prot · H50958 · 2018-01-19 00:00:00 — Men det har gått . Jag tycker att det är lite svårt att se vilka de centrala frågorna har varit, som vi har kunnat diskutera via den strukturerade dialogen. svarade utrikesministern: med den strukturerade dialogen är att på minister- eller statssekreterarnivå på ett samlat sätt kunna diskutera bilaterala frågor som ett komplement till de kontakter som redan sker. Skillnaden jämfört med bilaterala möten – vilket politiskt språk det plötsligt blev – är således främst att dessa möten ska ske återkommande och på ett mer strukturerat sätt följa upp centrala frågor. Det är detta jag menar. Man har denna dialog. Det ska vara strukturerat, och man ska kunna följa utvecklingen i frågor. Då måste man ha en tydlig målsättning och veta vilka de centrala frågorna och budskapen är. I svaret säger : Det är självklart så att vi för fram de svenska budskapen. Vilka är de svenska budskapen egentligen? Har den utveckling som vi har sett i fått konsekvenser för dialogen på något sätt? Regional utveckling nämndes. Det är en utveckling som gärna vill ta del av. Hur känner vi att vi kan samverka just när det gäller maktambitioner i regionen? Återigen: har inte slutit ett avtal med vilket land som helst. Det är ett avtal med ett land som prioriterar krig framför frihet för den egna befolkningen och som undantränger de mest basala fri- och rättigheterna för sitt eget folk. Jag vill att vi ska försöka vara lite mer tydliga kring vilka de centrala frågorna är, som faktiskt har ett fortlöpande samarbete kring. 61 (SD): Jag instämmer med . Jag tycker verkligen inte att har varit tydlig. Dessutom har man inte varit tydlig när det gäller ett ställningstagande för demonstranterna. När föreslog att detta skulle tas upp i – det kan vi ta som exempel – var emot. Det är väldigt märkligt. Man är nämligen inte emot att ta upp vissa andra för ministern och för väldigt viktiga frågor i säkerhetsrådet. Vi kan ta , , aviserade flytt av sin ambassad till som exempel. Det var tydligen väldigt viktigt att kunna ta upp det i säkerhetsrådet. Men det är inte viktigt när det är massiva folkliga protester i . Det är väldigt märkligt, skulle jag vilja säga. När vi tittar på den så kallade feministiska utrikespolitiken ser vi också ett märkligt agerande från regeringens sida. Det finns kvinnor som stolt trotsar slöjtvånget, bland andra en kvinna som gjorde sig känd för detta och som har blivit en symbol för protesterna. Hon är en stark kvinna, som jag fullt respekterar och ser upp till. Hon tog av sig slöjan – det sägs nu att hon är gripen. Det finns säkert flera andra liknande historier som vi inte har hört om. som detta sker är det knäpptyst från regeringens sida gällande det omfattande kvinnoförtryck som finns i detta land. Man har i stället, som jag nämnde tidigare, fokuserat mycket på att lyfta upp den socioekonomiska situationen i landet, till exempel gällande arbetslöshet, och diskuterat att protesterna började med en protest mot ekonomin. Visst – det är också en del av protesterna. Men om man nu önskar vara en feministisk regering kan jag tycka att det är väldigt märkligt att man inte säger mer om det omfattande kvinnoförtrycket. Jag vill återgå till det citat från som jag nämnde tidigare, som indirekt var ett besked om att man inte skulle stödja demonstranterna i – det var i alla fall så jag och många andra tolkade det. Anta att var en brutal muslimsk teokrati och styrdes av en regim som förtryckte människor på basis av deras politiska uppfattning eller religiösa övertygelse eller för att de var homosexuella och som av dessa skäl hängde människor från lyftkranar. Anta att styrdes av en regim som skulle tvinga kvinnor att bära slöja och underkasta sig män. Skulle inte utrikesministern då önska att omvärlden högt och tydligt gick ut och deklarerade att man ansåg att detta var fel? Eller är det så att utrikesministern är nöjd med de samtal som har förts med regimen? Med tanke på hur länge man har haft en dialog med denna regim tycks det inte ha gett några positiva resultat. När det gäller frågan om att kalla upp ambassadören till UD skedde detta 2009. Även denna regering har gjort det, bland annat med ambassadör. Varför kan man inte göra det nu med ambassadör? Varför är detta inte tillräckligt viktigt för att man ska kalla upp ambassadör och tydligt markera, till förmån för såväl exiliranier som iranier på plats, som stolt protesterar mot den brutala regimen? 