prot · H509129 · 2018-06-11 00:00:00 — Det andra sammanhanget handlar om och arbetet med att göra det lättare och snabbare att gå från tanke till handling när det gäller byggandet av både bostäder och annat. Vi har genomfört en rad förändringar som gör att det blir lättare för kommunerna att få fram planer och bostäder. Länsstyrelserna ska främja bostadsbyggande. Kommunerna ska kunna få förhandsbesked så att de inte lägger ned arbete och tid helt i onödan. Ytterligare insatser är på väg genom att översiktsplanerna stärks och förtydligas. Vi har också infört en ny regel som innebär att kommunernas avgifter måste reduceras om bygglovet blir försenat. Även detta ska förhoppningsvis leda till att intresset ökar för att korta tiden för bygglovsprocessen. Ett omfattande arbete läggs nu ned för att digitalisera samhällsbyggnadsprocessen. Detta är den viktigaste och mest omfattande förändring vi kan göra för att få ned tiden och för att effektivisera planarbete och bygglov. Med gemensamma standarder som används av alla kommuner och myndigheter minskar kostnaderna och tiden för hantering i alla led. Den proposition – och det betänkande – som behandlar är den andra i regeringens förslag för att öka friheten för medborgarna genom att minska byråkrati och onödigt krångel. Jag instämmer i utskottets uttalande om att det arbetet måste fortsätta. Till exempel fortsätter arbetet med att se om vi inte kan göra de så kallade attefallshusen lite större – att gå tycker jag är en intressant och bra väg. Det skulle möjliggöra att attefallshusen i större utsträckning kunde vara bostäder på riktigt och att de visioner som man hade från den borgerliga regeringen, som inte alls har infriats, i större utsträckning skulle kunna genomföras. Men förenklingsarbetet måste göras med omsorg. Planarbete är viktigt och nödvändigt för att vi ska få ett bra samhälle och städer där vi klarar utmaningar som hållbarhet och segregation. En sida av denna fråga som inte har varit uppe så mycket är att vi har en situation ute i kommunerna med brist på folk och kompetens. Ofta är det svårt att hinna med. Man arbetar för fullt med nya planarbeten och tillstånd, och då blir det extra viktigt att rensa bort frågor som tar timmar men som det egentligen inte är rimligt att satsa resurserna på. Jag tycker också att man ska se på frågan om att ta bort kravet på bygglov för solenergi när det gäller bostäder. Detta är en sak som växer och som tar mer och mer av kommunernas resurser i anspråk. När vi får bort detta i de allra flesta fall kommer det att bidra till att tiden kortas, så att det övriga – och ofta viktigare – arbetet hinns med bättre. 45 (C) replik: Jag noterar att bostadsministern inte använde sina för anförandet, vilket minskade mina möjligheter att förbereda mig, så låt oss inte slösa med tiden! Man kan inte bo i en bygglovsbefrielse, hur gärna man än vill. Men det skulle underlätta för den bostadslöse och för den som har ytor i anslutning till sin bostad som kan upplåtas till en person – till exempel en student, en nyanländ eller en person som har fått jobb på en annan ort – om man på ett enkelt sätt kunde göra de ombyggnader som behövs och dessutom kunde hyra ut denna bostad med någon form av skattereduktion. Allt detta är centerpolitik, och det vore välkommet om dessa åtgärder gällande komplementbostäder och komplementbyggnader kunde föras fram till bord så fort som möjligt. Men det är givetvis välkommet med energipolitiska satsningar som vi helt ställer oss bakom. gav en lång redogörelse för politiska åtgärder som det faktiskt råder full enighet om i civilutskottet. En del är till och med sådant där det finns ett tillkännagivande från utskottet som är baserat på allianspartiernas gemensamma motioner. Det är ju bra att regeringen genomför allianspolitik. Dessvärre har det dock inte gett något resultat på bostadsmarknaden, eftersom det har kombinerats med andra åtgärder som vi kommer att diskutera inför valet: missriktade subventioner, amorteringskrav och kreditrestriktioner. Detta har gjort att bostadsbyggandet stannar av, vilket är oerhört allvarligt. tog också upp kompetensbristen. Den gör att det också finns skäl att regelförenkla ansökningsförfarandet när det gäller möjligheten att få bidrag till solel och att genomföra ett grönt avdrag på det sätt som jag redogjorde för i mitt huvudanförande. 