prot · H509114 · 2018-05-18 00:00:00 — Och var kommer man att anlägga eventuella nya farleder? Det är också viktiga frågor. Sedan har vi det som handlar om barlastvatten, det vill säga det som finns i tanken på ett stort fartyg, och hur man hanterar det. Även främmande organismer hör till detta. Vi måste försöka ha ett tydligt miljöfokus. Helcom har två olika kommittéer som arbetar med de frågor som jag har nämnt. Det pågår ett arbete om en initial strategi 2018, vilket är intressant. Detta kommer att utmynna i en slutlig strategi. Min fråga till statsrådet är: Vilken position kommer att ha vad gäller de frågor som jag nämner? Vad kommer vi att adressera specifikt? Jag vill även lyfta fram det dilemma som finns med utsläppen och olycksriskerna kring sjöfarten. Hur kan vi bli bättre på att förebygga detta? Jag har för mig att ett par hundra olyckor även renderar utsläpp. Vi vet att exempelvis oljeutsläppen skadar miljön väldigt mycket. Jag noterar att i sin rapport 2017:2 tar upp konsekvenserna vid en olycka och beskriver att påverkan kan bli väldigt stor beroende på hur rutterna är dragna. Hur arbetar regeringen med denna fråga? Det finns ju möjligheter att leda om trafik, om man ser områden som känsliga. Man kan arbeta väldigt aktivt i de områden där man har rådighet över farlederna. Jag undrar också vilket miljöfokus som finns i den havsplan som utvecklas och ska implementeras till 2021. Jag är som sagt intresserad att få höra av statsrådet vilka åtgärder man jobbar med inom de olika områdena om man ser till sjöfarten. Jag är fullt medveten om att mycket av detta också handlar om internationellt arbete. Det gäller inte minst utsläpp, partiklar och mycket annat, och där har IMO ett viktigt arbete. Ändå finns möjligheter att vidta åtgärder lokalt. Man skulle exempelvis kunna ha en starkare miljöstyrning av farledsavgifterna och använda ekonomiska styrmedel för att premiera dem som vill gå före. För är detta otroligt viktiga frågor. Det gäller även hanteringen av avfall från kryssnings- och passagerarfartygen etcetera. Jag vill gärna höra hur statsrådet och regeringen tänker om detta. 41 Miljöminister (MP): Jag ska försöka att snabbt och enkelt besvara frågorna från både och . Jag börjar med jordbrukspolitiken. Arbetet med en ny jordbrukspolitik inom EU efter 2020 pågår. Regeringens syn är att jordbrukspolitiken behöver ha en högre ambitionsnivå och mer fokus på resultat avseende resurseffektivitet och miljömål. Uppföljningen behöver gå från detaljstyrning till att fokusera på om målen för åtgärderna nås eller inte. Detta är vår inriktning i förhandlingarna. Det finns ett tryck i på ekologisk odling. Konsumenterna efterfrågar det ekologiska, vilket är oerhört glädjande. Inom livsmedelsstrategin har vi satt ett mål för den offentliga sektorns konsumtion av ekologiskt. Det har även lett till ett tryck på den omställningsersättning som finns för jordbrukare som vill ställa om. Vi har därför behövt höja den, vilket har varit en angenäm uppgift att göra. Vi har höjt den för att möta behovet, och vår ambition är att ingen jordbrukare ska behöva vänta på detta. För dem som vill ställa om ska en tillräcklig ersättning finnas. Det är målet. har vi gjort en höjning. Låt mig gå över till sjöfarten. Jag är jätteglad att vi får tala även om den. Den är självklart oerhört viktig. Det är den dels för att den är så strategiskt viktig i den övergripande transportpolitiken och omställningen till en mer effektiv klimatsektor, dels för att den har tydlig lokal och global miljöpåverkan. Här finns många glädjande utvecklingslinjer. Det beror på flera saker. Vad gäller påverkan på sjöfarten är det regionala arbetet inom Helcom i flera delar framgångsrikt, vilket gör att utsläppen minskar. Utsläppen minskar både vad gäller avloppen från sjöfarten genom reglering och inte minst genom att svaveldirektivet har haft en fantastisk påverkan. Det gör att den typ av utsläpp som påverkar vår hälsa har minskat väldigt mycket. Den andra delen är att