prot · H6098 · 2018-10-17 00:00:00 — Ens egen kropp avgjorde inte när man blev en kvinna, utan det avgjorde föräldrarna. Detta såg jag förekomma då, och det förekommer fortfarande i . behöver bli bättre på att informera och följa upp att de som kommer till vårt land följer svenska regler och lagar. Vi behöver högre krav för att bli svensk medborgare. Vi behöver också lagstifta om skärpta straff för hedersrelaterade brott på riktigt. I ska svenska regler och lagar gälla. 341 (SD): Om det vill sig riktigt illa kan gå till historien som året då påbörjade förvandlingen från en klassisk västerländsk demokrati till ett system som mer liknar det som finns i traditionellt mångkulturella länder. Det som lite slarvigt brukar kallas klanröster har blivit väldigt uppmärksammat sedan valet, och det är därför viktigt att vi i riksdag tar till oss den forskning som finns på området. , professor i ekonomi på universitet i och direktör för , har i flera böcker, men framför allt en som heter Wars, , and Votes, berört frågan hur demokrati och valrörelsen fungerar i traditionellt mångkulturella samhällen. Den övergripande slutsatsen är att mångkulturella länder tenderar att särskilt gynna etniskt i stället för ideologiskt baserade politiska partier, vilket sedan får ett antal konsekvenser. Först och främst blir sakfrågor, så som vi förstår begreppet, meningslösa eftersom kampanjer endast syftar till att samla makt kring den egna gruppen. Eftersom en regerings chans till omval sedan blir helt frikopplad från förmågan att genomföra reformer förbättras inte kvaliteten på den offentliga förvaltningen. Tvärtom – eftersom regeringsmakten hänger på ett visst partis ställning som representant för en viss etnisk grupp kan partiet bara välja mellan att gynna den egna gruppen genom korruption eller att ersättas av ett annat parti som gör så. Studier visar att andra, vitala aspekter som samhällstillit, offentlig service och begränsning och granskning av den offentliga makten markant försämras av etniskt baserade politiska partier. I valet vann ett antal kandidater sina platser genom etniskt baserade personvalskampanjer, utan att – vad jag har kunnat se – driva några sakfrågor över huvud taget. En lokalpolitiker med muslimsk bakgrund ertappades med att försöka sälja hela församlingens röststock i utbyte mot bygglov för en moské. En imam uppmanade sin församling att rösta på Socialdemokraterna eller , oklart i utbyte mot vad. Socialdemokraterna har dessutom drivit en etniskt baserad kampanj i det dolda, minst , när partiet slöt ett samarbetsavtal med företrädare för det så kallade muslimska civilsamhället, om röster i utbyte mot inflytande över statsförvaltningen. Att vissa partier i den här församlingen tagit första steget i denna omvandling råder det med andra ord ingen tvekan om. En totalt ansvarslös migrationspolitik och en blind tro på mångkulturalismen har länge orsakat social splittring och utanförskap, underblåst religiös fundamentalism och hjälpt till att bygga upp klanstrukturer, hedersförtryck och så kallade utsatta områden. Om vi i riksdag inte börjar tänka om nu kan den här processen snart börja bryta ned hela det demokratiska systemet också. Låt oss hoppas att fler partier än vårt tar sitt förnuft till fånga innan så sker. Allmänpolitisk debatt Migration och integration 342 (KD) replik: Jag tycker att anförande är intressant eftersom jag själv rent akademiskt är historiker. När jag studerar vår historia vet jag att vi har haft en fyrkammarriksdag. Det kan man framför allt se om man går till ett rum strax utanför kammaren där tavlor av talmän från fyrkammarriksdagen hänger. Hur man än vänder och vrider på den perioden hade man ett ganska typiskt röstande, inte i förhållande till idéer utan snarare i förhållande till klass. Tittar vi på stora delar av 1900-talets politiska historia får vi nog betrakta den som klassorienterad. Arbetarrörelsen mobiliserade arbetarrörelsens väljare, och mitt parti, , torde ha en viss överrepresentation bland kristna väljare både och historiskt. När man som lyfter in etnicitetsbegreppet eller klanbegreppet undrar jag vad den stora skillnaden är mellan klass och klan. I båda fallen är det en grupp man möjligtvis vill värna. 