prot · H509104 · 2018-04-25 00:00:00 — Det är därför har föreslagit att man ska relatera antalet utbildningsplatser till befolkningsutvecklingen så att polisens kapacitet alltid står i relation till hur befolkningsökningen ser ut. Annars kommer man till den punkt där befolkningsutvecklingen har ökat kraftigt och polisorganisationen är underdimensionerad för det uppdrag den står inför. Visst, ett gemensamt ansvar i opposition kan vi vara överens om. Men då kommer vi till dagens situation, där Socialdemokraterna och den rödgröna regeringen har haft ansvaret . Då vill jag fråga: Hur har utbildningsplatserna sett ut där? Det är faktiskt ert ansvar att svara på frågan varför vi har så få poliser , och det är ert ansvar i regeringen att svara på frågan varför ni inte föreslog fler utbildningsplatser under den här mandatperioden . Det är min andra fråga. Om kritiken mot någon annan i något annat sammanhang ska vara relevant måste ni kunna svara på vad ni har gjort under den här mandatperioden. Hur många fler utbildningsplatser har vi fått under den här mandatperioden, ? Ska man utbilda fler poliser kan man inte bara gå från noll till hundra . Då kommer man att få problem. Det är detta vi har sett på våra utbildningsplatser. Det är svårt att få in så många fler som regeringen nu säger att man behöver. Detta är också ett av skälen till att vi inte kommer att nå regeringens föreslagna mål om 10 000 fler polisanställda . En annan del är såklart, som många har varit inne på, yrkets attraktivitet. Många partier i opposition, även , föreslår att man ska titta på lönefrågan och ta ett större ansvar för den för att se till att fler söker sig till utbildningarna. Det är två saker som regeringen har misslyckats med. 29 (S) replik: Det regeringen har gjort är att titta på hur polisutbildningen borde se ut. Jag nämnde att vi har tittat på möjligheten att göra den till en högskoleutbildning. Där har vi tyvärr inte fått fram något förslag . Vi har satt målet att det ska vara 6 000 poliser till 2024, och vi har dimensionerat utbildningen för det. Vi har öppnat en ny polisutbildning, och det kommer att komma en till, vilket jag redan har redogjort för. Det betyder att vi har alla förutsättningar att nå vårt mål. Jag skulle vilja berätta om en sak till som har gjort det svårare att få in poliser på de befintliga utbildningsplatserna, nämligen nedmonteringen av , som har skött antagningen till polisutbildningen. Det är också den myndigheten som testar värnpliktiga. Den nedmonterades, och det säger jag inte för att det är ett politiskt spel, under alliansregeringen. Det är egentligen först nu man är tillbaka med full kapacitet för att kunna testa alla som är sugna på att bli poliser. Vad gäller lönefrågan är min enkla bild att den ska lösas mellan parterna. Polisernas löner ska absolut finansieras av politiken, men vi ska inte lägga oss i hur höga de ska vara. sa att man inte kan strunta i vad som händer i samhället i övrigt och bara tala om satsningen på polisen. Det håller jag verkligen med om. Därför är ett brottsförebyggande arbete bland det viktigaste vi gör, vilket jag också har nämnt tidigare. släppte polisen ett brottsförebyggande program, med många satsningar och pengar för att förebygga brott så att polisen helt enkelt får mindre arbete att göra – apropå att bry sig om vad som händer i samhället i övrigt. 30 (MP): debatterar vi polisfrågor – ett stort antal motionsbetänkanden som rör polisens arbete, metoder, prioriteringar, utrustning med mera. Jag vill inleda med att tacka alla dem som arbetar inom svensk polis, poliser såväl som civilanställda, som gör ett mycket gott arbete för att vårt samhälle ska vara tryggt och för att vi andra ska kunna verka i våra olika roller. Polisens arbete är otroligt viktigt, inte minst i de områden där polisen nu kraftsamlar för att mota tillbaka kriminaliteten där den har fått ett alldeles för starkt fäste, så kallade särskilt utsatta områden. Det är viktigt för tilltron till demokratin och samhället, för