prot · H50963 · 2018-01-30 00:00:00 — Förstår landsbygdsministern den oro som finns på landsbygden och hos skogsägarna inför det som sker? Vilka åtgärder ska i så fall vidtas, om nu ministern har förståelse för detta? 97 Statsrådet (S): Skogsägarna skapar många olika värden i sina skogar – för friluftslivet, besöksnäringen och för skogsindustrin. Alla dessa värden är viktiga också för landsbygdsutveckling. Jag tycker att ledamoten beskriver detta mycket väl i sin interpellation, där hon målar upp bilden av Almåsa i . De många olika områdena gör ju också att vi kan utveckla de olika näringar som jag beskriver, inte minst besöksnäring och friluftsliv. Det är oroande och högst olyckligt, tycker jag, med den upprördhet som myndigheterna orsakade i Almåsa. Så ska vi inte ha det. Jag tar den här händelsen på mycket stort allvar och har svårt att se hur skydd av skog med tvång skulle kunna leda till vare sig positiv utveckling av det lokala näringslivet eller landsbygdsutveckling. Jag tror att vi måste hitta modeller där man kan göra det här i samklang. När man skyddar skog på frivillig väg erhåller markägaren marknadsvärdet plus . Regeringen har betalat ut 1,5 miljarder . Vi har höjt de här anslagen med i budgeten i syfte att kunna ersätta skogsägarna i de fall man bedömer att man måste skydda områden. Att utveckla besöksnäringen är också viktigt. Skogsindustrin är en basnäring för oss, men också besöksnäringen utvecklas väldigt positivt i vårt land, inte minst naturturismen. Turismens exportvärde har ökat , och det finns väldigt stora värden också inom besöksnäringen. De utländska besökarnas konsumtion uppgick till ungefär 120 miljarder . Besöksnäringen är alltså någonting viktigt, inte minst naturturismen, som utvecklas. Sedan är det aktiva skogsbruket och skogsindustrin givetvis basen i vår export. Det finns väldigt stora värden i exporten, 125 miljarder . Jag brukar säga att skogen och skogsindustrin har varit det som byggt upp välfärdslandet . Det har skapats väldigt många jobb i skogsbruket och inte minst i skogsindustrin. 98 (M): Ministern talar om ersättningsnivåerna, men i fall stämmer inte det här. Han har ett värde på 72 miljoner på sin skog men ska erhålla 26 miljoner. Det visar lite grann av vad problematiken härrör från. Jag betvivlar inte landsbygdsministerns respekt för äganderätten. Men när det kommer till regeringens hållning till äganderätten sitter oftast i detaljerna, särskilt i frågan om talerätt. I regeringens budgetproposition skriver man att man ”vill stärka allmänhetens delaktighet i naturvårdsarbetet, bl.a. genom tillgång till miljöinformation, deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning”. Jag har uppriktigt svårt att tolka den här formuleringen på annat sätt än att regeringen vill minska markägarens möjlighet att förfoga över sin egen mark. Att ytterligare inskränka äganderätten genom ökade möjligheter att invända mot avverkningar är absolut inte rätt väg att gå. Dessutom ser vi exempelvis att tolkningen av artskyddsförordningen och nyckelbiotoperna i praktiken begränsar äganderätten. Ministerns kollega, miljöminister , har meddelat att ingen översyn eller förändring av artskyddsförordningen kommer att ske, trots att detta efterfrågas både av och av . Vad vill då göra? Vi vill tillsätta en äganderättsutredning med särskilt fokus på de gröna näringarna, vilket utvecklas i den motion som mina kollegor i miljö– och jordbruksutskottet väckte . Där skriver vi bland annat att utredningen bör undersöka statusen för äganderätten i med särskilt fokus på de gröna näringarna, att en historisk tillbakablick bör göras och att utvecklingen och förändringar som påverkat äganderätten bör belysas. Det är också av vikt att det arbete som alliansregeringen påbörjade med att ta fram ett nationellt skogsprogram fortsätter. Vi har konstaterat att den rödgröna regeringen har valt att fortsätta med det här arbetet. Det är bra, och det är av stor vikt att man fortsätter i samma anda. Vår