prot · H50991 · 2018-03-26 00:00:00 — Det handlar om verkligt avancerade jobb som skapar enormt mycket ny kunskap och innovationsförmåga. Jag är helt säker på att man genom att skapa kluster för innovation och samarbete kommer att stärka , inte bara som rymdnation utan också som en ännu starkare industrination. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2017/18:386 om svensk gruvnäring och cirkulär ekonomi 22 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig hur ett förbud mot uranbrytning går ihop med utveckling av svensk gruvnäring och behovet av innovationskritiska metaller. Regeringen beslutade att överlämna propositionen Förbud mot utvinning av uran till . Förbudet införs i och gäller för gruvverksamhet med utvinning av uran som huvudsaklig produkt och biprodukt samt återvinning av uran ur utvinningsavfall. Förbudet omfattar däremot inte gruvverksamhet som avser järnmalm, övriga basmetaller, sällsynta jordartsmetaller eller andra mineraler där mineralet bryts, provbryts, bearbetas eller fysikaliskt eller kemiskt anrikas för andra ändamål än för att använda uranets fissila egenskaper. Utvinning av uran sker inte i . I minerallagen tas uran bort som koncessionsmineral. Ändringen innebär att det inte längre blir möjligt att bevilja undersökningstillstånd eller bearbetningskoncession för uran. Undersökningsmetoder som använder uranets egenskaper för att hitta koncessionsmineral för vilka undersökningstillstånd meddelats påverkas dock inte av lagändringen. Förslaget innebär således att det fortsättningsvis kommer att vara möjligt att prospektera efter och utvinna så kallade innovationskritiska metaller och mineraler i . Regeringen ser ett behov av att öka kunskapen om och förutsättningarna för hållbar utvinning av innovationskritiska mineraler i – dels för att säkerställa hållbart producerade metaller till EU:s industrier, dels för att säkerställa tillgången till de mineraler som krävs för utfasning av fossila energikällor och att byta ut dessa mot exempelvis vindkraft och solenergi. Regeringen har därför gett geologiska undersökning i uppdrag att kartlägga möjligheterna för utvinning av innovationskritiska metaller och mineraler i (N2018/01044/FÖF). Länder som både har tillgång till mineraler och metaller och möjlighet att förädla dessa inom landet har goda möjligheter att säkerställa ökade ekonomiska intäkter och arbetstillfällen. 23 (KD): Tack, ministern, för svaret! Jag blir lite nyfiken, och man ställer väl frågor för att få svar. Som jag skrev i min interpellation finns en tvetydighet hos regeringen. Statsrådet fick en väldigt trevlig rapport från Tillväxtanalys om innovationskritiska metaller. Den gladde mig mycket, eftersom den visar en framåtanda och tanke avseende cirkulär ekonomi i . Vi har diskussioner på området när det gäller återvinning av mobiler, datorer, pekplattor och så vidare. Men det kommer inte att räcka till för behovet av dessa produkter. Desto viktigare tycker jag att det är att vi får till cirkulär ekonomi i . Vi måste kunna gå från produktion till återvinning. I vårt land har vi otroliga möjligheter för att utvinna flera av de metaller som krävs. Av detta skäl har den aviserade och avlämnade propositionen om förbud mot uranbrytning diskuterats mycket i olika sammanhang. Frågan om nyttan med ämnet för propositionen har lyfts upp. När Lagrådet nu har yttrat sig om detta kan man först och främst konstatera att det inte förekommer någon uranbrytning i . Ingen har heller ansökt om det. Man säger från Lagrådets sida att det mot den angivna bakgrunden är svårt att se vad remissens lagförslag tillför den reglering som redan finns. Det är klart att detta är en väldigt intressant uppfattning från Lagrådet, som ska bedöma huruvida en kommande lagstiftning är tillämpbar och tillräckligt bra eller stark och så vidare. Där säger man att det här inte kommer att föra med sig någon nytta över huvud taget. Ministern redogjorde dock just för att förbudet inte ska omfatta gruvverksamhet som avser