prot · H50967 · 2018-02-06 00:00:00 — Den andra är om säkerheten ökas. Jag har läst mycket av det som tidigare gd har skrivit om att det ska bli betydligt billigare med den här verksamheten. Andra har instämt i detta. På LFV:s och Saabs gemensamma bolags hemsida lyfter man också fram ökad säkerhet som en del i den fjärrstyrda flygtrafikledningen. när man har satt igång detta och skrivit avtal har jag frågat LFV hur mycket billigare det blir med den här typen av verksamhet. Svaret är att jag inte kommer att få veta det, eftersom det här är affärshemligheter som man inte kan anförtro en riksdagsman på något sätt. Drygt 170 flygtrafikledare har gått ut i en gemensam debattartikel och lyft fram risker med införandet av fjärrstyrd flygtrafikledning. Detsamma har gjorts av , det vill säga piloternas representanter. Då är frågan: Var är vi någonstans? Ingen tänker berätta om det har blivit billigare. Men mycket sägs anonymt, fru talman. Det finns mycket i detta som är väldigt märkligt. Flyget kännetecknas i normala fall av hög transparens och en vilja att anmäla minsta avvikelse för att kunna bygga starkare säkerhet. Men här uppfattar personal som jobbar i tornen och på andra ställen och som ytterst jobbar med alla flygresenärers säkerhet att de får munkavle. Detta kan man, om man vill, läsa väldigt mycket om på olika mediesidor. Jag får höra väldigt mycket anonymt, bland annat att det ska ha blivit dyrare. Jag vill då ta reda på fakta. Därför har jag ställt frågan till LFV hur det förhåller sig, men de tänker inte svara på detta. Piloterna i planen och flygtrafikledarna i tornen har många invändningar gällande det som ytterst rör säkerheten i flyget. Om det blir dyrare, eller åtminstone inte billigare, och de som jobbar i verksamheten, det vill säga de som flygtrafikleder från tornen och de piloter som kör våra flygplan, har invändningar, fru talman – vad är då vinsten med detta? Varför gör man det? Varför säger ministern inte: Stopp och belägg, vänta ! Vad är det som händer? I stället uppfattar jag att man försvarar detta. Min fråga till ministern är väldigt enkel, och jag hoppas att jag kan få svar på den. Kan ministern garantera att det här blir billigare och att man åtminstone har bibehållen flygtrafiksäkerhet i med de här förändringarna? Ett icke-svar, fru talman, uppfattar jag också som ett tydligt svar. Antingen kan man garantera detta eller så är det någonting som börjar vara lite märkligt. Det är en mycket enkel fråga, och jag hoppas på ett enkelt svar från ministern. Kan han garantera detta? 103 Statsrådet (S): Jag kan naturligtvis inte kommentera det som redovisas av anonyma källor eller liknande. Men icke desto mindre är det oroväckande om det skulle vara så att det finns en stark oro för det teknikskifte som håller på att ske inom flyget. Det är jag naturligtvis ordentligt beredd att lyssna på. Jag inser att flyget i men också internationellt står inför samma digitaliseringsutmaning som många andra trafikslag. Jag har själv varit uppe i flygledartornet på och imponerats av flygledarnas arbete. Men jag ser också hur ny teknik och digitalisering där och på andra ställen kan innebära säkrare trafik, ökad redundans och ökad möjlighet att hantera svåra trafiksituationer. Det är väl också det som är utgångspunkten, tror jag, när både och Swedavia vill investera. Man gör ju inte det för att försämra trafiksäkerheten eller flygsäkerheten. Man gör det knappast heller för att fördyra, utan jag förutsätter att detta initiativ tas inom de här verksamheterna för att man ser utvecklingsmöjligheter och för att man ser att vi kan få en säkrare flygtrafik och bättre möjligheter att upprätthålla service på mindre flygplatser. ska man vara medveten om att frågorna ännu inte är avgjorda, och det är väl därför jag kanske kommer att göra interpellanten lite besviken. Det är Transportstyrelsen som har att pröva detta, och de prövar ju flygledning på distans på samma grunder som de prövar all flygledningsverksamhet. Här finns ingen skillnad