prot · H509134 · 2018-06-18 00:00:00 — Efter förhandlingar under den här mandatperioden mellan regeringspartierna och allianspartierna nåddes enighet om en ny budgetprocessutredning för att hitta vägar att utveckla budgetprocessen så att den blir stramare och tydligare så att man minskar risken för motstridiga beslut. Jag var en av ledamöterna i utredningen, och min förhoppning var att det skulle gå att nå enighet om alla de tre ämnen som fanns med i utredningens direktiv. Det handlade för det första om lagstiftningen i budgetprocessen, för det andra om hanteringen av budgetrelaterade tillkännagivanden och för det tredje om initiativ inom i budgetrelaterade frågor, framför allt utskottsinitiativ. Under utredningens gång blev det åter stark konfrontation om budgeten. Den här gången handlade den, som många säkert minns, om den statliga inkomstskatten, flygskatten och fåmansbolagsbeskattningen. De konfrontationer som då ägde rum ledde till att regeringspartierna i protest agerade så att alla konstruktiva samtal i utredningen upphörde, och de vägrade gå med på att skriva ett enda nytt ord om budgetrelaterade tillkännagivanden och initiativ inom i budgetrelaterade frågor. Det som gick att gå fram med i nära nog enighet i utredningen var den del som handlade om lagstiftningen i budgetprocessen eftersom man hade bestämt långt innan mellan Alliansen och regeringspartierna att ny lag skulle stiftas där. Men de övriga frågorna blockerades till följd av de motsättningar som uppkom. Jag beklagar verkligen att det blev så. Jag hade mycket gärna sett att det hade gått att i bred enighet gå fram med utvecklade regler också när det gäller de två andra frågorna om tillkännagivanden och utskottsinitiativ. Jag tror att vår budgetprocess hade mått bra av det, och jag tror att det hade bidragit till att skapa ytterligare stabilitet och trovärdighet för budgetprocessen. Den har tjänat oss väl under de ungefär som den har funnits. Vidare har den lett till att det har varit en sammanhållen budgetprocess som har skapat en stabilitet och trovärdighet för vår budgetpolitik i landet, oavsett vem som har styrt. Jag hade välkomnat en bred uppgörelse också på de utestående områdena. Indelning i utgifts-områden och en sammanhållen budgetprocess Jag menar att om vi i fått gripa oss an frågorna med den anda och det förtroende som har byggts upp hade vi kunnat lösa de svåra frågorna och hitta kompromisser och en minsta gemensam nämnare som hade fört frågorna framåt, kanske inte så långt som respektive sida hade önskat men i varje fall en bit på vägen i stället för den totala blockering som blev fallet. Det är därför som vi från allianspartierna har en reservation, som jag yrkar bifall till, där vi helt enkelt vill uppmana regeringen att ta initiativ till nya överläggningar mellan partierna för att försöka uppnå enighet om ytterligare utvecklade regler som rör budgetprocessen. Vi tror att det vore bra och värdefullt för om vi kunde komma förbi de olika blockeringar och motsättningar som har rått när det gäller budgetreglerna. Man kan säga att fick alliansregeringen ett rejält tjuvnyp i budgetprocessen. var det den rödgröna regeringens tur att få ett tjuvnyp. Vi kan säga att vi har gett varandra var sitt tjuvnyp inom ramen för budgetarbetet och att vi då skulle kunna låta udda vara jämnt och i stället försöka lägga detta bakom oss och hitta gemensamma regelverk för framtiden. Jag skulle önska att det vore möjligt, och det är bakgrunden till den reservation jag yrkar bifall till. Avslutningsvis vill jag göra samma iakttagelse som gjorde i föregående debatt, nämligen att det inlägg som strax ska göra förmodligen blir hans sista i denna kammare. Jag vill tacka också på det här sättet vi har arbetat tillsammans i KU:s presidium. Det har varit en glädje och en ära att lära känna en parlamentariker, vetenskapsman och gentleman som har arbetat hårt och konstruktivt för att föra framåt. Jag är glad och stolt över att ha fått arbeta med dig, . 