att mänskliga rättigheter ska upprätthållas för alla, för att kvinnor ska kunna känna sig lika trygga på gatan som män och för att motverka våld i hemmen, hedersvåld och sexualbrott. Jag tycker att det är glädjande när det konstateras att polisen nu snart har fyllt många av våra häkten med dem som har begått allvarliga brott. Det finns stora utmaningar. Men låt oss inte bara svartmåla; låt oss också glädjas när skjutningarna minskar. Det ligger nämligen mycket hårt arbete bakom detta, arbete som utförs av poliser i vårt land. Om vi som politiker aldrig stannar upp och ser och tackar dem för deras arbete är det vi som skadar attraktiviteten i yrket. Då har vi också en skuld till att färre än vi behöver vill söka. Faktum är nämligen att det inte är färre som vill bli poliser, utan det är vi som har höjt ambitionsnivån. är det upp till oss att gemensamt se till att det blir ännu fler som vill axla det viktiga ansvar det innebär att vara polis i vårt land. I går såg vi hur det oberoende presenterade nya siffror som visar att förtroendet för polisen ökar hos svenska folket. Jag tycker att polisen förtjänar varenda procent av ökning, inte minst efter det otroligt fina agerande som vi såg efter terrorattentatet på . Jag tror att detta är en bidragande orsak. därefter talade många, politiker och andra, om hur viktig polisen var och hur väl den utförde sitt arbete. Sådant spelar roll. En annan åtgärd som är viktig för att polisyrket ska bli attraktivare är utbildning. Det gläder mig oerhört att nu öppnar för att vi ska kunna samlas för att gemensamt modernisera polisutbildningen. har gått till val på att göra polisutbildningen till en riktig högskoleutbildning. Lärosätena har redan påbörjat det arbetet, för de ser att det gör deras utbildningar mer attraktiva och att den utbildning som erbjuds polisstudenter är så pass bra att man faktiskt förtjänar högskolepoäng, precis som sjuksköterskorna, som också läser till praktiska yrken. Jag ser verkligen fram emot fortsatta samtal. Vi ska se till att polisutbildningen får en högre status och på ett bättre sätt kopplas till forskning, så att de polismetoder som används kan vässas och så att vi kan ligga i framkant och ha en polis som lär sig av forskningen men, framför allt, också kan forska. Man ska inte behöva ha en annan utbildning för att kunna forska om polismetoder. Det ska faktiskt poliser kunna göra, men så är det inte . Jag tänkte fortsätta att hålla mig borta från det politiska käbblet, som det ibland kallas. Även om det är nog så viktigt att poängtera skillnader vill jag också poängtera några gemensamma satsningar som vi har gjort. Under den gångna mandatperioden har vi haft ett väldigt bra blocköverskridande samarbete i en av de allra viktigaste frågorna på rättspolitikens område de gångna åren, nämligen bekämpningen av terrorism. Det gläder mig att i dagens betänkande se att de borgerliga partierna, som är glada i att göra tillkännagivanden om allt som regeringen redan arbetar med, faktiskt har avhållit sig på en punkt som gäller just bekämpningen av terrorism. Det handlar om att satsa på utrustning. De har också sett att regeringens arbete pågår här. Vi satsar 200 miljoner i vårändringsbudgeten för att polisen ska ha bra utrustning om det värsta skulle hända. Det finns mycket mer att säga, men jag har redan dragit över min talartid. Jag vill avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag. 31 (M) replik: Jag tror att man ska vara väldigt försiktig när det gäller skjutningar. Låt oss nu hoppas att vi kan få stopp på dem. Det är dock ganska vågat att säga att skjutningarna minskar. De var något färre , men de var 14 stycken. Det finns ingen större anledning att vara nöjd med de siffrorna. I ett historiskt perspektiv har vi fortfarande väldigt många skjutningar, vilket ska påpekas. Det är naturligtvis helt rätt att man ska tacka polisen när den gör ett bra jobb. Men jag tror att man också måste vara mer handfast. Då måste man våga tala om polisers löner. Detta