prot · H509132 · 2018-06-14 00:00:00 — Däremot är jag glad att vi har ett tillkännagivande om att regeringen bör säkerställa patientens rätt till en fast läkarkontakt, vilket ökar kontinuiteten, tryggheten och tillgängligheten till läkare för patienten. Med dessa ord vill jag yrka bifall till reservation 3. 76 (SD): ska vi debattera propositionen God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Den innehåller förslag på ett förtydligande av det nationella folkhälsomålet och omvandling av folkhälsoarbetets målstruktur. I mitt anförande tänkte jag rikta in mig på våra äldre, som vi tycker att man missat i förslaget. Folkhälsa är god hälsa för många. Man kan mäta folkhälsa genom att titta på medellivslängd, självupplevd hälsa, livskvalitet, upplevelse av trygghet och förekomst av sjukdom. Folkhälsan påverkas av den miljö vi lever i. Det övergripande målet för folkhälsan i är att skapa bra förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Folkhälsan ska inte bara vara så god som möjligt, utan den ska också vara jämlikt fördelad mellan olika grupper i samhället. I propositionen framför man att hälsoläget i i huvudsak är gott men understryker att det finns påtagliga skillnader i hälsa mellan olika grupper i samhället och att detta bör uppmärksammas. Man är medveten om att folkhälsopolitik ska förbättra villkoren för de grupper som socialt och ekonomiskt är mest utsatta och därmed löper störst risk att drabbas av ohälsa och för tidig död. Liksom Liberalerna anser vi att man har missat en viktig grupp – våra äldre – och att propositionen saknar ett äldreperspektiv som bör finnas med i målstrukturen. tog fram fyra hörnpelare för ett gott åldrande som främjar folkhälsan bland äldre, vilka jag tycker att man oftare borde fokusera på. Den första pelaren är social gemenskap och stöd. Att känna sig socialt delaktig är en förutsättning för att kunna förstå det samhälle vi lever i. Den andra pelaren är meningsfullhet. Detta kan innebära att känna sig delaktig i samhället eller att klara sig själv i vardagen – att själv kunna handla, laga mat eller besöka vänner. Den tredje pelaren är fysisk aktivitet. Fysisk aktivitet och utevistelse motverkar övervikt, förbättrar sömnkvaliteten och främjar den mentala och sociala hälsan. Fysisk aktivitet kan vara viktigt för att man ska behålla sin funktionsförmåga och sitt oberoende. Den sista pelaren är goda matvanor. Maten och trivsamma måltider har stor betydelse för hälsa och välbefinnande. Många äldre har redan goda matvanor, och att främja dessa bidrar både till välbefinnande och till god hälsa. Insatser på dessa områden leder till ökad livskvalitet för den äldre men också till samhällsekonomiska vinster. Med goda matvanor är det inte ovanligt att man tar ett glas vin till maten – och kanske inte bara ett glas, och inte bara till maten. Det finns en rapport från som visar att fler äldre dör av orsaker som kan kopplas till en alltför hög alkoholkonsumtion. Den största ökningen har skett bland äldre kvinnor. Antalet män som dör på grund av alkoholmissbruk är betydligt större än antalet kvinnor. Av de 1 000 personer som dog av alkoholskador var endast 99 kvinnor. Ökningen var dock störst bland kvinnorna: . Äldres alkoholkonsumtion ökar. Läkare varnar för att den höga alkoholkonsumtionen bland äldre kommer att öka förekomsten av demens, hjärnskador och leverskador. Detta bidrar också till några av de äldres främsta hälsoproblem: försämrad kognitiv förmåga, orörlighet, ostadighet och inkontinens. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Det är därför viktigt att förebygga alkoholskador hos äldre genom att rikta informationsinsatser mot dem som är medelålders, och vi anser att det bör införas ett äldreperspektiv på alkoholprevention. Med det sagt avslutar jag med att yrka bifall till reservationerna 1 och 5. 