prot · H50982 · 2018-03-09 00:00:00 — Regeringen har varit tydlig med att enskilda aktörer fortsatt ska vara en del av välfärden. Genom att säkerställa en god finansiering och minska förekomsten av kortsiktiga vinstintressen inom privat utförd välfärd bedömer regeringen att risken för framtida nedläggningar av verksamheter minskar. I förlängningen kan därmed förutsebarheten i sektorn öka, något som gynnar ägare, medarbetare och brukare, oavsett om de är kvinnor eller män. Som jag var inne på tidigare visar de senaste årens rapporter om personaltäthet och löner inom omsorgen att privata utförare generellt både har lägre personaltäthet och erbjuder lägre löner än den offentligt drivna verksamheten. Genom att återinvestera huvuddelen av ett eventuellt överskott från offentliga medel i verksamheten skapas förutsättningar för att utveckla verksamhetens kvalitet och förbättra villkoren för dem som arbetar inom välfärden. Överskottet kan användas till att höja personaltätheten, att öka kontinuiteten samt att förbättra löner och andra villkor för medarbetarna, i stället för att försvinna till annat, till exempel utdelning till ägare. 35 (M): Tack, ministern, för svaret! I svaret finns det många frågetecken, tycker jag. Till exempel skriver ministern att det finns relativt små genomsnittliga skillnader i utfall mellan offentligt drivna verksamheter och icke offentligt drivna verksamheter. Detta ger upphov till nya frågeställningar, för vad är egentligen problemet då? Det vore bra om ministern kunde återkomma till det sedan. Jag valde undersökning, eftersom det är en myndighet och därför torde vara objektiv i det som lyfts fram. Jag tänkte att vi då skulle kunna få en diskussion och en debatt kring frågan som inte handlar om sanningen i undersökningen och vilka siffror man har använt och så vidare. Det var helt medvetet som jag valde just . Jag kan också konstatera att det saknas nationella principer för hur kvalitet ska mätas och redovisas, vilket egentligen är ett problem i sig, för då blir det ju så att man hanterar olika undersökningar på olika sätt. Jag tittar på Vårdföretagarna, som har tagit fram kvalitetsdeklarationer så att varje välfärdsföretag öppet kan redovisa verksamhetens kvalitetsarbete. Man skulle kunna tänka sig att man på något sätt gjorde det ännu tydligare på nationell nivå för den som vill välja skola, äldreomsorg etcetera. Att vård, skola och omsorg fungerar och erbjuder verksamhet med hög kvalitet är viktigt för oss medborgare. Det är med våra skattepengar som de här verksamheterna drivs, oavsett om det är i offentlig regi eller icke offentlig regi. Vårdköer, brist på platser och långa väntetider skapar stort lidande för många och skapar också kostnader som skulle kunna undvikas. har jag konstaterat att regeringen har lyft ut just sjukvården eftersom man efter analys – utgår jag ifrån – har upptäckt att det skulle bli stora problem om man lade detta vinsttak även på privat driven verksamhet inom hälso- och sjukvården. Det jag skulle vilja lyfta fram är undersökning som visar att kvaliteten på boendena är högre i icke offentligt drivna verksamheter. På 18 av 27 kvalitetsparametrar som man har mätt hävdar sig de privata alternativen bättre än de kommunala, och det är precis som det står i rapporten: Man kan inte dra stora växlar på det som har kommit fram här. Jag tycker att själva debatten kring vinster i välfärden mer har fokuserat på pengar än på kvalitet. Många undersökningar visar ju att de som använder sig av de här verksamheterna och till exempel går på en friskola eller bor på ett privat drivet äldreboende är nöjda med det bemötande och den kvalitet de får. Jag hade önskat att regeringen hade fokuserat mer på kvalitet än på den ideologiska delen, som handlar om att företag inte ska driva välfärdsverksamheter. läste jag på Facebook om en kvinna, , som drivit en populär förskola i kommun. Hon är otroligt orolig för vad som skulle hända med hennes verksamhet och över att kanske gå i konkurs om ert förslag blir verklighet. Vad säger ministern till alla de människor som är skickliga på att driva icke offentlig verksamhet? Och vad säger ministern till alla de oroliga föräldrar och barn och till dem som har en äldreomsorg som drivs i en alternativ form? Vad säger ministern till alla dessa människor, som är jätteoroliga? 