vilja med ett så kallat nationellt skogsprogram är att det ska bejaka ekonomiska, sociala och miljömässiga värden. Det ska också syfta till att skogen och dess värdekedja ytterligare bidrar till utvecklingen mot ett hållbart samhälle och en växande biobaserad samhällsekonomi. Dessutom ska man ta ett brett grepp och syfta till att med det hållbara brukandet skapa en grund för fler jobb med skogen som bas. Jag måste ändå upprepa frågan till landsbygdsministern: Vad gör regeringen för att stärka den äganderätt som är ett grundfundament för landets över 300 000 skogsägare? Kan han svara något mer konkret än det som har presenterats i svaret? 99 Statsrådet (S): Rådigheten över den egna skogen är väldigt viktig för att man ska kunna ha ett långsiktigt ägande och också kunna utveckla sin affärsverksamhet kring skogen. Den äganderätten ska respekteras och är grundlagsskyddad. Sedan finns det oklarheter om vilken ersättning som ska gälla vid avslag när det gäller avverkning i fjällnära skogar. Den här oklarheten uppstod egentligen när Änokdomen föll i . Den slog fast en annan ersättning än vad som hade skett tidigare. Jag känner inte till det andra enskilda fall som relaterar till. Jag kommer inte ihåg namnet – någonting. Är det fjällnära skog som det handlar om kan jag säga att besluten om att inte få nyttja fjällnära skog gäller och inte för evigt. Men eftersom jag inte känner till det här specifika fallet är det för mig väldigt svårt att kommentera det. Ersättningsfrågorna är föremål för en rättsprocess i mark- och miljödomstol. De utreds också av , och Kammarkollegiet. För mig som statsråd är det väldigt viktigt att vi får tydliga regler kring ersättningarna och ersättningsnivåerna. Men regeringen måste avvakta de pågående rättsprocesserna och myndighetsutredningarna. Jag kan inte som statsråd stå och säga att det ska vara si eller så, för då skulle jag överskrida mina befogenheter. Jag har väldigt stor förståelse för den frustration som många ägare av fjällnära skog kan känna i och med att det här just nu pågår. Men så länge ersättningsfrågan inte är avgjord i den domstol som just nu hanterar den och så länge myndighetsdialogerna pågår vill jag inte gå in i det här. När detta är lagt till rätta kan det hända att vi blir tvungna att se över lagstiftningen. Det vet vi inte . Men det är viktigt att vi värnar äganderätten. Den ska inte på något sätt försvåras utan ska respekteras. 100 (M): Vi kan inte nog understryka den svenska skogsnäringens betydelse för den svenska ekonomin. är det tredje största exportlandet vad gäller papper, massa och trävaror, och värdet är . Det är en bransch som sysselsätter över 100 000 personer i landet. Vi svenskar har ett speciellt förhållande till skogen. Vi lever i ett land som till två tredjedelar består av skog. För oss som lever i ett skogslän är det bandet särskilt tydligt. Självklart är det så att den svenska skogen bör värnas, både för tillväxten och för miljön. Det är också därför som vi oroas över att äganderätten till skogen håller på att urholkas och att skogsnäringen hotas, mycket på grund av den nuvarande regeringens politik. Att bruka skogen är också en förutsättning för att vi ska klara av att möta de klimatutmaningar som vi står inför. En skog som inte vårdas och brukas växer inte heller ordentligt och är mindre effektiv i att motverka klimatförändringarna. Skogsfrågorna är oerhört centrala, och skogen är en viktig basnäring i mitt hemlän och i andra län. Jag kommer att följa upp regeringens arbete och hur ni kommer att hantera äganderättsfrågan. Vi kommer säkert att mötas i någon debatt . Jag tackar för den här gången. 