prot · H509122 · 2018-05-30 00:00:00 — Naturligtvis är tanken även i fortsättningen att alla domar ska förbli offentliga, men det ska inte vara möjligt att sammanställa sådana i dataregister – som kan bli kränkande uppgifter. kom vid införandet av EU:s gamla dataskyddsdirektiv att skapa en lucka i integritetsskyddet genom att föreskriva att det som då var PUL inte skulle gälla på tryckfrihetens och yttrandefrihetens område. Därmed fick vem som helst med stöd av yttrandefrihetsgrundlagen möjlighet att skaffa ett utgivningsbevis för en hemsida och skapa ett kryphål i det strikta personuppgiftsskyddet eftersom det då blev möjligt att lägga ut personuppgifter på det sättet på nätet. Denna lucka och andra luckor i lagstiftningen i fråga om att skydda känsliga personuppgifter var det alltså avsikten att den nya lagstiftningen skulle täppa till. Efter den kritik som kom av Lexbaseförbudet har KU gjort ändringar i lagförslaget så att det plockas bort i den delen, men i övriga delar genomförs de förslag som regeringen lägger fram. har kvar sin syn att enskildas integritet behöver skyddas bättre. Det grundlagsskydd som Lexbase har i nuvarande lagstiftning behöver begränsas, men formerna för detta behöver utredas. är ett av de tre partierna i KU som står bakom reservation 7 under punkt 8 om att motverka hybridkrigföring i form av propaganda. Vi lyfter i den här reservationen fram de ryska tv-sändningarna riktade till den rysktalande befolkningen i de baltiska staterna. Dessa sändningar sker via en satellitlänk vid i , och de kan därifrån tas emot i de baltiska länderna. Dessa sändningar skyddas nu av EU:s AV-direktiv. KU har granskat den kritik mot förslaget till lagstiftning om mediegrundlagar som framförts. Vi har tagit till oss delar av kritiken. Därför yrkar jag, fru talman, bifall till förslaget i KU:s betänkande, med undantag för att vi yrkar bifall till reservation 7 under punkt 8. 74 (V): Jag får börja med att beklaga att det finns en risk för att jag överskrider min talartid, men jag kommer helt säkert att minska minst lika mycket min talartid på nästa punkt. har redogjort för innehållet i betänkandet, och jag tänker därför koncentrera mig på bara några få delar i detsamma. Jag börjar med att diskutera frågan om offentlighetsprincipen, tryck- och yttrandefrihet och integritet. Offentlighetsprincipen är avgörande för att kunna upprätthålla vår demokrati. Den är en garanti för rättssäkerhet, rättvis förvaltning och folkstyre eftersom den gör att allmänheten kan få insyn i det offentliga och även kan kontrollera det offentliga. Tryck- och yttrandefriheten garanterar också att det går att sprida den information som finns hos myndigheterna och som görs offentlig. är skyddet för den personliga integriteten också en viktig del av en demokratisk rättsstat. Därför skyddas den personliga integriteten, offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten i våra grundlagar. kommer de viktiga principerna i konflikt med varandra, och det måste ständigt göras avvägningar. En förstärkning av den personliga integriteten på det grundlagsskyddade området kan innebära en försvagning av just tryck- och yttrandefriheten. Ett värnande av offentlighetsprincipen kan utgöra ett ingrepp i den personliga integriteten. Avsikten med offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten är att makten ska kunna granskas, inte att enskilda personers förhållanden ska spridas. Det är till exempel viktigt att kunna granska hur sjukvården som system fungerar, hur villkoren för de anställda ser ut, inte minst hur villkoren för beslutande politiker och ledande tjänstemän ser ut. Det är också viktigt att till exempel kunna granska hur representation används, hur regelverk för bisysslor fungerar och vilka eventuella övriga uppdrag ansvariga har. måste den personliga integriteten skyddas. Inom sjukvården gäller det till exempel patienternas sjukhistoria, familjesituation och sexuella läggning. Av sådant ska ingenting vara offentligt. Det ser nog vi