62 Utrikesminister (S): Så bra att jag kan reda ut några saker! För det första är det inte så att vi har motsatt oss att detta tas upp i säkerhetsrådet. Det är precis tvärtom – vi tycker att det är viktigt att man använder säkerhetsrådet och att man gör det i de olika format som säkerhetsrådet har för att verkligen gynna de reformvänliga krafterna. Det ska inte ske på ett sätt som gör att detta blir någonting som slår tillbaka, utan det ska ske på rätt sätt. Jag har aldrig sagt att detta inte skulle tas upp i säkerhetsrådet. Vi har däremot resonerat om hur vi ska göra för att få bästa resultat och för att säkerhetsrådet med kraft ska kunna markera mot våldet och fördöma det som man även fortsättningsvis kan få stöd för dem som vill förändra i rätt riktning, i stället för att bara få ett veto som gör det omöjligt att fortsätta att resonera om detta i säkerhetsrådet. Jag har aldrig sagt att detta inte ska tas upp i säkerhetsrådet. Det gällde i stället till stor del hur vi skulle göra det så att vi – som vanligt – skulle få ett gott resultat och en stark markering från säkerhetsrådet. För det andra har jag fördömt våldet. Jag har gjort det i intervjuer, och jag fortsätter att göra det. Jag tycker att det ibland handlar om vad som är alternativet. Det är klart att MR-situationen i är mycket allvarlig. Vi har som få länder beskrivit detta och framfört det. Vi har naturligtvis både här i och i talat direkt med företrädarna. Ambassadören har också varit på UD här i . Det är klart att vi ser till att framföra dessa synpunkter direkt till alla ansvariga. Etniska och religiösa minoriteter, oppositionella och fackliga företrädare är alla hårt utsatta. Regeringen har varit mycket tydlig i dessa frågor. Vår rapport beskriver utförligt de allvarliga brister som vi ser. I dialogen är detta till just för att vi ska kunna påtala dessa brister. Vi har, som ni vet, ett mycket gott underlag i med dessa rapporter. För att vi ska kunna ta upp dessa rapporter och kunna tala direkt med dem och framföra våra synpunkter måste vi ha en strukturerad dialog. Eller är alternativet att säga att vi inte ska ha det? Hur tror ni då att vi ska kunna lyckas? Vi menar att det är genom utbyte och engagemang i kombination med tydliga budskap som vi kan bidra till en positiv utveckling. får vi inte vara naiva, utan vi måste vara realistiska i fråga om hur mycket vi kan åstadkomma när det gäller en regim som har haft denna ledning . Vi behöver föra en dialog också med länder som vi inte i alla avseenden är överens med. Det är mot denna bakgrund som engagemanget med bör ses. Regeringens politik, inklusive politiken om mänskliga rättigheter, ingår i alla frågor och genomsyrar den politiska dialogen med . Detta uttrycks också i det gemensamma uttalande som utrikesminister och jag undertecknade och som initierade denna dialog. Där ingår mänskliga rättigheter som en särskild fråga, i linje med regeringens prioriteringar. I övrigt försöker vi att hitta praktiska vägar framåt där vi kan samarbeta och där vi får samarbeta, med tanke på de restriktioner som finns. Tydligheten har funnits där, även om alla – kanske av politiska skäl – inte vill registrera detta. Det här är regeringens politik, och jag upprepar den gärna här i . 