343 (SD) replik: Till skillnad från är jag inte historiker. Jag är inte alls lika inläst på den epok i svensk historia som han berättar om. Men vad jag menar när jag talar om etniskt baserade partier är partier som uppmanar till sympatiröstning baserad på etnisk tillhörighet i stället för ideologisk tillhörighet, det vill säga: Rösta på mig för att jag tillhör samma etniska minoritet eller samma folkgrupp som du, inte för att jag företräder idéer som du tror kommer att göra samhället bättre för alla. Det är den stora skillnaden. Om det fungerade på samma sätt i det exempel som nämnde tidigare må det vara så. Annars får jag ta repliken som ett instämmande i vad jag ville säga med mitt anförande. 344 (KD) replik: Jag är egentligen mest nyfiken på vad som är normalläge, för jag skulle strikt historiskt och akademiskt nog vilja påstå att normalläget är att man röstar på någon som man uppfattar företräda det egna intresset. Det röstandet kan innebära att man har ett ekonomiskt intresse, ett religiöst intresse eller ett etniskt intresse. Svenskar i såg till gynna sig själva genom att försöka stödja varandra. Jag förstår nog egentligen inte riktigt frågeställning fullt ut. Eller är även enligt hans uppfattning någon form av etnisk-religiöst klassat parti? 345 (SD) replik: Jag tänker inte göra mig till talesperson för . Det överlåter jag med varm hand till . Allmänpolitisk debatt Migration och integration Jag hoppas dock inte att ni kommer att trampa i detta träsk, för den etniskt baserade politiken är demokratins rännsten. Den hör inte hemma i . Som jag nämnde i mitt anförande kommer den att försvaga tilliten, samhällsservicen och hela det demokratiska systemet. 346 (S): Bostadsbrist råder i , och konsekvenserna slår hårt mot främst låg- och medelinkomsttagare i en stor majoritet av 290 kommuner. Inkomstklyftorna har ökat i , och omläggningen eller snarare avvecklingen av en fungerande bostadspolitik inträffade också . Den omprövning av bostadspolitiken som skedde var i sig säkert nödvändig, men omprövningen blev en avveckling då den gamla politiken i praktiken inte ersattes av en ny. Det är just avsaknaden av en aktiv bostadspolitik som har försatt oss i den situation som vi nu befinner oss i. Under den förra mandatperioden genomförde regeringen ett antal reformer för att stärka bostadsbyggandet, framför allt gällande prisvärda och hållbart byggda hyresrätter. I min hemkommun, , har det allmännyttiga bostadsbolaget varit framgångsrikt med att utifrån Sabos ramupphandlade kombohus bygga prisvärda lägenheter i passivhusstandard. Det behövs nu en långsiktighet i de reformer som infördes under den förra mandatperioden, och det behövs ytterligare reformer för att nå en hållbar nyproduktionstakt. Det finns dock högerpartier nu som för fram tankar om marknadshyror som förslag på lösning av bostadsbristen. Marknadshyror som politisk idé kommer aldrig att lösa bostadsbristen. Den kommer snarare att förstärka skevheten mellan de ägda boendena och hyresrätten men också innebära att konsumtionsutrymmet för 3 miljoner hyresgäster kommer att minska. Många av dessa är låg- och medelinkomsttagare. Detta skulle ske eftersom ett införande av marknadshyror skulle innebära kraftiga hyreshöjningar för i princip alla hyresgäster. För oss socialdemokrater har detta en fördelningspolitisk effekt som vi aldrig kan acceptera. Vi behöver nu bygga minst 45 000 nya bostäder fram . Den absoluta majoriteten av dessa behöver vara hyresrätter. Vi behöver avfärda tanken på att marknadshyror skulle vara lösningen och slå fast att bruksvärdessystemet ska behållas. Vi behöver också inse att allmännyttiga bostadsbolag är ett viktig redskap för att öka bostadsbyggandet. I de kommuner som vi socialdemokrater är med och styr kommer vi att värna och