beroende på vilken teknik man använder, utan samma funktioner måste vara säkerställda. Den flygledning som vi har på distans är den som sker i , och det är inte Swedavia som utför den. I sker den genom att man på distans även hanterar . Jag ska själv dit och besöka verksamheten för att skaffa mig en bild av förutsättningarna och på vilket sätt detta öppnar nya möjligheter men säkert också av en del kan upplevas ge ökad osäkerhet. Det är någonting som jag tar på stort allvar. Ska vi göra teknikinvesteringar och ett digitalt skifte måste det vara för att öka säkerheten. Jag förutsätter i detta sammanhang att Swedavia och i sina kontakter haft Försvarsmakten involverad. Försvarsmakten har i denna grad i det närmaste veto, vilket gjorde att den bland annat sa nej till att man skulle göra motsvarande investeringar på . Försvarsmaktens behov av säker flygtrafik och redundans måste komma i första rummet inte bara i dessa tider utan generellt. Det är en del i den prövning som sker av de investeringar som ska göras. Den andra är de regionalpolitiska aspekterna och vilken effekt de kan få på förutsättningarna att upprätthålla god flygservice i hela landet. Så som det nu ser ut är det Transportstyrelsen som har att pröva. Jag ska inte föregå myndighetens prövning av detta. Däremot måste utgångspunkten rimligtvis vara att det ska bli säkrare och sannolikt också effektivare. Det är vad verksamheterna själva lyfter fram. I den mån som har andra fakta är det bra om de kan redovisas. Jag tänker göra vad jag kan för att följa detta noggrant för att säkerställa att vi agerar på ett sätt som gör att vi har bra service, ökad redundans och ökad säkerhet inom svenskt flyg. Det handlar om att vi kan klara en svårare säkerhetsmiljö framöver och att de flyginvesteringar vi gör görs för att förbättra tillgängligheten i hela landet. Det är nödvändigt. Det kommer att vara mina utgångspunkter när det är frågor som hamnar på regeringens bord. 104 (M): Låt mig vara tydlig med att säga att jag absolut inte är emot teknikutveckling. är teknikutveckling en förutsättning för att göra tjänster både billigare och bättre för oss alla. Jag ska inte gå in i alla detaljer, för det har vi inte tid med i det här formatet. Jag har till exempel fått höra att kamerorna ser mer än vad det mänskliga ögat gör, och därför är den tekniken så himla bra. Men jag har inte mött någon flygtrafikledare som håller med om detta. Tvärtom ser man betydligt mindre. Man ser inte fåglar, och man ser mycket kortare avstånd än vad man gör med blotta ögat. Man får inte 360‑uppfattning. Man får många försämringar i redundans. Många försämringar i kapacitet är att vänta om man inför tekniken. Det är hemligstämplade protokoll från och inga svar från om det blir billigare eller dyrare med fjärrstyrning som man har lovat tidigare. Det är 170 personer bland landets flygtrafikledare – långt många fler än de som berörs av beslutet, låt mig vara tydlig med det – som har starka invändningar mot detta. Som jag sa ser även piloterna via problem med detta. Om det inte blir billigare är min fundering varför man nu bygger en ny byggnad här i där man ska kunna samla 20 flygtrafikledartorn från övriga . Det är nästan hela den flygkapacitet som finns inom Swedavia och en stor del av de andra flygplatserna. Allt ska centraliseras till . Jag är heller inte någon militärstrateg. Men det verkar för mig märkligt att man på det sättet ökar någon form av säkerhetstänk för landet. Att samla all flygtrafikledning i en byggnad tycker jag rimligen borde öka risken. Men har man inte frågat om detta. Man har frågat om 4 flygplatser, men man bygger kapacitet för 20 flygplatser. Jag har ingen aning vad man från LFV har för tänk om detta, men jag skulle kunna gissa. Jag tycker att de hemliga anonyma samtal som ministern vill att jag ska redogöra för är ett problem. Det är första gången sedan jag har haft hand om flygfrågor, det är väl åtminstone , som det är så. Det råder nämligen öppenhet och transparens inom flyget. Man anmäler