60 (SD): Jag kommer att begränsa anförandet till frågor om en sammanhållen budgetprocess. KU föreslår att antar regeringens förslag till omändring i riksdagsordningen. Lagändringen innebär att det i riksdagsordningens huvudbestämmelse ska regleras att lagförslag som har en tydlig anknytning till statens budget och som lämnas i eller i anslutning till en proposition om statens budget ska ingå i något av besluten om statens budget. Det kommer därmed att bli lättare för en minoritetsregering att få igenom sina förslag gentemot riksdagsmajoriteten genom att hävda att dessa är budgetanknutna. SD vill att avslår regeringens lagförslag. En samlad, ordnad och reglerad budgetprocess är en viktig princip, och nuvarande ordning fungerar på det stora hela väl. Att förstärka, fördjupa och förtydliga denna princip genom konstitutionella ändringar kan tyckas logiskt utifrån ett ordning-och-reda-perspektiv men måste vägas mot tyngre principer. Grundförutsättningen för regeringens förslag är att nödvändigtvis styrs och kommer att styras av minoritetsregeringar och att man därför ska underlätta för minoritetsregeringar att styra. Vi motsätter oss den grundförutsättningen, inte för att vi är emot den negativa parlamentarismen så som den framgår av regeringsformen utan för att vi menar att det normala bör vara att samlas efter val och att de ingående parterna faktiskt försöker bilda en regering som har stöd för sin politik av en riksdagsmajoritet. Indelning i utgifts-områden och en sammanhållen budgetprocess Av olika skäl har detta inte lyckats i . Att på olika sätt skydda den parlamentariska minoriteten från majoriteten är problematiskt ur flera aspekter – inte minst den demokratiska. Hur konstiga uttryck sådana politiska lösningar kan ta sig såg vi senast under decemberöverenskommelsen. Det är få medborgare som önskar att decemberöverenskommelsen återtas . Jag yrkar bifall till reservation 1. 61 (S): Betänkande KU40, Indelning i utgiftsområden och en sammanhållen budgetprocess, innehåller dessutom ett förslag om att vi ska göra ett tillkännagivande om att riksdagsstyrelsen ska se över bestämmelser om säkerhetsskydd i . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Det som ändå är lite belysande i de debattinlägg som har gjorts är att yrkar avslag på förslaget i betänkandet medan Alliansen önskar ett tillkännagivande om överläggningar om budgetprocessen. Jag uttrycker mig nu lite tillspetsat, herr talman: skulle kunna säga att agerar mot minoritetsregeringar och för en majoritetsregering medan Alliansen, kan man säga, agerar för att ge minoritetsregeringar en ställning som vore de majoritetsregeringar. Det där tål att tänka på. Min gamle lärare – eller , ska jag säga – i statsvetenskap, , var även den som har gjort många av våra grundlagskommentarer. Han hade disputerat på finansmakten regeringsform, och han var en ganska praktiskt sinnad statsvetare. Jag minns samtal med honom där han sa att man bör hålla just finansmakten i regeringsformen ganska öppen. Anledningen var att han såg att finanspolitikens regler inte har evig levnad. Jag tycker mig minnas att han sa att en finanspolitisk doktrin, typ guldmyntfoten och stabiliseringsmål av olika slag, brukar ha en levnadssaga på 30–. Han menade att det i finansmakten ska finnas öppningar och inte bara stängningar för innovationer. Ser man tillbaka kan man se att vi har haft en cykel på 30–, och vem vet – kanske är vi inne i en cykel som faktiskt också har ett slut och där det kan behövas möjligheter att göra förändringar? Det gör att jag tycker att det som Alliansen och regeringspartierna är överens om i den här situationen är en bra sak. Det är bra att man knyter förslag, som ordföranden har sagt, kring statens budget och ser till att de verkligen dyker upp i budgeten och inte separat. Det kan dock vara klokt att inte nu ytterligare låsa in budgetprocessen i detaljer. Vår ordförande sa att om vi i KU