järnmalm, basmetaller och så vidare. Men det är precis här diskussionen ligger. Tveksamheten mot förbud mot uranbrytning har att göra med att det skulle innebära att man faktiskt inte kunde plocka upp annat heller, eftersom mycket av det som plockas upp ur marken faktiskt är uranberikat. Det är inte något som jag har hittat på själv, utan det finns geologer som tydligt har uttalat det. Då blir det också en tveksamhet från investerare. Vad händer om det här förbudet införs? Vad händer om vi får upp uran och inte kan använda det? Om det råder ett förbud mot att ta upp det, vad gör vi då med det när det väl är uppe ur marken? Jag skulle gärna vilja höra ministerns åsikt om just det. 24 Närings- och innovationsminister (S): Jag tackar för frågan. Det är sant att det inte sker någon uranbrytning , men frågan har diskuterats under de senaste 10–15 åren och kanske än så, eftersom det sker en del prospektering runt om i . Inte minst har kommuner runt om i varit väldigt oroade för detta. De känner att de inte vill ha en urangruva i närheten av sig eller i sin kommun. Det här har varit en diskussion , och vi har velat ta ett steg vidare och göra det tydligt att vi i inte ser uranbrytning som en framtidsbransch. Ändå är det så att vi definierar upp gruvsektorn i ; den traditionella gruvnäringen är fortsatt väldigt viktig för oss. Vi har gett uppdrag till både Tillväxtanalys och SGU; de ska analysera potentialen för de här innovationskritiska metallerna. Flera myndigheter har fått ytterligare uppdrag att jobba med de här frågorna. Vi har också gått vidare med en diskussion om att hållbarhetsmärka metaller och mineraler , så att man skapar en ytterligare drivkraft för de länder och företag som ligger långt framme när det gäller hållbar gruvnäring och ger dem ytterligare stöd i utvecklingen. Det är samma sak som vi har haft på skogsområdet, där privata aktörer har gjort certifieringssystem och drivit hållbarhetsarbetet. har vi gett ett sådant uppdrag för att se om på något sätt kan driva på för att också hållbarhetsmärka metaller och mineraler efter de skandaler som ägt rum i många länder. sitter på en potentiell guldgruva, eller vad man nu ska säga, med de metaller och mineraler som finns i berggrunden. Men just eftersom det har varit en osäkerhet kring uran ville vi tydliggöra att uran inte är en metall som vi ser framför oss att vi ska börja öppna för gruvbrytning av. Blir det så att detta inte tillför någonting nytt är det inget problem. Men jag skulle vilja säga att alla de kommuner som yttrade sig över utredningen förespråkade ett förbud. Det har alltså funnits en uppfattning runt om i om att det här är viktigt. Jag uppfattar ändå att inte har sagt – inte i den här diskussionen i alla fall – att vi tror att det är just uranbrytningen som är det viktiga; det är de andra metallerna och mineralerna som är det. Där kan jag lugna , för det är exakt det som är poängen med den här lagstiftningen. Vi säger att det här inte ens ska påverka möjligheten att söka efter de här metallerna och mineralerna. Uran är en metall som man kan söka efter för att förstå var de andra metallerna och mineralerna är. Om man däremot plockar upp uran måste man ta hand om det och deponera det under säkra tillstånd, så att det inte drabbar miljön på något sätt. På så sätt blir det en tydlighet i att det inte blir möjligt att utvinna detta och sälja det vidare. Jag tror att lagstiftningen blir tydlig på det här sättet. Om gör som propositionen föreslår får vi en lagändring som börjar gälla . 