vartenda litet problem för att se till att vi inte ska ha några dödsfall i flygtrafiken. Det verkar vara åsidosatt i den här processen. Det är därför de som har fått munkavle upplever att de inte har andra kanaler än att prata på annat sätt. De 170 flygtrafikledarna skrev under anonymt därför att de inte vågar stå med namn. Det skulle göra mig orolig om jag var minister. De som finns i systemet, de som ska flygtrafikleda och de som ska köra våra plan säger: Stopp och belägg! Vänta lite här, det finns en del invändningar. Då skulle jag som ansvarig minister stanna upp och fundera lite grann. Det finns möjligheter för ministern att ställa den typen av frågor som man inte besvarar när en riksdagsman kommer med dem. Ministern skulle kunna ställa följdfrågorna. Hur mycket billigare blir det? Ministern skulle kunna få svar av myndigheten. Då skulle ministern möjligen också kunna ge mig och andra svar på det. Det finns mycket kring detta som jag finner mycket märkligt. Blir det billigare och höjer man säkerheten behöver man inte hemligstämpla protokoll, slå sig runt med fina ord och vägra att besvara frågor. Min uppfattning är att när man gör det finns det någonting att dölja. Frågan är vad. Vore jag ansvarig minister skulle jag ta reda på det, fru talman. 105 Statsrådet (S): Jag förutsätter att i den mån man hemligstämplar protokoll gör man det antingen av rent kommersiella skäl eller av säkerhetsskäl. Detaljerad information om hur vi styr vårt flyg och med vilka modeller vi hanterar vår infrastruktur i luften kanske inte alltid ska komma till allas kännedom, inte minst i dessa säkerhetspolitiskt känsliga tider. Jag förutsätter att det är utgångspunkten om man nu väljer att sekretessbelägga. Det finns naturligtvis möjlighet att pröva den sekretessen. Jag vill för tydlighetens skull säga att när jag bad ledamoten tala om sin oro eller sina grunder syftade jag definitivt inte till att efterfråga källor. Det är absolut inte min mening. Däremot är det viktigt för mig. Jag har använt tiden sedan jag blev statsråd till att träffa ett flertal aktörer inom flyget och alla transportslag. Jag har besökt flygledare och försökt att skaffa mig en bild av de utmaningar vi står inför. Det handlar om de risker och de möjligheter som ett teknikskifte innebär. Jag ska vara ärlig och säga att också jag ställer mig en hel del av de frågorna. Det bör jag göra rent intellektuellt. Innebär det möjligheter eller ökad känslighet och sårbarhet? Innebär det effektiviseringar, eller kan det leda till fördyringar? Den frågeställningen måste vi ha. Jag har också kallat till mig och haft dialog med för att skaffa mig en bild av den grund för beslut som hade när man i dialog med Swedavia accepterade det uppdrag som Swedavia ville att skulle svara mot. Det är viktigt att vi följer detta noggrant eftersom det finns ett allmänintresse. Det är helt avgörande att människor känner en trygghet inför de teknikförändringar som sker inom flyget. Inte minst därför är det viktigt att Transportstyrelsen prövar det på samma sätt som den prövar all annan teknikverksamhet. Man ska inte göra någon skillnad eller ha lägre krav bara för att frågan digitaliseras, utan det är samma hårda krav som ska finnas inom flyget. Jag delar också uppfattningen att det är mycket viktigt att vi bevarar den transparenta kultur som finns inom flyget. Man ska våga tala om de farhågor som finns och anmäla avvikelser. Inte minst i en utveckling där inte bara flyget digitaliseras utan vi ser drönarutveckling framöver kommer det att vara än viktigare. Där vet jag att och jag delar uppfattningen och har samma starka engagemang för att bevara den säkerhetskulturen på ett bra sätt. Det är viktigt att vi beaktar detta ur en mängd aspekter. Jag förutsätter att Försvarsmakten när den har granskat underlaget från och Swedavia har gjort rätt avvägningar om vad som ur Försvarsmaktens synvinkel är viktiga ställningstaganden. Återigen är detta en fråga där vi har alla skäl att följa utvecklingen. Ingen ska tveka