéer, varför väljer man att inte driva dem? Även om man har fått igenom sina ramar i många frågor har man valt att inte göra någonting just på det här området. Vill man inte driva de idéer man har? Det sas i anförandet att det är viktigt att lyfta fram sin egen politik och att det är därför man har agerat på det här sättet. 47 (M) replik: Det är helt sant. Vi vill driva fram förändringar och reformer för att jämställdheten ska öka. Men det är reformer som kräver stora utredningar. Vi har inte utrett det här , så det måste vi göra, och det ska vi också göra. Vi hoppas verkligen på ert stöd i det arbetet, för det är viktigt att vara nyfiken på olika sorters jämställdhetsreformer. 48 (KD): Familjen är samhällets viktigaste gemenskap och byggsten. I familjen läggs grunden för trygga barn och ett tryggt samhälle. Därför ser vi kristdemokrater ofta på samhällets utmaningar ur familjens perspektiv. För att skapa ett mer familjevänligt samhälle ställer vi oss frågor som: Hur kan vi ge familjen mer tid tillsammans? Hur kan familjeliv och yrkesliv kombineras på lika villkor för både män och kvinnor? Hur kan vi skapa en trygg förskola? Hur kan barn som växer upp i familjer med utsatt ekonomi få en stimulerande fritid? Hur kan vi skapa trygghet för föräldrar till barn med omfattande funktionsnedsättning? För oss kristdemokrater är utgångspunkten att alla barn ska ha en ekonomisk och social trygghet och en god relation till båda föräldrarna. Vi anser att det offentliga i första hand ska stötta och hjälpa, inte styra och hindra. Vi ser vikten av långsiktigt ansvar och föräldrarnas betydelse för barnens trygghet. Det är mammor och pappor som vet vad som passar bäst för just deras familj. Vi välkomnade därför att förhindrade ytterligare kvotering i föräldraförsäkringen. Men vi kristdemokrater vill gå längre. Föräldraförsäkringen bör vara helt fri och flexibel. Vi vill att föräldrarna ska kunna överlåta dagar till andra närstående till familjen, exempelvis far- och morföräldrar eller vuxna syskon till barnet. Det skulle underlätta vardagen inte minst för ensamstående föräldrar. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Det krävs flera reformer för att ge föräldrar bättre förutsättningar för att skapa en trygg familj. Vi kristdemokrater kommer därför att fortsätta arbeta för att exempelvis  sänka skatten för föräldrar  skydda den sjukpenninggrundande och föräldrapenninggrundande inkomsten  höja bostadsbidraget för dem som har barn  stärka pensionsrätten för barnår  införa en automatiskt delad premiepension för föräldrar. Det sistnämnda skulle framför allt stärka kvinnornas pension. Vi är dock glada över att vi kristdemokrater tillsammans med redan nu kan genomföra insatser som på olika sätt kommer att göra det bättre för barn och familjer. En bra förskola eller annan barnomsorg är en avgörande förutsättning för att föräldrar ska känna sig trygga när de går till jobbet. Dessvärre vittnar förskolepersonal ofta om alltför stora barngrupper. Det får i sin tur negativa effekter på barnens utveckling, trygghet och lärande. Tillsammans med ökar vi därför statsbidraget för att minska barngrupperna. Det kommer att göra det lättare för personalen att utföra sitt arbete på ett bra sätt som föräldrar kan känna sig trygga med att kvaliteten på förskolan är hög och att barnens bästa är i centrum. Föräldrarna är de viktigaste personerna i ett barns liv, och ett gott föräldraskap lägger grunden för en trygg barndom. Men oavsett hur väl förberedd man är på livets kanske viktigaste uppgift kommer det att komma stunder då man upplever svårigheter i föräldraskapet. Det offentliga ska då inte ta över föräldrarnas roll i första hand utan stödja och hjälpa föräldrarna att på ett bättre sätt klara föräldrarollen. Föräldrar, inte minst tonårsföräldrar, saknar ofta någon att prata och rådgöra med när det uppstår svåra situationer. Genom att nu göra det obligatoriskt för kommunerna att erbjuda föräldrastödsprogram kan vi på ett bättre sätt stödja föräldrarna i deras viktiga