36 Statsrådet (S): Tack, , för frågan, för debatten och för engagemanget i välfärdsfrågor! Vi har debatterat de här frågorna , och blir det uppenbart att och även andra företrädare för Moderata samlingspartiet är så noga med att skilja frågan om kvalitet i välfärden från frågor som rör medarbetarnas villkor. Detta är i strid med den forskning som finns tillgänglig på området. Det går inte att separera frågan om undersköterskornas villkor från frågan om kvalitet i äldreomsorgen. Vill vi ha bra äldreomsorg och hög kvalitet på våra äldreboenden och inom måste vi se till att undersköterskorna och de andra personalgrupperna som jobbar inom verksamheterna har så goda villkor som möjligt. Dessa villkor påverkas av löner, av andra anställningsvillkor och av bemanningen. Både jag och förstår ju att om man vill maximera vinsten i en verksamhet där av kostnaden utgörs av personalkostnader drar man ned på bemanningen, och det är precis det som har tillåtits hända. Vem betalar priset för lägre bemanning, fru talman? Förutom personalen som får jobba under tuffare villkor är det i slutändan brukaren som får kvaliteten påverkad på grund av en vinstjakt inom äldreomsorgen. Min och skyldighet gentemot medborgarna och skattebetalarna är därför att se till att vi får ut så mycket som möjligt av de skattepengar som vi tvingar dem att betala in till staten och kommunen. Har vi verktyg för det ? Nej – till skillnad från övriga , övriga och västvärlden har vi inget regelverk som säkerställer rätt resursanvändning utan tillåter faktiskt obegränsade vinstuttag från skola, förskola, äldreomsorg och sociala verksamheter. Vi tillåter kommersiella aktörer att komma in, vi tillåter dem att sänka bemanningen och vi tillåter dem att föra ut skattemedel bort från verksamheten. Är det bra? Nej, det är inte bra. Är det jag och som betalar priset för detta? Nej, det är de som jobbar i verksamheten, de undersköterskor som till låga löner sliter och som möjliggör svensk välfärd. Det är de brukare som sällan har en röst i den här kammaren. De har inga lobbyorganisationer, fru talman, som släpper ut rapport efter rapport. De demenssjukas röst från våra äldreboenden hörs inte i den här debatten, utan det är lobbyisterna som sätter tonen. Min och skyldighet är att stå upp för allmänintresset. Vi ska ta in de perspektiv som inte hörs i lobbyisternas dagordning och ställa oss frågan vad vi kan göra för att den demenssjuke på äldreboendet i någon av våra kommuner ska få det lite bättre och så att den undersköterska som har sett sina kollegor bli färre kan få lite bättre villkor och några fler kollegor. Är det då så provocerande att den här regeringen är fast besluten att lägga fram ett förslag för den här kammaren att ta ställning till som går ut på att en större del av våra skattepengar ska investeras i undersköterskor? Är det så provocerande, fru talman? 37 (M): Det är så uppenbart i denna debatt att det finns en skiljelinje mellan socialdemokrater och moderater. Att vara förtroendevald innebär just att värna dem man har fått förtroendet av. Det är människorna där ute, barnen i friskolor och kommunala skolor, de äldre som bor på olika sorters äldreboenden som drivs av olika aktörer – det ena, det tredje och det fjärde. Att då bli så fast och måla in sig i ett hörn ideologiskt, som jag känner att Socialdemokraterna har gjort, är sorgligt. Jag vill läsa upp vad har skrivit i sitt remissyttrande. Det är häpnadsväckande: ”Det är prematurt att – som utredningen gör – avfärda möjligheten att ställa tydligare och utförligare kvalitetskrav på företag som ett alternativ till vinstbegränsning.” Vidare framgår ”att utredningen inte tillräckligt analyserat