om regeringens regionalpolitiska ambitioner att säkerställa att vi har god tillgänglighet i hela landet. Det återstår en ganska lång resa innan avtalet kommer dithän aktörerna förväntar sig. Det ska ske juridiska prövningar, och det ska bära sig både ekonomiskt och tekniskt. Vi är många som kommer att följa detta framöver. Jag kommer definitivt att göra det, och jag anar att så kommer också att göra. 106 (M): Låt mig först säga, så att det inte blir något missförstånd, att jag inte uppfattade att ministern efterfrågade källor. Jag försökte bara beskriva svårigheten i att ta fram materialet när människor upplever att de har munkavle. Det kan ministern och alla andra som är intresserade läsa om på till exempel SVT:s hemsida där hela serien om granskning av detta finns. Även medierna har gjort granskningar där de har ifrågasatt både de ekonomiska kalkylerna och andra delar i detta. Det finns mycket att ta del av där. Min frågeställning kvarstår, fru talman. Den handlar ytterst om detta: Om man inte kan påvisa att det blir billigare och när en stor del av Flygsverige, som ska nyttja detta system, har invändningar och man belägger denna typ av personer med munkavle har jag lite svårt att förstå varför man går vidare. Då är det någonting som inte stämmer. Om jag hade varit minister skulle jag ha tagit detta på mycket stort allvar. Min uppfattning är att jag som enskild riksdagsledamot ensam inte kommer längre i detta eftersom man kan möta mig med den här typen av olika svar, som gör att jag inte kan få reda på hur det förhåller sig. Min uppmaning till mitt parti och till mina vänner i Alliansen kommer däremot att vara att man bör agera i detta. Min förhoppning hade varit att ministern skulle ta detta ansvar eftersom det ytterst handlar både om skattebetalarnas pengar och i slutändan om människor och liv. Det bör man ta på mycket stort allvar. Jag kan inte förstå detta, för det ministern beskriver i sitt förra svar är ju att man bör ta människors trygghet på allvar. Men om man har en stor del av Flygsverige emot sig med piloter och flygledare som ifrågasätter detta bör man kanske stanna upp, ta en dialog och försöka komma vidare. Det är min uppfattning och min uppmaning. 107 Statsrådet (S): Jag delar kanske inte verklighetsbilden att det skulle vara en tudelning eller ett kraftigt motstånd i hela Flygsverige mot ny teknik. Men det finns en osäkerhet, och det finns en mängd frågor som behöver besvaras, i huvudsak av Swedavia och av . Det förutsätter jag att de också gör under processens gång. Som jag också sa kommer Transportstyrelsen att granska detta. Det är nog så viktigt för att över huvud taget säkra att man får tillstånd att göra det man avser att göra. Jag menar allvar när jag säger att vi är en regering som tar på allvar att människor ska känna trygghet. Det är ett av skälen till att vi nu också förstärker säkerheten. Inom just flyget kan det vara viktigt att i detta sammanhang nämna att vi har lagt 40 miljoner extra till transportsektorn för att öka den civila beredskapen. har ledningsansvaret, men detta är en verksamhet som inkluderar såväl flyget som sjöfarten, järnvägen och övrig infrastruktur. Där ökar vi nu säkerhetsinsatserna för att se till att vi har ökad beredskap ifall vi skulle hamna i krig eller kristider eller om vi skulle utsättas för attentat. Det är väl ingen som tvekar om att just infrastruktursektorn är den sektor där attentatsrisken ibland kan vara stor eftersom den påverkar många människor. Det har vi sett i internationell terrorism . Det är ett av skälen till att vi med ny teknik kan skapa oss bättre bevakningsmöjligheter och bättre möjlighet att identifiera det som syftar till att störa eller sabotera verksamheten. Återigen: Jag tror att både och jag kommer att följa detta noga. Jag kommer också att fortsatt fördjupa mig i frågan och agera när jag finner så nödvändigt. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2017/18:345 om snöröjning i 108 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag planerar att åtgärda problematiken att privata vägföreningar inte har möjlighet att anlita samma utförare som för snöröjning samt att säkerställa att snöröjningen i kommer att tillgodose de krav som ställs utifrån det norrländska klimatet. svarade jag på en i huvudsak motsvarande interpellation från . Då det inte har gått blir mitt svar i stort sett detsamma som då. Enskilda väghållare är fria att själva välja hur de vill anordna sin vinterväghållning. I den mån som upphandlade entreprenörer har möjlighet att erbjuda även enskilda väghållare tjänster med vinterväghållning är detta fullt möjligt och något som ser positivt på. Det blir då ett avtalsförhållande mellan den enskilda väghållaren och entreprenören. Att vinterväghållningen av våra vägar fungerar har stor betydelse för både framkomlighet och trafiksäkerhet. ställer därför krav på sina entreprenörer när det gäller hur vinterväghållningen ska genomföras och vilken standard som ska uppnås på vägarna . följer upp entreprenörernas arbete och bevakar att det som har avtalats, och som staten också betalar för, utförs. har utvecklat nya och moderna metoder och arbetssätt för att förbättra uppföljningen. Dock är kraven på hur och när entreprenören ska utföra vinterväghållningen desamma som . Det har även i medierna förekommit uppgifter om att ger entreprenörerna viten för enstaka förseningar och att det har bidragit till att entreprenörerna inte tar på sig uppdrag för de enskilda väghållarna. Jag vill därför klargöra att har informerat mig om att när det gäller viteshantering krävs en samlad bedömning. Enstaka störningar eller situationer som inte kan förutses behöver utredas innan det kan bli aktuellt med ett vite. Det har aldrig inträffat att vite för en tio minuters försening i dessa sammanhang har utgått, och det kommer enligt sannolikt aldrig att göra det heller. Givetvis gäller kontraktet och dess krav som helhet, men alltid utifrån en samlad bedömning. Denna hantering har alltid tillämpat och kommer även att göra det fortsättningsvis. Om en utredning eller en händelse visar att entreprenören systematiskt inte levererat vad som beställts kan vite utgå med stöd av nuvarande vitesmodell. inför successivt dessa nya metoder och arbetssätt för uppföljning i samband med upphandlingar av vinterväghållning. Inför införandet har haft en dialog med såväl entreprenörerna som . Dialogen med har resulterat i en handlingsplan som omfattar ett antal aktiviteter för att proaktivt minska riskerna för att enskilda vägföreningar kan bli negativt berörda. Till exempel informerar berörda enskilda väghållare om pågående upphandlingar och hur det kan komma att påverka eventuella avtal som den enskilda väghållaren har med nuvarande entreprenör. kan även bistå med rådgivning till vägföreningarna. De geografiska förhållandena kan ibland dock föranleda att det i vissa fall kan finnas behov av mer långtgående åtgärder för att möjliggöra en samordning av snöröjningsåtgärder. Det kan till exempel avse åtgärder för att gemensamt planera för synkroniserade upphandlingar. Jag förutsätter att fortsatt dialog krävs med anledning av de uppgifter som framkommit. Det är angeläget att alla parter ser sin möjlighet till att bidra till frågans lösning. Jag avser att fortsatt följa frågan. 109 (M): Tack, ministern, för svaret! Låt mig börja i änden att uppfattningen man hör när man talar med dem som har skött snöröjningen är att den har fungerat bra i . Det beslut som har fattats med mer av tids- och minutövervakning via gps drabbar främst och , där man har många av de här avtalen. Det är framför allt i inlandet och i glesbygden som detta slår hårt. Den uppfattning man har haft i glesbygden tidigare är att det har funnits en bra dialog mellan befolkning, de som utför snöröjningen och . Detta fungerade, och ska man alltså laga någonting som inte är trasigt. Det är det som håller på med. Jag förstår att det ser olika ut och att man behöver ha kontroll över de avtal man har från sida. Det vänder jag mig i grund