prot · H60933 · 2018-12-19 00:00:00 — Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet om utgiftsområde 15. Det baseras på motionen från M och KD. 101 (S) replik: säger att det inte är ansvarsfullt att behålla den här typen av stöd som inte når den träffsäkerhet som efterlyser. Ledamoten ger en helt skev beskrivning av studiestartsstödet. Det är 4 900 som uppbär stödet . Prognosen från CSN är att det ser ut att bli det dubbla, enligt uppgifter . Det handlar om individer som inte skulle studera annars. Här har vi verkligen lyckats träffa helt rätt. är bara ett bidrag, inte ett lån. Det är högst oansvarigt av att inte vilja fortsätta med det här. löper det halva , precis som ledamoten sa. Men det avskaffas 2020. Då försvinner det helt. Vilket ansvar tar då för de här personerna och många fler som står utan grundläggande och gymnasial utbildning? Vilket ansvar tar ni därvidlag? Jag förstår att står bakom de tre målen med studiestödet, bland annat att det ska verka rekryterande. Jag måste fråga: Vilka förslag har ni lagt fram, som jag kanske har förbisett, som går i riktning mot att rekrytera fler, så att man bidrar till ett högre deltagande i utbildningen? 102 (M) replik: Precis som säger vill vi alltså göra en halvering . Det är ansvarsfullt att i stället använda ett stöd som fungerar. Man får ändå inte den individpassning som det handlar om. Precis som ledamoten säger handlar det om individer, och de har absolut ett stort behov att få hjälp. Vi tycker inte att det generella stödet ger den hjälpen. Därför vill vi förändra det. Självklart måste vi ha andra metoder för att nå dessa individer. Då talar jag om jobbmatchning. kan man nå flera. Men ser tyvärr inte den möjlighet som man trodde att man skulle få genom studiestartsstödet. Jag har läst många artiklar om studiestartsstödet för att se om jag hittar någonstans där man har varit positiv till det. Tyvärr sägs det i artiklarna att det har varit ett fiasko. sägs det att det är ett omöjligt system med så många krångliga regler att man inte vill ha kvar det. Därför vill jag ha ett ansvarsfullt system som fungerar och som gör att individer kan få ett jobb. 103 (S) replik: Inte tror jag att de som berörs av stödet tycker att det är ett fiasko. Jag tror att det är en succé som verkligen gör skillnad. Det kan vara en livlina för många av dem som är berörda av det. Jag tror att det är någonting annat som döljer sig bakom er avoga inställning till att ge alla möjligheten. Jag tror att det finns ett ideologiskt motstånd. Det märkte vi inte minst när det första ni gjorde när ni tillträdde som regering var att ta bort rekryteringsbidraget. Det bidraget riktade sig också till lågutbildade, men det tog ni bort. Ni gör precis samma sak här igen. Det här känns inte seriöst. Vi har onekligen olika uppfattningar om i vilken grad ett studiestartsstöd behövs. Jag beklagar detta. Jag tycker inte att jag har fått något svar på frågan om vilka erbjudanden ni kommer med i stället och vilka förslag ni har. Står ni bakom att studiestartsstödet ska vara rekryterande eller inte? 104 (M) replik: Tack så mycket för frågan, ! Vi kanske ser olika på hur man ska utforma ett stöd, men det ska i princip utformas efter individen. Absolut vill att lågutbildade ska ha möjlighet att utbilda sig. Därför vill vi ha studiemedel högre upp i åldrarna, alltså att man ska kunna utbilda sig under större delen av sitt arbetsliv. Vi tar ansvar för individen genom att införa mer individanpassade stöd än stöd som inte fungerar för en större grupp. 