saknar jag hos . Jag konstaterar att fortfarande sitter fast i utbildningsfrågan, som handlar om att samtliga som utbildar sig till polis ska forska i polisutbildningen. Vi ser att ingenting händer. Vi har sagt att vi behöver ett nytt grepp. Jag uppmanar att tänka om i den frågan. Regeringen har lagt 200 miljoner extra. Så radar man upp en mängd olika åtgärder som detta ska räcka till och lägger lite engångspengar på skyddsutrustning. Vi har avstått från reservation just därför. Men om läser vidare i betänkandet kommer hon att se att vi fortfarande har ett särskilt yttrande där vi säger att detta måste vara en mer långsiktig satsning. Det handlar inte bara om terroristbekämpning. Samtliga poliser måste ha skyddsutrustning även i sitt normala jobb. Poliser säger ofta att de känner sig frustrerade över att brottslingar – det handlar om personer som begår brott gång på gång – kommer ut på gatan igen efter att de gripits. Därför brukar poliser ofta tala om påföljder. har brukat säga att straff inte är bra och att ingen blir bättre av det. Hon säger ungefär: Låt dem vara! Så har diskussionen gått. tänkte jag fråga dig, : Har du bytt uppfattning? Är du fortfarande mot straff, eller kan du tänka dig hårdare påföljder? 32 (MP) replik: Om man inte kan kritisera det ens motståndare har sagt får man hitta på att kritisera något som de inte har sagt. Jag har aldrig sagt att vi inte ska ha några straff. När det gäller polisforskning är det viktigt att veta att det inte räcker med att utbilda sig till polis och ha arbetat som polis för att få forska om polisarbete. kvalificerar sig inte våra duktiga poliser för att forska utom om de också har skaffat sig en juristutbildning, en socionomutbildning eller någon annan högskoleutbildning. Jag tycker att det är fel. Jag tycker att poliser ska få den kompetens som krävs för att också få forska inom sitt eget område. Detta betyder inte att alla poliser ska bli forskare. Det betyder dock – och det hoppas jag att vi är överens om – att alla poliser ska kunna ta till sig polisforskningen, så att våra poliser ska ligga i framkant på olika områden i sitt arbete. Svensk polis är väldigt duktig på många områden, och jag vill att de kunskaperna ska kunna tas till vara även i polisforskningen. , det är helt riktigt att varje skjutning är otroligt allvarlig. Det är också därför som varje skjutning som polisen lyckas förebygga och förhindra är så viktig. Jag tycker att vi behöver mer balans i diskussionen. 33 (M) replik: Det är uppenbart att har fastnat när det gäller utbildningsfrågan. Man kommer inte vidare. Jag hoppas att ert samarbetsparti kan tänka lite djupare. Vi har lagt fram nya förslag. Vi tror på en grundutbildning som följs av arbete och sedan en vidareutbildning. Där kan man säkert ta fler akademiska poäng och fördjupa sig. Men vi har fått en låsning i frågan, och ingenting har hänt. Det kan vi båda konstatera. Sedan blev jag lite förvånad. Jag kan ta fram riksdagsprotokoll från många debatter där just företrädare – faktiskt du själv, – kritiserar hårdare påföljder. har fört en diskussion om att straff inte hjälper. Jag blir lite förvånad över att man nu förnekar detta. Visst är det bra om man har bytt uppfattning, för jag tror att den uppfattning man har haft har varit felaktig. Men man måste väl kunna stå för det man har sagt? Har ni bytt uppfattning, eller är ni fortfarande lika kritiska mot påföljder och straff som ni var i början av den här mandatperioden? Titta tillbaka på vad du själv har sagt i riksdagsdebatterna! Har ni bytt uppfattning kan jag gratulera er, men det är dags för ett klargörande från sida. 34 (MP) replik: Jag är glad över att utbildningsfrågan börjar lossna hos , för det är ju där som låsningen har funnits. Jag ser fram emot fortsatta diskussioner om hur vi kan höja attraktiviteten i polisutbildningen genom att öka högskolebehörigheten och göra den till en högskoleutbildning. Vad gäller påföljder är det bra att rättade sig själv. Om man frågar om någon står