prot · H50981 · 2018-03-08 00:00:00 — Man ville att den regionala nivån skulle inkluderas när det gäller avancerad hälso- och sjukvård. Man bedömde också att skulle vara en bra kraft där. Också många remissinstanser stödde det. Vi tror att det finns en stor risk för att det inte blir någon förändring. Det kanske blir som förut när det gäller samarbetsförsök mellan olika landsting i regionerna. När man besöker regioner slås man nämligen ibland av att det finns en viss konkurrens mellan sjukhusen, läkarna och professorerna. Alla vill bygga sitt lilla . Det riskerar att leda till att det inte blir någon samordning. Enligt förslaget ska man utse en nämnd med representanter från sjukvårdsregionerna. Men trots att vården ska utgå från patienternas bästa kommer ingen patientrepresentant att ingå i nämnden. I stället ska representanterna sitta med i de olika sakkunniggrupperna, där även patienter ska sitta med. Där ska man gå igenom samtliga sjukdomsgrupper, lämna förslag på vilken hälso- och sjukvård som ska utföra högspecialiserad vård och så vidare. En ny beslutsprocess för den högspeciali-serade vården Vänstern hade gärna sett en eller snarare två patientrepresentanter i nämnden. Det skulle underlätta, både för legitimiteten och för implementeringen av besluten. Men vi är ganska ensamma även om det förslaget. Att tillstånden skulle gälla tills vidare tyckte vi var en ganska märklig idé från början. Det skulle leda till en inlåsningseffekt och till att det blir försvagat. Vi ville att tillstånden skulle följas upp. Det var en av våra reservationer. har alla jämkat ihop sig, så att det blir en sorts uppföljning. Det är väl bra att man kan påverka det här, så att det inte blir några felskär. Från att det har gjorts minimalistiska ingrepp i strukturen av hälso- och sjukvården ska det här förslaget rusas fram. Det ska gå snabbt. Det ska klubbas och vad jag förstår börja gälla från . Vi hade velat ha det något senare, , för att det ska landa rätt. Den reservationen är vi också ganska ensamma om – vi i är lite ensamma . Men vi är bra på att jobba tillsammans också. Det är jättebra att vi tar steg framåt och har ett ökat fokus på patientsäkerheten. Den geografiska jämlikheten i hälsa och den personella jämlikheten på grund av klass är en central fråga inom hälso- och sjukvården. För tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2. Jag vill dock tillägga en sak. Diskussionen om vård och hälso- och sjukvård har blivit till ett chicken race. Jag ska göra några snabba inspel. Vi tycker att den absolut viktigaste satsningen man kan göra är på personalen. Det handlar om löner, arbetstider, arbetsmiljö och så mycket. Att vården har blivit gränslöst dålig under de här fyra åren handlar såklart om vad högern gjorde och vad andra har gjort när det gäller att reglera utbildningsinsatserna nationellt och att satsa på personalen. De försvann inte över . Det handlar också till stor del om att arbeta med strukturfrågor – där är vi ganska överens – om jämlikhet, om klass, om regioner och om digitalisering. Vad ska vi göra med den? Ska vi ha digitalisering i landstingen som knyter an till verksamheterna, eller ska vi ha enbart , som kan ge snabb rådgivning för en billig peng? Det kan man undra. Jag yrkar som sagt bifall till reservation 2. 114 (L): Inledningsvis skulle jag vilja yrka bifall till reservation 5 under punkt 6. Man kan för att förenkla lite grann säga att det pågår två huvudrörelser inom hälso- och sjukvården. Det svåra blir allt svårare och alltmer komplicerat, och det enkla blir allt enklare och alltmer vardagligt. Det som bara var vård som enbart gjordes på universitetssjukhus här i landet görs i ambulanserna, inom primärvården och till och med i hemmet. Vägen går oftast genom länssjukvårdens sjukhus. Den här genomströmningen av behandlingar och vårdformer ställer ibland till problem. Vi har väldigt höga krav på flexibilitet inom just det vårdsegmentet. De här båda motsatta rörelserna ställer stora krav på samordning, samverkan, god