77 (C): Det är glädjande att vi vid voteringen kommer att kunna fatta ett viktigt beslut som gör att folkhälsoarbetet i tar ännu ett steg framåt. Början till denna resa togs –2010. Den engelske läkaren var den som genom sin forskning mycket tydligt visade att klyftorna i ett samhälle är en viktig orsak till brister i folkhälsan. Han skrev sedermera en rapport i WHO:s regi, Closing the gap in a generation. Där pekade han på att något av det absolut viktigaste vi kan göra för att förbättra folkhälsan i ett samhälle är att se till klyftorna minskar. Just att förbättra folkhälsan är helt avgörande med tanke på de utmaningar som vi står inför, inte bara i utan även i många andra länder, med en åldrande befolkning och ökande kostnader. Det var centerpartisten, riksdagsledamoten och den tidigare professorn som såg till att blev inbjuden hit till riksdag. Därefter har han besökt vid ett flertal tillfällen. Det var därför glädjande att den nuvarande regeringen tillsatte en utredning som skulle titta på vilka ytterligare steg som kunde tas. Tyvärr bortsåg man dock redan när man skrev direktiven från en av de riktigt allvarliga klyftor som vi har i , nämligen den mellan stad och landsbygd – eller glesbygd, skulle jag nästan vilja säga. Hälsan är betydligt sämre hos människor som växer upp och bor i den svenska glesbygden, och detta är oberoende av utbildning och arbete. Regeringen valde att helt bortse från detta; i direktiven hade man inget uppdrag alls att titta på denna allvarliga hälsoklyfta i . Det som gör mig orolig är att utvecklingen dessutom har gått åt fel håll. Det är bra att vi kan fatta beslut om en ny målstruktur för den svenska folkhälsan, men det hade varit ännu bättre om vi hade kunnat ta steg för att i verkligheten minska klyftorna i det svenska samhället. Det finns på tre områden ganska allvarliga klyftor som ökar i . Det första området är utbildningen. Vi ser att allt fler ungdomar slutar utan att ha fullständiga betyg. Att gå ut utan fullständiga betyg är en starkt bidragande faktor till senare problem med hälsan. Här borde man ha tagit krafttag för att se till att ungdomar i detta land faktiskt slutar skolan med fullständiga betyg. Det andra riktigt allvarliga är hur klyftorna ökar mellan den som är född i ett annat land och den som är född i , framför allt vad gäller arbete. Risken är mycket större för den som är född i ett annat land att drabbas av långvarig arbetslöshet och långvarigt bidragsberoende. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Även detta är en av de viktigaste bakomliggande orsakerna till en försämrad hälsa. Här har regeringen gjort alldeles för lite. Detta är en klyfta som ökar i , och det kommer att få allvarliga konsekvenser vad gäller hälsotillståndet. Det tredje området där vi ser hur klyftorna har ökat är tillgången till hälso- och sjukvård. Vi har sett hur tillgängligheten har minskat. Vi har gått från att av befolkningen hade en fast läkare i primärvården till att det är 40–. Det är klart att detta får allvarliga konsekvenser. Vi vet att de som lyckas skaffa sig en fast läkarkontakt i primärvården är de som har utbildning och arbete. Dessutom har köerna ökat på ett mycket allvarligt sätt. Det är betydligt längre väntetid för att få komma till en specialist och få behandling. Det är så, herr talman, att oavsett om det handlar om brödköer i det gamla eller vårdköer i är den som tar sig fram den som har kontakter eller kontanter. Just klyftan vad gäller tillgång till sjukvård i är oerhört allvarlig, eftersom den ökar klyftorna också vad gäller hälsotillstånd. Även om jag känner glädje över att vi kan fatta ett beslut om en ny struktur för folkhälsopolitiken ser vi från mycket allvarligt på det faktum att klyftorna ökar i det svenska samhället, vilket kommer att leda till en försämrad folkhälsa. Jag vill därför yrka bifall till vår reservation nr 3. 