25 (KD): Jag tackar för svaret från ministern. Det är ett bekymmer när två ledamöter i regeringen inte har samma åsikt. Jag hade den här diskussionen med miljöminister för . Hon hade beställt rapporten från . SGU undrade varför den gjorts av just , som inte har särskild kunskap om just det här området. efter det kom närings- och innovationsministerns rapport från Tillväxtanalys, som tyckte någonting helt annat. Det blir en krock, utifrån sett. Både industrin och vi som sitter i den här kammaren måste kunna se hur allting hänger ihop. Men det är precis det som man inte har kunnat se vare sig från politiskt håll – det tror jag gäller många av oss i alla fall – eller från industrin. Jag har haft flera samtal och möten med oroliga personer som jobbar inom gruv- och mineralindustrin. Man förstår inte hur två ministrar i samma regering kan ha helt olika uppfattningar. Den här propositionen har egentligen inte någon verkan. Jag kan hålla med ministern om att den kanske inte heller gör någon skada. Så kan det vara. Men den gör definitivt ingen nytta. Då kan man ju fråga sig varför den över huvud taget läggs fram. Ministern tar upp frågan om kommuner som är oroliga för att någon skulle vilja bryta uran och som måste ta ställning. Men till och med Lagrådet uttrycker tydligt i sitt svar att det inte är rimligt att regeringen enligt förslaget ska pröva tillåtligheten av en verksamhet som aldrig kan få tillstånd. Nej, och då är det ju återigen ingen som helst nytta med förslaget. Är det bara en politisk markering, speciellt från sida, av att man egentligen inte vill ha några gruvor i det här landet? Då går det ju stick i stäv med närings- och innovationsministerns inställning, vilken i stället går ut på att utöka möjligheterna för svensk gruvindustri – som har funnits i det här landet i generationer och som har bidragit till landets välstånd – så att vi ska kunna utvecklas där. Min fråga till ministern kvarstår ändå. Kommer det att vara möjligt att utvinna de här innovationskritiska metallerna, som det sägs i ministerns svar, om den proposition som lagts fram antas i ? Kommer möjligheten att minska? Finns det en bedömning av det? 26 Närings- och innovationsminister (S): Först vill jag vara tydlig med att det för regeringen är viktigt att inte öppna för utvinning av uran i . Men om nu ni i inte tycker att det är så viktigt tänkte jag att det kanske inte spelar så stor roll, om ni ändå ser det som att man med dagens lagstiftning antagligen inte får öppna en urangruva i . Jag försökte föra en argumentation gentemot dem som tycker att det här är ett dåligt förslag men tror att det ändå inte är möjligt med uranbrytning. Formellt sett är det dock med gällande lagstiftning fortfarande möjligt att pröva om man får öppna en urangruva i . Den möjligheten vill vi täppa till med den här lagstiftningen, som skapar en tydlighet. Detta har uppskattats inte minst av alla de kommuner som har yttrat sig om den här utredningen. Detta har varit en fråga . Detta hänger också ihop med den stora energiöverenskommelsen, där även var med och där vi säger att framtiden för det svenska energisystemet är att gå mot fossilfrihet. Det här hänger ihop, tycker jag, i en linje och en logik som fungerar. Vi har varit tydliga. Det är inte bara jag som har gett uppdrag till Tillväxtanalys och SGU att utreda vad de här innovationskritiska metallerna kan innebära för . Det är ju regeringen som har gett myndigheterna det uppdraget. Hela regeringen står bakom både den här propositionen och de uppdrag som har gått till SGU och Tillväxtanalys att titta på de möjligheter som även de gröna innovationskritiska metallerna har för den gröna omställningen. Även om är ganska duktigt på återvinning i ett internationellt perspektiv kommer inte enbart återvinning av metaller och mineraler att räcka till för den omställning som samhället behöver gå igenom. Det kommer med den tekniska utveckling vi i varje fall har att krävas flera av de här innovationskritiska metallerna. Vi har i svensk berggrund ett antal av dem. Myndigheterna påtalar att vi till och med har dem i en sådan omfattning att det antagligen skulle vara kommersiellt gångbart. Det måste undersökas, räknas på och också gås igenom. Det här är någonting som vi driver på och ser möjligheter i. Annars skulle myndigheterna inte ha fått uppdragen. Däremot tycker vi inte att vi ska blanda ihop det med diskussionen om uranbrytning. Då tror jag att många grupper blir väldigt oroliga för om det snarare är så att de här innovationskritiska metallerna ska användas för att egentligen öppna urangruvor runt om i , eftersom de ligger i ungefär samma områden och kan ha kopplingar till varandra. Det är otroligt viktigt att vara tydlig här så att man inte får ett folkligt motstånd mot de här innovationskritiska metallerna som vi behöver för den gröna omställningen i samhället. 