46 Statsrådet (MP) replik: Jag beklagar att inte hade tid att förbereda debatten; jag hoppas att det kan bli lättare framöver. Från min sida tycker jag att det är väldigt bra och viktigt att vi har en stor enighet i frågorna om regelförenkling. Jag upplever att det är så. Jag har inte alls något problem med att genomföra de saker som vi har gjort här, som från början har föreslagits av allianspartier; det må vara , , – eller Liberalerna heter de ju ! Det är utmärkt när det kommer bra förslag. Jag är inte lika pessimistisk som vad gäller att detta inte har gett någon effekt. Jag tror att det har en viss betydelse att vi kan göra det enklare för människor. Om vi så snabbt som möjligt till exempel kan få in lite större attefallshus tror jag att detta kommer att kunna bidra till att fler bostäder byggs i , vilket ju vore väldigt bra. Att vi nu bygger dubbelt så mycket som under den förra mandatperioden, när hade möjlighet att påverka dessa frågor i ännu större utsträckning, har dock i första hand att göra med andra saker. Det har att göra med att vi har en mer aktiv bostadspolitik generellt, att man ute i kommunerna har ett engagemang på ett helt annat sätt samt att vi har incitament och åtgärder från regeringens sida som stöder ett aktivt arbete med att ta fram nya planer och fler bostäder ute i kommunerna. Detta är i stort den förändring som har skett . Det är helt rätt att amorteringskravet påverkar, men den stora fråga som skapar lite oro är att det finns ett större utbud av bostäder. 47 (C) replik: I vissa delar råder det stor enighet, och det är bra. Men för att vi ska nå ett verkligt resultat på bostadsmarknaden och i bostadsbyggandet krävs grundläggande och långsiktiga blocköverskridande reformer; det tror jag att bostadsministern och jag är överens om. Att de bostadspolitiska samtal som fördes inte ledde till något vidare resultat kan vi också vara överens om, även om vi är oeniga om orsaken till det. Jag brukar säga så här om regelförenklingar: De är viktiga, men det är som att trimma seglen. Har man trimmade segel finns det förutsättningar för att fartyget förflyttar sig, förutsatt att det blåser. Blåsten tycks ha avstannat avsevärt. Inte ens 5 miljarder i byggsubventioner har åstadkommit något mer än en lätt bris. I stället ser vi en bostadsmarknad som tycks gå i kvav , just som vi står här och talar, och det beklagar jag. Jag ser givetvis fram emot fler debatter om regelförenklingar och vet att vi kommer att få en sådan . Den välkomnar jag också. Den gäller krav på detaljplan utanför planlagt område. Det är också centerpolitik. Jag hoppas att vi tillsammans kan fortsätta att åstadkomma de regelförenklingar som krävs. En förändrad bostadspolitik efter valet, med verkliga reformer, kommer att skapa förutsättningar för lite vind i seglen när vi nu har trimmat dem gemensamt. 48 Statsrådet (MP) replik: Att vi har fördubblat bostadsproduktionen och byggandet under den här mandatperioden jämfört med tidigare beror inte på att vi har suttit med armarna i kors, utan det beror på att vi har en mer aktiv bostadspolitik nu än den som har varit tidigare. Det finns en oro på marknaden , framför allt när det gäller bostadsrätter och särskilt i . Det beror i grunden på att det finns ett väldigt stort utbud av just bostadsrätter, framför allt i prisklassen premium och uppåt. Däremot är jag inte alls lika orolig som över att marknaden i som helhet kommer att stanna av helt. Det är jag inte så länge som vi har en aktiv politik för att styra över mot fler hyresbostäder, eftersom det är fler hyresbostäder som det är störst behov av, framför allt för ungdomar och för människor som har kommit till och som inte har möjlighet att få lån på . Risken i det här läget är att vi får en ny regering som tar bort de incitament som finns nu för att göra precis det som är nödvändigt på bostadsmarknaden, alltså att bygga fler hyresbostäder till rimliga kostnader. Detta skapar de investeringsstöd vi har . Det är 12 000–13 000 bostäder som har beviljats stöd, och det kommer att bli fler eftersom vi nu ser att också storstäder som satsar på att använda sig av investeringsstöden för att bygga fler hyresrätter. 