de offentligfinansiella effekterna av förslaget”. Det är prematurt att man inte försöker titta på om det går att mäta kvalitet i stället. Det skulle hjälpa många kommuner, regioner och landsting om det går att mäta. Trots att förslaget finns kommer det förhoppningsvis att finnas icke offentligt drivna verksamheter kvar. finns utredningar som visar att det kommer att bli få sådana kvar. Signalerna från har gjort att kvinnligt företagande i har minskat radikalt . Jag ska visa statistik . Detta måste vägas in eftersom många av välfärdsföretagarna är just kvinnor. Allt hänger ihop. De signaler som ni skickar ut innebär att man som kvinna, naturligtvis, funderar över – det är ofta vi som tänker ett steg längre när vi ska starta företag – om man kommer att våga starta företaget. Man kanske kommer att säga, precis som hon som äger en förskola i kommer att säga, att man inte vet om man vågar fortsätta eller starta eftersom man inte kommer att klara sig ekonomiskt. Det är de signalerna ni skickar ut. Det är prematurt att ni inte tittar på möjligheterna att ställa utförligare kvalitetskrav. Det är precis vad gemene man vill att vi ska göra, inte agera så att mammas äldreboende inte kan finnas kvar därför att ni ideologiskt inte vill att det ska finnas. Vi måste hitta verktyg, precis som ministern säger, som mäter kvalitet så att skattepengarna ska kunna gå in i den verksamheten. Det är alla överens om. Ingen vill att skattefifflare ska driva välfärdsföretag. Det är den punkten ni borde ha tittat på i stället. Det här är befängt. Några tjejer som är undersköterskor har startat ett hemtjänstföretag, och de ringer mig och säger att de inte vågar ta in någon mer anställd. De säger att om blir verklighet kan de inte fortsätta med företaget. Är det de effekterna ni vill ha? Hur ska kommuner och landsting klara att ta över alla de patienter, elever etcetera som har icke offentligt driven omsorg eller skola? Hur ska kommuner och landsting klara detta? Det är enormt många personer som ska härbärgeras inom offentlig sektor. Jag har alltid varit en beskyddare av kommunala självstyret. Ni har fått så mycket pisk på förslaget! Jag tror att det är Lagrådet som tar upp att ni också sätter det kommunala självstyret ur spel. Kommunerna kan inte själva välja vilka som ska vara utförare. 38 Statsrådet (S): Låt mig inledningsvis påminna om att hennes parti har drivit igenom en lagstiftning i denna kammare som kallas för tvångs-LOV. Den innebär att vi tvingar våra landstingskommuner att genomföra en viss form av etablering och organisering av primärsjukvården. Det är definitivt en radikal begränsning av det kommunala självstyret. När regeringen ville utreda effekterna av tvångs-LOV och inskränkningen av det kommunala självstyret förbjöd – med i spetsen – den frågan att ställas. Genom tillkännagivanden agerade i syfte att få regeringen att inte utreda frågan, att inte ställa frågorna – någon typ av tankeförbud. Så förhåller sig riksdagsmajoriteten till det kommunala självstyret. Frågan är inte så komplicerad, fru talman. Ska det finnas regelverk som säkerställer att skattebetalarnas pengar används till välfärden och till äldreomsorgen, att pengarna om överskott uppstår återinvesteras i personalen, våra undersköterskor, eller ska vi tillåta kommersiella bolag att i syfte att maximera vinsten dra ned till exempel bemanningen inom äldreomsorgen och föra ut skattepengar från verksamheten? För regeringen är svaret självklart. Vi har en skyldighet att se till att skattebetalarnas pengar används till det de är avsedda för. Vi har inte regelverket eller verktygen att säkerställa detta. Det borde inte vara en höger–vänster-fråga. Det är inte heller en höger−vänster-fråga hos väljarna. En majoritet av de moderata väljarna vill kraftigt begränsa vinsterna i välfärden. Det är inte liberalkonservativt att skydda slöseri i offentliga verksamheter eller läckage från offentliga verksamheter. Det är lite märkligt att Moderata samlingspartiet har hamnat i en