63 (KD): Tack, , för denna viktiga debatt! Jag tror ändå att vi behöver en viss ärlighet i debatten. Nog är det väl så att omvärlden har varit förvånande tyst när det gäller situationen i ? Detta är av känslig karaktär, och jag inser att det finns många svårigheter med att ha dialog och öppenhet, handelsavtal och kärnteknikavtal med en regim som , för det är inte vilket land som helst. Jag vill inte att vi ska stänga dörren. Jag vill att man ska ha dialog. Men jag vill försäkra mig om att man inte har dialogen för syns skull utan för att den gör nytta för de människor som lider under det fruktansvärda förtrycket i . Utrikesministern har talat om EU och FN och om hur viktigt detta är. Jag tycker att det tog innan Mogherini uttalade sig om protesterna, och det var ett vagt uttalande när det väl kom. Det spelar ingen roll hur man läser det – det går inte att tolka på något annat sätt. Det var återhållsamt i sin kritik och nästan likställde demonstranternas krav på frihet med den förtryckande regimen. Vad gäller säkerhetsrådet innebär det ingen tydlighet att säga nej till ett initiativ som ändå kommer, även om man kanske hade önskat att det fanns andra vägar. Jag tror att det hade varit en viktig symbolisk markering att detta är av sådan vikt att vi inte säger nej när ett sådant initiativ kommer. Protesterna var inledningsvis svåra att få grepp om, och ibland kan man ha en avvaktande hållning, men jag tycker att det är minst sagt skamligt när omvärlden är så återhållsam i sin kritik och visar sådan undfallenhet i sitt fördömande. Jag tycker inte att kärnteknikavtalet eller något handelsavtal i världen berättigar denna krökta ryggens politik gentemot regimen i , och jag hoppas att detta kommer att förändras. 64 (SD): Även jag vill tacka utrikesministern för denna viktiga debatt. Att ha en dialog med regimen i är naturligtvis jätteviktigt. Jag står helt bakom detta – det är klart att man ska ha det. Frågan är dock vilka resultat den dialog som man har haft har gett. Jag ser nämligen inte att den har gett några resultat. Vad man ser nu är att det egentligen inte händer någonting på den fronten. Det är just därför som det är extra viktigt, i mitt tycke, att markera till förmån för de modiga demonstranter som finns i men också att markera mot regimen att det här inte är något som omvärlden och tolererar, att det inte är något som vi i den fria världen tolererar. Utrikesministern nämnde i sitt svar att kabinettssekreteraren har träffat sin iranska motpart. Vilka andra samtal är det egentligen som har förts mellan och ? Har utrikesministern träffat någon från den iranska regimen, exempelvis sin motpart, eller haft något samtal? Det är lite oklart vilken dialog som förs, vilket också är ett skäl till att jag tycker att det är ganska viktigt att man kallar upp ambassadör till UD. Jag kan jämföra detta agerande med hur det såg ut tidigare, under den arabiska våren. skiljer sig de två händelserna åt ganska avsevärt, för under den arabiska våren var det inte samma grupper som protesterade som i . Men Socialdemokraternas dåvarande utrikespolitiska talesperson lyfte fram vikten av att EU måste sätta ned foten till stöd för demonstranterna och inte minst lyfta fram kvinnor, som hade det svårt då de var en viktig del i frihetskampen. Är detta något som utrikesministern skulle stå bakom även vad gäller ? 65 Utrikesminister (S): Tack, både och , för debatten och för tillfället för mig att få förklara! Här har det nämligen framställts och tolkats på så många olika sätt att det är bra att jag får tala om att jag var den första utrikesminister i EU-kretsen som sa någonting, som protesterade mot våldet, som sa att detta är helt oacceptabelt. Jag tror att det fanns en avvaktande hållning hos många länder. Det har rätt i. Man väntade ett tag, för man ville se vad det var för slags demonstranter. Man ville se hur demonstranterna bemöttes och vänta med att bedöma hur de skulle hanteras. Det fanns en sådan tveksamhet. Vi drev också på i EU-kretsen för att vi skulle uttala oss, för vi får större kraft när vi uttalar oss gemensamt i EU. Det är väldigt viktigt, inte minst med den roll som EU har haft med kärnavtalet. Vi tar återkommande upp enskilda fall av brott mot mänskliga rättigheter med genom EU och bilateralt. Genom