prot · H50981 · 2018-03-08 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om kompletteringsval vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet. vice talmannen förklarade vald till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet § 3 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:116 till försvarsutskottet betänkande 2017/18:CU9 1 (KD): Boendet är en viktig del av våra liv. Det är viktigt att våra bostäder är trygga och att de kan anpassas efter våra olika förutsättningar och behov som uppstår i livet. Det behövs en blandning av boendeformer och alternativ. Bostadsmarknaden ska vara dynamisk och kunna utvecklas allteftersom vi får nya behov och önskemål om hur vi vill bo. Jag som kristdemokrat ser ett antal saker som måste förenklas, förbättras och stärkas för en fungerande bostadsmarknad i . Hyresmarknaden är en viktig del av bostadsmarknaden. Svensk bostadsmarknad befinner sig dock i kris. Trots att byggandet tagit fart är bostadsbristen utbredd runt om i landet. Näringslivet vittnar om en otillgänglig bostadsmarknad som försvårar rekryteringar, och storstädernas handelskamrar ser en hotad tillväxt för landets nyckelföretag. Hyresmarknaden är mycket svårtillgänglig. Den som inte själv kan erbjuda ett hyreskontrakt i utbyte eller skjuta till pengar under bordet hänvisas till en andra- och tredjehandsmarknad eller en väldigt lång bostadskö. Hyresvärdar kräver fläckfri kreditvärdighet trots att hyrans del av inkomsten är nere på nivåer som motsvarar . Reformer av hyresregleringen måste ske varsamt, och det är viktigt att konsumenten står stark med ett tydligt besittningsskydd på hyresrättsmarknaden. Bostadsmarknaden är inte som vilken marknad som helst, och därför är det viktigt att hyressättningssystemet tar hänsyn till människors olika livssituationer och tillgång till kapital. På hyresmarknaden måste lagstiftningen också utformas efter sociala hänsynstaganden och garantera hyresgästens långsiktiga och förutsägbara villkor. En förutsägbar indexering ger möjlighet till planering för såväl hyrestagare som fastighetsägare. Det krävs också offentlig statistik som ger parterna kunskap om vad som är en rimlig hyresnivå och därmed skydd mot ockerhyror. Är hyran du betalar rimlig? Visste du att du betalar lika mycket som de som bor på den fina gatan lite längre bort? För den ägda marknaden finns gott om sätt att bilda sig en uppfattning om prisbilden. För den hyrda bostaden är detta en väl förborgad hemlighet. har också en växande grupp människor med sämre ekonomi. Man kan ha betalningsanmärkningar. Man kan vara nyanländ. Gemensamt är att man med mycket små medel behöver etablera sig på bostadsmarknaden. Behovet av en social bostadspolitik är därför mycket stort. på bostadsmarknaden visade hur av fastighetsbolagen har krav på inkomstens storlek i förhållande till hyresnivån – ofta årshyran i förhållande till bruttoinkomsten. 1,3 miljoner människor i vårt land klarar inte av detta. av fastighetsägarna godkänner inte aktuella hyresskulder, kräver goda referenser och av företagen säger nej till hyressökande med betalningsanmärkningar. Slutligen kräver att man har en fast anställning. I botten av bostadsmarknadens hierarki befinner sig många nyanlända som kommit till och som räknar ned dagarna till etableringstidens slut. I vilken utsträckning kommer kommunerna att behöva tillhandahålla speciallösningar åt den här gruppen för att regeringen står handfallen? I vilken utsträckning är det rimligt att kräva husvagnsarrangemang, köpta bostadsrätter, ombyggda kursgårdar och andra kreativa och mycket dyra lösningar från kommunerna? I det senaste numret av återgav jag det möte som vi bostadspolitiska talespersoner hade i med de stora byggföretagen. På det mötet sa dessa väldigt tydligt: Vi kommer inte att bygga för den här gruppen. Om vi inte gör någonting från rikspolitiken kommer det ändå att behöva göras någonting, för den här situationen försvinner inte av sig själv. Kommunernas användning av sociala