101 Statsrådet (S): Jag vill erinra både interpellanten och åhörare om att den lagstiftning som finns om fjällnära skogar sattes på plats av alliansregeringen . Det är den lagstiftningen som råder . Jag kan inte, som jag sa här tidigare, gå in och göra bedömningar i de rättsprocesser som pågår eller gå in i de myndighetsdiskussioner som pågår. Det är möjligt att vi måste se över lagstiftningen. Vi får se vad man kommer fram till. Det är väldigt viktigt att vi värnar skogen. Det är riktigt som ledamoten här säger att vår skogsexport är den tredje största i världen när det gäller pappersmassa och sågade produkter. Regeringen ser en jättestor potential också i industriellt träbyggande som kan utvecklas och bli en exportprodukt. Vi ser en möjlighet i biobaserade bränslen, plaster, kompositmaterial och textilier som kan komma ur skogen. Användningsområdet för skogsråvaran blir allt större med teknikutvecklingen. Det är väldigt viktigt för att vi ska kunna bli ett fossilfritt samhälle. Regeringen har ambitionen att ska bli ett helt fossilfritt land och kanske det första i världen. Vi har den möjligheten i och med att vi har så mycket skog. Det är av yta som är täckt av skog. En viktig del i arbetet är det nationella skogsprogrammet som vi nu driver i bred dialog. Jag hoppas att vi ska kunna gå i mål med det. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2017/18:314 om intrångsersättning till ägare av fjällnära skog 102 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ställer mig till det faktum att ägare av fjällnära skog inte beviljas intrångsersättning samt vilka åtgärder jag ämnar vidta för att förtydliga lagstiftningen om fjällnära skog i syfte att säkerställa att beslut om avverkning fattas på ett tillämpbart, effektivt och rättssäkert sätt. Vid föryngringsavverkning av fjällnära skog krävs tillstånd från . Om en avverkning är oförenlig med intressen som är av väsentlig betydelse för natur- eller kulturmiljövården enligt 18 § skogsvårdslagen får inte ge tillstånd till avverkningen. När en ansökan om tillstånd avslås innebär det att fastighetsägarens rådighet över skogsmarken inskränks. Det kan i sin tur ge rätt till en intrångsersättning. Ersättningens nivå bestäms av hur stort intrånget i rådigheten är och ska motsvara den uppkomna minskningen av fastighetens marknadsvärde. Frågan om ersättning till markägare som inte fått tillstånd att avverka fjällnära skog prövas i domstol. utreder i vilken grad beslut att inte ge tillstånd till avverkning i fjällnära skog begränsar rådigheten. Att klargöra begränsningen är viktigt för att kunna bestämma ersättningsnivån för intrånget. Det här innebär att som utreder frågan och domstolsprövning pågår kan handläggning av övriga ärenden och utbetalning av eventuella ersättningar komma att fördröjas. Jag är angelägen om att vi har tydliga regler kring ersättning som beaktar äganderätten och är ändamålsenliga för såväl miljö som produktion. Jag följer denna fråga och avvaktar pågående domstolsprövning och utredning av frågan. 103 (M): Tack, ministern, för svaret! Det blir måhända lite grann en favorit i repris av den debatt som var med min kollega från . Det visar på det stora engagemang som vi moderater har för äganderätten och skogen. Den är vårt gröna guld som ligger till grund för fantastiskt många jobb och företag i vårt land. Den är också en viktig del av bygget av det framtida hållbara som är fossilfritt, som ministern var inne på, och biobaserat. Då måste vi bruka skogen. Det är en möjlighet som vi moderater slår vakt om både principiellt och utifrån det faktum att det betyder mycket för vår ekonomi. Jag ska ge lite bakgrund till frågan om den fjällnära skogen. Den sträcker sig från i söder längs fjällkedjan hela vägen upp till den finska gränsen i i ministerns eget hemlän . Vidare finns vissa områden längre österut som också klassas som fjällnära utifrån sina höjdlägen. Totalt sett utgör den fjällnära skogen så mycket som . Av den fjällnära skogen är formellt skyddad. För den delen som inte är formellt skyddad finns särskilda regler som reglerar hur den fjällnära skogen får brukas. Ministern var i sitt svar inne på vad det är för form av regler. Det handlar helt enkelt om att man som skogsägare måste söka tillstånd för att få lov att genomföra en föryngringsavverkning. Det kan tyckas att det är