ordning och väldigt skarp styrning och ledning inom hela hälso- och sjukvårdssystemet. Det är ett flöde som pågår och som går fortare och fortare. En ny beslutsprocess för den högspeciali-serade vården Svensk hälso- och sjukvård står sig väl i internationella jämförelser vad gäller både kvalitet och kostnadseffektivitet. vet vi att det finns brister. Regionerna och landstingen har uppenbart väldigt skiftande förutsättningar och skillnader inom ledning och styrning som gör det väldigt svårt för dem att erbjuda jämlik vård. De allt snabbare rörelserna och flödena ökar de här skillnaderna i landet, både av medicinsk-tekniska orsaker och på grund av den behandlingsmässiga utvecklingen. För att möta utmaningarna gällande bemötande, kontinuitet och starka nätverk runt patienterna måste styrningen av vården förändras. behöver givetvis starka sjukvårdshuvudmän som samverkar. Regioners och landstings styrnings- och ledningsförmåga ska stärkas. behöver staten en tydligare roll när det gäller det nationella åtagandet för vårdens infrastruktur – det ytterst allra svåraste – samt ledningen och styrningen av var saker ska ske. Det vägledande nationella åtagandet behöver bli större. Därtill måste patienten stärkas genom utökade möjligheter till delaktighet jämfört med . Det behövs en maktförskjutning till patienternas fördel inom hälso- och sjukvården. Patienten ska ha rätt att vara delaktig i utformningen av sin egen vård och ska därmed ha rätt till hälso- och sjukvård som i större utsträckning tar hänsyn till hens önskemål och förmåga. Det är mänskliga rättigheter det handlar om. Det finns bara en person som är överspecialist på hur man själv mår, och det är man själv. Det här resonemanget leder naturligtvis fram till att den högspecialiserade vård som vi debatterar behöver koncentreras till ett fåtal platser i landet. Detta är ett sätt att säkerställa kvalitet och skapa förutsättningar för en stark medicinsk utveckling och för att fortsatt ska ligga i framkant i världen. Eftersom den här högspecialiserade vården kräver ett allt större patientunderlag än vad landstingen själva har krävs det alltmer koncentration. Staten ska naturligtvis besluta var den högspecialiserade vården ska bedrivas. Vårdens kvalitet är helt avgörande. Regionalpolitiska hänsyn, professionernas intressen eller andra i det här fallet helt underordnade drivkrafter ska inte vara utslagsgivande, som de har varit . Jag stödde med all kraft bildandet av och tyckte att det var en väldigt bra idé. Men det har visat sig att den inte orkar ända fram, herr talman. Det är faktiskt så att det blir andra drivkrafter än patientens kvalitet och resultat som hamnar i blickfånget. Det här är kanske givna åsikter, men som sagt har det inte alltid varit så. När det gäller vård av den kaliber vi diskuterar är det ur patienternas perspektiv viktigare att få högspecialiserad vård av yppersta kvalitet den där enstaka gången i livet när den behövs än att vården finns nära. Det räddar nämligen liv, herr talman. Inom områden där patientunderlaget är mycket litet, exempelvis vid extremt sällsynta diagnoser, när det krävs extremt dyrbar teknisk eller medicinsk utrustning eller när det är den allra yttersta spetskompetensen som krävs, anser vi liberaler att även är för litet. Den högspecialiserade vården på den nivån bör kunna struktureras på europeiska specialistcentrum. Det är livsavgörande för väldigt få men av yttersta vikt för livets skull. Svensk hälso- och sjukvård kan dra nytta av ett mycket gott internationellt samarbete. Patienter kan erbjudas vård över gränserna. För många är det här självklarheter. Men det här behöver också stärkas och användas mer, inte minst inom den högspecialiserade vården. Vårdens utveckling har mycket att vinna på om man lär av andra och jämför sina resultat med andra vårdgivares – mellan landsting och regioner men också mellan länder. 