kontrakt, där kommunen står för kontraktet via och hyr ut till boende som inte klarar kostnaden själva, ökar mycket snabbt. I senaste numret av framkommer att antalet gått från 11 000 till 26 000 . föreslår att viss del av nyproduktionen ska kunna upplåtas för bostadssociala ändamål. måste få en social bostadspolitik. Utöver det behövs en stor socialpolitisk utredning som kan presentera flera lösningar. Bostadsbidrag kan inte vara den enda sociala bostadspolitiken. De som står utanför bostadsmarknaden blir allt fler, och de står allt längre bort. behöver en social bostadspolitik värd namnet. Då behöver det göras mer för att vi ska få en mer tillgänglig bostadsmarknad, alltifrån förändringar när det gäller skatter till att vi ser boendet som en del av vår välfärd. Med detta yrkar jag bifall till reservation 8. 2 (M): Låt mig för tids vinnande yrka bifall till alliansreservation 8. Givetvis står vi bakom alla våra reservationer. måste ha fler bostäder. Det har aldrig varit viktigare. Bostadspolitiken och vikten av fler bostäder är en av absolut största samhällsutmaningar. Enligt prognos behövs 600 000 nya bostäder till 2025. För att detta behov ska kunna mötas krävs rejäla reformer av bygg- och bostadspolitiken. Prognoser , det vill säga det år där vi befinner oss , visar dock på en vikande byggtakt, något som är det sista behöver, herr talman. Naturligtvis är tillväxt och arbetsmarknadens funktion viktiga saker men kanske inte det viktigaste för den enskilda människan. Men vad är det vi ser just nu? Vi ser unga vuxna som bor hemma hos föräldrarna och inte kan flytta hemifrån. Vi ser äldre som känner att de inte kan sälja sina hus och flytta till en mindre och lämpligare bostad på grund av inlåsningseffekter. Vi ser människor som skiljer sig men som inte kan flytta isär, och vi ser andra som inte kan flytta dit där det finns jobb. Vi hör dessutom om företag som funderar på att flytta från just på grund av att deras anställda inte kan hitta någon bostad. På allt detta läggs dessutom migrationsutmaningen. När vi här ska diskutera motionsbetänkandet om hyresrätter är det för oss som bor i just hyresrätt tydligt att de regleringar och system som vi byggt upp kring hyresrätten har skapat stora problem. En gång i tiden var det hyrda boendet ett alternativ för den som snabbt och enkelt behövde få tag på en bostad. ser vi att det är precis tvärtom: Det är det hyrda boendet som är svårtillgängligt genom decennielånga köer och tröga system. Detta, herr talman, är inte hållbart om hyresrätten ska kunna vara en central del av vårt bostadsbestånd även . Jag noterar att allt fler inser att detta måste förändras. Bland annat har tillsatt en hyreskommission. Man erkänner tydligt att dagens modell har brister och att systemet är i behov av utveckling. Jag välkomnar detta. Något som oroar mig är dock att vänsterpartiernas företrädare har ett alltför ensidigt fokus på just fördelningen av bostäder. Men fördelningen av bostäder är alltså inte det primära problemet. Problemet i , herr talman, är att det byggs för lite bostäder. Det är beklagligt att regeringen inte delar den bilden utan blundar för de regleringar på bostadsmarknaden som faktiskt marginaliserar hyresrättens ställning och hämmar bostadsbyggandet generellt. Från vänster hörs ofta röster om att Alliansens politik är ett hot mot hyresrätten, som man i ur och skur försvarar dagens dysfunktionella system. Det är just dagens system som bidragit till att hyresrätten marginaliserats. Det är dagens system som har skapat decennielånga bostadsköer. Ett system som leder till svartkontrakt och enorma bostadsköer är, herr talman, inte något som ska försvaras. Jag skulle vilja rikta en vädjan till mina rödgröna kollegor: börja ifrågasätta motbevisade sanningar och erkänna att vi måste vidta åtgärder för att värna hyresrätten! Vi har i en djupt dysfunktionell bostadsmarknad, där politiska regleringar av olika slag försvårat för människor att både äga sitt boende och få tillgång till en hyresrätt. har den mest reglerade bostadsmarknaden i EU. Det är då heller ingen slump att också har ett av de största problemen och en av de absolut största bostadsutmaningarna. Dock är faktiskt det mest anmärkningsvärda, herr talman, att den nuvarande regeringen i princip fullständigt har abdikerat från sitt ansvar för att skapa förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. Förslag för fler bostäder lyser med sin frånvaro. Det här håller inte, herr talman. Det är tydligt att det krävs en ny regering om vi ska få bukt med bristen på bostäder i hela . 