utveckla de allmännyttiga bostadsbolagen. Vi behöver också stärka hyresgästernas ställning på bostadsmarknaden, med tydligare krav på information och samråd till och med hyresgästerna vid ombyggnationer. Detta ökar tryggheten för hyresgästen och minskar risken för tvister mellan hyresvärd och hyresgäst. Nästa stora steg handlar om att fortsätta utveckla bostadspolitiken för att få bort trösklar som hindrar många grupper från att ta sig in på bostadsmarknaden. Detta kräver långsiktiga överenskommelser och uppgörelser om reformer med ett tydligt fördelningspolitiskt fokus. Detta gäller särskilt på skatteområdet. Bostadsbristen, en av denna mandatperiods viktigaste utmaningar, måste mötas med en utvecklad och socialt hållbar bostadspolitik. 347 (M) replik: Jag vill passa på att välkomna inte bara till riksdagsdebatten utan också till civilutskottet där vi tillsammans arbetar med bostadspolitik. Jag kunde instämma i en del som talade om, till exempel att det är en inaktiv bostadspolitik som har lett oss dit där vi är . Problemet är bara att det är hans partivänner som har företrätt denna inaktiva bostadspolitik. Trots den värsta bostadskrisen , fru talman, har ingen regering i modern tid gjort så lite och lagt så få förslag som den nuvarande för att öka bostadsbyggandet i . När regeringen tillträdde ärvde man dessutom ett kraftigt ökande bostadsbyggande från Alliansen. lämnar man över ett kraftigt minskat byggande. Jag skulle vilja höra reflektioner kring detta. Vad var det som gick fel under regeringen ? 348 (S) replik: lyssnade inte riktigt på mitt anförande. Jag redogjorde precis för att vi ända har haft en avsaknad av en aktiv bostadspolitik. Regeringen har genomfört ett antal reformer som är bra. Vi behöver stimulera ökad bostadsproduktion. Framför allt gäller det hyresrätter som folk har råd att bo i. Just nu minskar efterfrågan på dyra bostadsrätter. Tyvärr leder inte detta till att fastighetsbolag bygger hyresrätter. De avvaktar i stället möjligheten att bygga bostadsrätter när efterfrågan sedan ökar igen. Bostadsbristen handlar om brist på bostäder som vanliga människor med vanliga inkomster har råd att bo i. Varför skulle fastighetsbolag som av lönsamhetsskäl inte bygger billigare bostadsrätter vilja bygga billiga hyresrätter om de kan ta ut högre hyror och vinster genom att bygga dyra hyresrätter? Det är en fråga som gärna får svara på. 349 (M) replik: Vi från Alliansens partier gick in i de bostadspolitiska överläggningarna med ambitionen att göra så mycket som möjligt för att underlätta byggande över hela linjen i . De båda regeringspartierna, som bråkade ganska mycket internt, hade mer inställningen att man skulle göra så lite som möjligt. Det är naturligtvis det sista vi behöver i bostadskrisens . Det finns inte en enda förenkling som regeringen hade kunnat föreslå som vi inte hade varit för. Men trots det har regeringen lyst med sin frånvaro vad gäller förslag för fler bostäder, i synnerhet fler billiga hyresrätter. 350 (S) replik: delar jag kanske inte bedömningen att det är just regelförenklingar som är den viktigaste eller enda lösningen. Men bostadsbristen är faktiskt vårt absolut största samhällsproblem. Det måste vi ta tag i; där är vi eniga. Det är lätt att som gör kritisera de statliga bidrag vi har, såsom investeringsstödet, och ta bort det ur den statliga verktygslådan. Men vad har ni för egna förslag, utöver regelförenklingar, för att stimulera ökat bostadsbyggande? 