alla som självklart. Det finns också tydliga etiska riktlinjer bland medierna vad gäller dessa frågor. är inget stort problem. När tryck- och yttrandefriheten reglerades var det bara tryckta tidningar som fanns bland medierna. råder en helt annan situation. Söktjänster på nätet kan också söka utgivningsbevis och skyddas av de särskilda regler som gäller för dem som har utgivningsbevis. Tanken är att tidningarna ska kunna skriva om saker som är av allmänt intresse. Det kan i vissa fall innebära ett intrång i någons personliga integritet. Till exempel är det helt okej att offentliggöra uppgifter om makthavare på ett helt annat sätt än människor i allmänhet. Vi har tidigare hört exempel på att det är helt självklart att man ska kunna offentliggöra politisk uppfattning hos politiskt förtroendevalda. Jag tror att alla vi som är här vill finnas i ett register på hemsida så att vi kan vara kända. Det är en självklarhet. har det dykt upp olika former av söktjänster på nätet, där vem som helst gratis, eller mot en summa pengar, kan ta reda på allt från bostadsadress, taxerad inkomst, fastighetsinnehav till eventuell förekomst i brottsregister. Dessa tjänster bedrivs på kommersiella grunder och hämtar information om enskilda ur offentliga handlingar och register. Flera av dessa söktjänster har skaffat utgivningsbevis. Det innebär att de har grundlagsskydd och att de då inte omfattas av persondatalagens regleringar om skydd vid behandling av personuppgifter. När rena personuppgifter faller under grundlagarna och inte omfattas av personuppgiftsregleringen finns en stor risk för att enskilda drabbas av allvarliga integritetsintrång. som grundarna till sådana tjänster har tjänat gott om pengar på dem har det blivit allt svårare för människor som till exempel har avtjänat ett straff att gå vidare i livet, försörja sig själva och leva bland oss andra som inte har avtjänat ett straff. Dessutom har brottsoffer och vittnen exponerats. Barn till dömda har exponerats och blivit utsatta för till exempel mobbning i skolan. Denna nya situation gör att nya avvägningar behöver göras. tycker att det förslag som regeringen har lagt fram i propositionen är i stort sett bra, men det har väckt många frågor och en stor debatt. Många har uppfattat det som att avsikten har varit att göra inskränkningar i offentlighetsprincipen. Det stämmer inte. Offentlighetsprincipen ska vara kvar, precis som . Alla domstolar ska fortfarande lyda under offentlighetsprincipen, och domar ska vara offentliga. Det är viktigt för att kunna granska hur rättssystemet fungerar. Däremot finns förslag om att den typen av sökregister inte skulle ha grundlagsskydd. I den debatt som följt på förslaget kan man konstatera att missuppfattningar om förslaget har spritts och att vantolkningar och felaktigheter har fått starkt fäste. Det är en fördel om det råder stor enighet om grundlagarna, och det är viktigt att det är tydligt och begripligt hur lagregleringen ser ut och ska tolkas. när det har visat sig att det är svårt att förstå bör en ny utredning göras. Därför stöder tillkännagivandet om en ny utredning om begränsning av grundlagsskyddet för söktjänster som innehåller personuppgifter om att enskilda begått lagöverträdelser, förekommer i fällande domar eller varit föremål för straffprocessuella tvångsmedel. Däremot delar inte utskottets uppfattning vad gäller meddelarskydd i offentligt finansierad verksamhet. Jag yrkar därför bifall till vår reservation nr 5. Allt fler offentligt finansierade verksamheter bedrivs i privat regi. Det är viktigt att det inte påverkar möjligheterna till insyn och en öppen debatt om hur våra skattemedel används och hur offentligt finansierade verksamheter drivs och utvecklas. Ett stärkt meddelarskydd innebär att arbetsgivare förbjuds att efterforska vem i organisationen som har lämnat uppgifter till medierna och utsätta denna person för åtgärder på grund av detta. Det här ger trygghet för den som lämnar uppgifter om verksamheten och bidrar till att