roll och ge barnen en bättre start i livet. Det är en vinst för hela samhället. Alla barn ska ha chansen att utveckla sina intressen och talanger. Men vissa sporter och aktiviteter kan kosta för mycket för ekonomiskt utsatta familjer. av barn bor i hushåll som får ekonomiskt bistånd. Statistiken visar dessvärre att barn i dessa familjer är underrepresenterade vid organiserade fritidsaktiviteter. Därför är det mycket olyckligt att den avsatta rödgröna regeringen valde att ta bort fritidspengen som drev igenom under alliansregeringen. Fritidspengen riktade sig till barn som lever i hushåll som haft försörjningsstöd . , och Föreningen kritiserade också den rödgröna regeringens beslut att ta bort fritidspengen. Vi kristdemokrater är därför glada över att vi tillsammans med nu återinför fritidspengen. Det ger även barn som lever i familjer med en utsatt ekonomisk situation chansen till stimulerande och utvecklande fritid, gemenskap och delaktighet. Det kan göra skillnad för hur ett barn med svårigheter i barndomen klarar sig i skolan och resten av livet. Ekonomisk trygghet för familjer och barn När vi pratar om familjer och trygghet får vi aldrig glömma föräldrar till barn med omfattande funktionsnedsättning som kämpar för att klara vardagen. Jag har träffat flera personer som drabbats av de senaste årens nedskärningar inom LSS och inte minst personlig assistans. Jag kommer särskilt ihåg mötet med . Det kändes hela vägen djupt in i mitt hjärta när berättade att han lever med en ständig skräck för framtiden. Vad kommer att hända , , med hans son som är beroende av assistans dygnet runt om vi inte räddar LSS? Jag är oerhört glad över den politiska samsyn som jag nu uppfattar finns i om att andning och sondmatning ska anses vara grundläggande behov. Genom M:s och KD:s budgetreservation kan vi äntligen ta det första efterlängtade steget för att säkerställa detta, som borde vara en självklarhet. Det är något som vi kristdemokrater har kämpat för länge och som kommer att förbättra situationen för många drabbade. Mycket mer behöver dock göras inom LSS. Vi kristdemokrater kommer att fortsätta kämpa för att exempelvis höja schablonbeloppet och inte minst för att säkerställa rätten till assistans för barn och utifrån det femte grundläggande behovet. Det går inte att sätta en prislapp på det mänskliga värdet av att värna rätten till assistans. Däremot visar en rapport från att samhällets kostnader kan öka med om vi tar bort personlig assistans. Kostnadsökningarna hamnar då till stor del inom socialförsäkringsutskottets område som en följd av att föräldern sjukskriver sig när han eller hon inte orkar ta hand om sitt barn. Jag är därför tacksam över att vi kristdemokrater och är överens om att värna assistansreformens långsiktiga hållbarhet, såväl rättsligt som ekonomiskt och med hänsyn till de totala samhällsekonomiska kostnaderna. I övrigt stöder jag och utskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) § 9 Utbildning och universitetsforskning betänkande 2018/19:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2018/19:1 delvis) Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras trots att det varit tillgängligt än före den dag då det skulle behandlas. 49 (S): Är det nu vi ska få veta? Varför slår moderater, kristdemokrater och sverigedemokrater in på vägen att dra ned på finansieringen för svensk skola när det borde vara tvärtom? Varför har sålt ut hela sin utbildningspolitik för att kunna fördubbla antalet prästutbildade? Och vad fick för att ge sitt stöd? skulle ju inte ge någonting gratis. Kommer att hjälpa och att sätta sexåringar i skolbänken utan att de fått passera den brygga som förskoleklass innebär? Nåväl, högerpolitik blev det – det är ett som är säkert – och det i ett läge då egentligen borde koncentrera sig på att få en ny regering på plats så att den kan lägga fram sin nya politik. Kunskapsresultaten ska höjas för alla i en trygg skola, och dagens och framtidens kompetensförsörjning ska . Då krävs det långsiktighet och bredare