105 (V) replik: Jag vill fortsätta på samma spår som min socialdemokratiska kollega i utbildningsutskottet framförde. Jag tycker helt enkelt att kommer undan för lätt i den här frågan. pratar om arbetslinjen och om att ge alla människor lika förutsättningar för att lyckas här i livet. Det här är ett väldigt bra exempel på när återigen springer överklassens ärenden genom att å ena sidan sänka skatten för de välbärgade, å andra sidan ta bort ett grundläggande behov och en hjälp som vi främst kan ge till människor som befinner sig långt utanför arbetsmarknaden. Varför anser inte att också människor som har befunnit sig i arbetslöshet ett tag ska få chansen att ta sig in på arbetsmarknaden? Vad finns det för slags hat gentemot dessa människor som behöver det stöd som har visat sig fungera under den korta tid som det har funnits och där söktrycket ökar? Varför vill inte ge det? En annan fråga till är: På vilket sätt kan utan att skämmas släppa in ett rasistiskt parti och skräddarsy ett budgetförslag till det partiet för att kunna få igenom det i riksdag när vi befinner oss i ett parlamentariskt läge där högerpartierna är det mindre blocket och det rödgröna blocket är det största blocket? Vi gick ändå med på att ta fram en övergångsbudget tillsammans med alla just på grund av att vi befinner oss i en speciell situation. På vilket sätt går det ihop med era värderingar att inte bara släppa in utan också – som jag sa i mitt tidigare anförande – ge nyckeln till till det bygge som ni inom högern och på ytterkantsblocket har påbörjat? 106 (M) replik: ställde flera frågor. När det talas om sänkta skatter och hat mot folk känner jag absolut inte igen mig. Jag ser det som ett ekonomiskt ansvar. Har vi möjlighet ska vi kunna sänka skatter för att ge tillbaka pengar till våra invånare som det är viktigt att värna och hjälpa. Det finns alltså inte något hat mot lågutbildade, tvärtom. Det är därför som jag engagerar mig i utbildningsutskottet. Vi vill hjälpa lågutbildade på många olika sätt för att de ska kunna komma ut på arbetsmarknaden. Jag talade tidigare om lärlingsutbildning, lärande på jobbet, olika jobbmatchningar, mer hjälp i skolan för att man ska kunna klara en utbildning. kom in på detta med att samarbeta. M och KD har en gemensam budget som har beslutats i . Vi ser att det finns mycket stora bekymmer som vi måste göra någonting åt. Vi kan inte vänta med det. Som sagts har vi inte en övergångsriksdag, utan vi har en riksdag som måste arbeta vidare. Det måste göras många stora förändringar, och dem vill inte jag vänta på. Därför har M och KD en gemensam budget. 107 (V) replik: Jag önskar att jag hade kunnat tacka för svaret, men det var inget svar. och även har sagt när det gäller satsningar som inte ger tillräckligt mycket resultat måste man ta bort dem. Då är frågan: Varför är RUT-bidraget kvar? Varför har vi kvar vinster i välfärden? Varför finns det en rad olika icke-fungerande åtgärder som borgerligheten har varit med om att driva fram, men som ni ändå vill behålla? Det här blir motsägelsefullt, som själv också säkert förstår. Å ena sidan tar man bort gratis bussresor för ungdomar. När man sitter vid makten satsar man mindre på komvux och i princip krossar komvux. Å andra sidan vill man ta bort studiestartsstödet och sedan säger man att man ändå vill ge lika förutsättningar för alla människor. Det går inte ihop. 108 (M) replik: Det gäller att få saker att gå ihop. Hur hänger studiestartsstöd och RUT-bidraget ihop? Från början var det en stor anledning att RUT-bidraget skulle göra svarta jobb vita. Sedan har vi nog olika åsikter om vad som fungerar och inte fungerar. Jag tycker fortfarande att system som inte fungerar inte ska finnas kvar. Vi ska ha system som fungerar för att vi ska kunna hjälpa dem som vi är satta att hjälpa. I det här fallet talar jag om att hjälpa invånare och studenter att komma ut i arbetslivet. Vi ska hitta så bra förutsättningar som möjligt för dessa personer. Vi ska ha en ansvarsfull ekonomisk politik för det, och det tycker jag att vi har. Sedan delar vi kanske inte den uppfattningen. 