3 (SD): Jag skulle i den här debatten vilja lyfta fram bostadsrättslagen, som reservation nr 24 avser. Det handlar om kommunernas och landstingens möjlighet att köpa en bostadsrätt i en bostadsrättsförening. Med nuvarande lagstiftning kan inte en bostadsrättsförening förhindra en kommun eller ett landsting att köpa en bostadsrätt. Det här innebär en del konsekvenser för dem som har en bostadsrätt i en bostadsrättsförening. Man vet kanske inte vilka personer som befinner sig i fastigheten och i vilken utsträckning. Eftersom det är en kommun som äger en av lägenheterna vet man inte exakt till vilka den hyrs ut. Man vet inte heller hur hög omsättning det är på hyresgäster i en av lägenheterna i ens fastighet. vet man inte i vilken utsträckning de här hyresgästerna är beredda att ta ansvar i föreningen och för fastigheten. Väldigt många i har köpt en bostadsrätt. Man har ett önskemål om att kunna välja den bostad som man själv i större utsträckning tycker är intressant. Man vill ha möjlighet att påverka både fastigheten och sin egen bostad. Man kan också vara med och bidra i en förening för att kunna hålla nere de kostnader som det innebär att ha en bostad. Man kan hjälpa till vid gemensam skottning och städning av trappor och vara med aktivt i styrelsearbete och liknande för att hålla ned kostnaderna. Det här är såklart någonting som i allra högsta grad påverkas ifall en kommun går in och köper en del av bostadsrättsföreningens lägenheter. Det innebär att man får en mindre aktiv del i föreningen. Något som är väldigt konstigt med den här lagstiftningen är att man tar ifrån bostadsrättsföreningarna självbestämmanderätten när det gäller vilka som köper en bostad. Man kan alltså inte påverka det; enligt den här lagstiftningen kan man inte neka kommunerna att köpa. Detta påverkar såklart i allra högsta grad. Ett annat problem med att kommuner och landsting går in och köper bostadsrätter är att det innebär en marknadspåverkan på bostadspriserna. Det är väldigt många kommuner som har lagt ned extremt mycket pengar, , på att köpa in de här bostäderna. I bostadsmarknadsenkät visar man att det har skett en dubblering av antalet kommuner som väljer att göra på det här sättet för att ordna fram bostäder i kommunen. Bakgrunden till det här är kanske framför allt det stora antal asylsökande som sökte sig till men även kommande år och det stora antal personer som beviljats uppehållstillstånd i . Den anvisningslag som antogs innebär att kommunerna måste ta emot en viss andel av de nyanlända invandrarna genom en kvot. Där har man ett bostadsförsörjningsansvar. Detta är väl en orsak till att vi har den situation vi har . har lagt fram en rad förslag för att få bukt med de problem som uppstår när kommunerna går in och köper bostäder på det här viset. Vi föreslår att en bostadsrättsförenings styrelse ska kunna neka en kommun att köpa en bostadsrätt i föreningen. Men det innebär inte att helt säger nej till att en kommun ska kunna köpa en bostadsrätt, utan det ska vara upp till föreningen att avgöra. En bostadsrättsförening som väljer att tillåta försäljning av en bostadsrätt till en kommun ska också kunna ta ut högre hyror av kommunen, eftersom kommunen inte är med i det förvaltningsarbete som det innebär att ha en bostadsrättsförening. Det här skulle kunna gynna de föreningar som väljer att ändå tillåta någon form av försäljning. Vi föreslår också att en utredning ska tillsättas