27 (KD): Jag vill verkligen klargöra att inte ser någon poäng med att vi skulle öppna för uranbrytning i . Vi har aldrig haft inställning att göra det. Däremot handlar det om att inte stänga möjligheten att i stället öppna nya gruvor. Vi behöver de här metallerna om vi ska bli fossilfria och framställa fler batterier för användning på många olika områden. I många av kommunernas remissvar ligger att man är orolig över gruvbrytning över huvud taget oavsett vad det gäller. Det finns många naturresurser som man gärna vill använda, men man kanske inte alltid förstår eller tänker på hur de ska komma fram. Vi är beroende av svensk stålindustri. Det har vi inte minst sett med diskussionen vi har haft med Trumps ståltullar och allt detta. Det är klart att det är viktigt att vi ser till att svensk gruvindustri får de investeringar som krävs för att kunna framställa de här innovationskritiska metallerna. Det är där jag vill avsluta debatten från min sida. Jag tackar statsrådet för svaren och hoppas på att vi gemensamt kan jobba för att det ska bli en öppning för gruvindustrin i och inte minst för framställningen av de här innovationskritiska metallerna. 28 Närings- och innovationsminister (S): Jag vill börja med att återgälda tacket och tacka för tydligheten med att KD inte ser uranbrytning som en framtidsbransch för . Då kanske vi också kan få stöd längre fram för propositionen. Det är väldigt tydligt i propositionen att undersökningsmetoder som använder uranets egenskaper för att hitta andra mineraler inte påverkas av lagstiftningen. Vi har verkligen utformat förslaget på det sättet. Jag ser precis som en potential i gruvnäringen. Det gäller den befintliga gruvnäringen i samhället när vi växer, bygger städer, broar och infrastruktur och kommer att behöva många av de metallerna och mineralerna. Men det gäller också i vår vardag med mobiltelefoner, solpaneler, vindkraftsparker och elbilar. Där kommer man att behöva delvis nya metaller och mineraler för att driva den gröna omställningen. har här goda förutsättningar. Förhoppningsvis kan de metaller och mineraler som finns i såväl i jorden men som i ökad användning av återvinning bli en framtidsbransch som skapar fler jobb och ännu mer exportintäkter till vårt land. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2017/18:434 om böneutrop 29 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat justitie- och inrikesminister om han delar den kritik som förts fram mot böneutrop och om han kan tänka sig att verka för ett förbud mot böneutrop. Interpellationen har överlämnats till mig. Frågan om böneutrop aktualiserar bestämmelserna om religionsfrihet i regeringsformen och i . Religionsfrihet innebär en rätt för den enskilde att välja religion men även att välja att inte ha någon tro. Samhället måste vara tydligt: Ingen får påtvingas någon religion, men det finns inte heller någon rätt att helt slippa att se eller höra religiösa uttryck i sin vardag. Inskränkningar i fri- och rättigheter kan göras i vissa fall men måste då ske med stöd i lag och endast under angivna förutsättningar. Så hanteras rättsfrågor i en demokrati som slår vakt om de mänskliga rättigheterna och i en rättsstat. Det har förekommit att en kommun har meddelat lokala ordningsföreskrifter som reglerar bland annat högtalarutsändningar. Aktuell frågeställning hanteras därför på lokal nivå av efter hörande av kommunen i enlighet med ordningslagens bestämmelser. Jag vill också påminna interpellanten om att frågan om att förbjuda böneutrop från religiösa byggnader har behandlats av . KU uttalade då följande: ”Religionsfriheten och föreningsfriheten är grundlagsfästa