109 (KD): Utbildning och bildning har avgörande betydelse för ett gott samhälle och för människors personliga utveckling. Utbildning ska också möta arbetsmarknadens behov av välutbildad arbetskraft. I ska alla kunna förverkliga sina drömmar så långt det bara är möjligt. Vi vill att alla ska ha tillgång till en utbildning, och i har vi ett unikt system genom att det är avgiftsfritt att studera. Det är något att värna om och vara stolt över. Men studietiden är också förenad med levnadsomkostnader. har även här ett unikt system att värna om och vara stolt över. Genom att minska ekonomiska hinder ska alla medborgare ha möjlighet till utbildning oavsett vilka familjeförhållanden man kommer ifrån. Både bidragsdelen och lånedelen i studiestödet är viktiga delar för att vi ska kunna bedriva en ändamålsenlig utbildningspolitik. Alla delar av studiestödet, det vill säga studiebidrag under gymnasiestudier, bidrag till elever med funktionsnedsättning, lärlingsersättningar och studiemedel med bidragsdel och lånedel, ska bidra till att utjämna ekonomiska förutsättningar hos enskilda och mellan grupper i samhället. Möjligheterna till fortsatta studier ska inte vara begränsade till ett visst åldersintervall . I stället måste möjligheter finnas att påbörja helt nya studier eller att komplettera tidigare utbildning under hela livet. Det innebär att vuxenutbildningen ska vara väl utbyggd. Därigenom ökar dessutom förutsättningarna att tillgodose och möta arbetsmarknadens mångfacetterade och ofta snabbt skiftande behov av utbildad arbetskraft. Därför vill jag även i denna debatt, fru talman, betona vikten av att och det planerade regionala yrkesvux nu ges möjlighet att expandera. Vi måste också anpassa studiestödet efter det. Det är av stor vikt att vi fortsätter investera i utbildningar som i hög grad leder till arbete. Låt mig också få säga något om det som har debatterats här tidigare. En av de förändringar som vi nu gör är att ta bort studiestartsstödet. Detta stöd ställer sig i raden av andra mer eller mindre misslyckade satsningar för att minska arbetslösheten med riktade ekonomiska bidrag. Mottagandet av studiestartsstödet har varit kyligt, om inte iskallt. De avsatta pengarna, nära miljarden, beräknas räcka till stöd för närmare 20 000 personer . Enligt den utredning som föregick det nya programmet skulle så många som varannan av dem, ca 10 000, som återvände till skolbänken och klarade sin examen kunna få ett jobb. Första läsåret var det, som redan nämnts, bara lite – 2 600 personer – som nappade på möjligheten att slutföra sina gymnasiestudier. har några fler kvitterat ut stödet. För mig blir det väldigt tydligt att pengar inte är den främsta motivationen för att börja plugga igen. En viktigare faktor för att klara av sina studier är att det finns en uppriktig studiemotivation hos den studerande, och framför allt att utbildningen leder till jobb – inte att den genererar ett högt studiebidrag . Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet för utgiftsområde 15. 110 (S) replik: Jag blir uppriktigt upprörd över och föraktfulla inställning till människor som inte av egen kraft och motivation klarar av att ta sig in i utbildningssystemet. De gör det bara för pengarnas skull. visar här ett hyckleri på väldigt hög nivå. säger att alla ska ges möjlighet att studera. Alla ska ha samma villkor. I nästa andetag säger han: Jaja, men ni måste ha studiemotivation. Kom inte här och tro att ni endast ska få betalt. Det är dock bra att svenska folket får höra och förstå vad egentligen tycker. Om studiestartsstödet är felriktat och därför ska tas bort, hur var det då med fas 3, ? Det var väl det största misslyckandet någonsin? Det tog ni inte bort, utan det fick vi göra. I fas 3 var det inte ens tillåtet att studera för människorna var, sa man, för sköra. Så här sa den förra utbildningsministern: Det här handlar om sköra människor, och utbildning är inte rätt för dem. Sköra människor är också bildade och begåvande människor. Även de har rätt till utbildning. Vi fick senare till en ändring. Naturligtvis ska även de få utbilda sig. Och hur var det med YA-jobben? Dem har vi inte tagit bort. Men de blev en Reinfeldtflopp. Det tar tid för alla insatser innan de ger fullt utslag. Vilka förslag tänker lägga fram för att människor utanför det traditionella hägnet kommer in? 