fast vid det som sagts är det viktigt att också ha korrekta citat. Och det är ju ganska stor skillnad mellan att vara mot straff och att säga det jag har sagt: att höjda straff inte nödvändigtvis betyder att brotten minskar. När det gäller till exempel våldsbrott som begås under påverkan av alkohol kan man inte se att brotten minskar för att straffet är högre. De kriminella sitter ju inte och dividerar om de ska smälla till någon på fyllan: Om det är fängelse kan jag nog tänka mig det, men inte om det är ett och ett halvt. Jag saknar fortfarande ett svar på detta från och hans kollegor, som vill ge sken av att det skulle vara så enkelt. Jag tror att det absolut viktigaste för att minska antalet brott som begås är att polisen ser till att sy in dem som begår brott och att det finns en upptäcktsrisk. I den forskning om brottsförebyggande som finns och som nog borde kika på finns det inte belägg för att hårdare straff per automatik leder till färre brott. 35 (SD) replik: Vi får väl be om ursäkt för att vi svävar lite utanför sakinnehållet i de motioner som behandlas i betänkandet, men det är ju valår, och vi håller på att värma upp lite. Vi fick här tidigare höra att regeringens bästa förklaring till att vi har en poliskris är att alliansregeringen drog ned på utbildningsplatserna . När vi synade det kortet visade det sig att inget av regeringspartierna hade något eget förslag eller ville något annat. Skulden till dagens poliskris är alltså gemensam för de rödgröna partierna tillsammans med allianspartierna. Dessutom har regeringen ett särskilt ansvar eftersom man har haft regeringsmakten under den här mandatperioden men inte förrän utökat utbildningsplatserna. Av , , får vi höra att man är glad och stolt över ett framgångsrikt samarbete mellan regeringen och oppositionen när det gäller terroristlagstiftningen. Det ska göras ett förtydligande i det sammanhanget: Det är inte hela oppositionen som har deltagit i de blocköverskridande samtalen med regeringen, utan det är den borgerliga oppositionen. Regeringen ville inte bjuda in till några sådana samtal, trots att under en lång rad år har pekat på att det islamistiska terrorhotet kommer att växa sig starkt i medan ni andra förnekade det. Detta är ett faktum . Bristerna som har uppstått i och med att man inte har bjudit in till dessa blocköverskridande samtal kan vi nu se. Det handlar om att man kompletterar lagstiftningen efter att man gjorde den första vändan med terrorlagstiftningen. Det handlar om resa till medborgarskapsland, alltså att man från regeringens sida valde att inte kriminalisera terrorresor till medborgarskapsland. Det var någonting som vi påtalade i opposition. Detta var någonting som vi kunde ha bidragit med ifall vi hade blivit inbjudna till de här samtalen. Även när det gäller deltagande i terrororganisation är det någonting som regeringen först nu kommer med men som vi föreslog . Så framgångsrikt har det alltså uppenbarligen inte varit. 36 (MP) replik: Det finns en mycket enkel förklaring till att inte har bjudits in att diskutera bekämpningen av terrorism. Den är att är ett parti som inte står upp för grundläggande principer i en demokratisk stat, som rättssäkerhet och rättsstatens principer och som mänskliga rättigheter och alla människors lika värde. 37 (SD) replik: Det där är bara kvalificerat struntprat från , som kanske inte ska ha så hög svansföring i någon debatt över huvud taget när det gäller kriminalpolitiska frågor. Som jag påtalade i mitt första replikskifte: Regeringen antog en terrorlagstiftning som var bristfällig. Det har regeringen själv konstaterat. Bristerna ska nu åtgärdas, , med lagförslag som redan presenterat. Om det hade varit ett framgångsrikt samarbete mellan regering och opposition hade man inte behövt komplettera lagstiftningen med väldigt nödvändiga åtgärder. Det gäller exempelvis resa till medborgarskapsland. I praktiken skulle man kunna exkludera samtliga personer som reser till för att utbilda sig och träna sig i