mycket byråkrati. Men det är en ordning som ändå har fungerat förhållandevis väl fram tills . I det fall som skogsägare inte har fått tillstånd att genomföra en avverkning har på eget initiativ kunnat betala ut ersättning till berörd skogsägare på av marknadsvärdet. Då har man fått full ersättning för marknadsvärdet och också en ersättning för själva det intrång som staten gör sig skyldig till när den förbjuder skogsägaren att helt enkelt ägna sig åt skogsbruk. Sedan domen kom i det så kallade Änokfallet i har stoppat utbetalningarna. Det har lett till att ett femtontal skogsägare har stämt staten för att få sin i mitt tycke självklara rätt till ersättning. Att skogsägare ska behöva stämma staten för att få ersättning vittnar om att något är allvarligt fel i dagens situation. Det är bakgrunden till min interpellation. Tyvärr svarar ministern inte riktigt på min fråga om vilka åtgärder ministern och regeringen är beredda att vidta för att komma till rätta med problematiken. Ministern låter helt enkelt meddela att man avvaktar och vill se vad domstolsprocesserna leder fram till. Jag vill ändå ställa en väldigt principiell fråga till ministern, för i grunden är det en principiell fråga. Ska staten ha rätt att förbjuda avverkning av produktiv skogsmark utan att betala ersättning? Om inte är det glasklart att regeringen kommer att behöva göra en översyn av reglerna om det är den hållning som företräds av Kammarkollegiet som gäller. Kammarkollegiet driver nu linjen att en skogsägare inte ska ha rätt till ersättning om staten nekar avverkning i fjällnära skog. 104 Statsrådet (S): Först en liten rättelse av den geografiska beskrivningen av fjällnära skog. Den når aldrig så långt österut som till . Det är långt ifrån. När det gäller skogsägarna är min uppfattning att de icke ska komma i kläm. Äganderätten är fäst i grundlag. Jag har lärt mig att om man tar någonting från någon så ersätter man. Det måste gälla även skogen. Låt mig, som situationen ser ut just nu och med anledning av ledamoten frågor, svara att ersättningen är under utredning av myndigheterna och även föremål för en rättsprocess, som jag sa i den förra interpellationsdebatten. Vi måste avvakta denna rättsprocess och myndigheternas utredning. Men jag har stor förståelse för den frustration som skogsägarna till den fjällnära skogen kan uppleva när de får ett beslut om att de inte kan avverka och att de, om rättsprocessen drar ut , inte får någon ersättning. Ersättning måste på något sätt betalas ut om man säger att man tar ifrån någon rådigheten. Jag återkommer till det jag sa i den förra interpellationsdebatten: Vi ska inte glömma bort Änokdomen, som föll i . Den har lagt grund för den situation vi har , där besluten om fjällnära skog handlar om ett femårigt moratorium och att man inte kan avverka. Ersättningarna har varit marknadsmässiga på , och det är detta som myndigheter och domstolar nu tittar på: Vad ska vara en skälig ersättning? Jag tänker inte gå in i den diskussionen innan dessa saker är avgjorda där. 105 (M): Jag blev något lugnare av det andra svar som landsbygdsministern gav nu och även lite grann av det svar som ministern gav ledamoten tidigare. Jag blev nämligen inte särskild lugnad av ministerns inledande svar där han nämnde att han är angelägen om att vi har regler som beaktar äganderätten. För mig och är det viktigt att vi har regler som inte bara beaktar äganderätten utan som också respekterar och värnar den. Därför blev jag glad att ministern nu tydligt sa att den skogsägare som får mark inlöst och den som får sitt skogsbrukande hindrat självklart också ska få intrångsersättning. Det var ett välkommet och viktigt besked som jag också noggrant kommer att följa upp. Jag kanske även kommer att få anledning att ställa samma fråga till andra ministrar i den nuvarande regeringen, då vi tyvärr vet att det finns en ganska stor splittring kring skogsfrågorna i regeringen. Det är inte alltid svaren blir riktigt desamma om man ställer samma fråga till exempelvis miljöminister . Men det var ett viktigt och välkommet förtydligande, för det är viktigt och självklart för att äganderätten inte bara ska beaktas utan också värnas och respekteras. 