49 (L) replik: Jag gjorde det kanske lite enkelt för mig i mitt anförande genom att göra det som betänkandet handlar om till en plan- och bygglagsfråga. Sedan har debatten även utvidgats till att bli lite mer energipolitisk, och energiöverenskommelsen har kommit in i bilden. Som jag sa i anförandet tycker vi från Liberalernas sida att det här är en jättebra åtgärd, för vi ser inget motsatsförhållande mellan förnybar energi och till exempel kärnkraft. Fossilfri elproduktion är ju vad vi behöver för att klara klimathotet. Det är en absolut nödvändighet. Vad vi däremot är tydliga med är att den ska ske i mer marknadsmässiga former och att energislagen ska konkurrera med varandra utifrån sin egen styrka. När det gäller detta med lönsamhet får man nu ganska kraftiga subventioner för installation av solpaneler. Det är till och med så att man från branschens sida har ifrågasatt detta, för i och med att man måste ansöka om subvention bromsar det upp installationerna. får vi en förenkling på bygglovssidan, och det är jättebra. Men själva subventionssystemet bromsar upp i och med att man måste ansöka och invänta svar på sin ansökan om subvention. Man får ju bygga som privatperson, men det blir ändå ett regelkrångel kring detta. Enligt de uppgifter som jag har sett är det ganska lönsamt att helt utan subventioner sätta upp solpaneler . Hur länge anser ministern att vi behöver subventionera den här typen av energi? Från Liberalernas sida tycker vi att vi egentligen inte skulle ha beslutat om detta från början. 50 Statsrådet (MP) replik: Jag tackar för frågan. Grunden är faktiskt en stor satsning som man gjorde i för sedan. De gröna i den tyska regeringen drev igenom att man skulle stödja utvecklingen av sol- och vindenergi. Det var tyska energikonsumenter som fick betala satsningen, men den har vi alla på hela planeten haft stor glädje av. Subventioner kan ibland vara väldigt viktiga för att utveckla nya och starka idéer, uppfinningar och system. Det skulle jag inte säga är fallet på den här marknaden, för solenergi är lönsamt . Men regeringens satsning handlar om att skynda på utvecklingen. Vi ser nu också att det är en snabb utveckling. Att sätta upp solceller håller på att bli en folkrörelse, och det stärker och energimarknaden. Särskilt i ljuset av att vi också ser en utveckling när det gäller lagring av energi kommer detta att vara en väldigt viktig del i det svenska energisystemet framöver, vilket det är i flera andra länder, som med flera. Tillsammans blir vattenkraften, solenergin och vindkraften en väldigt stark bas, och biobränslena också för den delen – jag tittar på här – i det svenska energisystemet. 51 (L) replik: Det blir intressant att diskutera vattenverksamhet och vattenkraft . Det kanske blir en påkoppling till detta när det gäller förnybar energi och både avigsidor och framsidor med denna. Jag tycker nog att ministern sätter huvudet på spiken lite grann när han säger att solceller är en etablerad teknik . För att komma över tröskeln, så att säga, kan det ju krävas stöd till forskning och den biten. Men när vi har en etablerad teknik tycker vi att det är direkt felaktigt att fortsätta att subventionera den, för det är en teknik som skulle kunna leva helt på egna meriter. Jag skulle vilja passa på att ställa en annan fråga. Siffran till bostadssubventioner nämndes. På något vis motiverar summan i sig att man har byggt ett visst antal lägenheter. Men finns det över huvud taget några belägg för hur mycket som skulle ha byggts utan subventionerna? Från Liberalernas sida har vi helt motsatt oss detta. Vi tycker att det bara snedvrider marknaden och är kostnadsdrivande. Kan ministern verkligen påvisa att dessa har fått det resultat som påstods här i debatten? 