ställning där man försvarar slöseriet i NKS och vill fortsätta tillåta läckage från äldreomsorgen. Privata företag har en fantastiskt viktig del av vår välfärd, samhällsutveckling och ekonomi, men det kan inte innebära att vi politiker ska tillåta privata företag att ta pengar som ska gå till äldreomsorg och undersköterskor och dela ut dem i vinst. Det är inte syftet med att ta in skattepengar från medborgarna. Vi tar in skattepengar för att gemensamt och solidariskt finansiera en del av de tjänster som är viktiga för medborgarna, bland annat äldreomsorgen. Då kan vi inte försvara läckage från äldreomsorgen. En majoritet av de moderata väljarna vill begränsa vinster i välfärden eftersom de kommer ihåg , JB-konkursen och rapporterna om missförhållanden på grund av avsaknaden av det regelverk vi diskuterar. Ska vi vända oss till brukarna och personalen och säga att vi underlåter att ta tag i de problem som vi har blivit uppmärksammade på ? Eller ska vi orka ta steget och orka stå upp för allmänintresset mot alla lobbyister som slåss för att vi inte ska begränsa vinster i välfärden? Svenska folket förtjänar en riksdag som står på deras sida när det gäller användningen av deras skattepengar. Svenska folket förtjänar en riksdag som erkänner att vi i har varit för naiva i synen på vinster i välfärd. Denna naivitet har fått stora och negativa effekter. Det är dags att sätta punkt för naiviteten och fatta relevanta politiska beslut. 39 (M): I ministerns värld är det lobbyisterna som är emot och detta förslag. När jag läser remissvaren ser jag att nästan ingen är för ert förslag, inte ens de idéburna verksamheterna. stöder tanken, men man skriver också att förslaget gör det omöjligt att bedriva privat välfärd, vare sig det är vinstutdelande eller icke vinstutdelande, och att de idéburna organisationerna på kort sikt inte kan överta ansvaret för den drift som utförs av privata vinstutdelande företag. Om de skriver att de inte kommer att klara detta, hur ska den offentliga sektorn klara detta? Förslaget är obegripligt för alla människor som har valt en vårdgivare eller en skola utifrån kvalitetskriterier, precis som alla företagare som värnar god välfärdskvalitet. Vad säger ministern till alla nöjda omsorgstagare och skolelever? Vad säger ministern och regeringen till alla hårt arbetande företagare och deras medarbetare? Kommer regeringen att lägga fram propositionen trots den hårda kritiken, där Lagrådet har sågat förslaget? Det är sällan man ser något som blir så totalt sågat. Vem vill ha detta mer än ? 40 Statsrådet (S): Tack, , för denna debatt! Det är en debatt som tydliggör skillnaderna inom svensk politik. Regeringen har ett balanserat och välavvägt förslag som inte går så långt som de regler som stöds av systerpartier i övriga . Till skillnad från de konservativa i , och vill vi inte införa något vinstförbud. Vi tar ett pragmatiskt steg där vi säger att man får ha vinster på privat insatt kapital men att det måste finnas några gränser för hur stor del av våra skattepengar som lämnar verksamheten. Till skillnad från de liberalkonservativa partierna i kan vi alltså tänka oss vinstuttag från välfärden, men vi säger att de vinsterna måste vara begränsade. Det vi har hört nu av och det vi hör nu av moderata företrädare i den här frågan är en kamp för att tillåta obegränsade vinster från välfärden och skolan. Det är en kamp för att försvara obegränsade vinster från välfärden och skolan. Det finns ingenting liberalkonservativt i att försvara slöseri med skattebetalarnas pengar. Det är ett svek mot skattebetalarna. Det är ett svek mot tilliten i vårt samhälle. Ska vi kunna ha en gemensam och solidarisk finansiering av äldreomsorgen, vilket svenska folket vill, har vi politiker en skyldighet att se till att skattebetalarnas pengar inte läcker från verksamheten. Vi lever inte upp till den skyldigheten. Det är dags att ändra regelverket, och regeringen kommer att föreslå detta till . Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2017/18:390 om kollektivavtal vid upphandling 41 Statsrådet (S): har frågat mig om jag delar uppfattningen att de nya reglerna om arbetsrättsliga villkor vid upphandling inte gör det tillåtet att ställa krav på att den upphandlande leverantören ska vara bunden av kollektivavtal. Han har även frågat mig vilka generella åtgärder jag i så fall vidtar för att tydliggöra detta för upphandlande myndigheter. De nya reglerna i upphandlingslagstiftningen innebär att även en leverantör som inte är bunden av ett kollektivavtal kan uppfylla de krav som ställs i upphandlingen om den tillämpar motsvarande villkor som i ett tillämpligt kollektivavtal. Regeringen har i lagstiftningsärendet understrukit att reglerna inte innebär något krav på att leverantörerna ska vara bundna av ett kollektivavtal. Regeringen har gett ett tydligt uppdrag att verka för en rättssäker, effektiv och socialt hållbar upphandling. För tillämpningen av bestämmelserna om arbetsrättsliga villkor ger stöd till upphandlande myndigheter och enheter. Av informationen på myndighetens webbplats framgår bland annat att det inte är tillåtet att som villkor ange att en leverantör ska vara bunden av ett kollektivavtal. 42 (M): Tack, civilministern, för svaret! Jag tycker att det är bra att ministern är så tydlig i sitt svar och att han delar bedömning att det helt enkelt inte är tillåtet att ställa krav på att man använder sig av ett specifikt kollektivavtal vid offentlig upphandling. Att man kan ställa krav i enlighet med gällande kollektivavtal är en annan sak. Det sätter bara en nivå för de arbetsrättsliga kraven. Men precis som ministern säger får man alltså inte ställa krav på ett specifikt kollektivavtal. Det som dock gör mig bekymrad är att det inte verkar råda enighet i regeringen om hur man ser på den nya lagstiftningen. Vår försvarsminister figurerade för sedan i medierna, där han sa att han själv tillsammans med fackliga representanter har tagit i hand om att i de kommuner och landsting där Socialdemokraterna är med och styr ska det ställas krav – specifika krav – på kollektivavtal vid offentlig upphandling. Det här är ett krav som strider mot gällande lagstiftning och som också strider mot den bild och tolkning av lagen som civilministern ger uttryck för här . Jag skulle därför vilja veta vad civilministern anser om att delar av regeringen i medierna ger uttryck för att det ska ställas lagstridiga krav som strider mot den proposition som regeringen lade fram så sent som . 43 (M): Tack till min kollega för en viktig interpellation! Jag skulle vilja återkoppla till den föregående interpellationsdebatten, som hör ihop med den här. Ord har betydelse. Det har betydelse hur ledande socialdemokrater uttrycker sig, såväl lokalt och regionalt som nationellt. Det har betydelse när ett statsråd går ut och säger saker. Konsekvenserna av det, fru talman, har vi sett . Vi ser att nyföretagandet dyker i trots högkonjunktur. Vi ser att antalet välfärdsföretag minskar kraftigt i . Det är väldigt olyckligt. hade vi en uppgång, en väldigt bra uppgång, . Jag tycker att retoriken som används rörande kollektivavtal är bekymmersam. Det var därför jag anmälde mig till den här debatten. Jag tycker att det är bekymmersamt att ledande företrädare för Socialdemokraterna, och andra uttrycker det som att företag utan kollektivavtal skulle ha sämre anställningsvillkor än företag med kollektivavtal har. Det kan faktiskt vara direkt felaktigt. Jag har haft förmånen att jobba i en näringslivsorganisation . I den rollen har jag bett företag att vara medlemmar. I min hemstad fanns ett stort företag med många anställda, och jag tyckte att det vore naturligt att företagaren var med i en näringslivsorganisation. Men det visade sig att det kunde man inte på grund av att tjänstepensionslösningen i kollektivavtalet var så pass mycket sämre. Medarbetarna på det företaget röstade om de ville ha kollektivavtal eller inte. Jag vet inte om det var som röstade nej eller om det var 99,9, men det var