lättare upptäcka missförhållanden. Det kan i sin tur medföra höjd kvalitet i verksamheterna och att brukarnas ställning stärks. Genom att insyn i hur skattemedlen används blir större kan ett stärkt meddelarskydd också leda till ett effektivare utnyttjande av våra gemensamma resurser. Utredningen om ett stärkt meddelarskydd för privatanställda i verksamheter som är helt eller delvis offentligt finansierade, som den hette, presenterade ett förslag om vilka fler områden som skulle omfattas av meddelarskyddslagen. uppfattning är att utredningen snävade in definitionen av vad som är att anse som en offentligt finansierad verksamhet i privat regi alldeles för mycket och att alldeles för mycket hänsyns togs till de privata företagens intressen i förhållande till de intressen som det offentliga, medborgarna och arbetstagarna har. Vi tycker till exempel att också apotek, kompletterande aktörer till Arbetsförmedlingen och flygledare borde omfattas av meddelarskyddslagen. De som har behov av apoteksverksamhet befinner sig ofta i en utsatt situation, och läkemedel är en stor offentlig kostnad. Det är ett område som är tydligt reglerat och därför borde kunna omfattas av denna lag. Arbetsförmedlingens klienter kan betraktas som en utsatt kundgrupp, som det heter , och när det gäller kompletterande aktörer är det en omogen marknad med en hel del oseriösa företag; det har bland annat Arbetsförmedlingen själv framhållit. Det lämnas uppgifter till granskningsenheten , men det skulle kunna öka betydligt. Flera oseriösa bolag har granskats i medierna, men den som går vidare och anmäler riskerar att bli ifrågasatt. Även om det inte är vanligt med privatanställda i offentligt finansierade flygverksamheter är det något som skulle kunna bli mycket mer vanligt . Det känns lite obehagligt att tänka sig att de som ser brister i den verksamheten, som är så pass central för flygsäkerheten, inte skulle våga anmäla och gå vidare med det av rädsla för efterforskningar. Därför vore det helt rimligt med en ny utredning på det området. Vi har en annan reservation i detta betänkande som handlar om uttrycken gränsöverskridande könsidentitet eller gränsöverskridande könsuttryck. Men det diskuterade vi mycket , och då hade vi också votering i frågan. Därför lyfter jag inte upp den reservationen. Jag ber som sagt om ursäkt för tidsutdräkten. 75 (L): Den hövliga tonen i det här utskottet hålls alltid. Världen förändras kontinuerligt, fru talman, och ofta sker det snabbt och omvälvande. Det gäller kanske särskilt inom mediesektorn, och då talar jag om både produktion och distribution och om konsumenternas beteende. Ofta sker förändringarna dessutom i en intrikat ordning där det är svårt att avgöra vem eller vilka som driver vad. Därför var det inte alls fel tänkt av regeringen att se över mediegrundlagarna och presentera en proposition som innehöll förslag på hur vi bland annat kan garantera både öppenhet och integritet i ett förändrat samhälle. I likhet med den parlamentariska utredning som föregick propositionen ställer sig utskottet bakom propositionen i många avseenden, men som vi vet räckte det inte hela vägen fram. Jag är övertygad om att en betydande orsak till stabilitet som nation är att grundlagsändringar genomförs i brett samförstånd. Det samförståndet saknades som bekant när det gällde regeringens förslag att det ska bli möjligt att förbjuda söktjänster som innehåller personuppgifter om att enskilda begått lagöverträdelser, förekommer i fällande domar i brottmål eller varit föremål för straffprocessuella tvångsmedel. anser utskottet att söktjänster som tillhandahåller personuppgifter om lagöverträdelser med mera utgör ett allvarligt ingrepp i enskildas personliga integritet. Det är här vi hamnar i ett välkänt dilemma: Var går skärningspunkten mellan samhällets öppenhet och individens integritet? Jag är därför glad över att utskottet inte föreslår ett rakt okej till propositionen om ändrade mediegrundlagar utan gör halvhalt och i stället föreslår att