hade fått det här i händerna kanske det hade blivit annorlunda. Ja, men kanske hade det varit möjligt att förhandla i sakfrågorna och inte alltid falla tillbaka på regler i de här frågorna. Kanske hade det varit möjligt att tänka på att finanspolitiken faktiskt inte är riktigt lika evig som andra betydelsefulla värden i vårt politiska – ja, samhälleliga – liv. Jag vill därför säga att jag tycker att det är bra att kan gå på det som en majoritet menar i båda beslutspunkterna, det vill säga att bifalla ändringen i riksdagsordningen och avstyrka förslaget till ett tillkännagivande i den mening Alliansen har velat ge det. Indelning i utgifts-områden och en sammanhållen budgetprocess Låt mig också få ta tillfället i akt att framföra ett varmt tack och min uppskattning bland annat för de vänliga inlägg som har gjorts till mig. Herr ordföranden i vårt utskott var mycket vänlig, och jag tycker att herr ordföranden verkligen har bidragit med något som har väckt mitt gillande och som jag tycker har gjort det ganska lätt att arbeta med den samförståndsinriktning vi är överens om. Där kan jag för övrigt säga om den socialdemokratiska riksdagsgruppen, såväl i KU som i stort: Nog har vi förankrat detta förhållningssätt på det sättet! Det gäller även . Ordföranden säger att det är med en juridisk metod vi ska nå de beslut vi kan nå – och de är ju till sin karaktär ändå politiska. Regeringsformen öppnar för en juridisk metod i beredningsarbetet, men slutligen handlar det såklart om ett politiskt beslut. Jag hoppas att vi kan stå på det. Det har lett till mycket arbete, men det har det verkligen varit värt. Jag vill också framföra ett varmt tack till kansliet, som aldrig är uttröttat utan ständigt konstruktivt. Varje meddelande om att kansliet har vantolkat våra tankar är fel; det är vi som har tänkt dåligt. Jag vill även framföra ett varmt tack till talmanskollegiet, till kammarkansliet och till övriga som servar vår kammare på bästa sätt även i den besvärliga tid vi befinner oss i , med minoritetsparlamentarismen ställd på sin spets. Det kan bli ännu mer skarpt läge efter valet, när väljarna bestämmer – och så ska det ju vara i en demokrati. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden betänkande 2017/18:KU47 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 12 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten (KOM(2018) 218) 62 (M): sista debatt rör en subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om skydd för det vi lite förenklat kan kalla visselblåsare. Detta är i grunden ett bra och viktigt förslag. Det är viktigt att den som upplever och upptäcker fel eller oegentligheter i tillämpningen av i det här fallet unionsrätten har olika vägar och möjligheter att slå larm om och skapa uppmärksamhet kring det utan att själv behöva frukta olika former av repressalier. Det är alltså en god sak. Det finns skäl för gemensamma EU-regler när det gäller att slå larm om överträdelser av unionsrätten, så ifrågasätter inte i och för sig behovet av en förbättrad reglering på EU-nivå när det gäller dessa frågor. Däremot vänder sig mot den detaljeringsgrad med vilken kommissionen har gripit sig an arbetet, eller rättare sagt den detaljeringsgrad de förslag som kommissionen har utvecklat befinner sig på. Det handlar nämligen om mycket detaljerade föreskrifter för hur myndigheter och företag i medlemsstaterna ska inrätta rapporteringsvägar för visselblåsandet, hur det ska vara organiserat och hur det ska fungera. Vi menar att det inte är rätt att på EU-nivå och i den omfattningen reglera de frågorna, utan där ifrågasätter förslagens förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Vi menar att man på nationell nivå mycket väl kan reglera hur rapporteringsmöjligheten i detalj ska organiseras. Vi påminner i ställningstagandet bland annat om att vi i har meddelarskydd för personer som vill lämna uppgifter till medierna om missförhållanden och korruption. Man kan