för att se över hela lagen när det gäller bostadsköp och framför allt titta på om en mäklare kanske ska tvingas tillkännage när en kommun är med i en budgivning, så att man vet att kommunen finns med i budgivningsprocessen. Eventuellt kan det också vara möjligt att begränsa kommunala köp till att bara äga rum när det finns ett fast pris på en bostad. För att kunna komma fram till bättre lösningar för bostadsrättslagen och de negativa konsekvenser som vi har sett på området föreslår vi de här tre åtgärderna. Vidare yrkar jag bifall till reservation 19, som handlar om trångboddhet. har lagt fram ett förslag om att fastighetsägarna ska kunna reglera hur många som bor i en fastighet. Det finns en möjlighet att skriva in det i kontraktet, men inte så att det är juridiskt bindande. Det är väldigt svårt för en fastighetsägare att styra över hur många som bor i fastigheten. Det här drabbar fastighetsägarna på flera sätt. Dels har man ingen överblick över vilka som bor där, dels innebär det högre slitage. Det innebär också en stor konsekvens för de enskilda. Vi ser hur trångboddheten har ökat i samhället. Det påverkar bland annat studiemöjligheterna. Grannarna har ingen kontroll på vilka som bor i fastigheten och rör sig i trapphuset. Det innebär självklart försämrad integration och andra sociala problem. Polisen, och bostadsbolag vittnar också om en omfattande svarthandel med hyreskontrakt som organiserad verksamhet. Det finns en alternativ bostadsförmedling i . Även för kommunerna försvårar trångboddheten väldigt mycket, eftersom man inte kan ha bra planeringsförutsättningar för hur ett bostadsområde ska utvecklas. kan antalet boende i ett bostadsområde fördubblas. Däremot har det inte byggts några bostäder. Det försämrar såklart den kommunala servicen. Bland annat av de anledningarna yrkar bifall till reservationerna 19 och 24. 4 (C): Vi ser ett alltmer kluvet , där många köat för att få hyresrätter. har prisutvecklingen på marknaden för ägda bostäder föranlett kraftfulla åtgärder som hindrar hushåll från att låna pengar för att kunna äga en bostad eller köpa sig en bostadsrätt. Amorteringskrav och bolånetak har införts, och det gör att familjer som gärna hade velat äga sin bostad måste ställa sig i samma kö som hundratals andra till svåråtkomliga och dyra hyresrätter. Sedan har vi å andra sidan den hopplösa situation som exempelvis beskriver här i och även i och : Tusentals barn växer upp i familjer som saknar fast adress. Det här är inga röststarka personer som någon åtar sig att lobba och driva opinion för. Det är ingen målgrupp som partierna inför valet planerar att rikta sina budskap och utskick till. Men i ett anständigt samhälle där vi tar hand om varandra ska det finnas inslag av en social bostadspolitik som sänker trösklarna till en första egen bostad – och då inte på ett sätt som döljs i en överbelastad där sociala kontrakt riskerar att skapa konflikter med den ordinarie bostadskön. Antingen vi är beredda att erkänna problemet eller inte måste vi politiker se till att ta ansvar för och lösa detta. Klyvningen mellan dem som är innanför och dem som står utanför bostadsmarknaden är vår allra största utmaning i bostadspolitiken. Den här situationen kommer att fortgå och eskalera om vi inte reformerar vår bostadspolitik i grunden så att de lägenheter blir tillgängliga som har lämplig storlek och standard och låg hyra. Då är lösningen att bygga mer men framför allt att se till att få igång flyttkedjorna. Hyressättningen är kanske det största bygghindret som vi måste ta itu med. Det är en starkt bidragande orsak till att rörligheten är låg och till att vi har inlåsningseffekter. Med ett reformerat hyressättningssystem där fri hyressättning i nyproduktion införs som ett alternativ till presumtionshyror kommer utbudet av hyresrätter att öka på nytt. Med friare hyressättning kommer frågan om vetorätt vid förhandlingar om presumtionshyror inte att bli aktuell. Det har vi yrkat på i vår reservation 4, men jag yrkar inte