prot · H50956 · 2018-01-17 00:00:00 — Dessa har man separerat i olika nät – ett rött och ett grönt nät – för att man ska kunna separera tillgängligheten till det. Det är egentligen det som det handlar om. Det gröna nätet är sådant som egentligen alla UD-anställda har tillgång till i sina datorer, Ipadar, telefoner och så vidare. Det röda nätet är mer slutet just därför att det kanske innehåller mer av skyddsvärd information. I den granskning som vi har gjort har vi kunnat konstatera att det som vi utgick ifrån, det vill säga att sekretessmarkeringarna används vidlyftigt, har vi inte haft något belägg för. Däremot är användningen av sekretessmarkeringarna generell. Sedan utgår man från varje utlämnande av handling, det vill säga begäran, och om en handling ska maskeras i sin helhet eller i vissa delar. Utifrån att det i tryckfrihetsförordningen är grundläggande att det ska vara ett skyndsamt utlämnande av handlingar säger det sig självt att detta är en mer trögrörlig materia än om man får mer hanterliga rutiner. Det har vi också anledning att återkomma till. Till yttermera visso har vi också noterat att det har blivit övervägande fler handlingar som hanteras i det röda nätet än i det gröna nätet, som det kanske finns anledning att komma tillbaka till. Men det mest allvarliga när granskningen genomfördes på plats av vår kanslitjänsteman var uppdagandet att det fattades ett antal handlingar, och inte så få handlingar, och att det har förekommit . Det är såklart helt oacceptabelt att handlingar helt enkelt har förkommit. Vi har också anledning att gå tillbaka och kontrollera hur handlingarna hanteras när de inkommer. Om de kommer in på ett öppet sätt men sedan sekretessmarkeras finns det all anledning att kanske misstänka att saker och ting har avslöjats trots att de skulle vara sekretessmarkerade, det vill säga bristande rutiner under hela processvägen när man hanterar dokument. Vi har alltså en vårgranskning framför oss där många av dessa element kommer att återkomma. Som gammal underrättelsemänniska ser jag verkligen fram emot detta. Vår granskning tyder på att det finns en stor förbättringspotential, och det är av stor vikt för rikets säkerhet. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning 169 (SD): Som redan har nämnts är det ett digert betänkande som vi har tagit fram och behandlat. Jag skulle säkert med enkelhet kunna överskrida min anmälda talartid även i detta anförande, men jag ska försöka att uppehålla mig vid bara två ärenden. Det handlar om det som vi berörde alldeles , nämligen sekretessmarkeringar hos , och om det som någon har berört tidigare, det vill säga regeringens hantering av trepartsmöten. I den granskning som rör sekretessmarkeringar hos har utskottet alltså låtit gå igenom ett urval av avslutade ärenden hos UD för att undersöka förekomsten av sekretessmarkeringar i dessa ärenden och söka klarlägga om bruket av sådana sekretessmarkeringar har förändrats . Granskningen har inte gällt UD:s sekretessprövningar i de fall allmänheten till exempel begär att få ta del av handlingar hos departementet. Utskottet har kunnat konstatera att användandet av sekretessmarkeringar i de granskade ärendekategorierna inte har ökat och att egna sekretessmarkeringar har varit utformade i enlighet med offentlighets- och sekretesslagen. Så långt är väl allt egentligen ganska gott och väl, men däremot finns det en hel del annat att anmärka på när det rör de handlingar som inte har gått att återfinna. Precis som har nämnts har nämligen en hel del handlingar försvunnit och förkommit hos . Av det granskade materialet framgår dels att en inte obetydlig andel av handlingarna hos innehåller en markering om sekretess, dels att utrikessekretess är den i särklass vanligast förekommande sekretessgrunden i departementets verksamhet. Det