tillkännager för regeringen att en utredning bör få i uppdrag att på nytt utreda frågan om att begränsa grundlagsskyddet för söktjänster som innehåller känsliga personuppgifter. Vi delar regeringens uppfattning när det gäller delegationsbestämmelserna i övriga delar – det är inte rimligt att vem som helst med stöd av ett utgivningsbevis under grundlagsskydd kan tillhandahålla allmänheten registerliknande uppgiftssamlingar med till exempel namn och adress på personer med en viss etnisk bakgrund, sexuell läggning, religiös övertygelse eller politisk åsikt. Det är uppenbart att enskilda riskerar att skadas om sådan information finns i söktjänster på internet. kan publicering av sökbara uppgiftssamlingar med till exempel riksdagsledamöters politiska uppfattning knappast vara en otillbörlig integritetskränkning. I själva verket tror jag att var och en av oss som inte skulle omfattas av ett sådant register skulle uppfatta det som kränkande. Därmed bör det ge anledning till en annan bedömning. Om det skulle publiceras kommentarer om personerna i anslutning till uppgiftssamlingen får dessa bedömas enligt relevanta bestämmelser om till exempel förtal eller olaga hot. För att inte undantaget från grundlagsskyddet ska bli mer omfattande än vad som är motiverat måste också en avgränsning göras av vilka söktjänster som ska träffas av bestämmelsens tillämpningsområde. Utskottet vänder sig emot att göra skillnad på om en tjänst vänder sig till allmänheten eller till en viss yrkeskategori. En söktjänst som vänder sig till allmänheten kan innebära ett större integritetsintrång än en söktjänst som bara är öppen för en viss yrkeskategori, till exempel jurister. Men även en söktjänst som vänder sig till en viss grupp kan bli tillgänglig för ett mycket stort antal användare. Därför kan inte målgruppen i sig ges någon betydelse vid bedömningen av om en uppgiftssamling faller innanför eller utanför det grundlagsskyddade området. Den bedömningen bör i stället göras med utgångspunkt i syftet med tillhandahållandet av uppgiftssamlingen och vilken typ av uppgifter som tillhandahålls. Integritetsintrång som följer av uppgiftssamlingar som tillhandahålls med syftet att bidra till fritt meningsutbyte och fri och allsidig upplysning kan inte anses vara otillbörliga och bör därför som utgångspunkt anses falla utanför tillämpningsområdet för delegationsbestämmelserna. Det är också mycket viktigt att en betydande marginal tillämpas i fråga om vad som faller inom det grundlagsskyddade området så att intresset av yttrandefrihet inte får ge vika för intresset av att skydda enskildas integritet i gränsfall eller svårbedömda situationer. söktjänster för tillhandahållande av känsliga personuppgifter enligt den uttömmande uppräkningen i bestämmelsen ligger långt från de syften som grundlagarna är till för att skydda, och sådana tjänster träffas därför av delegationsbestämmelserna. Men, fru talman, framhärdar här liksom vi gjorde i i en reservation när det gäller den del av förslaget som rör preskriptionsregler och ansvar för databaser. Regeringen och utskottet står nämligen fast vid en ordning som innebär att yttrandefrihetsbrott i en databas även i fortsättningen ska betraktas som ett pågående brott så länge materialet tillhandahålls i databasen och att preskriptionstiden även i fortsättningen ska börja löpa först från det att materialet tagits bort. Detta innebär i realiteten att den som övertar ansvaret som utgivare för en databas kan bli straff‑ eller skadeståndsrättsligt ansvarig även för gammalt material. Men, fru talman, en kort preskriptionstid har betraktats som ett skydd för tryck- och yttrandefriheten, och vid den står vi fast. Vi vet att det sker snabba förskjutningar i uppfattningar om vad som är lämpligt att säga. Det som var okej att läsa som godnattsagor för mig var inte okej för mig att läsa för mina barn. Verkligheten förskjuts snabbt. Därför anser vi att det inte är rimligt att innehållet i äldre material som bara görs passivt tillgängligt genom en databas ska bedömas enligt dagens normer om vad som är tillåtligt. Liberalerna anser att frågan om regler för preskriptionstider och ansvar för databaser därför bör bli föremål för en ny översyn . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 4. 76 SKÅNBERG (KD): ledamöter, inte minst KU:s ordförande , har utförligt redogjort för betänkandet Ändrade mediegrundlagar. Jag ställer mig bakom vad de har sagt utifrån vad utskottet har skrivit i sitt betänkande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och dessutom till reservation 7, fru talman. Men det finns också ett antal motioner, som vi har att ta ställning till. En av dem bär kristdemokratisk prägel, och jag skulle vilja lyfta den här. Det handlar om meddelarfrihet vid förundersökningar. Den grundlagsstadgade meddelarfriheten innebär att var och en har rätt att straffritt lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering i medierna. Men i samband med ett antal uppmärksammade brottmål har det, som vi vet, förekommit läckor från förundersökningarna och själva polisingripandena. Enligt mening är det inte rimligt att enskilda poliser för egen skull ska kunna lämna ut uppgifter som kan skada en pågående förundersökning och på så sätt försvåra polisens arbete. Rättssäkerheten hotas av detta missbruk av meddelarfriheten. Därför menar att regeringen borde göra en översyn av meddelarskyddet vid förundersökningar och polisingripanden. Jag står bakom denna reservation, men för tids vinnande yrkar jag inte bifall till den. Det gör jag däremot till reservation 7 om att motverka hybridkrigföring i form av propaganda. Vi vet att den moderna krigföringen inte bara äger rum med vapen i hand på slagfältet, utan väl så mycket genom propagandakrigföring och liknande åtgärder. Vi vet att Försvarsberedningen överlämnade en rapport till försvarsministern som avhandlar just påverkanskampanjer som informationskrigföring. Vi i , vill särskilt uppmärksamma situationen för de baltiska staterna. En inte oväsentlig del av rysk propaganda utgörs nämligen av just tv-sändningar riktade till de baltiska staterna. Där använder man svenskt territorium och en satellitupplänk vid . Därför lyder dessa programtjänster under svensk lagstiftning och jurisdiktion. Detta är problematiskt. Vi vill inte att vårt lands territorium ska användas för rysk propaganda mot de baltiska staterna. Enligt vår mening bör det göras en utredning som ser över berörda delar i YGL så att det skapas en möjlighet att genom en vanlig lag införa bestämmelser om ingripande mot fortsatt sändning av ett utbud som utgörs av propaganda som huvudsakligen riktar sig till mediekonsumenter i något annat medlemsland inom EU och utgör ett led i hybridkrigföring. Detta bör regeringen utreda. 77 (S): Fru talman och kammarledamöter! Jag hade förmånen att få tillträda som ledamot i det som blev . Det var första gången jag hade tillfälle att få arbeta med yttrandefrihets- och tryckfrihetsfrågor under mitt politiska arbete och även mitt statsvetararbete. Jag måste säga att jag blev väldigt lärd av kommittén, men jag blev också ganska osäker på om det verkligen i grunden var rätt med vissa saker i vår lagstiftning. Jag blev förvånad när jag i ett samtal fick höra att det i fanns kanske ett trettiotal personer som var tillräckligt inlärda och erfarna för att behärska tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen som möjliga grunder för domstolsinsatser och för att förstå gällande rättspraxis och processrätten kring dessa ting. Jag fick också en tankeställare när jag läste ett vetenskapligt arbete av professorn och högstadomstolsdomaren , där han jämför sex riktiga demokratiers yttrandefrihetsgrundlagsstiftning. Jag fann då att och har en reglering i sina grundlagar som ger en allmän inriktning för yttrandefriheten och begränsningar av den men att man därefter har vissa speciellt kvalificerade regler för formandet av lagstiftningen. Rättstillämpningen sker dock i huvudsak i vanlig form, det vill säga motsvarande