bifall till den här . Dagens system med kollektiva förhandlingar är inte rättvist. För att citera vd:n för ett kommunalt bostadsbolag i som jag träffade i går: Det finns en part som utan eget ansvar bara kan säga nej. vill också se en övergång till mer marknadsanpassade hyror i det befintliga beståndet. Men det får inte gå ut över besittningsskyddet eller skapa en situation där det inte finns skydd mot hyreshöjningar för de grupper som då inte skulle ha råd att bo kvar. har i en rapport lyckats avliva en del myter om sambandet mellan bruksvärdessystemet och inkomstutvecklingen. Rapporten kommer fram till att om man flyttar in i en hyresrätt med en förmånlig bruksvärdeshyra jobbar man mindre och får bara på grund av sitt val av bostad sämre inkomstutveckling än man annars skulle ha haft. Det är uppseendeväckande. Men regeringens svar på detta som kom är ett icke-svar – en tröttsam upprepning av dess tilltro till den rådande ordningen och en enda lång hyllning av bostadssubventionernas förträfflighet. Vi vet att det är många som skulle både vilja och ha råd att äga sin bostad. Det är olyckligt att det bara är möjligt att skapa ägarlägenheter i nyproduktion. För förstagångsköparen blir det väldigt kostsamt och svårt jämfört med att kunna köpa en bostad och bo kvar i ett område där man trivs och fortsätta göra bostadskarriär där. En bättre integrationsåtgärd på bostadsmarknaden finns inte, herr talman, än att blanda hyreslägenheter med bostadsrätter och ägarlägenheter så att man på frivillig väg kan bli ägare av en bostad i samma trappuppgång som grannar som fortsätter hyra sin bostad. Den sortens tredimensionell fastighetsbildning är inte möjlig , och det skulle vilja ändra på. Vi ser inte framför oss en ny ombildningsvåg till följd av detta, men vi tror att ägarlägenheter vore ett sätt att få igång upprustningen av beståndet och öka engagemanget med en ny egnahemsrörelse i miljonprogrammen och i trädgårdsstäder av modernare snitt. Därför yrkar jag bifall till reservation 26. Alliansen delar i stort synen på behovet av reformer inom bostadspolitiken, och så snart vi har återtagit makten kommer vi från sida att vilja se blocköverskridande bostadssamtal som ger resultat – till skillnad från dem som vi upplevde vid , då regeringen var illa förberedd, bytte minister och var helt ovillig att diskutera verkliga reformer som skulle kunna göra skillnad. Andrahandsuthyrning behöver förenklas. Framför allt vore det en möjlighet för många som bor stort men av olika skäl inte kan eller vill flytta att få en extra inkomst att finansiera sitt nuvarande boende med. Det kan vara äldre ensamstående som med en enklare ombyggnad kan upplåta ett utrymme i villan åt en student, en nyanländ eller någon som blivit akut bostadslös. Det kan vara någon som äger en bostadsrätt som man inte utnyttjar men som man inte vill göra sig av med. Tyvärr är det fortfarande så att många av våra bostäder inte används fullt ut. tror att en del av bostadskrisen kan åtgärdas med hjälp av bostäder som redan finns. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 8 från Alliansen. 5 NOOSHI DADGOSTAR (V): Trots att det byggs väldigt många bostäder i , fler än på mycket länge, är bostadsbristen fortsatt stor. Det är en inskränkning av människors frihet. en halv miljon unga gör inte annat än längtar efter att flytta hemifrån. Hur svårt kan det vara att bestämma sig för att vi ska ha en bostadspolitik som faktiskt bygger till det antal personer som bor här? Tydligen är det svårt för flera av partier att ta ställning för det. Det är det inte för mig. Jag har en syster som ville flytta till för att plugga. Hon var väldigt förväntansfull och glad över att få den chansen. Men att hitta någonstans att bo var ett nästan omöjligt uppdrag. Hon hade inte väntat sig att det stora problemet för att ta sig igenom utbildningen inte skulle vara tentorna utan boendet. Hon fick hanka sig fram på soffor hos vänner och som inneboende hos en person tills hon fick ett