vår ambassad i deltar vi i gemensamma EU-demarcher mot det iranska och rättsväsendet. Dödsstraffet är särskilt prioriterat i det arbetet. Men vi har också tagit upp fall där fackliga företrädare har fängslats för sina aktiviteter. Detta är något som vi försöker att göra återkommande. Vad som är det bästa tillvägagångssättet bedöms från fall till fall. Nej, vi sa inte nej till att ta upp detta i , men vi ville att det skulle ge resultat. Vi ville att det skulle bli en kraftfull och tydlig markering som vi alla kunde stå bakom. Det var det som var vårt intresse. Jag fortsätter att fördöma våldet mot oskyldiga demonstranter och beundrar modet hos dem som demonstrerar. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2017/18:313 om indirekta stöd till kärnvapenproduktion 66 Försvarsminister (S): har frågat mig på vilket sätt jag anser att bör agera för att minska spridningen av kärnvapen i världen, om jag anser att eventuella köp av Patriot är förenligt med avståndstagande från kärnvapen samt om det är min mening att bör följa Sjunde AP-fonden och svartlista företag som är kärnvapenproducenter. har en lång tradition av stort engagemang på nedrustnings- och icke-spridningsområdet. Icke-spridningsfördraget, NPT, är en hörnsten för en säkrare värld och grunden för icke-spridning och nedrustning av kärnvapen. var ledande i de förhandlingar som ledde fram till fördraget. blir NPT och en översynskonferens äger rum. Det är centralt att denna blir framgångsrik, bland annat genom konkreta framsteg i genomförandet av kärnvapenstaternas nedrustningsåtaganden. kommer att aktivt bidra till NPT-arbetet kommande år. röstade ja till konventionen om kärnvapenförbud i samband med att förhandlingarna avslutades. framhöll i en nationell röstförklaring att texten i flera avseenden inte tillgodosåg svenska önskemål. Regeringen har därför tillsatt en utredning som ska analysera konsekvenserna av ett svenskt tillträde till konventionen. Utredningen kommer att redovisa sina slutsatser . I budgetpropositionen föreslog regeringen att skulle bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem. beslutade i enlighet med regeringens förslag men gav också till känna att en förankring ska ske i . Regeringen gav i uppdrag att till behörig myndighet i översända en förfrågan om anbud och inleda förhandlingar avseende anskaffning av luftvärnssystemet . Försvarsmakten, som är mottagare av ett luftvärnssystem, har varit mycket tydlig med att Patriot är det system som bäst motsvarar myndighetens krav. Tillverkaren är ett av världens största försvarsmaterielföretag och tillverkar en rad olika system. Patriot är inte ett kärnvapenbärande system. Det finns ett mycket begränsat antal leverantörer av kvalificerade luftvärnssystem. har valt att förhandla med försvarsmakt om att eventuellt köpa Patriot, som tillverkas av , då det finns ett behov av ett modernt luftvärn i och Försvarsmakten har bedömt att Patriot är det system som bäst motsvarar de operativa kraven. har ett omfattande försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete med . undertecknades en gemensam avsiktsförklaring, ett Statement of Intent. Det transatlantiska samarbetet är fortsatt grundläggande för såväl amerikansk som europeisk säkerhet. Säkerhetsläget i närområde har försämrats . Ur ett europeiskt perspektiv är det viktigt att fortsätter att vara engagerat i . Många regionala och globala utmaningar kan endast mötas om och agerar tillsammans. 