115 (S): En ny beslutsprocess för den högspeciali-serade vården Som många redan har sagt här är det så att träning ger färdighet. Träning ger färdighet är också titeln på den utredning som ligger till grund för den proposition vi debatterar här . Detta äger naturligtvis sin riktighet. Enligt utredning visar den vetenskapliga litteraturen och utredningens egna beräkningar att ca 500 dödsfall skulle kunna undvikas och antalet komplikationer och vårdtider minska om vårdpersonalen gjorde fler ingrepp av samma slag och alltså fick träna mer. För det krävs att ett större antal patienter behandlas på samma ställe, det vill säga att den vård som ges mer sällan och som kräver hög kompetens av flera professioner koncentreras till färre sjukhus i landet. Det är inte lätt att vara siste talare. I går när jag skrev det här anförandet stod jag tvåa på listan, så jag kommer att upprepa vad många har sagt. har som flera har påpekat en hälso- och sjukvård av hög kvalitet, och de medicinska resultaten är i världsklass. Men som allom bekant lever vi i ett glest befolkat land med bara ca 10 miljoner invånare. Därtill kommer att resurserna är begränsade. Vi måste använda dem på så sätt att de gör så stor nytta som möjligt för dem som bäst behöver dem. Dagens beslut är ett av två mycket viktiga beslut för hur utvecklingen av den svenska hälso- och sjukvården ska ske med målet om en hög kvalitet och vård tillgänglig för alla med fokus på patienterna. Längre fram i vår ska vi ta beslut om ett första steg för att sjukvården i i första hand ska ges nära befolkningen. Personer som behöver sammansatta insatser och som ofta behöver hjälp och stöd från vården ska lita på att den finns nära och att den ges med hög kontinuitet. råder stor enighet, vilket vi har hört här , om att den högspecialiserade vården, som vi behöver mer sällan, de flesta aldrig, behöver koncentreras till färre orter. På så sätt används resurserna effektivare. Kvaliteten på vården och forskningen hålls på en hög nivå, patientsäkerheten kan garanteras och personalen får möjligheter att göra samma sak ofta, så att man blir så bra på det man gör som möjligt. Dagens förslag till förändring handlar om att det nuvarande systemet med rikssjukvård och den nationella vårdstruktureringen av cancervården ska ersättas med en ny beslutsprocess för den nationella högspecialiserade vården. Vi socialdemokrater ställer oss bakom regeringens bedömningar att dagens system för att koncentrera den nationella högspecialiserade vården är ineffektivt och att det tar . Detsamma gäller bedömningarna från regeringen när det gäller möjligheten att överblicka helheten och göra konsekvensbedömningar utifrån ett patientperspektiv samt beträffande det faktum att nivåstruktureringen saknar ett gemensamt beslutsorgan. Vi ställer oss också bakom regeringens förslag att inte gå händelserna i förväg och reglera den regionala högspecialiserade vården, för då finns det risk att samordningsvinster går förlorade och att processen mot en koncentrerad högspecialiserad vård drar ut för mycket . En ny beslutsprocess för den högspeciali-serade vården Den beslutsprocess som föreslås av regeringen och som vi ska besluta om här ska ledas av . Man ska fatta beslut om vilka åtgärder som ska utgöra nationell högspecialiserad vård – man ska alltså definiera det – och på hur många enheter den ska utföras. Besluten ska enligt regeringens förslag beredas av sakkunniggrupper som består av företrädare för både patienter och profession. Detta tycker vi är ett bra förslag, liksom att besluten om vem eller vilka som får tillstånd att bedriva högspecialiserad vård ska fattas av företrädare för sjukvårdsregionerna och utses av regeringen. Som många har sagt här utgör hälso‑ och sjukvården ofta ett mycket komplext och känsligt system. I många fall kan det vara svårt att bedriva akutsjukvård om man inte har tillgång till vårdpersonal som ska utföra högspecialiserad vård. Rycker man i ena änden av en tråd kan det mycket väl uppstå oanade konsekvenser i den andra änden. Därför ställer vi socialdemokrater oss bakom det förslag till tillkännagivande som