sjöfarten har höjt sin egen ambitionsnivå. Branschen är verkligen villig att ta stort miljöansvar. Vi tror från regeringens sida att flytande gas kommer att vara ett viktigt bränsle framöver för att lämna fuloljan och gå över till ett hållbart alternativ. Det gäller inte minst flytande biogas. Därför har jag gjort en ny strategisk satsning just på att tillgängliggöra flytande biogas för sjöfarten. Det är en utlysning som görs av väldigt snart. Jag vill också ta upp frågorna om farleder och hur rutter hanteras inom det som kallas för vattenplanering. Vi har på land en fysisk planering med översiktsplaner och detaljplaner. Detta har inte funnits för havet, men det håller vi nu på att utveckla. Det är helt enkelt ett jättebrett arbete där man tittar på alla delar, såsom farleder, rutter, vindkraft, fiske och miljöhänsyn. Här är det väldigt viktigt att vi har en grund med ordentligt med skyddade områden. Det är där man kan göra den typen av avvägningar, med information om var bottnarna och djurlivet är mer sårbara och om man kan påverka exempelvis beslut om rutter. Det är det verktyget som vi framöver kommer att ha för att kunna göra avvägningar inom hållbarhetsagendan. Det kommer att vara ett väldigt viktigt verktyg framöver för att få ut det mesta möjliga ur sjötransporten men minska dess miljöpåverkan. 42 (V): Jag vill börja med att instämma i det som från Liberalerna sa om sjöfarten. Det är självklart en väldigt viktig påverkansfaktor i . Där finns det också väldigt mycket att göra. Jag tror att regleringar som svaveldirektivet, som ministern var inne på, verkligen är vägen framåt. Vi behöver mer sådana saker. Jag tror också att det är bra att gå från tjockolja till gas. Det vore ju fantastiskt om man kunde driva båtarna på biogas. Kanske kan de också elektrifieras . Jag hade en konkret fråga till ministern om vårt ordförandeskap i . Det får ministern gärna berätta om, men det är väl från som vi är ordförande i detta Östersjösamarbete för fiskepolitiken. Då borde vi ha alla möjligheter att verka för ett mer hållbart fiske i . Det vore också intressant att veta mer konkret vilka förhandlingar som vi har med andra länder om att till exempel förbjuda bottentrålning eller på annat sätt se till att fisket blir hållbarare. Det är bra med målsättningar för ekologisk konsumtion i offentlig sektor liksom för ekologisk produktion. Jag tycker att regeringen skulle kunna höja målsättningen för ekologisk produktion i linje med det som jag sa, att ungefär hälften borde kunna vara ekologiskt om tio . Det är en fullt rimlig målsättning. Detta är några exempel på saker som behöver göras för att vi ska rädda . Det är en väldigt brådskande fråga. Mer politiskt agerande behövs. 43 (L): Jag välkomnar det gemensamma engagemang för som finns. Det är ju ett av världens mest trafikerade hav som vi har här i vår närhet. Det som jag ändå skulle vilja göra ett medskick kring – jag känner att jag inte fick svar från statsrådet på frågan – är hur man kan använda ekonomiska styrmedel för att uppnå det som vi alla tycker är framtidens lösningar. Det kan gälla nya drivmedel. Det kan också gälla elektrifiering, som nämnde. Hur ser vi till att rikta våra styrmedel så att de premierar dem som går före? Jag noterar bland annat det här med farledsavgifterna. En uppgift jag har fått är att det bara är av själva avgiften som har den typen av miljöpremie. Jag tycker att synsättet på ekonomiska styrmedel bör vara att de verkligen ska ta sikte på att de som går före med kloka val och smarta lösningar också får en ekonomisk premie för det. Jag skulle gärna vilja höra hur statsrådet ser på möjligheten att utveckla de här avgifterna. Sedan vet jag mycket väl att farledsavgifterna bara är en liten del av det som belastar sjöfarten ekonomiskt sett. Det är samma sak med hamnavgifter. Där finns det många aktörer. Men det handlar om att försöka se över hur vi kan se till att premiera att man agerar rätt. Sedan finns det väldigt mycket mer att göra. Den lagstiftning vi har