också på andra sätt, genom nationell lagstiftning, skapa skyddade rapporteringsvägar och skydd för personer som vill slå larm om olika missförhållanden. Från början förde vi en diskussion i utskottet om huruvida detta innebar att vi enbart utgick från proportionalitetsprincipen när vi prövade detta ärende. Då kan man nämligen på principiella grunder ifrågasätta om det verkligen finns formell grund för att göra ett så kallat motiverat yttrande i subsidiaritetsprocessen. Min uppfattning är dock att KU genom att peka just på att ett antal av förslagen i kommissionens utkast till direktiv ligger på en för hög detaljeringsnivå och innebär en för långtgående bindning av medlemsstaterna visar att man kan åberopa subsidiaritetsprincipen och säga att detta inte bör hanteras och regleras på EU-nivå i den utsträckning som kommissionen föreslår. Då finns det som jag ser det ett subsidiaritetsperspektiv i frågan, vilket gör att det är rimligt att göra ett motiverat yttrande. Mot den bakgrunden anser utskottet att förslaget inte i alla delar är förenligt med subsidiaritetsprincipen och föreslår att lämnar ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Jag yrkar med det bifall till förslaget i utlåtandet, herr talman. Eftersom KU snart har upptagit av kammarens tid är det väl bara att säga som i : Vad övrigt är, är tystnad. 63 (S): har på ett föredömligt sätt redovisat ärendets karaktär. Det är mycket riktigt så att alla partier står bakom det ställningstagande vi nu har kommit fram till, och det är viktigt att vi har kunnat göra det i det här skedet. Vi har gått igenom ärendet och kunnat acceptera det som har sagts där och nått en överenskommelse. Sedan ska vi också lägga till att det, för vår del i alla fall, har underlättats av omständigheten att den faktapromemoria som vi har fått från regeringen väl överensstämmer med det ställningstagande som vi till slut har lyckats nå i de delar som ifrågasätter detaljstyrningen i det här ärendet. Vi har sagt, och det tycker jag är viktigt, att själva huvudfrågan är en unionell fråga som regleras bäst på EU-nivå. Sedan har vi, som har redogjort för, uttryckt att när det gäller detaljrikedomen har vi där utnyttjat det proportionalitetskriterium som finns inom subsidiaritetsprövningen och då kommit fram till det här ställningstagandet. Jag har länge tyckt att är, i i alla fall, subsidiaritetsprincipens väktare. Vi ser till att värna och upprätthålla den här principen. Vi följer upp tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen, och vi ser till att våra kollegor i andra utskott gör vad de kan för att subsidiaritetspröva i så stor utsträckning som möjligt. Vi följer de här frågorna med stort intresse, inte bara när det gäller sakfrågorna i varje enskilt ärende utan när det gäller frågan som princip. Vi har också stöd av bestämmelser. Vi har , Lissabonfördraget och också i viss mån riksdagsordningen som reglerar hur vi ska efterleva subsidiaritetsprincipen. Sedan har det med tiden inom praxis dels i EU‑domstolen, dels i utvecklats ett visst proportionalitetskriterium inom subsidiaritetsprövningen. Det är det vi också har utnyttjat i just det här specifika ärendet. Vi har gjort det en gång tidigare, som jag förstår det, när vi skulle bedöma EU:s valrättsakt som då dök upp på vårt bord. Vi ansåg att det såklart är lämpligt att frågan om EU:s valrättsakt regleras på EU-nivå, men när vi tittade närmare på detaljerna i ärendet utnyttjade vi den möjlighet vi har till en proportionalitetsbedömning för att anse att det här strider mot subsidiaritetsprincipen. Vi har alltså gjort det en gång tidigare. Sedan vet jag också att finansutskottet har lämnat ett önskemål om lite bredare proportionalitetsbedömningar i de här sammanhangen. I det här fallet är KU lite mer våghalsigt och tar steget lite längre och lite tydligare när det gäller proportionalitetsbedömningen inom subsidiaritetsbedömningen. Vi har på så sätt skapat vad jag skulle vilja kalla