106 (M): Jag satt och lyssnade på debatten och kunde inte avhålla mig från att ställa några frågor till landsbygdsministern. Jag lyssnade på hans svar, herr ålderspresident, och jag tycker att mycket av det han säger låter klokt – låt mig säga det. Men det som blir mina frågor till landsbygdsministern är: Är det uppfattning som det redogörs för i talarstolen? Är det socialdemokraten uppfattning som det redogörs för i talarstolen? Är det ministern uppfattning som det redogörs för i talarstolen? Är det som sas i talarstolen uppfattningen hos den regering som ministern företräder och som han talar för i den här kammaren? För den som lyssnar och följer debatten ska jag tala om skälet till att jag ställer frågan. Det är klart att vi inte ska misstro varandra med flit i de här rollerna. Men låt mig ändå påminna om en debatt för sedan, herr ålderspresident, då miljöministern i samma regering stod här i talarstolen och mycket tydligt och upprört deklarerade att hon minsann talade för hela regeringens uppfattning. Och hon hade en helt annan uppfattning än den, vem det nu är, som ministern företräder under kvällens debatt har. Det lät helt annorlunda. Då var tongångarna i stället att det skulle vara så stora kostnader förknippade med att ersätta markägarna att det var alldeles omöjligt. Därför skulle regeringen fortsätta på den inslagna vägen. Då kan jag bara konstatera en sak: En av de två ministrarna kan inte tala för regeringen eftersom de uppenbart har två olika positioner. Det skulle jag tycka vore både lämpligt och rimligt att ministern svarar på. 107 Statsrådet (S): Det är inte försumbara pengar. Det är höga ersättningar. Det betalades ut 1,5 miljarder . Den här regeringen har höjt beloppen, så det blir 250 miljoner till budget. Däremot noterar jag att i sin budgetmotion har över 1 miljard mindre i ersättning till markägarna. Det är en avsevärd skillnad. Jag vet egentligen inte var står i frågan. Vill man ersätta markägare när samhället i vissa fall måste ta i anspråk en enskild skogsägares tillgångar? Kan ni lämna svar på den frågan? Ni har tagit bort över 1 miljard i ersättningar till markägarna. 108 (M): Vad tråkigt att det är min sista debattrunda, för nu hettar debatten till något! Det är bra, för detta är principiellt viktiga frågor som är av avgörande betydelse för vårt land. tycker att det grundläggande är att skogen ska brukas. har avsatt väldigt mycket skog både genom formella avsättningar och, inte minst, genom 300 000 skogsägares frivilliga arbete. har skogsägare helt utan ersättning avsatt till förmån för miljön. Det är ganska få andra företagare som agerar på samma vis och som väljer att ge upp , och ofta mer, av sin verksamhet till det allmänna goda. Men det gör skogsägare, och det visar på det fantastiska engagemang som de har för den biologiska mångfalden och för att vi ska nå de mål som vi i ganska bred politisk enighet har formulerat i den här : skogspolitikens två jämställda mål om produktion och miljö. Jag kan också konstatera, herr ålderspresident, att under och Alliansens tid ökade takten i avsättning av skog tack vare att vi arbetade på ett smart sätt med hjälp av statlig utbytesmark. Men i denna debatt tycker jag att det är rimligt att ställa sig frågan om det är rimligt att skydda mer av den fjällnära skogen när av marken är undantagen brukande. av den fjällnära skogen är alltså formellt skyddad. Här är det viktigt att processerna löper ut, och jag kan bara konstatera att en av de statliga myndigheterna, Kammarkollegiet, agerar på ett som jag tycker helt absurt sätt när man försöker driva tesen att det som ägarna av den fjällnära skogen ägnar sig åt inte skulle vara pågående markanvändning. Jag är minst sagt bekymrad över den okunskap som finns på de statliga myndigheterna, och för detta har regeringen ett ansvar. 