väldigt många där som helt enkelt sa: Nej, vi vill inte ha kollektivavtalets tjänstepensionslösning, för det är så pass mycket sämre. Så här, fru talman, är det ofta. Många företag som inte har kollektivavtal kan ha bättre anställningsvillkor och bättre löneförmåner än företag med kollektivavtal. Jag tror att man ska se kollektivavtalsdiskussionen som en maktfråga. Jag lyssnade på LO:s ordförande i lördagsintervju. Han var tydlig med att det handlar om maktfrågor och inte om anställningsförhållanden. Han fick frågan av hur han ser på att antalet medlemmar i och några andra förbund sjunker så kraftigt. I några förbund representerar facket inte ens av löntagarna inom det området, till exempel restaurang. Då sa han ungefär så här: Det spelar ingen roll att vi tappar så många medlemmar, för tack vare kollektivavtalen har vi i alla fall makten som facklig organisation. Då lyser det igenom lite grann att det inte handlar om anställningsvillkoren utan om maktförhållandena. Jag har noterat det som lyfte fram här: i och har, i alla fall i , lyckats få igenom att man ska kräva kollektivavtal vid upphandlingar. Jag har också noterat att och andra har sagt att i S-styrda kommuner och i kommer man nog att kräva kollektivavtal. Jag är glad över att statsrådet är så tydlig med att det kravet inte är lagligt. Det vore intressant att veta vad regeringen tänker göra åt kommuner som ställer krav på kollektivavtal som uppenbarligen bryter mot lagen. 44 Statsrådet (S): Först vill jag bara påminna riksdagsledamöterna om att jag deltar i denna debatt i egenskap av statsråd och inte som representant för vare sig Socialdemokraterna, eller . Jag företräder regeringen och regeringens hållning i denna fråga. Jag ser fram emot andra debatter där vi kan diskutera mer partipoliskt hur det förhåller sig med de här frågorna. Regeringens bedömning har varit att den lagstiftning som vi bör ha i i frågor som rör sociala dimensioner vid offentliga upphandlingar ska baseras på en likabehandlingsprincip i enlighet med . Det innebär att vi ställer krav på villkor i enlighet med kollektivavtal, inte på anslutning till kollektivavtal. Det baseras på den tolkning som vi har gjort av det EU-rättsliga handlingsutrymmet. Det kan vara så att det finns kommuner och landsting som gör en annan tolkning av det EU-rättsliga handlingsutrymmet. Det är inte ovanligt med den typen av rättsprocesser i upphandlingsrelaterade situationer. Jag kommer bland annat ihåg att kommun var med och utvecklade ett checksystem som då ifrågasattes rättsligt men sedan resulterade i lagen om valfrihetssystem. kommun gick emot gällande praxis kring djurskyddskrav och ställde i samband med upphandling av kött krav på att köttet skulle ha producerats i enlighet med svensk djurskyddsstandard. Detta ansågs vara olagligt. Man hamnade i domstol och förlorade, om jag minns rätt, i första instans i förvaltningsrätten men vann i kammarrätten. Det är alltså inte alls ovanligt att upphandlande myndigheter är med och utvecklar praxis och rättstillämpning. I dessa frågor är inte statisk. Synen på , inte minst relationen mellan EU-rätt, upphandlingsrätt och arbetsrättslagstiftning, utvecklas tack vare att upphandlande myndigheter får olika frågeställningar prövade, i slutändan av . Som ledamot av regeringen är jag förhindrad att uttala mig om pågående rättsprocesser. Jag ska ärligt erkänna att jag inte känner till om det pågår någon sådan process. Jag kan inte utesluta att det pågår rättsprocesser där denna typ av arbetsrättsliga frågeställningar prövas i anslutning till en offentlig upphandling. Regeringens tolkning av rättsläget framgår dock väldigt tydligt av den proposition som behandlades av sedan. Där framgår att vi har gjort bedömningen att det rättsliga handlingsutrymme vi har ger oss möjlighet att göra det obligatoriskt att ställa krav på villkor i enlighet med svenska kollektivavtal. Obligatoriet har, efter en överenskommelse med , begränsats till att gälla löner och två andra arbetsvillkor.