111 (KD) replik: Tack, , för dina något aggressiva frågor! Jag kan bara konstatera att vi har olika syn på vad som ger effekt och vad som är viktigt. Som jag nämnde i mitt anförande sällar sig studiestartsstödet till raden av andra mer eller mindre misslyckade satsningar för att minska arbetslösheten. Det verkar som om har en förkärlek för att behålla sådana insatser. Jag tycker dock att vi har ett ekonomiskt ansvar att se till att de pengar och resurser som vi lägger på utbildningar som förhoppningsvis ska leda till arbete är effektiva. Det måste ge resultat. Tyvärr har vi sett alldeles för många projekt, arbeten och insatser som gör att individer fastnar i arbetsmarknadsåtgärder. Det vill jag inte bidra till. 112 (S) replik: Tillsammans med skriver ni att ni tänker finansiera andra prioriterade satsningar för människor som står långt ifrån arbetsmarknaden. Skulle från vilja redogöra för vilka de insatserna är? Jag har sökt med ljus och lykta men hittar dem inte. Handlar det om att ta bort subventionen för extratjänster? Handlar det om att ta bort moderna beredskapsjobb? Vad handlar det om? Jag hittar inte en enda rad om alternativa studievägar. För det är väl ändå sådana man måste införa om man står bakom målet att studiestödet ska vara rekryterande. Här kommer återigen det där föraktet fram. Vem som helst – kreti och pleti – ska inte studera utan bara de med akademisk studiemotivation, vilket ni till och med skriver i er kommittémotion. 113 (KD) replik: talar om förakt. Ingenting kan vara mer felaktigt. Utgångspunkten för både utbildningsinsatser och arbetsmarknadsinsatser måste vara att de är individen till gagn. Man måste ställa sig på individens sida och se till att studier och arbetsmarknadsinsatser leder till riktiga arbeten. Med en sådan ingångspunkt och ett sådant perspektiv lägger vi fram vår budgetreservation. Det finns ingen anledning att ha kvar insatser som inte ger resultat. Det handlar inte om förakt, utan det är att ställa sig på individens sida och ibland den svaga individens sida. Vi vill se lärlingsutbildningar, instegsjobb och en satsning på , vilket jag nämnde tidigare. Det handlar också om regionala yrkesvux. Vi har flera satsningar här, . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering § 11 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering betänkande 2018/19:AU1 Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering (prop. 2018/19:1 delvis) Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras trots att det varit tillgängligt än före den dag då det skulle behandlas. 114 (S): De debatter som förs här i kammaren sker i en väldigt annorlunda politisk situation. Det har aldrig hänt förut att en ny regering fortfarande inte tillträtt hundra dagar efter ett val. Det har inte heller hänt tidigare att en riksdagsmajoritet röstat bort en sittande statsminister utan att ha en färdig plan för vad som ska hända sedan. Och det är första gången som riksdag tar ställning till en övergångsbudget. Att det inte har hänt förut betyder dock inte att det inte kan hända igen. Hur vi agerar i den aktuella situationen kan mycket väl skapa praxis för framtiden. Det har varit vägledande för hur vi socialdemokrater har valt att hantera den här processen såväl i som här i . När statsministern röstades bort fick vi en övergångsregering som administrerar i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Den kan inte ta politiska initiativ. Den kan inte avgå, och den kan inte utlysa nyval. Däremot måste den lägga fram en budget för inom en fastslagen tidsram. Därför förhandlades det, mellan de flesta av partier, fram principer för hur en övergångsbudget skulle se ut, vad den borde innehålla och vad den inte borde innehålla. Den budgetproposition som sedan lades fram följde de överenskomna principerna och var alltså inte en partipolitisk produkt utan ett dokument som skulle ge en kommande regering de allra bästa förutsättningarna för att lägga fram en ändringsbudget med en tydlig politisk inriktning. Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering Vår uppfattning är att det borde ligga i allas intresse att sätta en praxis som innebär att en övergångsbudget accepteras av och att en tillträdande regering därmed får det avgörande inflytandet över statsbudgeten. Därför är det beklagligt att andra partier valde att väcka egna budgetmotioner och dessutom sedan rösta igenom dem här i kammaren, i detta mycket ovanliga läge. Det är självklart helt sant att reformer behövs, men karaktären på en partimotion gör att detta inte är den bästa formen för att driva fram ny politik, vilket med all önskvärd tydlighet har visat. Den förvirrade process vi nu fått bevittna lever knappast upp till epitet som ansvarsfull eller sansad. Jag hoppas verkligen att den inte kommer att upphöjas till praxis. Såväl medborgare som myndigheter har rätt att förvänta sig mer än så här av partier. Låt mig avslutningsvis säga några ord om utgiftsområde 13. I valrörelsen lanserade en ny slogan: lika för alla. , efter valet, väljer samma parti att i arbetsmarknadsutskottet och i flera andra utskott kraftigt skära ned på sådant som syftar just till att göra förutsättningarna mer lika för alla. Delegationen mot segregation och de särskilda pengarna till kommunerna för det ändamålet ger förutsättningar för att bedriva ett samlat och långsiktigt arbete för att motverka ett av vår tids största samhällsproblem, nämligen segregationen. Genom tidiga insatser för unga, trygghetsarbete i stadsdelar, samarbete för att få fler i arbete och mycket annat kan utvecklingen vändas. Det är beklagligt att prioriterar skattesänkningar framför åtgärder mot segregation. Jämställdhetsarbetet i behöver stärkas. startade äntligen en ny myndighet för att säkerställa att så sker. Myndigheten ska självklart inte ta över allt jämställdhetsarbete från alla andra aktörer – tvärtom. Ett av de viktigaste uppdrag som myndigheten fick var att se till att andra gör det de ska, att stödja och att driva på. Att lägga ned utan att ens antyda var arbetet mot människohandel eller mäns våld mot kvinnor eller det arbete som sker för att stödja myndigheternas jämställdhetsarbete ska göras i stället är inte bara ekonomiskt oansvarigt. Det visar på ett djupt ointresse för jämställdhetsarbetet och dessutom en bristande respekt för den kompetens som har samlats i myndigheten. Vi socialdemokrater har valt att inte lägga fram vår politik på detta område i form av en motion, eftersom vi anser att övergångsbudgeten borde ha röstats igenom. I ett senare skede kommer vi självklart att återkomma – förhoppningsvis i form av en budgetproposition, i annat fall i form av en partimotion – och redogöra för våra politiska visioner och förslag för jämställdhet och nyanländas etablering. Då vi inte står bakom det rambeslut som är taget avstår vi från att delta i beslutet om anslagsfördelningen inom utgiftsområdet och hänvisar till det särskilda yttrandet från Socialdemokraterna, i utskottet. Däremot kommer vi socialdemokrater att arbeta vidare för att det djupt olyckliga beslutet om nedläggning av ska ändras. Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering I detta anförande instämde (MP). 115 (SD): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservation. Att genomföra den enorma asyl- och anhöriginvandringen till och parallellt med det bygga upp ett stort integrationspolitiskt komplex för att på olika sätt försöka minska de problem som uppstått på grund av den stora invandringen har varit 2000-talets stora politiska projekt i . Och det har fungerat oerhört dåligt. Den totala kostnaden för allt detta vågar man knappt spekulera om, men bara på det utgiftsområde som vi diskuterar har kostnaden varit mer än 150 miljarder. Det motsvarar mycket vårdpersonal, fru talman. Det är många sjuksköterskor som skulle kunna hjälpa till att minska vårdköerna. 