109 (M): Låt mig börja med att säga att jag vet att regeringen har höjt beloppen, för regeringen har som ambition att ha mer avsättningar. Vi moderater har sänkt därför att vi vill att man ska göra mindre på det här området, och därför har vi mindre pengar till det. Skälet är att vi redan har skyddat mest skog i hela EU. Det finns alltså inget skäl till att ska gå ännu längre än vad vi har gjort. Det är själva bakgrunden till detta. Jag svarade nu ministern på hans fråga, herr ålderspresident och ni som lyssnade. Landsbygdsministern ställde en fråga och jag svarade på den. Jag har en fråga tillbaka till landsbygdsministern. Landsbygdsministern och miljöministern som företräder samma regering har två olika uppfattningar, men båda hävdar att de företräder regeringen. Det, herr ålderspresident, är helt orimligt. Min fråga är: Är det landsbygdsministerns svar här , som jag förvisso tycker är mycket bättre, som gäller, eller är det miljöministerns svar som gäller? Båda kan ju inte gälla för samma regering. Jag svarade på ministerns fråga. Kan ministern svara på min mycket enkla fråga? Är det din uppfattning här i talarstolen som gäller, , eller är det miljöministerns? Ni har olika uppfattning. 110 Statsrådet (S): Mot bakgrund av den oro som finns för äganderätten vill jag avslutningsvis vara väldigt tydlig och betona den rättssäkerhet som vi har i . Den enskildes rätt till ersättning bör ses i ljuset av bestämmelserna i regeringsformen 2 kap. 15 § och vad som sägs där om egendomsskydd. Enligt regeringsformen ska den enskilda vara tillförsäkrad ersättning när det allmänna inskränker användning av hennes mark eller byggnad. Det här är någonting som regeringen håller högt. Jag blir förvånad – eller kanske inte egentligen – när man ger flera olika bilder. står och pratar om fantastiska frivilliga avsättningar från privata skogsägare men minskar ersättningen med 1 miljard. När man själv har tagit på sig ansvaret för att mer ska skyddas i , varav 90 000 är kvar, plockar man bort pengar för ersättning till skogsägarna. Det här gör att skogsägarna inte kommer att få en ersättning. Den här regeringen höjer ersättningen till skogsägarna för att man ska kunna gå vidare och leva upp till det som finns i regeringsformen om skydd av äganderätt. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2017/18:320 om torskbeståndet i 111 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att rädda Östersjötorsken. Enligt och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av om den gemensamma fiskeripolitiken ska nyttjandet av de levande biologiska resurserna ske på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs och bevaras över nivåer som kan ge MSY, maximal hållbar avkastning. De närmare ramarna för förvaltning av torsk i anges i och rådets förordning (EU) nr 2016/1139 av om upprättande av en flerårig plan för bestånden av torsk, sill och skarpsill i , den så kallade Östersjöplanen. Planen syftar till att uppnå målen med den gemensamma fiskeripolitiken och grundar sig på Internationella havsforskningsrådets, Ices, råd. Sedan Östersjöplanens ikraftträdande har rådet fastställt fiskemöjligheter för torsk i i linje med planen. Kvotsättning är ett centralt verktyg för att uppnå målet om ett hållbart fiske men är ett av flera verktyg som står till buds. Redskapsbegränsningar och begränsningar och rum är exempel på andra viktiga verktyg. För ett hållbart fiske krävs även ett kontrollsystem som är effektivt, ändamålsenligt och anpassat till den gemensamma fiskeripolitiken. Det finns två torskbestånd i : det östra och det västra. Fiskekvoterna för torsk i fastställs för två förvaltningsområden, ett östligt och ett västligt. Det är dock viktigt att vara medveten om att de två beståndens utbredningsområde inte fullt ut motsvarar de två förvaltningsområdena. Detta innebär att man inte direkt kan jämföra Ices råd för ett torskbestånd med kvoten som fastställts för ett torskförvaltningsområde.