67 (V): Tack, försvarsministern, för svaret på min interpellation! har spelat en väldigt aktiv roll i kampen för fred och nedrustning, speciellt när det gäller avvecklingen av massförstörelsevapen. Vi har också sagt oss vara för ett förbud mot kärnvapen, precis som försvarsministern säger i sitt svar. Genom icke-spridningsavtalet har kärnvapenländerna förbundit sig att bidra till arbetet för en total kärnvapenavrustning. Trots nedrustningslöftena har kärnvapenstaterna behållit en stor del av sina kärnvapen och i stället börjat modernisera dem. Denna uppenbara nonchalans från kärnvapenstaterna har, i kombination med den växande insikten om de ofattbara humanitära konsekvenserna, bidragit till att driva fram ett förbud mot kärnvapen, som jag hoppas att kommer att skriva på, alltså om ett kärnvapenförbud. Något annat vore faktiskt ganska skamligt. Med anledning av den senaste tidens utveckling med direkta hot från både och om att använda kärnvapen är det extra viktigt att som en alliansfri stat med alla medel och med all kraft agerar för att minska spridningen av kärnvapen – massförstörelsevapen som om de används har möjlighet att döda miljontals människor. Kärnvapen har använts två gånger i krig, i och i , med förödande konsekvenser som vi behöver påminna oss om. Det har gått sedan och förintades och 340 000 människor dödades. Men vi kan fortfarande se spåren av de fruktansvärda katastroferna, bland annat att tusentals människor fortfarande vårdas på i och . Jämfört med 1940-talets kärnvapen är dagens kärnvapen mycket kraftfullare, ofta hundratals eller tusentals gånger kraftfullare. Världen och måste göra sitt absolut yttersta för att en gång för alla avskaffa dessa fruktansvärda vapen som en överväldigande majoritet av jordens befolkning inte önskar. Det är mot denna bakgrund beklagligt att regeringen har inlett en process för att förvärva ett nytt luftvärnssystem, Patriot, från det amerikanska företaget som är en av nyckelspelarna i den amerikanska kärnvapenproduktionen. anser att behöver skaffa ett nytt modernt luftvärn, och vi motsätter oss inte att köper in det. Dock ställer vi oss kritiska till att regeringen planerar att göra affärer med ett företag som är en nyckelspelare i kärnvapenproduktionen och på det sättet indirekt bidrar till spridningen av kärnvapen och kärnvapenproduktion. 68 Försvarsminister (S): Vi är överens om att vi ska hitta olika vägar för att åstadkomma nedrustning av kärnvapen. ser icke-spridningsavtalet, NPT, som huvudvägen för att åstadkomma detta, framför allt för att kärnvapenmakterna finns med i avtalet. Vi kan dock konstatera att man inte gör tillräckliga framsteg. Ur denna frustration har tanken att se om det finns andra vägar och andra typer av resolutioner vuxit fram. Det handlar om att seriöst pröva om det finns andra vägar för att nå målet om en kärnvapenfri värld. När det gäller det kärnvapenförbud som man vill ta upp som en resolution markerade i sin röstförklaring att vi vill ha en tydlig skrivning om att det är det existerande icke-spridningsavtalet, NPT, som är grundbulten i det internationella arbetet för kärnvapennedrustning och icke-spridning. Vi markerade också att vi vill ha en ordentlig verifikationsmekanism för de länder som ansluter sig till avtalet och även klarare skrivningar om vad detta förbud egentligen handlar om. Därför har vi tillsatt en utredning för att titta på konsekvenserna och hur vi ska se på ett slutgiltigt ställningstagande och om detta är en effektiv metod. Låt mig markera att det i detta sammanhang också handlar om att titta på vår militära samverkan med andra länder. Regeringen är inte på något sätt beredd att äventyra säkerhet, och vi vill fullfölja de försvarspolitiska samarbeten som ligger i vårt nationella intresse. Vi återkommer till frågan hur vi ska göra med resolutionen när utredningen är klar, och den presenteras . När det gäller luftvärnssystemet är de allmänna pensionsfonderna statliga myndigheter under regeringen, men fonderna styrs enbart genom lag. Respektive fonds styrelse svarar för förvaltningen av fondmedlen, och regeringens styrning av AP-fonderna är begränsad till rätten att utse styrelseledamöter och utvärdera förvaltningen i efterhand i en skrivelse som överlämnas till . Regeringen saknar möjligheter att styra placeringsverksamheten och uttala sig om enskilda investeringsbeslut. Regeringen tar inte ställning till AP-fondernas placeringsstrategier. Det finns från statens sida inget som reglerar eller begränsar möjligheten att köpa