överenskommelser. Det behöver politiken ta ansvar för. Alla kan inte vara överens om allt. Vi ska inte och kommer inte att kunna vara det. Men tillräckligt många av oss behöver kunna komma överens. Det som lärare, rektorer och forskning har gett oss vid handen, nämligen arbete, måste vårdas och utvecklas. Likvärdigheten i svensk skola måste stärkas. Bara på det sättet kan kunskapsresultaten fortsätta att stiga. Det kräver mer av statlig finansiering och statlig styrning för just likvärdighet. Vi måste fortsätta satsa på lärarna men också på andra yrkesgrupper i skolan, exempelvis elevhälsan, för att ge eleverna den trygga och lärorika skolgång de har rätt till. Trygghet och studiero ska finnas i alla klassrum och på alla skolor. De tidiga insatserna måste också stärkas och fortsätta. Allt det måste göras för att nå det för oss självklara målet om höjda kunskapsresultat och för att skolan ska bryta mönstret att familjebakgrund är förhärskande i fråga om hur väl en elev klarar skolan. Vi behöver kunna enas om att vi ska nå en likvärdig skola som har höga kunskapsresultat, där elevens lärande och bildning står i fokus. Allt annat är ett misslyckande, oavsett om man är socialdemokrat eller liberal. Till detta övergripande mål ska också läggas andra stora utmaningar vi har att ta oss an. Elever ska klara gymnasieskolan, och skolan ska ge elever goda kunskaper för att få ett jobb eller kunna studera vidare på yrkeshögskola eller högskola. Individens behov av utbildning och bildning genom livet ska vara vägledande i kombination med arbetsmarknadens behov, inte minst de regionala arbetsmarknaderna. Ingen ska hållas tillbaka, men ingen ska heller lämnas efter. Visst har vi mycket att ta oss an. Och vi är många som frustar av energi för att få sätta igång. Men mitt i allt detta har vi att ta hänsyn till att en majoritet i röstade bort och den sittande regeringen, men samma majoritet hade inte en gemensam plan för vad som skulle komma i stället. Det är uppenbart att vi behöver hitta nya vägar för att styra . Jag för min del tror fortfarande att en mittenregering är det som är bäst för utifrån gällande valresultat. Nåväl, det finns ingen ny regering, utan landet styrs av en övergångsregering som i sin tur har lagt en övergångsbudget på bord – en övergångsbudget som inte är någon permanent lösning. Den är framtagen efter speciella principer som har förhandlats fram mellan socialdemokrater, miljöpartister, vänsterpartister, centerpartister, kristdemokrater och liberaler. En övergångsbudget tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den inte heller avsedd att göra. Övergångsregeringens budgetproposition ger inte uttryck för regeringens eller Socialdemokraternas politiska prioriteringar för framtiden. Den finns därför att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en ny regering ska tillträda och presentera sin nya politik. Det är när en budget läggs fram av en nytillträdd regering som vi menar att det är rimligt att som oppositionsparti lämna in motioner. Just nu borde arbete koncentreras på att få på plats en handlingskraftig regering, tycker vi. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar. Det hade gällt om övergångsbudgeten vunnit gehör och det kommer att gälla också nu med , och politik på plats. Vår mycket enkla utskottshantering för att klara beredningskravet av de nya förslagen gav vid handen ett antal misstag, bara hos oss. De har troligtvis rättats till nu under utskottets beredning, men ärligt talat kommer det ju att visa sig först när det ska regeras på de beslut som nu fattar. Nog kommer en ändringsbudget att behövas, oavsett en ny regering. elever, studenter, lärare och många fler som finns inom svensk skola skulle inte må bra av att gå tillbaka till den tid då kunskapsresultaten sjönk som en sten. När sist fick igenom sin ekonomiska politik lämnade var fjärde utbildad lärare yrket av annan orsak än pension. 