terrorkrig från straffansvar. Man kan bara ringa till regeringen och fråga: Vilket land ska jag åka till för att slippa straffansvar? Då säger ni bara: Åk till ditt medborgarskapsland! Så har alla de som rest – det gäller fram till dess att den här lagstiftningen eventuellt kommer på plats – kunnat bli fria från straff, helt enkelt. Detta är effekten av er politik när det gäller terrorområdet. Ni antar lagstiftningar med väldigt stora hål i, som gör att väldigt få kan åtalas för de brott som ni syftar till att komma till rätta med. Det gäller framför allt, som jag nämnde, resa till medborgarskapsland och deltagande i terrororganisation. Detta är två frågor som lyfte men som regeringen av olika skäl undvek. ska man försöka rätta till det i efterhand. Vi har haft av ett läge där dessa saker inte har kunnat åtgärdas eller där man kunnat motverka terrorism utifrån ett svenskt ansvarstagande sätt. Det är regeringens fel. Det är fel. Det är delvis också den borgerliga oppositionens fel. Det är resultatet av er framgångsrika blocköverskridande terrorlagstiftning. 38 (MP) replik: Det finns stora utmaningar med terrorismlagstiftningen, så som den har sett ut. Det har varit ett lapptäcke av en rad olika lagar, med hänvisningar till många olika konventioner som har kommit till under en rad år. Detta har vi velat rätta till. Därför har regeringen tillsatt en utredning för att se över helheten i terrorlagstiftningen och för att helt enkelt få den att bli både effektivare och mer rättssäker. Att regeringen med detta har gått fram med en rad förslag i ganska snabb takt beror på att vi har sett utmaningar där beteenden har förändrats hos dem som vill begå dessa allvarliga brott. Då väntar inte regeringen in att vi ska få den optimalt genomtänkta översynen, utan då agerar regeringen snabbt. Det betyder att lagstiftning har kommit på plats i flera steg för att möjliggöra att de mest angelägna problemen snabbt rättas till, som det pågår ett långsiktigt arbete för att terrorismlagstiftningen i sin helhet ska bli heltäckande och effektiv. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 21.) § 14 Processrättsliga frågor betänkande 2017/18:JuU15 39 (M): Jag ska tala om processrättsliga frågor. Vi har precis debatterat polisfrågor, och processrättsliga frågor är någonting som är nödvändigt för att få de straffrättsliga reglerna att fungera. Finns det inte någon processrätt når de straffrättsliga reglerna inte fram, och det gör de inte om det inte finns någon bevisning. Detta handlar om ungefär 60 yrkanden från den allmänna motionstiden. Mer konkret handlar det om hur man kan säkra bevisning och se till att brott utreds och om hur tvångsmedel får användas och vilka möjligheter som finns för sådan tvångsmedelsanvändning. Det kan också handla om regler om utredningar, när man kan lägga ned förundersökningar och under vilka förutsättningar det får ske. Det handlar också om frågan om skydd av vittnen, så att den medborgerliga skyldigheten att vittna kan fullgöras. Det är nog så viktigt för att vi ska ha ett fungerande rättssystem. Att säkra bevisning och att de processrättsliga frågorna hanteras på ett bra sätt är nog så viktigt. Jag kan inte undgå att ta upp den fråga som ställdes i debatten precis före denna. , , frågade: Vilket land kan jag resa till för att undgå ansvar för terrorresa? Svaret är nog: Du kan nog i princip åka till vilket land som helst, för det spelar ingen roll om det är kriminaliserat eller inte. Så blir det om de straffrättsliga reglerna inte täcks upp i förlängningen av en fungerande processrätt. Det handlar inte bara om terrorresor, utan det handlar faktiskt om terroristbrott och krigsbrott, där man tar livet av människor. Hur säkrar vi bevisning när människor åker till exempel från eller andra europeiska länder till och och begår den här typen av brott? Det spelar ingen roll om vi har väldigt långtgående straffrättsliga regler. Framför allt på terrorismområdet är brott fullbordade i ett väldigt tidigt skede. Då är man