och botten inte emot. Men det kanske måste få se lite annorlunda ut i storstadsområden än långt ute i glesbygden. De som kör de här maskinerna säger att man har plogat i samförstånd och löst det praktiskt, för det är så man måste göra i glesbygd. Man måste jobba tillsammans för att det ska fungera. Då är frågan: Om det här har fungerat tidigare i glesbygd, varför gör man de här förändringarna? Förut har de enskilda vägföreningarna kunnat köpa in sig. Man har haft en dialog med om att man till viss del blir försenad ute på det allmänna, statliga vägnätet – men det är samma människor, fru talman, som befinner sig på de enskilda vägarna som sedan ska nyttja det statliga vägnätet. Det är samma människor som har behov av hemtjänst. Det är samma människor som jobbar i och ska ta sig iväg. Det är samma människor som behöver ambulanstransporter. Allt det här hänger ihop, fru talman, och det är för de här människorna som det snöröjs, inte för statens egen skull, och är det de människorna som blir drabbade av detta. Jag vet inte om man får svära här inne, och jag tänker inte göra det, men det används svordomar när man pratar med människor om det här. Ökad byråkratisering är någonting som nämns i ganska tuffa ordalag av dem som har hållit på med det här . Man ställer krav på dem som har snöröjt att de nu ska skaffa sig en ny skandinavisk kompetens för att få köra plogbil. Om man har snöröjt i inland kanske man redan vet ungefär hur det fungerar. Man upplever att det kommer pålagor uppifrån och en ökad byråkratisering, vilket gör att det här krånglas till . ska man också ha minutövervakning via gps från , vilket gör att man inte kan lösa det här för vanliga människor. Jag söker ingen konfrontation i den här debatten. Min förhoppning är att ministern vill lösa detta. Jag har inget skäl att misstro ministern när det gäller detta. Jag tänker faktiskt bjuda in ministern till för att träffa de här personerna – både de som kör snöröjningsmaskinerna och de som faktiskt berörs av de här besluten. Jag tycker att också borde komma. Jag kan både ordna lokal och stå för fika, det går alldeles utmärkt. Jag ska se att mina medarbetare hör av sig till ministerns medarbetare, och jag lovar att vi ska vara mycket, mycket duktiga på att försöka hitta som passar. Jag vet att ministerns dagar i tjänst pågår åtminstone fram till . Sedan kanske det blir någon annan som får inbjudan om ministern inte har tagit sig dit . Men jag hoppas att ministern ska ta sig att komma dit och lyssna på hur man praktiskt kan lösa snöröjningen. Det är samma människor som ska ha det statliga vägnätet snöröjt som också behöver kunna ta sig ut på det statliga vägnätet. Det är långa avstånd, och det här gör att det blir väldigt krångligt. 110 Statsrådet (S): Tack, , för erbjudandet om fika! Ledamoten vet hur man värmer statsrådets hjärta. När det väl är sagt tror jag att vi ska komma ihåg vad vi talar om här. Först och främst, och jag vet att inte har någon annan uppfattning om det, får det inte förekomma att ambulans eller hemtjänst inte kan komma fram bara för att aktörerna som ansvarar för snöröjning inte förmår samarbeta. Det är inte acceptabelt. Jag har säkerställt i dialog att man fortsatt har fördjupat diskussionen mellan och entreprenörerna och , som jag för övrigt träffat . Jag värjer mig mot bilden, som ändå ger lite vid sidan om, av att gps-märkningen skulle vara ett bekymmer. Jag föreställer mig hur reaktionen skulle ha varit om hade upphandlat snöröjningstjänster och inte noggrant kontrollerat om de man upphandlat tjänsten av faktiskt utför uppdraget. Skälet till att väljer att sätta gps i fordonen är att man vill veta att man faktiskt får det utfört som man betalar för. Det är rimligt, för det har visat sig att det inte alltid har varit så. Tvärtom har man ibland dubbelfakturerats för samma utförda tjänst, och det är inte acceptabelt. Därför är jag för att statliga myndigheter säkerställer att de faktiskt vet att det de betalar för utförs. utför ingen egen snöröjning.