vapensystem eller göra andra typer av affärer med företag som har en koppling även till kärnkraft eller, i förlängningen, kärnvapen. Låt mig påminna om att på den lista som det refereras till finns företag som , Airbus och Lockheed . Här finns också med verksamhet i i och i i . En intressant fråga i sammanhanget som man bör ta ställning till är: Ska vi sluta göra affärer med i eller i ? Det går nämligen att dra den här typen av frågor väldigt långt, och det slutar med att det blir väldigt fel. Vi har gjort en värdering av vilket luftvärnssystem som kommer att gagna våra intressen bäst. Försvarsmakten har gjort en mycket noggrann utredning av detta, och den visar entydigt att Patriot är det system som bäst uppfyller våra villkor. 69 (V): Fru talman och försvarsministern! Det stämmer att icke-spridningsavtalet är ett viktigt avtal, men eftersom kärnvapenländerna inte har följt avtalet utan varit nonchalanta och i stället börjat modernisera sina kärnvapen måste vi hitta andra vägar. Då är denna mycket viktig, och jag anser att bör skriva på den. Vi måste också försöka hitta andra möjligheter och vägar att driva på för en kärnvapennedrustning, speciellt nu när vi ser att det finns länder som på allvar hotar med att använda kärnvapen. En av statens egna pensionsfonder, Sjunde AP-fonden, har på sin svarta lista på grund av att företaget producerar kärnvapen. Det är just denna kärnvapenkoppling som är viktig att diskutera. Det är märkligt att regeringen inte ser att det finns ett problem med att handla med detta företag. Det är inte bara Sjunde AP-fonden som har detta företag på sin svarta lista. Även affärsbankerna och har med på sin lista över företag som man inte gör affärer med på grund av att de producerar kärnvapen. har dessutom och största pensionsfond, ABP, som har ett stort antal aktier i , beslutat att sluta investera i kärnvapen. Detta växer alltså alltmer. Jag är medveten om att Patriot inte är ett kärnvapenbärande system, precis som försvarsministern påpekar, men att handla med ett företag som är ledande kärnvapenproducent innebär ett indirekt stöd till kärnvapenproduktion. Exempelvis fick tillsammans med ett annat företag uppdraget att utveckla en ny kryssningsmissil med kapacitet att bära kärnvapen. Det rör sig om uppemot 1 000 missiler. Högt uppsatta talespersoner för det amerikanska flygvapnet har uttalat att projektet är avgörande för förmåga till avskräckning. Bolaget är också involverat i en rad kringsystem med anknytning till kärnvapen. Jag delar inte försvarsministerns analys om vikten av samarbete med Nato och . Jag anser att bör stå upp för sin alliansfrihet på allvar. Det är en alliansfrihet som har tjänat oss väl och som riskerar att urholkas på grund av det alltmer nära samarbetet med Nato och . Jag anser att bör göra sitt yttersta för att minska spridningen av kärnvapen och se sig om efter en annan leverantör av luftvärn. Det finns ju andra. Jag ifrågasätter som sagt inte att köper in ett nytt luftvärnssystem, för det behövs. Det vi har är alltför gammalt och omodernt. Men vi ska avhålla oss från att göra affärer med företag som producerar kärnvapen. Vi måste öka pressen på kärnvapenländerna så att de tar sitt ansvar och på allvar lever upp till sina löften om nedrustning av kärnvapen. Vi måste använda alla tänkbara medel för att minska spridningen av kärnvapen, och ett sätt kan vara att följa Sjunde AP-fonden med fleras beslut om att sluta handla med företag som producerar kärnvapen. 70 Försvarsminister (S): Då vill jag veta om är berett att ytterst ta konsekvensen av detta resonemang och säga att svensk försvarsmakt och svenska staten inte ska ha några affärer med , vilket innebär inga affärer med i och med i . Ni måste ge ett svar på om det är det ni menar. Konsekvensen blir i så fall minskad sysselsättning, utveckling och kompetens. Jag ska inte gå in i detalj på vad olika företag producerar som kan ha koppling till kärnvapen. Det kan vara många olika saker och komponenter i detta.