vår brottsbalk. Detta är ju länder som i yttrandefrihetshänseende i många stycken ändå har en verklighet som påminner om vår. Jag har inte kommit ifrån att detta blev ett ingångsvärde för mig. Jag fann också att vi i utredningen arbetade med en sak som absolut var viktig. med kollegor arbetade nämligen för att modernisera redaktionsformen, och i någon mån språkformen, för tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Båda dessa lagar är därför kanske något lättare för till exempel lärare att använda i både grund- och gymnasieskola, och till och med på högskolenivå, för att förstå kärnfrågorna. Vi lever i där yttrandefriheten är ansatt och ansträngd och där även de riktigt djupa demokratierna har problem, bland annat när det gäller den personliga integriteten och det som har nämnts kring hybridartade fake news och så vidare. Men jag förstod också att den största utmaningen är digitaliseringen. Vår kära gamla tryckfrihetsförordning, vars föregångare är , och dess kusin yttrandefrihetsgrundlagen, som tillkom , är ansatta. Är de relevanta från och med 1990-talet, när så många meddelanden mellan människor levereras i digital form och inte når den tryckta boken, skriften eller tidningen, eller går ut över radiomediet, inklusive tv‑mediet? Jag tror att det här i verkligheten ligger ett ständigt olöst grundproblem för oss: Våra fina gamla grundlagar reglerar det tryckta ordet respektive det ord som överförs genom etern till radio- och tv-sändningar. Man märker detta när man följer den proposition och den utredning vi hade, och man märker det också när det händer saker vid sidan av utredningen. Vi fick alldeles reda på att det som kallas för Allmänhetens har gått samman med en motsvarighet för att åstadkomma en gemensam etikprövningsinstans för tidningar, tv-mediet och faktiskt även sådana yttranden som levereras över nätet men där det finns ett utgivarbevis. En annan del av vårt betänkande behandlar ett enhetligt ansvar för en boks publicering. är det normalt författaren som är ansvarig för boken i tryckt form medan ett förlag kan vara ansvarigt för boken i digital form. övergår ansvaret i princip på författaren. Det är vettigt. Men detta visar att vi inte kommer att kunna lösa dessa frågor ordentligt när vi har olika grundlagar för olika former av publicering. är naturligtvis den digitala konsumtionen helt dominerande om vi ser till hur många minuter och timmar som en person som lever i ägnar åt sitt läsande. Ur detta framträder också några av de problem som har uppmärksammats och som gör att också vi socialdemokrater har anslutit oss till ståndpunkten att vi inte nu ska lösa frågan om Lexbase och liknande men i stället hemställa om en utredning av frågan. Det är bra. Det är en knepig reglering som förslaget var. Det kommer att vara svårt att lösa detta; det är jag övertygad om. Min förhoppning är ändå att man tänker på att vi i det långa loppet måste få en enhetligare yttrandefrihetslagstiftning i som är mer teknikoberoende, som den är i och . Jag vill avrunda med att säga att det finns en motion som har att göra med hybridkrigföring. Från vår sida är vi naturligtvis oroade över hybridkrigföring eller information som syftar till att påverka samhällstillståndet i en nation som man inte har suveränitet över. Men vi tror i likhet med Försvarsberedningen, där jag har haft tillfälle att verka tillsammans med företrädare för alla våra åtta riksdagspartier, att det är bättre att börja en process i ett totalförsvarsperspektiv, inklusive den nya myndighet som vi avser att inrätta motsvarande den gamla Styrelsen för psykologiskt försvar, och skapa en bild över teknik, innehåll och internationella relationer och därefter försöka få en lösning regionalt och globalt. Först därefter kan vi väcka frågan om ändringar i våra grundlagar. Med detta yrkar jag alltså avslag på den reservationen och bifall till utskottets förslag i betänkandet Ändrade mediegrundlagar. 78 (MP): Vi debatterar nu betänkandet KU16, Ändrade mediegrundlagar.