150 miljarder skulle kunna göra stor skillnad för de allra fattigaste pensionärerna, eller varför inte för de handikappade barn som den förra regeringen drog in assistansen för. Det är mycket pengar, som vanliga hårt arbetande skattebetalare har betalat in. Resultatet av detta känner vi till. Vi vet vad vi har fått för dessa pengar. Vi har fått otrygghet. Vi har fått en otrygghet i som är större än den någonsin har varit i modern tid. De senaste sju åtta åren har vi haft mer än 1 000 skottlossningar. Vi har haft 116 stycken granatattacker. Antalet så kallade utanförskapsområden fortsätter att växa, och bor där över en halv miljon människor. Om man skulle slå ihop alla dessa utanförskapsområden och göra dem till ett område skulle det bli lika stort som näst största stad. På grund av de gamla partiernas invandrings- och integrationspolitik har blivit ett splittrat land. Det har blivit ett land av segregation, misstro, brottslighet och våld. Det är ingen liten prestation. Man måste ändå medge att det har varit en effektiv politik. Jag minns , för inte alltför länge sedan, när var ett föredöme i världen. Man har förändrat landet i grunden, från att ha varit ett av världens tryggaste länder med en stark gemenskap till att bli ett avskräckande exempel för omvärlden. I en rapport från som kom rätt pekades ut som ett av farligaste länder när det gäller brottslighet och våld. Invandrings- och integrationspolitiken är det största politiska fiasko som har upplevt sedan sjönk här utanför . Som om det inte vore nog att de gamla partierna har ansvaret för detta, fru talman, kommer samma gamla partier hit igen och argumenterar för att vi ska fortsätta med det här. Man vill fortsätta med samma gamla politik. De gamla partierna tycker att vi ska fortsätta att ha största asyl- och anhöriginvandring. Vi ska fortsätta att lägga miljardbelopp på ännu större och mer omfattande integrationsprojekt. Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering påstås det att ska ha sagt att vansinne är att göra samma sak om och om igen och förvänta sig ett nytt resultat. får jag känslan av att jag kanske förstår vad han menade. Ett annat klassiskt citat som kommer till mig när jag funderar på detta är någonting som den gamle socialdemokraten sa. Han sa nämligen att varje försnillad skattekrona är en stöld från folket. Jag undrar om inte skulle anse att pengarna som går till dessa integrationsprojekt är just försnillade skattekronor. Jag undrar vad han i så fall skulle kalla dem som ansvarar för den stölden. Genom att minska invandringen till skulle kunna spara inte mindre än 7 miljarder på bara detta utgiftsområde . Lägger man till övriga utgiftsområden som berörs av invandringen skulle vi kunna spara åtskilliga fler miljarder. Det är pengar som vi skulle använda för att hjälpa fler människor att komma in i arbete. Det är pengar som vi skulle använda för att stärka trygghet och gemenskap i vårt land. Vi skulle se till att vi får fler poliser på gator och torg och fler vårdanställda, som kan minska vårdköerna. Vi skulle sänka skatten för småföretagarna och för dem som har det allra sämst. Vi skulle kanske inte minst stärka den ekonomiska situationen för fattigaste pensionärer. Bland annat detta skulle vi göra. Genom att minska invandringen och genom att ställa krav på att den som har kommit till ska anpassa sig till det svenska samhället kommer vi att minska de problem som de gamla partiernas invandrings- och integrationspolitik har ställt till med. Det är ett sätt för oss att påbörja arbetet med att återuppbygga till att bli ett sammanhållet land igen. För att fler människor ska komma i arbete skulle vi vilja införa riktiga lärlingsanställningar. Det här är någonting som har fungerat bra historiskt. Men det är också någonting som har fungerat bra i modern tid, inte minst i , och vi tror att det skulle kunna underlätta för nyanlända, ungdomar och även människor som är långtidsarbetslösa att komma in på arbetsmarknaden. Jag skulle också vilja nämna någonting om alla de barn som växer upp i de utanförskapsområden som de gamla partierna har skapat.