genom bestämmelserna i 2 kap. RF. Utskottet förutsätter att olika samfund och kommunerna och berörda myndigheter för en dialog för att nå en lösning vad gäller böneutrop som är hållbar och bra för alla parter.” Vi lever i en demokrati, och det står var och en fritt att ha uppfattningar om böneutrop. Även denna rättighet skyddas av våra grundlagar. Som kultur- och demokratiminister och som representant för regeringen delar jag inte den kritik som frågeställaren hänvisar till, och jag kommer inte att verka för ett förbud av böneutrop på nationell nivå. 30 (SD): Tack, ministern, för svaret! ljöd det första böneutropet från minareten i moskén belägen i . Det var mig veterligen det första böneutropet någonsin från en moské på svensk mark. Efter beslutet att tillåta böneutrop i har liknande krav framförts från andra håll, bland annat i min egen hemkommun där böneutrop hördes . Senast ut är där Stiftelsen lämnade in en ansökan om just böneutrop . Som en följd av detta har frågan aktualiserats. Det är därför jag har den på bordet och har ställt interpellationen. Kritiken har varit omfattande mot ansökan men också mot böneutrop i synnerhet. Det viktiga är att till skillnad från klockringningar, vilka är neutrala ljudsignaler och en del av vårt kulturella och historiska arv, är det muslimska böneutropet en bön. Det är ett religiöst artikulerat budskap i form av trosbekännelsen. Denna trosbekännelse syftar inte minst till att visa makt och kontroll över ett område samt att visa att invånarna är muslimer, att är den enda guden och att är hans profet. Innan jag går vidare vill jag ta fasta på just den delen i böneutropet som rör den så kallade profeten . Det är viktigt. var en militär ledare. Han var en man av krig. Han ledde flera militära kampanjer med allt vad det innebär i form av dödande och lidande. Han var massmördare. ska han ha avrättat 600–900 judiska pojkar och män genom att man högg huvudet av dem. Det är samma metod som till exempel IS använder mot sina motståndare. Han var slavhandlare. Vi vet att han tillfångatog kvinnor och barn och sålde dem som slavar, och kvinnor användes ofta som sexslavar. Han var rövare och bandit. Han finansierade sina kampanjer med hjälp av plundringar och att han överföll karavaner. Man vet också att han utförde mord på politiska motståndare. Det finns en massa berättelser om det. Han ska inte ha gjort någon skillnad mellan män och kvinnor. Det finns berättelser där han till exempel tillfångatog en äldre kvinna. Han band henne upp och ned med rep. Han band fast kvinnans ben vid kameler som sedan fick springa åt motsatt håll så att hon slets itu. Det finns flera sådana här berättelser om och beskrivningar av hur han jobbade och vilka metoder han använde. Vi vet också att han hade flera fruar. Det är ganska känt att han hade en fru, , som var när han gifte sig med henne. När hon var genomförde han fullbordade samlag med flickan. Min poäng här är någonstans att det är denna profet som man hedrar i sitt böneutrop, och för mig är det provocerande. Det är oerhört provocerande att en sådan person lyfts fram som ett föredöme. En annan poäng som är viktig är att ett böneutrop måste utföras av en man. Kvinnor är inte tillåtna att leda ett böneutrop för att man tydligen anser att en kvinnas röst skulle kunna innebära en frestelse för män. Allvarligt talat – vad är det för inställning? Det är 2018 . Det går inte, menar jag, att under några som helst omständigheter likställa en klockringning med ett muslimskt böneutrop. Klockringningen är inte en trosbekännelse. Klockringningen syftar inte till att visa makt och kontroll över ett område. Klockringningen hedrar inte en massmördare. Med detta sagt: Menar verkligen kultur- och demokratiministern att hon inte förstår kritiken och att hon inte ser något problem med detta? 