helt beroende av att den här typen av regelverk fungerar. För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 3, fru talman. Men vi står naturligtvis bakom alla våra reservationer i detta betänkande. Jag ska också, lite specifikt, tala om de olika områdena. Vi anser att man måste se över möjligheten att använda tvångsmedel. Det är en generell och bred översyn som behöver göras för att se om de tvångsmedel som finns tillgängliga för polisen och andra brottsbekämpande myndigheter står i överensstämmelse med dagens tekniska utveckling men också med känd kommande och förväntad teknisk utveckling. Detta är nämligen problemet. Vi ligger alltid ett steg efter. Det handlar om att försöka hålla den takt som den tekniska utvecklingen har. Det handlar också om de möjligheter som den tekniska utvecklingen ger kriminella. Sedan finns det anledning att särskilt se över Säkerhetspolisens verktyg för att utreda och även upptäcka terroristbrott, utöver hemlig dataavläsning, som blev en följd av dessa terrorismdiskussioner. Det är naturligtvis bra att man kommer överens om sådant i en bred enighet, men jag vill påstå att de terrorismöverenskommelser som har träffats med regeringen inte är tillräckliga. Det finns många fler yrkanden. Jag och vi har säkert anledning att återkomma till det på ett djupare plan i ett kommande ärende som gäller en bredare lagstiftning på terrorismområdet. Det handlar bland annat om möjligheterna att säkra bevisning, även för nykriminalisering som kommer att ske på terrorismområdet, bland annat av terrorresor. En annan sak jag vill ta upp, som också är det som mitt yrkande avsåg, är datalagring. Efter förhandsavgörande och kammarrättens senare avgörande i den så kallade Tele 2-domen har förutsättningarna för datalagring i slagits undan. Detta påverkar naturligtvis möjligheterna att bekämpa all brottslighet – framför allt grov sådan – där denna typ av uppgifter kan användas. Särskilt gäller detta sådant som rör nationell säkerhet och nationella skyddsintressen. Nationell säkerhet och nationella skyddsintressen faller utanför EU:s kompetensområde men påverkas ändå av det avgörande som egentligen avsåg andra situationer; det gäller ju datalagring generellt. Detta är väldigt angeläget att hantera skyndsamt. Naturligtvis är det än mer angeläget om man tittar på allvarlighetsgraden i den brottslighet man vill bekämpa – ju allvarligare brott, desto mer angeläget att detta fungerar. Denna fråga är föremål för utredning och beredning. Vi tycker dock att detta är så pass angeläget att regeringen bör återkomma till med lagförslag som skapar förutsättningar för att lagring och överlämning av trafikdatauppgifter till brottsbekämpande myndigheter fungerar åtminstone när det gäller brott som hotar rikets säkerhet. Det finns en rubrik som nämner tvångsmedel under förundersökning, men det handlar mer specifikt om reglerna för beslag och husrannsakan. I grunden är denna typ av regler teknikneutrala. I vissa fall är dock den tekniska utvecklingen sådan att man inte kan tillämpa regler på den nya kontexten eftersom vi har någonting som heter legalitetsprincipen – man kan inte tillämpa denna typ av lagstiftning när det går utöver ordalydelsen. Då måste lagstiftningen anpassas. I detta fall innebär det att man anpassar bestämmelserna om beslag och husrannsakan till modern teknik. Detta är angeläget, och det är en specifik fråga som faller inom ramen för den bredare frågan. Även detta är föremål för utredning, och det är självklart angeläget. Också här bör regeringen återkomma med förslag till som tillgodoser dessa behov. Jag ska också snabbt nämna någonting om förundersökningsbegränsning, som nämnde under polisdebatten. Det får inte vara så att vi har ett regelverk som leder till att brottsutredningar läggs ned i onödan. I detta sammanhang måste man tänka på att det finns brottsoffer. Om det finns brottsoffer är det särskilt angeläget att man utreder brott av det skälet. Man ska också titta på hur många brottsoffer som finns.