78 (V): Herr talman och övriga som ser detta – fler än vi tror! Detta är ett riktigt bra lagförslag, och vi har förstås ställt oss bakom det. Vi måste utjämna skillnaden i hälsa mellan och , mellan och och mellan storstad och glesbygd. Det är precis vad folkhälsa handlar om – allas rätt till hälsa. Hälsoklyftorna är stora, och det är definitivt en fråga om klass. Kanske är det därför som den förra regeringen gjorde så lite på området: Klassperspektiv är inte borgerlighetens bästa ämne, måste jag säga. Jag tänker på allt gott jobb som har gjorts. Jag vill lyfta fram fantastiska arbete och genomlysning av hela . Vad jag vet kom initiativet knappast från höger, men vi går vidare i detta. gör ju väldigt bra årsrapporter. Jag kommer att läsa innantill vad de skriver om folkhälsan 2017: Folkhälsan i är god sett ur ett globalt perspektiv, och i flera avseenden blir den bättre. är hälsan inte jämnt fördelad i befolkningen, och ojämlikheten i hälsa mellan vissa grupper ökar. Det har den inte gjort , utan det har den gjort väldigt . Detta är de övergripande resultaten i årets årliga rapportering, skriver : Det finns en social gradient i hälsa som innebär att människors hälsa i allmänhet är sämre ju lägre socioekonomisk position de har. Resultaten tyder på att den sociala gradienten har vuxit , framför allt när det gäller olika mått på dödlighet. Ohälsan är nästan genomgående större bland personer med förgymnasial utbildning som högsta utbildningsnivå än bland personer med eftergymnasial utbildning. Det finns också tecken på att den psykiska ohälsan ökar, framför allt bland unga och bland personer med högst förgymnasial utbildning. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Det här är alltså ingen utveckling som vi bara har sett . Det handlar alltså om klass och hälsa, och genomgångar av all befintlig forskning om ojämlikhet och hälsa visar tydligt att stora inkomstklyftor försämrar människors hälsa. De ekonomiska klyftorna får naturligtvis störst konsekvenser för dem med lägre inkomster. Rik och frisk – fattig och sjuk klingar bekant, för så är det ju fortfarande. En tydligare politik som arbetar enligt principen inkomstfördelning skapar ett mer jämlikt samhälle. Det är inte er politik, inte , inte Liberalernas, inte , inte KD:s och inte . Alla stora dödsorsaker i befolkningen – hjärtsjukdom, stroke, cancer, olyckor, självmord och alkoholrelaterade diagnoser – är vanligare bland dem med kort utbildning. Det tror jag att jag har talat om sedan dag ett här i plenisalen. I en rapport , Vårdens förebyggande arbete ur ett jämlikhetsperspektiv, är det tydligt att vi kan göra så mycket mer än det vi gör . Det är uppenbart att landstingens styrning av vården inte fokuserar på jämlikhet, trots att samtliga landsting anser att det är en väldigt viktig fråga. Det är faktiskt bara en tredjedel av landstingen som har öronmärkt pengar för ersättning för det förebyggande arbetet med syfte att minska hälsoklyftor. arbete med förebyggande hälsoinsatser har inte prioriterats tillräckligt. Att arbeta med att minska hälsoklyftorna kan inte vara fritt valt arbete, utan det ska ingå i varje kommuns och landstings självklara arbetsuppgifter. Jag yrkar bifall till reservation 2 om en svensk folkhälsolag. Då tänker jag på borgerliga majoritet. Jag satt ju i kommunfullmäktige , och det är intressant att nämnde man faktiskt inte ordet folkhälsa , detta som gjorde sitt fantastiska arbete. Politik är att vilja, sa en fantastisk politiker en gång. Alltför många barn far illa, och hur barnen mår säger mycket om ett lands välstånd. är ett rikt land. I rankning och internationella jämförelse av barns hälsa hamnar vi väldigt högt. Men larmet går ändå. Det handlar om att barns hälsa i stor utsträckning bestäms av socioekonomiska faktorer som uppväxtvillkor och föräldrars utbildningsnivå. Forskning visar dessutom att de orättvisor som grundläggs när man är liten hänger kvar när man växer upp. Barn till föräldrar som har höga inkomster och hög utbildning har upp till 40–lägre sannolikhet att bli inskrivna på sjukhus än barn till föräldrar som har lägst inkomst och utbildning. Det säger en hel del. Och barn till föräldrar som tar emot ekonomiskt bistånd är särskilt drabbade av hälsoproblem och löper mer än dubbelt så hög risk att dö under barndomen som andra barn. Klyftorna i västvärlden har vuxit snabbt, och är ett av de länder där skillnaderna har ökat mest . I nästan hela mitt yrkesliv har jag arbetat med folkhälsa på olika sätt, på , i , på , på och på . Jag har verkligen travat runt och jobbat med stora informationsinsatser om just folkhälsa, alkohol, narkotika, sex och samlevnad, hiv. Jag har träffat så många engagerade medarbetare . Men folkhälsa handlar till syvende och sist om klass – om jämlikhet. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Jag yrkar som sagt bifall till reservation 2 och avslag på motionerna. Vi ställer oss självklart bakom lagförslaget. 79 (L): Liberalerna ser med tillfredsställelse på att vi nu får beslutet om God jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik. Men det är viktigt att vi funderar över varför vi inte har lyckats med en del av det som den tidigare folkhälsopolitiken strävade efter att gå i mål med. Då kan jag konstatera att målet folkhälsa inte nås bara av hälso- och sjukvården, där ju primärvården har en väldigt viktig roll som vi från allianssidan lyfter fram i reservation 3. Detta är ett tvärsektoriellt arbete, vilket framgår i de åtta mål som är uppsatta i propositionen som vi ska fatta beslut om. Här saknar vi i Liberalerna ett fokus på den snabbast växande delen av vår befolkning, nämligen de årsrika. Propositionen har en väldigt stark koncentration på barn och unga, och det är bra. Det är förträffligt, för det är viktigt att man får med sig kunskapen om hur man kan bevara sin hälsa genom livet. Men den årsrika generationen är ju den som växer snabbast. Ute i samhället, i kommunerna och landstingen, befarar man att budgeten spräcks av alla de behov som 80-plussarna behöver få tillgodosedda. Många av behoven skulle om inte förebyggas helt åtminstone kunna fördröjas och inträffa högre upp i åldrarna. Grundläggande för människor som har kommit upp är att fortfarande känna sig behövda och inte uppleva ensamhet. Då kommer vi in på det andra och det tredje målet om kunskaper, kompetens och utbildning, arbete, arbetsförhållanden och så vidare. Jag har i den här talarstolen talat om hur viktigt det är att människor som kan och vill fortsätta i arbetslivet högre upp i åldrarna har en möjlighet att göra det. Det finns studier som tydligt visar vilken ohälsa, icke-behövdhet och ensamhet som kan drabba människor om de tvingas bort från arbetslivet och inte direkt har något att ersätta det med. Att främja kompetensutveckling, så att man kan fortsätta i arbetslivet högre upp i åldrarna, är någonting som borde tas in i texterna kring folkhälsomålen. Här kommer naturligtvis också arbetsmiljön in, som ju mycket är en fråga för arbetsgivare att sörja för. Företagshälsovården kommer in som en viktig aktör i det här sammanhanget. Vi efterlyser att man utvecklar mer av dessa tankegångar. Sedan handlar det om inkomster och försörjningsmöjligheter. Vi har kanske 300 000 personer som lever under det som EU definierar som fattigdomsgräns, med allt vad det betyder för hälsotillståndet i den generationen. Där finns alltså anledning för sektorer utanför hälso- och sjukvården att göra insatser, så att man får möjligheter till arbete, till exempel Pensionsgruppen som arbetar för utveckling av våra pensioner. Boendet och närmiljön är jätteviktigt. Det är viktigt att man kan få flytta någonstans där man kan bo med mindre skaderisk, med ett nätverk av människor och inte behöver känna sig ensam. Att stimulera seniorboenden, trygghetsboenden och så vidare är en viktig hälsofrämjande insats för den här generationen. Här har kommunerna, byggare och andra som ligger utanför själva hälso- och sjukvården ett stort ansvar. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Vad gäller levnadsvanor är det aldrig för sent att lära gamla hundar sitta. Det är jätteviktigt att titta på alkoholvanor, rökvanor, läkemedelsbehandling och så vidare i denna åldersgrupp för att undvika läkemedelskomplikationer, alkoholskador med mera. Och det är som sagt aldrig för sent att sluta röka. Det sjunde målområdet är Kontroll, delaktighet och inflytande. Att bekämpa ålderismen, åldersdiskrimineringen, kommer här in som en viktig hälsofrämjande faktor. har vi målområde åtta, En jämlik och hälsofrämjande hälso‑ och sjukvård. Man ska inte bedöma den enskildes behov utifrån kronologiska åldersgränser, utan det är behoven som ska styra vilka insatser man gör. Jag yrkar bifall till reservation nr 1, Hälsa för äldre. 80 (S): I detta mitt sista anförande här i kammare känns det väldigt bra att få tala om något som är viktigt för alla som bor här i landet, nämligen hur vi mår, alltså folkets hälsa, eller som det i det här sammanhanget benämns, folkhälsa. Det råder knappast någon tvekan om att vi som bor och lever i har dragit en vinstlott i livets lotteri. I de flesta mätningar och internationella jämförelser som görs vad gäller folkhälsa placerar vi oss tillsammans med övriga skandinaviska länder i topp. Men det finns ändå mycket kvar att göra för att välfärd och god hälsa ska bli mer jämlikt fördelad. Hur vi som politiker kan skapa förutsättningar för att alla som bor här i landet ska få möjlighet att leva ett bra liv är en av de stora och mest övergripande frågorna i samhället . När i sin första regeringsförklaring den här perioden slog fast att vi långsiktigt ska arbeta för att ta bort de klyftor som finns mellan människor visade det hur prioriterad denna fråga är på regeringens dagordning. I det förslag från regeringen som ligger till grund för det som vi nu behandlar framhålls särskilt att folkhälsoarbetet är ett ansvar för hela samhället – för det offentliga, för det privata, för det ideella och inte minst för oss själva. På statlig nivå är det som får samordningsansvaret för arbetet med de åtta olika målområdena. Det handlar om alla barns rätt till en bra start i livet, vikten av utbildning för hela befolkningen, arbete och goda arbetsförhållanden, inkomster och försörjning, boende och närmiljö, levnadsvanor, kontroll, inflytande och delaktighet samt, inte minst, en jämlik och hälsofrämjande hälso- och sjukvård. Det är viktigt att arbeta med dessa frågor på ett strukturerat sätt, och därför är detta förslag så viktigt. Men för mig handlar det ändå framför allt om vilken typ av samhälle vi vill ha. Jag letade fram ett av mina första anföranden, om inte till och med det första, som jag höll här i kammaren, och jag tänkte citera några delar av det för att visa på att striden om hur vi vill utforma vårt samhälle inte på något vis är ny. Jag citerar alltså mig själv . God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik ”Vi” – alltså Socialdemokraterna – ”ser klyftorna i samhället. Vi ser behovet av mer välfärd, inte mindre. Men, herr talman, vad drar för slutsatser? Hur vill kämpa för mer rättvisa och solidaritet? Vi har här fått en del av svaret: Sänk skatten! – – – Totalt vill sänka skatten med . Det räcker till barnbidrag åt alla barn . Mest tjänar i vanlig ordning de som har de största inkomsterna och förmögenheterna. Det känns lite tröstlöst att gång på gång höra gamla skattevals. Det är samma visa år ut och år in: Skattetrycket är för högt, och det skulle vara orsaken till att det går så dåligt för . Och om det, som , går bra, då är skatterna naturligtvis orsaken till att det inte går ännu bättre. Nej, som socialdemokrat och folkdansare säger jag: Hellre en socialdemokratisk välfärdshambo än en moderat skattesänkarvals. En sak är säker; det kommer att bli en stenhård politisk strid kring synen på välfärd och skatter . På ena sida står , de rikas parti, med stora skattesänkningar, ökade klyftor och sämre välfärd. På andra sidan står den samlade arbetarrörelsen med Socialdemokraterna i spetsen, där en solidariskt finansierad välfärd av god kvalitet går före skattesänkningar för höginkomsttagare. Jag ser fram emot den striden.” Anförandet skulle, som ni säkert noterade, i stora delar kunna hållas även . Jag undrar om det inte till och