och de regelverk vi har gör att det är så att inte alla tömmer sina tankar i hamnarna, vilket man absolut borde göra. Det gäller toalettavfall och mycket annat. Jag tror att utvecklingen kommer att gå dithän att vi blir av med den typen av miljöproblem. Men vi har fortfarande luftfrågorna och frågan om incitamenten för att göra de rätta sakerna. Jag vore väldigt tacksam för att få svar även på det. 44 Miljöminister (MP): Det händer oerhört mycket spännande inom sjöfartens område. Det är svårt att hinna med allt på ett kort anförande. Elektrifiering är definitivt en sak som händer . Färjorna mellan och är ett exempel på det. Från regeringens sida har vi bestämt att regeringen även på detta område ska gå före och vara ett föredöme. Vi har gett uppdrag och medel till de myndigheter som styr över den sjöfart som sker i statlig regi för att tillse en elektrifiering av de delarna. Det handlar om vägfärjor, men det handlar också om fartyg, där myndigheten på eget bevåg har börjat titta på både elektrifiering och användning av nya bränslen som metanol och etanol. Vad gäller farledsavgifterna har vi gett i uppdrag till ansvarig myndighet att följa vilken miljöstyrning dessa avgifter har. Om en sådan uppföljning visar att de inte har tillräcklig miljöstyrning ska man givetvis föreslå förändringar, för det är självklart att de ska ha det. Vi ska använda alla redskap vi har tillgängliga. Förutom att vi deltar i Helcom är vi i oerhört aktiva i ett flertal regionala organ som berör . Det var så svaveldirektivet kom fram. Vi är fortfarande aktiva. Vår generella ståndpunkt är att regional reglering av luftvårdsfrågor är vägen framåt. Exempelvis finns det ett väldigt aktivt arbete med frågorna om sot och partiklar. Man tittar på möjligheten att reglera även det genom regional lagstiftning i stil med svaveldirektivet. Jag ser framför mig att det kan bli mer av den typen av reglering . Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2017/18:517 om trafikregler som påverkar cyklister 45 Statsrådet (S): har ställt tre frågor till mig med koppling till trafikregler som påverkar cyklister. Det är glädjande att delar min och regeringens uppfattning att det är mycket angeläget att förbättra trafiksäkerheten och framkomligheten för cyklister. Regeringen presenterade 2017 en nationell cykelstrategi, vilken har som övergripande syfte att främja en ökad och säker cykling. Det är viktigt att regelverket är tydligt och trafikmiljön säker för oskyddade trafikanter som cyklister. Oskyddade trafikanter är också prioriterade i arbetet för att uppnå nollvisionen. Därför har regeringen särskilt utrett hur regelverket kan anpassas för att uppnå en ökad och säker cykling. promemoria Cykelregler publicerades som presentationen av den nationella cykelstrategin och har därefter varit ute på remiss. Promemorian innehåller ett antal förslag till regeländringar som ska göra det lättare för cyklister och andra trafikanter att färdas i samma trafikmiljö på ett säkert sätt. Promemorian bereds inom , och min ambition är att vi ska fortsätta arbetet med modernisering av regelverket. Det finns inget beredningsunderlag för att lägga förslag om införandet av ny avståndsreglering. Frågan bereds därmed inte just , men jag utesluter inte att vi får anledning att titta närmare på detta när vi följer upp cykelstrategin. 46 (L): Jag vill börja med att tacka för svaret. Skälet till interpellationen är att det helt enkelt behövs bättre trafikregler för cyklister. Jag tycker att det har hänt alldeles för lite på området. Jag förstår naturligtvis att förslagen bereds. Men på vissa områden borde man kunna gå fram snabbare. Det är fantastiskt att se hur många som cyklar. När man exempelvis kommer till ser man väldigt många cyklister ute. Cykling är inte bara transport och folkhälsa, utan det är också en frihetsfråga. Det är härligt att cykla. Visa dagar skulle man kanske till och med gärna fortsätta att trampa på sin cykel och inte sitta så mycket på möten. Det är fantastiskt att