10 000 anställda försvann från skolan. när vi debatterar budgeten får vi ett smakprov på högerns skolpolitik, nämligen att , valt att dra bort en halv miljard från området utbildning och forskning – detta jämfört med en avskalad övergångsbudget utan ny politisk riktning. Med detta hamnar svensk skola i samma hägn av nedprioriteringar som neddragningarna på miljöområdet, på jämställdhet, på arbetsmarknad och på bostadsbyggande. På något annat sätt går det inte att se på detta. Det kan ju inte vara så att det bara är politisk styrning när M, KD och SD ger mer pengar, som ni gör till exempel till försvar och polisen. Men det innebär bara teknikaliteter när man gör stora neddragningar. Det är klart att det är en politisk styrning både i vad man prioriterar och i vad man drar bort. På utbildningens område är pengar borta som har gått till stärkt likvärdighet, till fler anställda i lågstadiet och till en bättre arbetsmiljö. På utbildningens område tar ni bort en halv miljard. Det är fakta, oavsett hur mycket ni försöker hävda motsatsen. Det hade ju varit spännande att vara en fluga på väggen och höra hur man kom fram till en halv miljard mindre pengar till utbildning, eftersom vi vet att ville lägga 1,7 miljarder mer än övergångsbudgeten medan ville ta bort 288 miljoner från övergångsbudgeten. När man sätter sig och förhandlar kommer man simsalabim fram till att man gemensamt sparar halv miljard på utbildningsområdet. Det är alltså mer än vad som var sänkningen från . Bara det är väl en politisk signal som heter duga! Det är tyvärr inte utbildning som är de här partiernas främsta område att prioritera. har sålt ut hela sin politik. Mindre barngrupper på förskolan vill de nog gärna säga själva. Men jag kan avslöja en hemlighet. Pengar till mindre barngrupper i förskolan hade nog legat på bord nästan oavsett vilken regering som tillträder, för det är det många partier som lovat. På samma sätt som vi är många partier som lovat fler platser till yrkeshögskola, yrkesvux och universitet, satsning på lärarna och på förskollärar- och lärarutbildning. Kanske var detta svårt att leverera för och , men jag kan drista mig till att säga att det inte hade varit svårt att leverera för socialdemokrater. Så för vad sålde ut hela sin utbildningspolitik? Inte kan det väl ha varit för de 8 miljoner som kommer att fördubbla antalet präster i , eller kanske? Det har jag bara hittat i förslag. I så fall är ju det en viktig upplysning till de som röstat på . Visserligen är det ett parti som väldigt sällan talar om skolan, och när man gör det är det oftast genom att ifrågasätta förskollärare och barnskötare. Så lite betydde alltså löfte på utbildningens område. För att inte tala om som gått till val på att satsa på skolan, men som väljer att dra ned på just området utbildning och forskning. tål också att nämnas i detta sammanhang för de ville också ge mer pengar till området, men det slutade med att de röstade igenom en halv miljard mindre pengar till utbildning och forskning. Så hur ska man tolka det? Det som förenar dessa tre partier är uppenbarligen att när det kommer till kritan får finansiering av utbildning alltid stryka på foten till förmån för skattesänkningar. Det oroar mig för framtiden. Jag tror att många kloka medborgare förstår att sättet som , har hanterat politiken på under den här hösten är oseriöst. Det hade varit bättre att acceptera övergångsbudgeten och ägna all sin kraft till att se till att en ny regering kan komma på plats, så att den nya regeringen fick lägga fram sin nya politik. blev det inte så. I stället bifölls och förslag med stöd av i det första steget i budgetprocessen. Det gav budgetpolitiken en annan inriktning, och det är också andra utgiftsramar som har beslutats i det andra steget av budgetprocessen. Det handlar om andra utgiftsramar än dem som vi socialdemokrater har förespråkat. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 16. Vi socialdemokrater tänker inte bidra till att dra bort en halv miljard på området utbildning och forskning. Vi tänker ägna all vår kraft åt att satsa pengar på svensk skola och utbildning, inte att dra ned på pengar. Vi tänker lägga all vår energi på att försöka hitta breda överenskommelser och långsiktighet för svensk skola och utbildning för en stärkt likvärdighet, för högre kunskapsresultat, för att stärka lärarna, för trygghet och studiero, för tidiga insatser och för kompetensförsörjning. Det är värden och övergripande mål som förenar såväl socialdemokratin som liberalismen, och det är prioriteringar som vi borde kunna hitta breda majoriteter för i denna kammare. Men den här gången kommer dock en annan ordning att vinna kammarens stöd. Det beklagar jag. 50 (M) replik: Den budget som ska antas är baserad på Alliansens gemensamma politik enligt en reservation från och och innebär 1,2 miljarder till mindre barngrupper i förskolan. Vi höjer anslaget till högre utbildning med 400 miljoner. Vi höjer anslaget till med 250 miljoner. Vi avsätter 100 miljoner för inrättandet av språkförskola, och vi skjuter till 7 miljarder till kommunerna och huvudmännen för att de ska kunna leverera bra verksamhet. Totalt ökar budgeten för skola och utbildning med 2,38 miljarder jämfört med årets budget. Den budget som och KD har fått igenom betyder att det blir mer pengar till skola och utbildning än vad någon S-V-MP-regering någonsin har levererat. Anslagen ökar alltså med 2,38 miljarder. Hur, fru talman, kan det i värld innebära att man drar ned på skolan? 51 (S) replik: Jag förstår att , är mycket nöjda med den budget som de har drivit igenom i kammare. Jag är inte det. Skälet är så enkelt att man bara kan läsa budgeten och titta på sista raden. Det spelar ingen roll hur mycket de vänder och vrider på det hela; det fattas en halv miljard jämfört med övergångsbudgeten som är avskalad och inte har några nya politiska reformer. Det står minus , en halv miljard, på området utbildning och forskning. Det spelar ingen roll hur mycket de vänder och vrider på det. Detta är fakta. Det oroar mig att de återigen har slagit in på en väg där de inte står upp för att finansiera svensk skola. Vad var det egentligen som hände i svensk skola när styrde den ekonomiska politiken senast? Jo, det blev 10 000 färre anställda i skolan, var fjärde utbildad lärare lämnade skolan av annan anledning än pension och kunskapsresultaten sjönk som en sten. Kan det vara så, i , att er ekonomiska politik inte går ihop? Man kan inte lova allt till alla och sänka skatterna med 15 miljarder. Någonstans måste pengarna plockas ifrån. Senast ni satt vid makten plockade ni pengarna från svensk skola. Den här gången – första gången ni åter får chansen att driva igenom er politik – står det på sista raden att ni har plockat bort en halv miljard, om man jämför med en avskalad övergångsbudget utan politisk riktning. Det spelar ingen roll hur du vänder och vrider på det hela. De politiska signalerna är tydliga. Ni tänker inte prioritera den svenska skolan så att den blir tillräckligt väl utbyggd. Det är sorgligt. 52 (M) replik: Det tycks ha blivit kutym för Socialdemokraterna att retorik går före politik. ökade anslagen till svensk skola. Det vet utskottets ordförande, fru talman. Sanningen är att anslagen nu ökar från 77,9 miljarder till 80,3 miljarder. Hur kan 80 miljarder i värld vara mindre än 77 miljarder? Hur går den matematiken ihop i Socialdemokraternas värld? Anslagen till skola och utbildning ökar alltså med 2,38 miljarder. Att skicka signalen till svenska lärare, föräldrar och kommunalråd att vi drar ned är direkt oansvarigt och ohederligt. Och, fru talman, det är ta mig tusan ovärdigt utskottets ordförande. 53 (S) replik: Det är upp till andra att bedöma vad som är ovärdigt och ohederligt. Jag konstaterar dock att det är enkelt att läsa innantill och se var , drar ned på finansieringen för framtiden jämfört med övergångsbudgeten och var de ökar. Det kan verkligen inte vara så att det bara handlar om politiska prioriteringar när ni satsar på försvar och polis och att det ni drar ned på handlar om teknikaliteter och ohederlighet från oss som läser detta. Detta är faktiskt också en politisk signal.