har visserligen inte gått att utreda i vilken utsträckning alla förkomna handlingar har innehållit sekretesskyddade uppgifter, men mot bakgrund av att departementet i sin verksamhet regelmässigt hanterar handlingar som innehåller skyddsvärd information finns det starka skäl att anta att även handlingar med skyddsvärda uppgifter har funnits bland de handlingar som har förkommit. Att handlingar förkommer i stor utsträckning hos ett departement är förstås helt oacceptabelt, men att det dessutom i viss mån – vi vet inte hur stor – torde röra sig om handlingar med skyddsvärd information är förstås fullkomligt oacceptabelt. Därtill har vi också fått oss till livs att ibland håller sig med parallella system i sin dokumenthantering, vilket till exempel visade sig med de 900 sidor om kampanjarbete för en plats i som medvetet gömdes undan i ett separat datasystem. menar därför att det finns starka skäl att möjligt göra en bred granskning av dokument- och ärendehantering i stort. I den granskningen bör även ingå att granska informations- och säkerhetsarbete – inte minst när det gäller departementets informationsklassificering, som stadgar att det är regeringens snarare än rikets intressen som avgör om uppgifter ska anses vara särskilt skyddsvärda och eventuellt hanteras åtskilt eller utom allmänhetens insyn eller inte. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Med denna definition finns det alltså en risk att till exempel rapporter och information om regeringens misslyckanden skulle kunna hamna i skyddsklass 1 och hanteras separat eller åtskilt från ordinarie förfaranden, även om det är information som det är legitimt befogat att allmänheten ska få ta del av men som skulle kunna skada sittande regering. Det tycker vi är en väldigt märklig ordning. Jag går från en maktfullkomlig spelare till några andra, nämligen de så kallade EU-trilogerna och regeringens hantering av dessa. Allt fler EU-rättsakter beslutas efter överenskommelser om innehåll som har träffats vid informella förhandlingsmöten mellan unionens lagstiftare, det vill säga och ministerrådet, med kommissionen med en så kallad medlare. Sådana förhandlingsmöten brukar kallas trepartsmöten eller triloger, och dessa har kommit till för att effektivisera EU:s lagstiftningsprocess – på gott och ont. Trepartsmöten eller triloger var i fördraget tänkta som mer eller mindre en sista utväg ifall de berörda parterna inte kunde enas, men de har i stället blivit i det närmaste ordinarie förfarande. avgörs nästan alla lagstiftningsfrågor direkt genom triloger. Några av dessa problem har vi redan hört, och de har även uppmärksammats av Europeiska ombudsmannen som har genomfört en granskning av insynen och öppenheten i de informella trepartsmötenas del av EU:s lagstiftningsförfarande. Som har nämnts har ombudsmannen slagit fast att möjligheterna till insyn och ansvarsutkrävande för medborgarna i EU:s medlemsstater förutsätter att de kan få information om såväl vilka omständigheter och argument som har legat till grund för lagstiftningsaktens utformning som hur olika ledamöter har valt att rösta. I takt med att allt fler rättsakter antas efter informella eller slutna förhandlingar i trepartsmötena ökar också behovet av insyn i denna del av lagstiftningsprocessen. Vidare kan faktiskt den påstådda så kallade effektiviseringen av EU:s lagstiftningsprocess i sig ifrågasättas. Det har kunnat konstateras att den omfattande användningen av trepartsmöten de facto rubbar den interna maktbalansen mellan EU:s institutioner på så sätt att stärks på bekostnad av representanterna för de europeiska folken. Likaså försvagas de nationella parlamentens möjligheter till reell påverkan på och ansvarsutkrävande av medlemsstaternas regeringars ageranden. Detta må kanske upplevas som effektivt, inte minst