tidsbegränsat, överprissatt andrahandskontrakt på ett litet rum i en korridor. Till slut fick hon hoppa av och lämna . Det gick inte att hitta ett hem. Hon slutförde aldrig sina studier på . I högerpartiernas bostadsmotioner är det bara högre hyror, privatiseringar av både planering och bostadsbyggande, utförsäljningar och ett ännu större ansvar lagt på föräldrarnas axlar som ska lösa situationen. Det är ingen frihet. Det är ett svek mot alla unga människor som vill flytta hemifrån eller, som min syster, flytta för att plugga. har 200 000 billiga hyresrätter ombildats till dyra bostadsrätter i hela . Tänk er att vi hade haft 130 000 fler billiga hyresrätter i ! Hur hade situationen sett ut då? Köerna hade varit betydligt kortare, och det hade varit mycket lättare att hitta någonstans att bo. I kommunen har bostadspriserna ökat med 2 . Löneutvecklingen har inte varit i närheten av detta. Det betyder att vi får mindre bostad för pengarna . Det är för mig motsatsen till modernisering, högre levnadsstandard och ökad livskvalitet. När priserna sticker iväg sätter det sig även på hyrorna. Vi behöver därför gå från en totalt privatiserad bostadsmarknad till en bostadspolitik för alla. Den behöver kopplas närmare välfärdspolitiken. Att se till att det finns tillräckligt många bostäder behöver vara ett gemensamt projekt över generationsgränser och över kommungränser eftersom vi vet att välfärdssystem som bygger på att varje barn ska belastas med bördan att spara pengar i hela sitt liv till en insats i en bostad, till en universitetsutbildning eller till en sjukförsäkring inte är jämlika. Alla kommer inte att ha de pengarna. Är det inte rimligare att vi alla hjälps åt, precis som vi gör på alla andra välfärdsområden, organiserar detta tillsammans och använder gemensamma resurser som skatter eller statlig belåning för att se till att bostadsbristen byggs bort? Detta i stället för att var och en av oss ska låna så enormt stora summor som vi gör , vilket skapar ökad social utslagning och trångboddhet. är ojämlikheten på bostadsmarknaden väldigt stor. Ensamma personer kan bo på helt enorma ytor till ganska låg kostnad som andra får tränga ihop sig på små ytor till väldigt höga hyror, lite beroende på när man skaffade sig sin bostad, vilka kontakter man har och hur gammal man var när man skulle flytta ut. Det här är en väldigt orättvis ordning, och jag menar att det kräver viss omfördelning att rätta till den. De som bor i de dyraste husen i de rikaste Stockholmskommunerna ska få möjlighet att bidra lite mer för att vi ska kunna garantera att inga barn någonsin vräks och att unga personer kan flytta till sin drömutbildning. Då kan alla få god boendestandard, och då kan vi få ett bostadsbyggande som är mindre beroende av enskilda konjunkturer och faktiskt fokuserar på behovet. Det råder stor arbetskraftsbrist i byggbranschen , i grunden därför att vi inte har en politik för ett högt byggande utan bara är i händerna på konjunkturen. Då faller många arbetare ifrån när det går ned, och det blir svårt att få tillbaka kompetensen när det går upp. Det konstiga är att regeringen fortsätter att ha ett ROT-bidrag för att hyggliga kök som ägs av i första hand välbeställda stockholmare ska kunna renoveras, när det är brist på folk som kan bygga nya hyresrätter. Det är faktiskt en obegriplig politik. Och arbetskraftsbristen driver i sin tur upp priserna. Jag säger som byggnadsarbetaren sa till : ”Företagarna grävde guld, miljardfiffel med gratis material och högre timdebiteringar. I våra lönekuvert syntes inget. Detta som bristen på arbetskraft för att bygga förskolor och bostäder gjorde att anbuden blev få och prislappen följaktligen högre. Det var helt enkelt mer lukrativt för byggföretagen att rotrenovera”. Det ROT-bidrag som delades ut bara i motsvarar 192 förskolor med sammanlagt 960 avdelningar. Jag måste verkligen fråga mig om inte det hade varit ett bättre sätt att använda pengarna än att låta dem gå till ytterligare altaner för några familjer.