se vilket uppsving det är på cyklingen. Men det innebär också att ju fler cyklister som finns därute, desto större utmaningar får vi. Ett sätt är att hantera frågeställningar och inte bara pengar till ny infrastruktur. Det finns åtgärder som inte kostar pengar. Det handlar om regelverk som finns för cyklingen. Jag har därför ställt frågorna om det som rör just trafikregler. Jag har också ställt frågan till cyklister om vad som är deras starkaste argument för exempelvis regeln om att hålla ett minsta avstånd om man som bilist kör om en cyklist. Cyklisterna säger så här: Det handlar om att rädda liv. Jag vill leva. Öka upplevd trygghet så att fler cyklar. Öka förutsägbarhet i trafiken. En tydlig signal från lagstiftaren. Fler kan använda befintligt trafiksystem. Frågan om att kunna färdas tryggt även för en cyklist som är oskyddad är en otroligt viktig fråga. Den präglar också känslan av att vara ute på sin cykel. Det jag inte förstår, fru talman, är varför frågan inte kan beredas. Jag noterar att statsrådet svarar att frågan inte är beredd. Varför inte ta fram ett beslutsunderlag och ett underlag för att genomföra regeln? Regeln finns i många olika länder. har precis gjort en genomlysning av den regel som de införde. Man kunde konstatera att hade olycksstatistiken minskat , och man upplever att det har varit en lyckad regelförändring. Dagens trafikregler är inte anpassade för de cyklister som finns ute . Många cyklar också på vägar där det finns ganska höga hastigheter. Det gör mig väldigt fundersam att det sägs i svaret att det saknas beredningsunderlag. Jag noterar att trafikutskottet i sitt betänkande om cykling flaggar för att man förväntar sig att regeringen vidtar åtgärder. Det var också skälet till att avstyrka förslagen vid det tillfället. Slutsatsen är att regeringen kommer att återkomma med förslag med tanke på att det finns en promemoria som har varit ute på remiss. Man anser att regeringen har möjlighet att vidta ytterligare åtgärder. Mina frågor till statsrådet är: Varför vill inte regeringen ta ett initiativ här? Varför inte ta fram ett beredningsunderlag? Varför inte se till att vi gemensamt genomför det? Jag är helt övertygad om att det finns ett väldigt starkt stöd för detta. Det skulle i sak vara ganska enkelt att genomföra. Det skulle också kunna kombineras med en informationskampanj och snabbt kunna göra skillnad där ute. Det handlar inte heller om finansiering med pengar eller inväntandet av den nationella planen. Det här skulle man kunna göra väldigt fort. Jag väntar med spänning på ett svar. 47 Statsrådet (S): Tack, , för engagemanget! Jag tycker också att den cykelboom vi upplever är glädjande. Jag cyklar själv en hel del. Jag ser dessutom att det är fler ute på vägarna . Det gäller inte minst tack vare elcykelpremien. Den har gjort att personer som kanske tidigare tog bilen till jobbet numera väljer att cykla. De använder den lilla extra kraften från batteriet för att inte komma fram helt svettig till jobbet och ändå kunna ta sig fram. Det tar mindre utrymme och är klimatsmart. Det är klart att det håller på att revolutionera trafikmiljön med de följdeffekter det får i form av att vi nu i nationell plan måste ta ökad höjd för till exempel cykelvägar och cyklingens möjligheter att komma fram. Det är glädjande. Jag noterar att nämnde att det hänt för lite. Vi måste ändå komma ihåg att till skillnad från då Liberalerna var i regeringsställning då de nästan inte gjorde någonting på cyklingens område har vi nu en nationell cykelstrategi. Vi har ett nationellt cykelcentrum i där man samlar forskning, utveckling och kompetensinsatser. Vi har genomfört ett flertal utredningsuppdrag och förändringar som stärker cyklingen. Elcykelpremien är för övrigt ett bra exempel på det. Vi kommer att ha ett uppföljande möte om cykelstrategin. Där är min ambition att bjuda in Cykelsverige för att lyssna in synpunkter bland annat på de regler som behöver förändras framöver. En del av dem är i slutskedet i beredningen i . De mest kända förslagen är möjligheten för cyklister att även kunna cykla på en gata i allmän trafik. Det är någonting som vi har öppnat för. Men vi ska se till att frågan blir ordentligt beredd med de synpunkter som finns. När det sedan gäller frågor om 1,5-metersregler och regleringen ska vi komma ihåg att det är en reglering. Trafikförordningen ser ut så här: En förare får köra om endast om det kan ske utan fara. Den förare som kör om ska lämna ett betryggande avstånd i sidled mellan sitt fordon och det fordon som körs om. Det kan vara svårt att säga hur långt ett betryggande avstånd vid omkörning av cykel kan vara. Vissa fordon kan passera med mindre avstånd medan till exempel passage av barn som cyklar kräver större avstånd. Det är därför upp till den som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt vid varje situation. Den som gör en omkörning förbi en cykel bör dock särskilt försäkra sig om goda säkerhetsmarginaler då risken för cyklisten vid en omkörning kan vara väldigt hög. Jag kan konstatera att vi i relation till många andra länder har få cykelolyckor som är kollision med fordon. Det är av cykelolyckorna som är singelolyckor. Det finns skäl att också därför fundera på den cykelmiljö vi ser framöver. Det handlar om hur cykelbanor är utformade kanske i flera filer för att man har olika hastigheter. Det är en annorlunda men också spännande trafikmiljö vi ser framför oss. Det gör att vi måste lyssna in många olika synpunkter vid utformandet av regler. 1,5-metersregeln har, som nämnt, tagits upp i . Det är inte så att har ställt sig bakom förslaget. har avslagit en motion om införandet av en 1,5-metersregel. Det är bara Liberalerna och som har ställt sig bakom det yrkandet. Det är också en signal att nu inte är beredd att ta ställning för en 1,5-metersregel. Jag kommer att pröva möjligheten att se vilka beredningsmöjligheter som finns för att titta på förutsättningarna att införa en 1,5-metersregel. Men jag vill också invänta och lyssna in de synpunkter som kommer att vara när vi har den stora samlingen för uppföljning av cykelstrategin. Det är under den här mandatperioden som cyklingen tar fart. Låt oss glädjas åt det och hoppas att det finns en bred gemensam enighet om att fortsatt stärka cyklingen. Men låt oss också vara noggranna med vilka regler vi föreslår. Det är inte alltid givet att just polisens möjligheter att uppmärksamma en 1,5-metersregel är rätt prioritering för till exempel trafikpolisen. 48 (L): Jag ska läsa upp vad utskottet sa när det hanterade förslaget i bland annat min motion om en 1,5-metersregel. ”Utskottet vill betona att det är viktigt att följa frågan om det finns behov av ändringar i regelverket eller andra insatser för att minska riskerna vid omkörning av oskyddade trafikanter.” Sedan skriver utskottet att det vill avvakta regeringens beredning av promemorian. Utskottet skriver också om denna promemoria och anger vad regeringen har skrivit i den. Utskottet säger följande: ”Den slutsats som dras i promemorian är utifrån detta att det därför är upp till den som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt vid varje situation.” Det är här jag menar att vi har olika uppfattningar. Vi som kan vara både bilister och cyklister kan känna igen oss i det. Man har ett perspektiv om man sitter på cykeln på en väg och har en bil som kör om en, och kanske också riskerar att göra en omkörning fastän man får möte, och nästan kan känna backspegeln snudda vid armbågen. När man sitter i bilen kanske man inte ens tänker på att den man kör om upplever det på det sättet, och speciellt om man inte cyklar själv. Jag noterar än en gång att regeln har införts i många länder. Jag har själv testat den på en cykelresa i , både som bilist och som cyklist. Den fungerade alldeles utmärkt. Men om man inför regeln ska man självfallet också informera om den. I den första fasen behöver man bedriva en informationskampanj. Jag menar att detta inte är någon komplicerad regel att införa, utan det handlar