menar att myndigheten bör få i uppdrag att säkerställa patientsäkerheten i regionerna. Likaså ställer vi oss bakom förslaget till tillkännagivande till regeringen att en kontinuerlig och tidig uppföljning av beslutsprocessen bör ske. Det är synnerligen angeläget, tycker vi, att en större koncentration av den nationella högspecialiserade vården kommer till stånd, och det är viktigt att processen inte försenas eller går i stå. Den svenska hälso‑ och sjukvården står inför en rad utmaningar som kräver förändringar. Därför är det tillfredsställande att den rödgröna regeringen i årets budget gör unika mångmiljardsatsningar i sjukvården för att möjliggöra förändringsarbete. Som socialdemokrat gläder jag mig också åt de vallöften som utställde om 14 000 fler tjänster i vården, stora satsningar på ambulanssjukvård och transporter och fler satsningar på olika sjukdomsgrupper. Jag tycker att det är ett bra sätt att utveckla den svenska modellen. Under debatten har vi fått klart för oss att vi kommer att få ett majoritetsbeslut för en reservation som handlar om att tillsätta en parlamentarisk utredning för att utreda ansvarsförhållanden. tog upp det i sitt anförande. I en parlamentarisk utredning förmodas också socialdemokrater sitta. Därför tycker jag att det är intressant att lyssna på . Vi har inget emot att utreda ansvarsförhållanden när det gäller hälso‑ och sjukvården, men det skulle vara intressant att veta om övriga borgerliga partier har samma uppfattning som , det vill säga att det är just de här tre områdena som ska utredas. Eller tänker man sig att gå längre i styrningen och koncentrationen av vården? Det skulle vara intressant att höra. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag till riksdagsbeslut och avslag på övriga motioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) § 8 Arbetsmiljö och arbetstid En ny beslutsprocess för den högspeciali-serade vården betänkande 2017/18:AU8 116 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till Socialdemokraternas, och reservationer, avslag på övriga reservationer och bifall till förslaget i övrigt. När jag för inte så länge sedan gick igenom en verktygslåda där hemma som jag ärvt av min morfar hittade jag hans skyddsombudsmärke. Jag har berättat om min morfar tidigare här i talarstolen och vill göra det igen, för jag besökte hans arbetsplats för drygt sedan. Min morfar var varvsarbetare i , där jag själv bor , och även skyddsombud. Hans erfarenheter och berättelser om arbetsmiljön på varvet och uppdraget som skyddsombud har jag burit med mig hela livet. För mig är det extra hedersamt att få arbeta med arbetsmiljöfrågorna utifrån detta, utifrån hur livsviktigt arbetsmiljöarbetet är och hur livsviktigt arbetet är som fackliga skyddsombud och arbetsplatsombud gör runt om i landet. gör de skillnad för alla oss andra, tar hand om oss och ställer upp. På min morfars arbetsplats är det många som har skadat sig . Så är det på många arbetsplatser här i landet. Min morfar fick själv erfarenhet av att utsättas för asbest. Det hände honom och flera av hans arbetskamrater, vilket påverkade och i många fall förkortade deras liv. Det var sådant de utsattes för på arbetsplatsen. Bara var det 49 personer som inte kom hem från jobbet. Det var 49 personer som sa adjö till sin familj, sina barn, sin maka, sin kärlek, gick till arbetet och inte kom hem till middagen . Arbetsmiljöfrågor är livsviktiga frågor, och därför tycker jag att det är viktigt och väldigt bra att vi tar oss tid att diskutera dem ordentligt . Jag är glad att få vara med och diskutera. Arbetsmiljöfrågorna är också någonting som den nuvarande regeringen tar på allra största allvar. Det har vi märkt – sedan regeringsskiftet har det skett stora satsningar. Oturligt nog blev den första budgeten under den här mandatperioden en borgerlig budget, vilket gjorde att en del av de otroligt viktiga satsningarna för att återskapa ett seriöst arbetsmiljöarbete i fick vänta . Man satte igång med en del saker som inte