för ett någorlunda historiskt ögonblick inom KU när det gäller det här ställningstagandet och skapat en viss praxis när det gäller hur vi ska hantera proportionalitetskriteriet inom den här prövningen. Det gör att jag också, på samma sätt som jag gjorde inom utskottet, vill göra ett medskick till nästa sammansättning av KU. Efter valet kommer nya, kloka ledamöter att hantera de här frågorna. Vi hoppas att de då också förstår att den praxis som bildas mer syftar till ett undantag. Det är en exceptionell situation som gör att vi landar i det här ställningstagandet snarare än att vi skapar väg för en ny huvudregel. Det är det medskick som jag skulle vilja göra. Vi förväntar oss att och framöver kunna reglera frågan mer i detalj med överläggningar mellan utskottet och regeringen men också när det gäller förhandlingar med . Med detta känner jag att jag är nöjd och trygg i det här ställningstagandet och att vi kan vara stolta över att vi har nått det här på det sätt som vi har gjort och ändå med stor respekt för de principer som vi har lyckats manövrera på ett, tycker jag, rätt så klokt sätt. Jag yrkar bifall till förslaget i det här utlåtandet och vill som så många andra här redan har gjort också tacka ledamöterna i utskottet, kansliet och talmanskollegiet för den här mandatperioden. Det har minst sagt varit ett privilegium att kunna delta i arbetet tillsammans med er. Jag vill också önska alla här och alla som följer oss hemifrån en riktigt trevlig sommar – en VM-sommar där vi tillsammans ska försöka applådera fram vårt svenska landslag till nya framgångar. Innan jag gick upp för att hålla det här talet ledde vi med 1–0, och vi får hoppas att det står sig. 64 (C): Tack för , ! I har jag framfört en tydlig kritik mot det här förslaget till en stor och byråkratisk visselblåsarorganisation som vill skapa till, som jag uppfattar det, mycket höga kostnader som skulle drabba företag och offentlig verksamhet i och i övrigt. Utskottet ifrågasätter nu inte att det kan behövas en reglering på EU-nivå när det gäller överträdelser av unionsrätten, men utskottet påminner om att har ett meddelarskydd för personer som lämnar uppgifter till medier om missförhållanden och korruption. Det finns också möjligheter att överväga annan lagstiftning om rapportering av missförhållanden, korruption och överträdelser av unionsrätten. KU ifrågasätter om det är rimligt med den här detaljerade regleringen som EU föreslår. Vi menar att de närmare detaljerna borde kunna beslutas på nationell nivå. Det finns delar av kommissionens förslag när det gäller just det här med interna och externa rapporteringskanaler som går väldigt långt – och som också bidrar till de mycket höga kostnaderna – som jag är övertygad om skulle leda till en väldigt omfattande kritik, inte minst från företagssidan, om att man åläggs en dyrbar byråkrati. Just visselblåsarsystem har ofta effekten att det fungerar ett tag, men finns inte effekterna kvar utan bara kostnaderna och byråkratin. Mot den här bakgrunden delar inte utskottet i alla delar synen på det här förslaget. Jag tycker för min del att vi är något tuffare från KU:s sida än vad regeringen var när det gäller det här förslaget, och det tycker jag är bra. Det blir ett motiverat yttrande som jag tycker är relativt tydligt och skarpt. Det här är mitt sista debattinlägg under mina i . Jag vill just när det gäller det här motiverade yttrandet tacka för det stöd som uppkom från alla partier för det, men naturligtvis vill jag alldeles särskilt tacka presidiet, övriga KU-ledamöter och för de gemensamma ansträngningar och det samarbete vi har haft för att stärka demokratin i vårt land, inte minst mot bakgrund av de problem för demokratin som finns i många länder på grund av nationalistiska organisationer och att det finns länder som har uppenbara problem med demokratin. Jag tycker att det är viktigt att vi i KU är tydliga och arbetar för en stärkt demokrati i vårt land. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 13 Verksamheten i Europeiska unionen Verksamheten i Euro-peiska unionen betänkande 2017/18:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen (skr. 2017/18:118) 65 (SD): Vi ska debattera utrikesutskottets betänkande Verksamheten i Europeiska unionen . är ett tydligt EU-kritiskt parti. Vi anser att EU har utvecklats från att vara ett mellanstatligt ekonomiskt samarbete med en inre marknad till att bli en kostsam ineffektiv byråkratisk koloss med för stor makt. Det avtal som svenska folket röstade har därmed ändrats så pass mycket att en omförhandling är nödvändig. Ska en kund vara nöjd med ett avtal och aldrig omförhandla det, trots att både marknaden och avtalet har förändrats? Nej, självklart inte. Detsamma gäller EU. Det är inte en rimlig ståndpunkt att aldrig någonsin omförhandla ett avtal som påverkar vårt land och våra medborgare i en sådan omfattning som EU-medlemskapet. anser att , likt , ska kräva bättre medlemsvillkor och sedan låta folket folkomrösta. Det är dags för ett svexit. Till dess kommer vi att jobba för att begränsa EU:s inflytande. Vi kommer att motarbeta överstatlighet, och vi kommer att jobba för att hålla utanför EMU. Vi kommer också att arbeta för svenska intressen i EU. president höll tidigare i vår ett tal på , i . Han uppmanade folk att anta utmaningen att överge nationalismen, och han presenterade sin vision för EU. På det sättet kunde det låta från 1922 när bildades. När budskapet upprepas tas det emot med bara en axelryckning. Macron tillkännager att EU är ett europeiskt mirakel, en unik modell i världen som man till varje pris ska hålla vid liv. Priset vi betalar har stigit till , vilket motsvarar nästan hela det svenska rättsväsendet. Jag upprepar: nästan hela det svenska rättsväsendet. Till skillnad från Macron tror på en suverän stat där alla medborgare ges möjlighet att påverka den politiska utvecklingen. I stället för överstatlighet vill vi återgå till ett bilateralt samarbete där den inre marknaden och den fria rörligheten för varor, tjänster och kapital är i fokus. Bara genom att återupprätta vår suveränitet kan vi återupprätta folkstyret och ta tillbaka makten från imperiebyggare såsom och . Vi tror inte heller på Macrons vision om  en gemensam försvarsbudget till 2020 och ett gemensamt försvar Verksamheten i Euro-peiska unionen  en gemensam asylbyrå  ett EU-program för integration  att medlemsländernas skattesystem och sociala välfärdssystem ska föras närmare varandra  en europeisk minimilön, vilken skulle hota den svenska modellen där arbetsmarknadens parter kommer överens  att utvidga EU genom att de 73 brittiska EU-parlamentarikernas mandat blir en gemensam vallista i stället för att försvinna. När lämnar ska antalet ledamöter i unionen självklart minska med antalet ledamöter som har haft. är starkt kritiska till att vissa länder betalar hög medlemsavgift medan andra i stort bara får ta emot pengar nästan utan några som helst motkrav. har varit den tredje största nettobetalaren till EU . EU-avgift var 2017 medan återflödet från EU:s budget var endast . är EU-avgiften , som jag nämnde tidigare. beräknas vi betala , vilket motsvarar hela den svenska försvarsbudgeten – ja precis, hela den svenska försvarsbudgeten! Mellanskillnaden på kommer aldrig att komma de svenska skattebetalarna till del. kräver att svenska skattebetalares medel ska användas för utveckling av i stället för av . har lyft upp att EU kan banta sin budget i stället för att hitta nya intäkter och lägga beskattningsrätten på federal nivå. Visst saknar EU enligt fördraget beskattningsrätt , men har redan hittat vägar för att kringgå detta i form av en gemensam bolagsskattebas. EU avser inte att spara några pengar utan försöker hitta nya finansieringsmöjligheter. utvecklar konceptet om egna medel. Det handlar om att ge EU beskattningsrätt. Bland dessa förslag förekommer de EU-skatter som vill ska ersätta EU-avgiften.