av , men det ter sig minst sagt ganska problematiskt ur ett demokratiskt perspektiv. Ett annat problem är förstås att som nation oavbrutet förlorar självständighet till Europeiska unionen. Regeringen, som agerar på och därmed svenska folkets mandat, har ett ansvar att förhindra detta. Det är också regeringens uppgift att i sammanhanget tillvarata och upprätthålla respekten för grundläggande svenska författningsprinciper. Enligt mening borde alltså regeringen verka för att full öppenhet ska råda i trilogerna, med till exempel offentliga dagordningar, deltagarlistor, kallelser och stenografiska uppteckningar. Regeringen bör förstås även verka för att dels inskränka användningen av triloger, dels upprätthålla inflytande över agerande i EU genom att informera och samråda med berörda riksdagsorgan även vid och under pågående trepartsförhandlingar. 170 (S): Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning I detta betänkande har KU även granskat frågan om regeringens handläggning av vissa förvaltningsärenden, de sekretessmarkeringar hos UD som flera har varit inne på och regeringens hantering av EU:s trepartsmöten. Jag ska försöka att i korthet hinna med lite av varje del. Genomgången av regeringens handläggning av vissa förvaltningsärenden har avsett totalt sju ärenden som har granskats. Granskningen av ärendena har bland annat fokuserat på den totala handläggningstiden, och vi har konstaterat att den i de flesta ärenden har pågått . Det finns dock ett ärende som vi och jag har reagerat särskilt på, och det är ett ärende där det dröjde och från det att ansökan kom in till dess att beslut meddelades. Ärendet gäller ansökan om medgivande att överlämna undervisning i skolväsendet i idrott och hälsa på entreprenad samt hemställan om ändrade regler. Någon skriftväxling i ärendet har inte förekommit utöver just själva ansökan och beslutet från regeringen. Inte heller har någon annan utredningsåtgärd dokumenterats eller någon annan dokumentation framkommit. Trots att regeringen inte är en förvaltningsmyndighet i förvaltningslagens mening har vi i KU tidigare konstaterat, och gör det nu också, att det är viktigt att regeringen följer de principer som förvaltningslagen ger uttryck för. Detta gäller särskilt kravet på så enkel, snabb och billig handläggning som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Frågan om snabb handläggning har en central betydelse för de enskilda människorna men även för myndigheterna. Det är dock trots allt den enskilde som drabbas hårdast av att ärendehandläggningen drar ut . Att behöva gå och vänta i ovisshet på ett myndighetsbeslut som kanske gäller frågor med avgörande betydelse för en persons ekonomiska eller personliga förhållanden kan förorsaka otrygghet och personligt lidande – och kanske även ekonomiska förluster. Detta handlar således inte bara om en servicefråga utan i hög grad också om den enskilda människans rättssäkerhet. Som KU har anfört är det otillfredsställande med långa handläggningstider i förvaltningsärenden. Departementet i det här fallet har bland annat skyllt på komplexiteten och svårigheten i bedömningen av ärendet. Men jag menar att det inte är en ursäkt för att fördröja ärendet på det sättet. Vi noterar dock att departementet uppger att det aktivt arbetar med att försöka korta handläggningstiderna. Och vi understryker vikten av att det arbetet fortsätter. Dessutom måste beslutsunderlaget vara tillräckligt, så att beslut inte fattas på osäkra grunder. I ärendet har dokumentation i vissa delar saknats helt. Det finns därför skäl att påminna om vikten och behovet av dokumentation. kommer vi in på frågan om sekretessmarkeringar hos . Det har de flesta föregående talare redan berört. När man kommer in så här sent i debatten har det mesta redan sagts, men eftersom det är viktiga saker skadar det inte med lite upprepning. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Vi har försökt att undersöka förekomsten av sekretessmarkeringar på UD . Inledningsvis kan vi konstatera, vilket vissa har gjort, att förutsättningarna för att en myndighet ska kunna sekretessmarkera en allmän handling är att det kan antas att en uppgift inte får lämnas ut på grund av sekretess. Så enkelt är det. Att denna förutsättning är uppfylld innebär inte någon skyldighet för myndigheten att förse handlingen med en sekretessmarkering, utan det är upp till myndigheten att avgöra detta. Även om en sekretessmarkering inte fyller någon självständig rättslig funktion och saknar bindande avgörande när det gäller sekretessfrågan är det fortfarande viktigt för handläggaren att känna till handlingarnas känslighet och behovet av noggrann sekretessprövning vid en begäran om att få ta del av handlingen. Jag nämner detta eftersom jag vill peka på att man inte alltid behöver sekretessmarkera hur som helst bara för att man kan göra det. KU har noterat detta tidigare. Men även JO har i ett tidigare ärende uttalat att sekretessmarkering, även om det är en varningsklocka, inte är ett skäl för att ta det säkra före det osäkra och att använda sekretesstämpeln på ett rutinmässigt sätt. Av lagtexten framgår att ett beslut om att sekretessmarkera en handling ska föregås av en prövning om den aktuella handlingen kan antas innehålla uppgifter som omfattas av sekretess eller inte. Utskottets iakttagelser ger, som det har redogjorts för, i den här granskningen inte underlag för bedömningen att bruket av sekretessmarkeringar i ärenden hos UD i de granskade ärendekategorierna generellt sett har ökat . Den ökning som har kunnat iakttas i det granskade materialet avser andelen sekretessmarkerade handlingar som har hanterats i det röda nätet jämfört med de handlingar som har hanterats som krypto. Utskottet noterar även i granskningen att UD:s egna sekretessmarkeringar i det granskade materialet var utformade i enlighet med bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagstiftningen. När det gäller de övriga delarna i granskningen håller jag nog med om den uppfattning som har redogjorts för tidigare, framför allt av och . Det gäller sekretessprövningarna, som också granskades, och förkomna handlingar, vilket självklart är helt oacceptabelt. Det har också väckts frågor om dokument- och ärendehantering och informations- och it-säkerhetsarbete. Men de frågorna har KU skäl att återkomma till. Jag tänker därför inte beröra dem närmare. Slutligen vill jag nämna att vi har granskat regeringens hantering av trepartsmöten i . Förhandlingarna i trepartsmöten har tillkommit, säger vi i KU, för att effektivisera EU:s lagstiftningsprocess. Det är nödvändigt, enligt utskottet. kan medlemsstaternas möjligheter till insyn och ansvarsutkrävande försvagas av hur förhandlingarna bedrivs. Där har vi lyft upp vikten av ökad insyn och av att de nationella parlamenten måste ha reella möjligheter att utöva kontroll över hur respektive lands regering agerar i EU:s lagstiftningsprocess. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Föregående talare har också berört andra aspekter av detta. Resultatet av arbete – flera av oss som är närvarande här i kammaren ingår i den kommittén – kommer att redovisas snart. Vi hoppas att det kan bidra med värdefulla insikter för den utvecklingen och de samarbetena. 