52 Statsrådet (MP) replik: Att i efterhand bevisa hur det hade varit om allting hade varit annorlunda är ibland lite svårt. Men jag kan säga att jag vet att det finns en hel del bostäder runt om i som inte hade blivit byggda utan investeringsstöd. Jag har till exempel varit i och tittat på nya bostäder, jättefina, som har byggts med hjälp av investeringsstödet och som blev fullbokade på en gång när bygget var färdigt. Det var man senast byggde i . Det finns ett stort bostadsbehov runt om i , även på mindre orter, därför att det pågår en urbanisering. Det behövs stöd för att få fram hyresnivåer som är rimliga i ett läge där bostadskostnaderna för nybyggda bostäder i är lite för höga. Så mycket som 5 miljarder är det inte vi satsar. Vi har i budgeten 3 miljarder till investeringsstödet. Denna satsning stöder en förändring som innebär lägre byggkostnader. Det positiva med investeringsstödet är att vi får en förstärkning av de företag som bygger hus till lägre kostnader på ett hållbart sätt, i stor utsträckning med träkonstruktioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 10 Modernare adoptionsregler betänkande 2017/18:CU14 Modernare adoptionsregler (prop. 2017:18:121 och prop. 2017/18:155 delvis) 53 (KD): Då har vi kommit till den debatt som handlar om propositionen om modernare adoptionsregler. Det är det andra ärendet som i väldigt stor utsträckning handlar om barn och barns rättigheter. Detta betänkande innehåller många förslag, som också är efterlängtade av många. Det innehåller en hel del som är bra. Till exempel införs att det vid adoptionsbeslut ska tas särskild hänsyn till barnets behov av adoption och att barnet ska få större delaktighet i adoptionsprocessen. Det är lagändringar som syftar till att stärka barnperspektivet och skapa bättre förutsättningar för ett effektivt förfarande som uppfyller högt ställda krav på rättssäkerhet. Men allt regeringen lägger in under favoritbegreppet ”modern” är inte för barnets bästa. utgångspunkt är att vuxna inte har rätt till barn men att barn alltid har rätt till föräldrar. I de fall där ett barn av någon anledning inte kan växa upp med sina biologiska föräldrar – föräldrarna kan ha avlidit eller inte vara i stånd att ta hand om sitt barn – är det samhällets ansvar att hitta en ny, stabil familjemiljö för barnet så att barnet kan få den trygghet, omsorg och kärlek som alla barn har rätt till. Barn som oavsett orsak saknar biologiska föräldrar befinner sig av naturliga skäl i en särskilt utsatt situation jämfört med andra barn. Då är det av största vikt att alla lagar som gäller barn, inte minst när det gäller adoption, utgår från ett strikt barnrättsperspektiv och inte ett vuxenperspektiv. Jag kommer att lyfta upp de delar där vi kristdemokrater menar att regeringen inte alls eller inte tillräckligt har haft barnets bästa för ögonen. Jag börjar med förändringarna som gäller sambors möjlighet att adoptera. Flera remissinstanser och även en expert i utredningen, , professor i internationell privaträtt och internationell processrätt vid juridiska institutionen vid , pekar på skälen till att denna förändring inte ska göras. Det är inte för att samboskap inte är vanligt eller för att barn som växer upp med föräldrar som är sambor inte har det bra eller för att föräldrar som är sambor inte är bra föräldrar, utan för att de barn som adopteras är i en mer utsatt situation och för att vi vet att den juridiska tryggheten och sannolikheten att föräldrarna håller ihop är större när föräldrarna är gifta. Dessutom strider det mot våra åtaganden i . Låt mig också lyfta att i strid med utredningen adoptionsregler; SOU 2009:61, som föregick propositionen, föreslår regeringen att gifta och sambor