351 (M): Jag vill börja med att understryka en fundamental insikt. Precis som och jag var överens om här innan är bostadskrisen numera en av våra största samhällsutmaningar, både för enskilda människor och för samhället i stort. Det räcker inte längre att bara fingra på marginalerna. Vi måste våga oss på att förändra grundfundamenten i bostadspolitiken över hela linjen. Möjligheten att få ett eget hem är grunden till så mycket. På motsvarande sätt blir också problem med bostadsmarknadens struktur och utbud en enorm samhällsutmaning, kanske den allra största. tillväxt, möjligheterna för företag, möjligheterna för enskilda, integrationen och trygghetsproblemen är bara några saker som påverkas och avgörs av bostadspolitiken. Har man som i en regering som har negligerat bostadspolitikens möjligheter är det inte konstigt att en mängd problem inte har kunnat mildras utan i stället tillåtits förvärras. Integrationen har knappast underlättats under den föregående mandatperioden. Här skulle en aktiv bostadspolitik ha varit en central nyckel. Svenska företags möjligheter att utvecklas och attrahera rätt kompetens till har knappast förbättrats. Här är också utbudet av bostäder och en fungerande bostadsmarknad en avgörande del. Tillväxten per capita i är lägst i hela EU. En dysfunktionell bostadsmarknad som en regering indirekt accepterar är knappast något som underlättar tillväxt och utveckling. Segregation och otrygga stadsdelar är ett växande problem i . Rätt bostadspolitik kan givetvis bidra till tryggare stadsmiljöer och mindre segregation. Men även här har passiviteten i bostadspolitiken bidragit till att problemen kvarstår och förvärras. Det är tydligt att bostadspolitiken påverkar hela det svenska samhället. Det första jobbet och den första bostaden går hand i hand och förutsätter varandra. Ett samspel mellan bostads- och arbetsmarknad är nödvändigt för fortsatt tillväxt och ökad välfärd och för att lyckas i kampen mot utanförskapet. måste ha fler bostäder. Det har aldrig varit viktigare. Bostadsmarknaden, i synnerhet i tillväxtregionerna, har försett både unga och utrikes födda med dubbla lås. De har inte tillräcklig kötid för att få en äldre och billigare hyresrätt, och nyproducerat är ofta för dyrt. har de normalt sett ett litet kapital, vilket stänger dem ute från den stora marknaden för ägda bostäder. Vi har en dysfunktionell bostadsmarknad. har politiska regleringar av olika slag försvårat för människor både att äga sitt boende och att få tillgång till en hyresrätt. Det mest anmärkningsvärda, givet dagens bostadskris, är att regeringen abdikerade från sitt ansvar att skapa förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. Förslag för fler bostäder har lyst med sin frånvaro . Och som jag sa innan, fru talman: den värsta bostadskrisen har ingen tidigare regering levererat så få förslag för att öka bostadsbyggandet. behöver en ny regering. behöver en alliansregering. 352 MOMODOU (V) replik: Jag tackar för anförandet. Jag kan inte riktigt förstå politik vad gäller bostaden. Statistik från till exempel visar tydligt att det är många kommuner som förlorat hyresrätter. finns också på denna lista. I byggdes 22 000 nya hyresrätter under åren 2000−2016. Men 89 000 hyresrätter ombildades till bostadsrätter. Netto blev det minus 66 000 hyresrätter. vill motverka bostadsbristen. I har tillsammans med övriga Alliansen och valt att i alla fall signalera att de tänker ombilda och sälja de resterande hyresrätterna. Hur tänker ni egentligen? Hur ska det motverka bostadsbristen? 353 (M) replik: Vilka kommuner är det som har ombildat flest hyresrätter ? Jo, det är exempelvis kommuner som , , och – kommuner där har styrt tillsammans med Socialdemokraterna . Varför har då de röda majoriteterna i de här kommunerna ombildat hyresrätter? De har faktiskt gjort det av helt rätt skäl. De har nämligen velat ta tag i utanförskapet. Vad är det som utmärker utanförskapsområden? Jag är en av dem som är födda och uppvuxna i ett sådant. Jo, det finns bara hyresrätter. Man har velat få en blandning av upplåtelseformer och se till att bostaden blir möjliggörande i dessa människors liv. Det är därför man har ombildat hyresrätter. Det är kanske jag som ska ställa frågan: Varför har de rödgröna majoriteterna, där bland annat ingått, ombildat flest hyresrätter i ? 354 MOMODOU (V) replik: Statistiken är väldigt tydlig. är ett av de områden där de flesta hyresrätter har ombildats till bostadsrätter. är det Alliansen och som styr i . Ni signalerar nu att ni ska ombilda de hyresrätter som är kvar till bostadsrätter och sälja dem. Om tycker att bostaden är en rättighet, hur kan det här på något sätt se till att människor som saknar bostäder kan få bostäder med rimliga hyror i ? 