31 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack för frågan, ledamoten ! Jag kommer från den del av vårt land, belägen i , som populärt kallas bibelbältet. Det har i mitt fall betytt att jag är uppfostrad i en tydlig tradition. Det är en uppfostran och en uppväxt som har präglat mig oerhört mycket. Det var självklart för mig som barn att tillbringa en stor del av mitt liv i kyrkan. Det var hela min fritid, i stort sett. Och och , när många andra barns skolgång präglades av någon sorts frigörelse, sjöng vi fortfarande psalmer i min kommunala skola. Att vara var norm. Förutom att vara döpt, konfirmerad och fostrad in i har jag dessutom som vuxen valt att engagera mig där. Det gäller dels som förtroendevald på nationell nivå i kyrkomötet, dels lokalt i min församling som aktiv församlingsmedlem och volontär. Våra kristna traditioner är högtidliga och betydelsefulla för mig. Jag värnar det kulturarv som med den äran bär. Kyrkan är dock mer för mig än för många andra i vårt land, som kanske mest har fokus på julens traditioner, påsk, skolavslutningar, bröllop och begravningar. För mig är kyrkan mer än så. Kyrkan är fast mark under fötterna. Kyrkan är för mig en plats för eftertanke – en samlingsplats för omtanke, kärlek och förlåtelse. Jag tror att det faktum att jag bär med mig erfarenhet av ett aktivt kristet liv har bidragit till min stora medvetenhet om vad det är som har skapat förutsättningar för mina val. De största förutsättningarna är våra grundlagar och de friheter som de bereder. Frågan om klockringningar, böneutrop och andra uttryck som riksdagsledamoten tog upp är en och lokal angelägenhet. Om det stör ska och kan det begränsas. Sådana bedömningar har gjorts, och sådana bedömningar kommer att fortsätta att göras. I det aktuella fallet, precis som alltid annars, ska inte jag som minister tycka om vad kommunen eller polisen bör besluta om. Vi har dessutom kommunalt självstyre i vårt land, vilket jag respekterar och vilket jag önskar att alla skulle respektera. Det är därtill ett komplext rättsläge. Generellt sett ska kommunen och polisen förhålla sig till den grundlagsskyddade religionsfriheten, till , till ordningslagen och till lokala ordningsföreskrifter. Jag ska aldrig som minister sätta mig över dem som har till uppgift att fatta beslut. Det oroar mig att Jomshof och vill begränsa kommunernas frihet och möjlighet att fatta egna beslut utifrån de lagar vi har. Det är beklämmande, och det är ett varsel. 32 (SD): Tack för svaret, även om det egentligen inte var något riktigt svar på den sista fråga jag ställde! I svaret på min interpellation resonerar kultur- och demokratiministern om frågan om religionsfrihet. Jag menar att det är just en fråga om religionsfrihet. Det är inte en fråga för en enskild kommun, utan detta är en mycket större fråga än så. Jag hävdar att ministern landar i fel slutsats när hon hävdar att det skulle strida mot religionsfriheten att förbjuda böneutrop. I en demokrati som har man naturligtvis rätt att tro på vilken gud man vill. Man kan tro på , man kan tro på , man kan tro på – vad vet jag, , eller det flygande spagettimonstret, till exempel. Det innebär däremot inte att man har rätt att tvinga på någon annan sin tro. Det går inte heller, menar jag, att jämföra till exempel böneutrop från en moské med exempelvis rätten att anordna ett torgmöte eller rätten att demonstrera. En grupp som beviljas ett tillfälligt tillstånd för till exempel ett torgmöte kan man ignorera om man vill. Man kan gå därifrån om man inte gillar budskapet; det är väldigt enkelt. Ett böneutrop från en moské är däremot något helt annat. Böneutropet sker från, och är, en fast installation. Det är en offentlig proklamation av islam i det offentliga rummet, och det går inte att undvika om man bor i närheten. Det tycker jag är en viktig skillnad. Ett förbud mot böneutrop hindrar inte någon att tro. Det kan man göra ändå. Ett fast, återkommande böneutrop tvingar däremot på medborgare en religiös åskådning – i det här fallet dessutom en åskådning grundad i våld och hat. Det ministern kallar religionsfrihet blir i själva verket ett tvång, och jag menar att böneutropet därmed strider mot religionsfriheten.