ska kunna adoptera ensamma om den andra tilltänkta föräldern är varaktigt förhindrad att adoptera på grund av psykisk sjukdom eller för att den befinner sig på okänd ort. Regeringen har här valt en annan väg än utredningens förslag. Det handlar inte om att alla vuxna med psykisk sjukdom skulle vara olämpliga som föräldrar. Men när en person på grund av psykisk sjukdom bedöms olämplig som förälder är det fel att tillåta den andra föräldern att adoptera ensam. Likaså om den andra tilltänkta föräldern har avvikit eller inte går att finna. Barnet hamnar i en utsatt situation. Denna förändring görs för att tillgodose vuxnas längtan, inte barns rättigheter. Utredningen ville dessutom gå åt motsatt håll än det regeringen nu föreslår och göra förändringar i dessa avseenden även när det gäller gifta par. Jag har redan nämnt att det är bra att barnets yttranderätt i adoptionsutredningen stärks. Vi menar att man borde gå längre och ge barnet rätt att också yttra sig inför en domstol om barnets ålder möjliggör det och ärendet går till domstol. Denna rättighet införs inte, och det tycker vi att den borde. Vi skulle även vilja se särskilda regler för vuxenadoption. handlar det om barn som har vuxit upp i ett familjehem där en familjehemsförälder önskar adoptera barnet i vuxen ålder. Eftersom det har uppstått ett särskilt band mellan den som då var barn och den som var familjehemsförälder menar vi att den bör få adoptera ensam även om den är i en relation. Om familjehemsföräldern är i en ny relation är det inte självklart att den nya partnern, som inte har ett band till barnet, vill adoptera. När det handlar om vuxenadoption menar vi att det vore rätt väg att gå. I övrigt när det gäller familjehemsplacerade barn menar vi att man i högre utsträckning än ska överväga adoption när det är för barnets bästa och ökar barnets rätt till en stabil familjemiljö och trygghet. anser även att det är dags att höja adoptionsbidraget. När det infördes motsvarade det ungefär hälften av kostnaderna för en adoption, men är det mindre. I vår budget har vi därför finansierat en höjning av bidraget . Vi menar också att det är hög tid att stärka uppdraget till den nya myndigheten för familjerätt och föräldraskap, som har tagit över ansvaret från den tidigare myndigheten , att stödja den som blivit adopterad i sökandet efter sina rötter. Jag står självklart bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 3. 54 (M): I framtidens adoptionsregler måste den moderna familjens olika förutsättningar beaktas. Att stärka barnets bästa ska alltid vara den självklara utgångspunkten. Propositionen har många bra förslag, men jag tycker att man mest har tagit hänsyn till kärnfamiljen och inte till dagens olika familjekonstellationer. Det primära måste vara att barnet får en trygg uppväxt oberoende av familjesammansättningen. Barn är under hela uppväxten beroende av att föräldrarna eller andra vuxna tar ansvar för att de får en trygg och fast tillvaro hos någon som älskar, skyddar och tar hand om dem. Utgångspunkten för modernare adoptionsregler och för förändringar i annan lagstiftning måste säkerställa starkare skydd för barn mot att fara illa. Det kräver ett rättssystem som vid exempelvis vårdnadstvister och omhändertagande utgår från barnets behov nu och . omhändertas tusentals barn av olika anledningar, genom antingen tvång eller frivillighet. blir det placering på institutioner eller i familjehem. Tanken med placeringar är att de ska vara tillfälliga och att barnen ska återförenas med sina biologiska föräldrar. Tyvärr ser verkligheten ut på ett annat vis. Många av de placerade barnen flyttas mellan sina biologiska föräldrar och olika familjehem, och detta kan förekomma åtskilliga gånger under barnets uppväxt. Det finns fall där barn har omplacerats ett sjuttiotal gånger. Jag har själv varit ordförande för socialnämnden i och har erfarenhet av ett antal omplaceringar. Det har varit förödande för de berörda barnen. Utifrån denna erfarenhet menar jag