355 (M) replik: Jag och mina allianskollegor anser att bostaden är en rättighet. Det är just därför vi har en bostadspolitik värd namnet. Det är också därför vi levererade fler bostäder än vi hade regeringsansvaret i . Det är alltså röda majoriteter som har ombildat flest hyresrätter i . Den nya majoriteten i kommer att göra samma sak. Det handlar återigen om att få blandade upplåtelseformer i våra utanförskapsområden. Det är bara så vi utrotar utanförskapet. 356 (SD): Jag har under förra mandatperioden varit bostadspolitisk talesperson. När man inleder en ny mandatperiod kan man passa på att summera den period som har varit. Vi har till exempel sett misslyckade bostadspolitiska samtal mellan regeringen och Alliansen. Det har varit bostadspolitiska samtal där aldrig blev inbjudna att diskutera de så viktiga frågorna. Det var samtal som dessutom inte ledde till några större förändringar då båda parter i det läget inte kunde komma fram till hur man ska kunna få ordning på den bostadspolitik som finns i . Vi har sett en regering med en undermålig reformanda. Det var en regering som tillsammans med Alliansen kommit med väldigt få förslag för att få till en konkret förändring på detta så viktiga område. Däremot har vi sett många desperata, framhastade och dåliga förslag från regeringen stöttade av Alliansen som tagits fram . har vi också upplevt ett extremt högt asyltryck mot . Vi hade 163 000 asylsökande i . Det var den mandatperioden då regeringen löste den situationen genom att slå upp tältläger i den svenska kylan. Det var under den mandatperioden som vi såg att de utsatta områdena ökade i . MSB, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, varnade med det höga asyltrycket i för att viktiga samhällsfunktioner inte klarade av ansträngningen. Regeringen konstaterade också att situationen innebar ett allvarligt hot mot allmän ordning och inre säkerhet utöver de kraftiga ansträngningar som vi såg på skola, sjukvård, ekonomi och generell välfärd, Det var under den mandatperioden som vi såg att myndigheten kom med förslag för att ordna fram bostäder till alla dessa asylsökande. Den föreslog en hyresintäktsgaranti för dem som valde att hyra ut och premiera dem med invandrarbakgrund som kom till . Det var en bonus till privata hyresvärdar, fastighetsbolag och allmännyttan som i första hand valde att hyra ut till nyanlända före svenska medborgare. Det var en nationell lägenhetspool där det skulle vara anmälningsplikt för lediga lägenheter. Man skulle underlätta andrahandsuthyrning i bostadsrätter och därmed gå emot den möjlighet som styrelsen har att påverka det. Det finns en rad försämringar på det bostadspolitiska området som har genomförts . Vi har sett införande av tidsbegränsade bygglov. Det innebär att man får slå upp enklare bostäder som kan stå upp till , alltså under en ungdoms livstid. Vi har sett förslag som genomförts genom anvisningslagen där man tvingar kommunerna att ta emot asylsökande och ordna bostäder till dem. Det innebär att man också har tvingat kommunerna att ge förtur till personer med invandrarbakgrund i bostadskön. Man har köpt bostadsrätter och villor för att ordna bostäder. Man har infört en rad undantag i PBL för att lättare kunna få fram fler flyktingboenden i händelse av att vi möter samma situation som vi gjorde 2015 i . Vi har upplevt en rad olika försämringar i på det bostadspolitiska området. Jag hoppas nu att vi under den här mandatperioden kan få till en förändring så att vi inte får se av ytterligare försämringar. I detta anförande instämde (SD). 