mer om att faktiskt göra det. Jag kan hålla med om att varje regering kan arbeta mer med cyklingen. Det tycker jag alltid att man ska göra. Men jag noterar också att den föregående alliansregeringen genomförde ett antal förordningsförändringar för att förbättra trafikreglerna. Det är alltså fullt möjligt att göra. Jag bli lite fundersam på varför det tar så himla att komma fram till något i beredningen av promemorian som regeringen skickade ut. har det gått , och vi har fortfarande inte sett någon konsekvens av regelverket. Jag tror att det verkligen vore en välgärning att inte bara se över 1,5‑metersregeln utan också många andra cykelregler. Det skulle i praktiken göra systemet mycket tydligare, och alla skulle veta vad som gäller där ute i trafiken. En cyklist hörde av sig till mig och berättade att just detta med tydlighet och att förstå vilka regler som gäller är viktigt. Detta kan vara ett sätt att använda det utrymme som finns på vägarna mycket smartare och att ta hänsyn till varandra. Jag tycker att det är svårt att förstå motståndet mot att testa regelverket. Jag skulle vilja tipsa statsrådet om att det finns många duktiga personer där ute som jobbar med cykling både i kommuner och på andra ställen. De har hög kompetens när det gäller hur det här skulle kunna genomföras. Varför inte prova frågan på de här personerna, som är kunniga inom detta och som också är trafikplanerare? Man skulle kunna se till att testa idén och säga: Hur skulle man kunna göra? Man borde gå över från att säga nej till att fråga sig hur vi skulle kunna göra. Jag tror att lösningen ligger nära till hands, och det vore spännande om vi kunde genomföra detta. Jag vill bara ställa en fråga: Har statsrådet tagit del av den utvärdering som gjordes i där man tittade på frågan ur polisens perspektiv, ur cyklistens perspektiv och ur bilistens perspektiv? Man hade också sett till statistiken. Detta finns det mycket att lära av. Har statsrådet tagit del av denna rapport? 49 Statsrådet (S): Jag noterar att det efterfrågar är det vi gör. Skälet till att vi bjuder in till ett uppföljande möte om cykelstrategin är att vi vill lyssna in alla synpunkter. Detta har jag varit noga med på alla politikområden ända sedan jag tillträdde. Jag har bjudit in landets hamnar för en dialog, och jag har talat med sjöfartens aktörer och med alla andra transportaktörer. På samma sätt vill jag jobba processinriktat när det gäller cyklingen. Det innebär att detta kommer att vara ett utmärkt tillfälle, för då har vi slutrapporteringen från alla de rapporter som finns och de uppdrag som gavs i samband med att cykelstrategin lanserades från min företrädares sida. Cykelcentrum finns på plats, och hela SKL:s stora informationsinsatser kommer att finnas redovisade. De 9 miljoner vi har delat ut i medel för att stödja cykelutveckling i landet kommer också att kunna redovisas. På det här sättet får vi en samlad bild men också ett samlat forum för att pröva vad som är nästa steg. Naturligtvis kommer vi då också att redovisa arbetet med regel-pm och de diskussioner som har förts. Jag har noterat i min dialog med många företrädare i Cykelsverige att 1,5-metersregeln tål en del fortsatt funderande. Den ska fungera såväl i storstad som på landsbygd, och den ska kunna fungera för alla typer av trafikanter. Jag är själv cyklist, och jag vet hur det känns att åka på en smal landsväg när en lastbil blåser förbi. Jag tycker såklart att i dessa sammanhang känns en 1,5-metersregel ytterst befogad. Men jag är också en cyklist som cyklar i tät stadsmiljö och på mindre vägar, och då vet jag att en 1,5‑metersregel inte är lika enkel att tillämpa – särskilt inte för rättsvårdande myndigheter. Jag gillar annars tanken på att man ska vara tydlig med motiven och symboliken i de besked man ger, och jag eftersträvar generellt tydliga regler. Ett bra exempel är det mobiltelefonförbud som vi nu har drivit igenom, där vi säger: Händerna på ratten – du ska inte ha handhållen mobiltelefoni när du kör fordon!