att yngre barn som har varit placerade bör bli föremål för någon form av adoptionsprövning för att få en trygg uppväxt. Under mina som aktiv i socialnämnden föreslog tjänstemännen aldrig att någon skulle kunna prövas för adoption. Adoption är helt enkelt en fråga som inte ställs . Adoption skulle kunna vara barnets bästa men upplevs i strida mot tanken att barn alltid och i alla lägen ska tillbaka till sina biologiska föräldrar. Denna föräldrarätt till barnet väger i svensk praxis tyngre än barnets rätt till föräldrar. Det tycker jag är fel utgångspunkt. Vägledningar måste finnas så att kan och bör uppmärksamma möjligheten till nationell adoption för barn som är eller kan komma att placeras i familjehem. anser att adoption kan vara ett alternativ för en liten grupp barn, framför allt yngre, som är eller kommer att bli familjehemsplacerade – barn som saknar föräldrar i livet och barn som placeras som späda och inte kan leva med sina biologiska föräldrar. I både adoptionsutredning och tvångsvårdsutredning ges stöd för att det kan finnas anledning att aktualisera frågan om adoption i fler fall än vad som görs . Trots detta händer ingenting. Frågan har hamnat i regeringens arbete med den sociala barn- och ungdomsvården. som går hamnar placerade barn i kläm på grund av regeringens senfärdiga agerande. I har det gjorts forskning som jämför adoptivbarn, familjehemsplacerade barn och barn som återvänder till sina hem. Resultatet visar tydligt att adoptivföräldrar verkar kunna skapa goda förutsättningar för en trygg och stabil uppväxt, och barnen utvecklas väl fysiskt och uppvisar goda resultat i skolan. När det gäller internationella adoptioner tycker jag att regeringen borde utreda hur man kan förbättra arbetet för adopterades rätt till sitt ursprung och när det gäller stöd och utbildning till adoptivföräldrar, som vi kan jämföra med familjehemsföräldrar. Samkönade par har haft möjlighet att bli adoptivföräldrar, men ännu har bara ett fåtal barn förmedlats genom internationell adoption till samkönade par. När Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd frågar utländska myndigheter om möjligheten för samkönade par att adoptera i de olika ursprungsländerna har svaret i samtliga fall, utom från och , blivit att detta inte är möjligt. När det gäller nationella adoptioner har det, bortsett från närståendeadoptioner, endast förekommit i ett fåtal fall att barn har adopterats till samkönade par. Samkönade pars möjligheter till adoption behöver tydligt förbättras. Där behövs insatser för att stärka möjligheterna till såväl nationell som internationell adoption. Utrymmet för att erkänna ett utländskt avgörande om adoption efter ett surrogatarrangemang i utlandet verkar vara begränsat. Detsamma gäller för en svensk domstols möjligheter att pröva en ansökan om adoption innan barnet kommer till . Det finns inte heller några vägledande avgöranden i frågor som rör adoption efter ett surrogatarrangemang i utlandet. Även på detta område måste rättsläget därför betraktas som oklart. är många barn rättslösa under processen, som kan pågå i , och detta är inte acceptabelt. Regeringen bör även i detta fall se över frågan om adoption och närståendeadoption utifrån barnets intresse av rättsliga föräldrar och trygghet samt de specifika omständigheter som surrogatmoderskap utomlands medför. Jag står bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 5 och 10. 55 (SD): Låt mig börja med att vara tydlig. Det är vår uppfattning att alla barn ska ha rätt till en trygg uppväxt, och denna trygghet skapas bäst inom en familj. För de barn som av någon anledning saknar en familj är adoption en möjlighet till större trygghet under uppväxten. Vi anser inte att förslaget är tillräckligt långtgående vad gäller att underlätta för inhemska adoptioner. Alltför ofta placeras barn som helt saknar egen familj på institutioner eller andra typer av hem när det optimala för barnet borde vara att adopteras av par som vill bli föräldrar till barnet.