med kunde ha använts i gårdagens partiledardebatt. Striden om vilket samhälle vi vill ha, ett där vi tar hand om varandra eller ett där vi får sköta oss själva, verkar evig. Det mest effektiva vi kan göra för en förbättrad folkhälsa är att inte släppa borgarna med i släptåg till makten i höstens val. Delar av dem kämpade emot när en av de så här långt bästa folkhälsoreformerna , rökfritt på restaurangerna, infördes. vill de öka klyftorna i samhället genom att sänka skatten för de välbärgade och sänka ersättningarna och höja skatten för sjuka och arbetslösa – trots att all forskning visar att folkhälsan är som bäst i samhällen med små klyftor, precis som och en del av de föregående talarna har betonat. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. kommer jag att få möjlighet att tillbringa mycket mer tid i min vackra hemkommun . Att bo bra är också viktigt för folkhälsan, och det gör jag. Har ni inte tidigare besökt så gör det! Jag lovar att ni inte blir besvikna. 81 (KD) replik: Jag tackar ledamoten för inbjudan till . Det är ändå lite tråkigt att sluta den sista debatten med att säga att borgarna bara vill sänka skatterna och att om borgarna bara inte ville sänka skatterna skulle allt fungera så bra. Det är inte så det fungerar. Verkligheten är inte så enkel. Vi ser ju att hälsoklyftorna har ökat och under tidigare mandatperioder när ni har försökt slå rekord i att höja skatter. Frågan är ju vad vi använder skattebetalarnas pengar till. Det är ju vilka insatser vi gör för pengarna som är avgörande för om vi lyckas sluta hälsogapet eller inte. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälso-politik Vi föreslår mer idrott och hälsa i skolan. Beprövad erfarenhet och kunskap visar att det är viktigt, framför allt för dem med sämst hälsa och för de pojkar som har sämst skolresultat. Detta kostar inte mer. Vi behöver varken höja eller sänka skatten för att genomföra denna reform, utan det handlar om att omprioritera de resurser vi använder. Har man lägre utbildning har man också sämre hälsa och drabbas av cancer. Ni satsar massor av pengar på att bekämpa bröstcancer, men ni satsar dem så att det inte hjälper dem som löper störst risk att drabbas av bröstcancer. Det går åt mer skattepengar utan att det ger bättre effekt. Vad har ni för konkreta förslag – och prata inte om skattehöjningar eller skattesänkningar – som förbättrar hälsan hos dem som har de största behoven? 82 (S) replik: Jag tror att vi ska börja någonstans där befann sig under en del av anförandet, och det är i skolan. Jag är helt övertygad om att om vi använder de resurser som finns på ett klokt sätt kommer det att innebära att fler barn, som har rätt till en bra start i livet, skulle kunna få detta, men då måste vi prata om vilka resurser som finns och hur vi ser till att de finns och placeras på rätt ställe. Det är klart att det handlar om skatter – det är självklart. kan vi komma väldigt långt i denna debatt, och jag inser att jag bjöd in till det. har vi sett till att det finns resurser så att vi kan förstärka välfärden på många olika områden. Hälso- och sjukvården är ett exempel, och skolan är ett annat. Där finns numera betydligt fler anställda – lärare och annan personal – som kan ge stöd till elever som behöver hjälp för att kunna ta sig vidare. Vi hade en diskussion redan i början av mandatperioden om just dessa frågor. Då befann vi oss i ett läge där vi fick ta över och låg 60 miljarder back. finns det 50 miljarder att använda på ett klokt sätt för att stärka välfärden. Inte minst när det gäller äldrefrågorna, som så vältaligt pratade om, har vi satsat ett antal miljarder för att göra det bra att växa upp här men också göra så att vi kan avsluta våra liv på ett värdigt sätt. Hur mycket skatt tycker ni att ni kan avvara, ? 83 (KD) replik: Framför allt är det vårt ansvar att använda skattebetalarnas pengar, som vi får förmånen att förvalta, för det är faktiskt vad det handlar om. Låt oss aldrig glömma att det inte är våra pengar.