357 (C): En bred och blocköverskridande överenskommelse om bostadspolitiken är något alla pratar om. Men få har i valdebatten velat föra fram konkreta förslag av rädsla för att dra på sig kritik. I stället har det klistrats etiketter på partierna som vi inte känner igen oss i. Alla är överens om att något behöver göras, däremot inte vad. De flesta bor redan, och de är tämligen nöjda. Det är när man behöver flytta eller skaffa sig sin första bostad som problemen kommer. Bostadspolitisk debatt, fru talman, hamnar ofta i skärningspunkten mellan dem som har och dem som saknar bostad, men den berör alla. Bostadsbristen påverkar hela samhället. När många måste tacka nej till utbildningsplatser hindras den unga generationen från att förverkliga drömmar om utbildning, jobb och karriär som kanske bryter familjens studietradition. Arbetsmarknaden går då miste om möjligheter till förnyelse. När det inte finns bostäder söker unga sig bort från sin hembygd medan de äldre blir kvar, med sämre service och en utarmad och oattraktiv landsbygd. Får de unga ingen bostad bor de kanske kvar hemma hos föräldrarna. När företagen inte kan hitta och rekrytera personal på en ort kan de inte växa. Vill de det måste de kanske flytta från orten, eller ännu värre söka sig bort från . Det är avgörande för vår konkurrenskraft att näringslivet kan attrahera och anställa de bästa. När du senare i livet blir ensam och inte längre klarar att bo kvar i huset där du delat ditt liv med någon drabbas du av ensamhet som du kanske behöver mer hjälp. Då behöver det finnas trygga och små lägenheter med gemenskap nära, där du håller dig frisk längre. Utan boendealternativ i segregerade områden späds utanförskapet på och vi får en situation som den vi har i de 23 särskilt utsatta områdena, med otrygghet, skadegörelse, kriminalitet och arbetslöshet. Jag vill nämna och Falkagård som har vänt utvecklingen med bostadspolitiken som verktyg. Vi har med den tidigare regeringen haft en situation där vi trots enorma behov haft en sjunkande byggtakt, stigande bostadspriser i vissa områden och sjunkande i andra. Klyvningen av syns på bostadsmarknaden. Rörligheten är låg. Inlåsningen drabbar dem med låga inkomster, ungdomar, nybildade eller separerade familjer, äldre, nyanlända och de som inte har pengar på banken. Byggföretagen vittnar nu om att förstagångsköparna har försvunnit från marknaden. Många är de företag som just har investerat i nya anläggningar för serietillverkade hus som undrar vem som ska kunna köpa deras produkter som alla frågar efter. Det är billiga, klimatsmarta och funktionella bostäder för små och stora hushåll med normala inkomster. Många är bekymrade över en bostadsbubbla, och stora byggföretag vinstvarnar. Trots byggsubventionerna är det många som står utanför och hänvisas till trångboddhet och till den illegala svarta marknaden där det inte finns besittningsskydd och ibland inte ens någon lägenhet. Där är det marknadskrafterna som styr. Man måste betala ockerpriser för en lägenhet med låg standard. Bostadspolitiska samtal måste gå till botten med problem som har uppstått genom en reglerad hyressättning där det i praktiken är som bestämmer om det ska byggas hyresrätter eller inte. Det och beskattningen på försäljning av bostad gör att rörligheten är låg. I en översyn av skatter måste en nedtrappning av ränteavdragen kunna diskuteras. Det måste gå snabbare, vara mindre kostsamt och mer förutsägbart att driva en plan från skiss till inflyttning. Regelverken måste vara lika över hela landet. Det behövs mer mark och mer marknad. 358 MOMODOU (V): Rätten till bostad är stadgad såväl i FN:s konvention om mänskliga rättigheter som i svensk grundlag. är det att leva upp till lagen. Det krävs en ny bostadspolitik som kan möta de utmaningar vi står inför i form av bostadsbrist, bostadssegregation och klimatomställningen. Det är en bostadspolitik som tar ansvar för att bygga bort bostadsbristen, bryta bostadssegregationen och minska bostadssektorns klimatpåverkan. Det kräver en bostadspolitik med högre ambitioner där staten och kommunerna tar ett större ansvar än . råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Bristen på bostäder begränsar människors frihet och i förlängningen samhällets utveckling.