171 (S): Flera talare har varit inne på utnämningspolitiken, som är viktig för ett öppet och demokratiskt samhälle. Utskottet tycker att det är glädjande och bra att regeringen fortsätter att arbeta med öppen rekrytering och med tydligt sikte på bättre jämställdhet på ledande befattningar. Att vara chef innebär också att man ska vara en god ledare. Förtjänst och skicklighet är enligt regeringsformen grunden för att erhålla en så hög befattning inom staten som vi har granskat. Regeringen beskrev själv i budgetpropositionen problemet med att har slutat sin tjänst . En tänkbar förklaring är att den öppna rekryteringen har medfört att flera fick ledande befattningar utan att ha stor erfarenhet av statlig eller offentlig organisation. Det kan i sin tur ha medfört att arbetet helt enkelt inte passade de personerna. Förtjänst och skicklighet kan säkert finnas. Det kan vara andra skäl som avgör. Det är nämligen mycket höga krav som ställs, på alltifrån offentlighet till komplexitet i styrformer, i vår gemensamma sektor. Det är därför bra att enheten för chefsrekrytering och statlig arbetsgivarpolitik startade . Den utgör ett viktigt för frågor om styrande och ledning, olika kompetenser och färdigheter. Den bör också vara en viktig källa till erfarenhetsutbyte och kunskap som leder till att omflyttningar och avslut sker på ett för såväl arbetsgivaren som individen effektivt men smakfullt och värdigt sätt. På de frågor som utskottet har ställt har vi fått till svar att varje enskilt ärende bygger på sina egna förutsättningar, men att alla föregås av ingående samtal. Det bör alltså finnas goda möjligheter att dra lärdom av de erfarenheter som har kommit fram . Det är också vad utskottet säger i vårt utlåtande. Slutligen vill jag lyfta fram att det är glädjande att mycket bättre jämställdhet nu har uppnåtts även inom , enligt de redovisningar som utskottet har fått. Vi står naturligtvis bakom utskottets ställningstagande. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 13 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde SoU10 Lag om bistånd till enskilda efter evakueringar till Kammaren biföll utskottets förslag. TU8 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av kombidirektivet 2. res. 44 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 75 M, 21 MP, 18 C, 17 V, 17 L, 15 KD : 41 SD, 3 – Frånvarande: 9 S, 8 M, 4 SD, 3 MP, 4 C, 4 V, 2 L, 1 KD, 3 – CU5 Anpassning av svensk rätt till EU-förordningen om linbaneanläggningar Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Framtida reglering av förfarandet vid omval) 2. res. 1 (C) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 75 M, 41 SD, 21 MP, 17 V, 17 L, 15 KD, 3 - 1: 18 C Frånvarande: 9 S, 8 M, 4 SD, 3 MP, 4 C, 4 V, 2 L, 1 KD, 3 - Punkt 3 (Valhemlighet och valsäkerhet) 2. res. 2 (L) 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 75 M, 41 SD, 21 MP, 18 C, 17 V, 15 KD, 3 - 2: 17 L Frånvarande: 9 S, 8 M, 4 SD, 3 MP, 4 C, 4 V, 2 L, 1 KD, 3 - Punkt 4 (Valhemlighet och valsedlar) 2. res. 3 (SD) 43 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 75 M, 1 SD, 21 MP, 18 C, 17 V, 17 L, 15 KD 3: 40 SD, 3 - Frånvarande: 9 S, 8 M, 4 SD, 3 MP, 4 C, 4 V, 2 L, 1 KD, 3 - Punkt 5 (Valhemlighet för synskadade) 2. res. 4 (L) 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 75 M, 41 SD, 21 MP, 18 C, 17 V, 15 KD, 3 - 4: 17 L Frånvarande: 9 S, 8 M, 4 SD, 3 MP, 4 C, 4 V, 2 L, 1 KD, 3 - Kammaren biföll utskottets förslag. § 14 Anmälan om interpellation Följande interpellation hade framställts: 2017/18:321 Bilstödet av (L) till statsrådet (S) § 15 Anmälan om skriftligt svar på fråga Skriftligt svar på följande fråga hade kommit in: 2017/18:556 Den nationella planen för transportsystemet av (S) till statsrådet (S) § 16 Kammaren åtskildes . av talmannen från dess början till och med § 1 anf. 72 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med § 9 anf. 149 (delvis), av förste vice talmannen därefter till ajourneringen och av andre vice talmannen därefter till dess slut. 1 Statsminister (S) 2 (M) 3 (SD) 4 Statsrådet (MP) 5 (C) 6 (V) 7 (L) 8 (KD) 9 Statsminister (S) 10 (M) replik 11 Statsminister (S) replik 12 (M) replik 13 Statsminister (S) replik 14 (SD) replik 15 Statsminister (S) replik 16 (SD) replik 17 Statsminister (S) replik 18 (C) replik 19 Statsminister (S) replik 20 (C) replik 21 Statsminister (S) replik 22 (V) replik 23 Statsminister (S) replik 24 (V) replik 25 Statsminister (S) replik 26 (L) replik 27 Statsminister (S) replik 28 (L) replik 29 Statsminister (S) replik 30 (KD) replik 31 Statsminister (S) replik 32 (KD) replik 33 Statsminister (S) replik 34 (M) 35 Statsminister (S) replik 36 (M) replik 37 Statsminister (S) replik 38 (M) replik 39 (SD) replik 40 (M) replik 41 (SD) replik 42 (M) replik 43 Statsrådet (MP) replik 44 (M) replik 45 Statsrådet (MP) replik 46 (M) replik 47 (V) replik 48 (M) replik 49 (V) replik 50 (M) replik 51 (SD) 52 Statsminister (S) replik 53 (SD) replik 54 Statsminister (S) replik 55 (SD) replik 56 (M) replik 57 (SD) replik 58 (M) replik 59 (SD) replik 60 Statsrådet (MP) replik 61 (SD) replik 62 Statsrådet (MP) replik 63 (SD) replik 64 (C) replik 65 (SD) replik 66 (C) replik 67 (SD) replik 68 (V) replik 69 (SD) replik 70 (V) replik 71 (SD) replik 72 (L) replik 73 (SD) replik 74 (L) replik 75 (SD) replik 76 (KD) replik 77 (SD) replik 78 (KD) replik 79 (SD) replik 80 Statsrådet (MP) 81 (C) replik 82 Statsrådet (MP) replik 83 (C) replik 84 Statsrådet (MP) replik 85 (V) replik 86 Statsrådet (MP) replik 87 (V) replik 88 Statsrådet (MP) replik 89 (L) replik 90 Statsrådet (MP) replik 91 (L) replik 92 Statsrådet (MP) replik 93 (KD) replik 94 Statsrådet (MP) replik 95 (KD) replik 96 Statsrådet (MP) replik 97 (C) 98 Statsminister (S) replik 99 (C) replik 100 Statsminister (S) replik 101 (C) replik 102 Statsrådet (MP) replik 103 (C) replik 104 Statsrådet (MP) replik 105 (C) replik 106 (V) replik 107 (C) replik 108 (V) replik 109 (C) replik 110 (V) 111 (C) replik 112 (V) replik 113 (C) replik 114 (V) replik 115 (L) replik 116 (V) replik 117 (L) replik 118 (V) replik 119 (KD) replik 120 (V) replik 121 (KD) replik 122 (V) replik 123 (L) 124 Statsminister (S) replik 125 (L) replik 126 Statsminister (S) replik 127 (L) replik 128 (SD) replik 129 (L) replik 130 (SD) replik 131 (L) replik 132 Statsrådet (MP) replik 133 (L) replik 134 Statsrådet (MP) replik 135 (L) replik 136 (V) replik 137 (L) replik 138 (V) replik 139 (L) replik 140 (KD) § 2 Anmälan om subsidiaritetsprövning § 3 Anmälan om fördröjt svar på interpellation § 4 Anmälan om faktapromemorior § 5 Ärenden för hänvisning till utskott § 6 Lag om bistånd till enskilda efter evakueringar till betänkande 2017/18:SoU10 (Beslut fattades under § 13.) § 7 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av kombidirektivet 141 (SD) 142 (S) 143 (M) 144 (V) (Beslut fattades under § 13.) § 8 Anpassning av svensk rätt till EU-förordningen om linbaneanläggningar betänkande 2017/18:CU5 (Beslut fattades under § 13.) § 9 Snabbare omval betänkande 2017/18:KU18 145 (SD) 146 (C) 147 (L) 148 HANS (S) 149 (SD) replik 150 HANS (S) replik 151 (SD) replik 152 HANS (S) replik 153 (M) 154 (MP) 155 SKÅNBERG (KD) (Beslut fattades under § 13.) § 10 Skadestånd och betänkande 2017/18:KU12 156 (S) 157 (M) 158 (SD) (Beslut fattades under § 13.) § 11 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen betänkande 2017/18:KU5 159 (S) 160 (SD) § 12 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning betänkande 2017/18:KU10 161 (M) 162 HANS (S) 163 (SD) 164 (MP) 165 (L) 166 SKÅNBERG (KD) 167 (S) 168 (M) 169 (SD) 170 (S) 171 (S) § 13 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde SoU10 Lag om bistånd till enskilda efter evakueringar till TU8 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av kombidirektivet CU5 Anpassning av svensk rätt till EU-förordningen om linbaneanläggningar § 14 Anmälan om interpellation § 15 Anmälan om skriftligt svar på fråga § 16 Kammaren åtskildes . Tryck: , 2018