kostade pengar, men det som kostade pengar fick tyvärr vänta . Därför ser vi att en del av effekterna som vi verkligen ville ha ut av ett förbättrat arbetsmiljöarbete börjar komma ut . Det börjar bli bättre och fler inspektioner och framför allt fler inspektörer. Det är inte alltid det blir fler inspektioner, men det blir fler inspektörer och ett arbete som har betydligt större stöd från regeringen. Det finns många saker som man har satsat på /15. Något som man gjort är att ge mycket pengar till . förlorade en tredjedel av sin budget efter regeringsskiftet när blev statsminister. i dagens debatt skulle jag gärna vilja höra svara på varför man slaktade . Man tog bort en tredjedel, alltså , av budgeten från efter att ha vunnit valet . Varför gjorde man det? Var det för att man cyniskt bara ville förstöra arbetsmiljöarbetet, eller fanns det några andra skäl? Detta är någonting som tvunget måste förtäljas här i kammaren, för vi närmar oss ett val igen. Det är kvar till valet. Vad kommer att hända med arbetsmiljöarbetet om den nuvarande regeringen inte kommer att styra utan borgerligheten tar över? Kommer ni återigen att slakta arbetsmiljöarbetet, eller vad kommer att hända? Jag tycker att det är viktigt att borgerligheten och framför allt svarar på de frågorna. Det som också hände efter valet var att man lade ned , alltså den myndighet som hade till uppgift att samordna forskningen och det viktiga samordningsarbetet kring arbetsmiljöfrågorna och framtidsfrågorna för arbetsmiljön i . Det kom människor från både och resten av världen hit till för att studera det fantastiska arbete som gjordes här. Den samordning som gjordes inom forskningsinstitutioner men också med arbetsmarknadens parter har varit en förebild men är det tyvärr inte riktigt lika mycket längre eftersom man lade ned institutet. Jag skulle vilja höra vad skälet var till att man lade ned det från borgerlighetens sida, gärna från eftersom jag vet att det var de som drev frågan hårdast. öppnar efter ett beslut från regeringen återigen ett centrum för arbetsmiljökunskap i . Det blir en myndighet som återigen kommer att kunna ta hand om de här frågorna och som kanske kan återupprätta det viktiga arbetet med forskningen. Jag är helt övertygad om att man kan det, men det kanske tar lite tid. Vi ser att det är extremt viktigt. Vi ser att vissa problem med arbetsmiljö, inte minst psykosocial arbetsmiljö, ökar. Det behövs forskning och samordning, och det behövs ett centrum som tar hand om det. Kommer det att få stänga igen /19 om Alliansen tar över? Det är också en viktig fråga som vi behöver få svar på. Det vi har hört här i är att återigen, utan någon som helst ånger, kommer att lägga ned det. Det är viktigt att löntagare och arbetare och alla andra i känner till det. Jag tycker att man ska vara stolt om man röstade på Socialdemokraterna i förra valet. Vi har satsat otroligt mycket på arbetsmiljön. Vi har satsat på forskningen och kommer att starta centret för arbetsmiljökunskap. Men vi har också satsat på myndighetsgemensamma insatser mot osund konkurrens. Det är otroligt viktigt. Vi har sett att väldigt många av dem som dör på arbetet gör det på arbetsplatser utan något som helst skydd och utan facklig organisering, där knappt har varit någon enda gång. Detta är arbetsplatser där människor utnyttjas, ofta människor från andra länder som har kommit hit. Osund konkurrens handlar om att människor utnyttjas, och det är dags att vi tar det på största allvar. Det gör regeringen genom att avsätta pengar även för detta. Planen är att med tiden jobba särskilt med detta från . Jag tycker att det verkligen är värt att nämna. Just nu börjar ungefär 40 nyutbildade inspektörer på . De kommer att jobba inte minst ute i regionerna och komma ut på arbetsplatser runt om i landet. Jag funderar på vad som kommer att hända med dem efter valet. De har lärt sig både utanför och in-house under . Vad kommer att hända med dem om Alliansen tar över? har varit ledande när det handlar om arbetsmiljöarbete. Vi har återupprättat en hel del av det . Jag skulle vilja att vi fortsätter göra det och att vi faktiskt kan arbeta för att dessa saker ska bli bättre och bättre. Det är otroligt viktigt att vi får höra vad Alliansen säger om detta. Detta är egentligen de frågor jag mest ville lyfta. Det finns en hel del annat vi kan nämna framöver. Jag har både listor och andra saker som gäller mycket av det som händer. Vi är från regeringens sida oerhört måna om dessa frågor. Vi yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på borgarnas reservation. 117 (SD): Jag vill börja med att hålla med . Jag välkomnar också satsningarna på forskning med mera, helt i linje med politik. Det är inte så ofta vi är överens, men här är vi det. debatterar vi AU8, Arbetsmiljö och arbetstid. Jag står givetvis bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 10. Det riktas även två tillkännagivanden till regeringen , vilket ställer sig bakom. Arbetsgivaren är ansvarig för arbetsmiljön, och bra arbetsmiljö skapas helst tillsammans med de anställda. Alla företag ser olika ut när det gäller storlek, bransch och arbetssätt, vilket gör att det krävs nytänkande och förändring inte minst för att arbetsmiljöfrågorna även ska vara relevanta på arbetsmarknaden. Här måste man som politiskt parti våga tänka nytt och utveckla sin politik. I betänkandet kan man läsa att Socialdemokraterna väljer att kalla inkonsekventa. Vi väljer att kalla det att ta ansvar, tänka nytt och våga utveckla. Detta anser vi är självklart då svensk arbetsmarknad är under stor förändring och många av de strukturer vi vant oss vid och kanske tar för givna håller på att bli otidsenliga. Detta, herr talman, gäller även i högsta grad de delar av regelverket som handlar om arbetsmiljöorganisationen, med arbetsmiljöombud, regionala arbetsmiljöombud och arbetsmiljökommittéer. För att dessa regler ska fortsätta vara relevanta behöver de ses över, moderniseras och anpassas efter dagens och morgondagens verklighet. Engagemanget i arbetsmiljöfrågorna är viktigt för alla på en arbetsplats. Därför är det viktigt att kunna fånga upp det intresse som finns och ge de personer som vill jobba med frågorna möjlighet att göra det, oavsett om man är medlem i ett fackförbund eller inte. Med utgångspunkt i de förändringar vi ser på arbetsmarknaden är det hög tid att sätta resultatet av arbetsmiljöarbetet i fokus i stället för formerna och att stärka ett arbetsmiljöarbete där alla kan delta, oavsett medlemskap i ett fackförbund. Alla arbetstagare ska ha rätt till samma förutsättningar och rätt att engagera sig i de frågor som berör just deras arbetsplats. Jag skulle också vilja säga något om förslag gällande utökade preskriptionstider för arbetsmiljöbrott. Detta är inget nytt förslag, men vi anser att det är så viktigt att vi lyfter det igen. är preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott av normalgraden och för grova brott . vill öka detta till det dubbla, då många brott tyvärr preskriberas innan man hinner lösa dem. Det gäller framför allt nu när entreprenader oftast sker i många led, och det är löntagarna med sämst förutsättningar som ofta drabbas. Det man kan tycka är anmärkningsvärt i detta ärende är att Socialdemokraterna inte väljer att ställa sig bakom detta förslag trots att man anser sig stå på arbetarnas sida och trots att flera fackförbund driver frågan och LO vill att man driver den. Det finns till och med ett kongressbeslut från LO om att driva denna fråga, och vi hade faktiskt fått politisk majoritet här i kammaren om man från Socialdemokraternas sida hade ställt sig bakom förslaget. Det hade varit ett ypperligt tillfälle att ge tillbaka lite för de som LO-ledningen konfiskerar från sina medlemmar och stoppar in i Socialdemokraternas valkassa. Men tyvärr, herr talman, ser den politiska verkligheten inte ut så, då avståndstagandet från är betydligt viktigare för Socialdemokraterna än att driva frågor som gagnar alla medlemmar inom LO. Detta är bara att beklaga.