prot · H60931 · 2018-12-17 00:00:00 — Det är alltså försvarsutskottets betänkande 1 Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. Svensk försvarsmakt utvecklas i en positiv riktning. Vi stärker den operativa förmågan i våra krigsförband, och vi stärker den samlade förmågan i totalförsvaret. Det är ett omfattande och målmedvetet arbete som har krävt en grundlig omprövning av tidigare fattade beslut. Det är beslut som visat sig bygga på felbedömningar, en naiv syn på omvärldsutvecklingen och en orealistisk syn på hur man återuppbygger förmåga. Historien är i stora stycken beklaglig, men den har lett fram till den situation vi har och som vi här och måste hantera. med borgerligt styre var inget som löste problemen. Men det ska i ärlighetens namn sägas att många försvarspolitiker från många olika partier har ett stort ansvar för den förda politiken sedan murens fall. Nedrustningen av det militära försvaret och, kanske ännu mer, det civila försvaret gick för långt. Det är priset för det som vi betalar . Försvar och samhällets krisberedskap har tre huvudinriktningar varit i fokus för den förda försvarspolitiken:  att öka den svenska nationella militära förmågan  att med utgångspunkt från en militärt alliansfri position fördjupa våra internationella samarbeten bi- och multilateralt  att utveckla ett totalförsvar anpassat till moderna förhållanden. Om vi ska klara av att fullfölja det trendbrott som inletts måste vi komma ihåg dels var någonstans vi kom ifrån, dels att det inte finns några enkla lösningar eller snabbspår. Det är tillsammans vi måste klara denna utmaning. Det handlar om ett långsiktigt och uthålligt samspel där många krokar arm – riksdag, regering, landsting, kommuner, näringsliv, organisationer, Försvarsmakten, civila myndigheter och det svenska folket. Det är det som gör att vi steg för steg tillsammans bygger upp den samlade försvarsförmågan igen. Det är tillsammans som vi klarar denna utmaning. Det som kommer att avgöra resultatet är förmågan att prioritera. Att enbart ropa efter högre anslag kommer inte att lösa problemen. Det är de konkreta åtgärderna som är det intressanta. Det är förmågan att välja vilka åtgärder som ska vidtas och när de ska vidtas som kommer att lösa problemen. Att ägna sig åt budgivning om alltmer resurser kommer inte att lösa problemen. Det är viktigt att vi vet vad pengarna ska användas till och att det finns personal och andra resurser så att tillförda medel kan användas på bästa sätt. Det är så vi får ett effektivt resursutnyttjande. Vi har ständigt nya ekonomiska utmaningar att ta itu med. För Försvarsmakten kan det handla om allt från fördyringar i materielprojekt till valutakursförändringar eller andra oförutsedda händelser. Såväl inom Försvarsmakten som inom politiken måste det finnas en förmåga att hantera situationer som dessa. Även om vi nu tillför nya resurser och bygger ny förmåga kommer inte resan att bli enkel. Problemen finns där, och nya problem lär tillkomma. Dessa måste hanteras. Vi kan och ska vara stolta över det som har uppnåtts , men vi kan definitivt inte vara nöjda. Utmaningarna är stora. Dels handlar det om det säkerhetspolitiska läget som helhet. Dels handlar det om det uppbyggnadsarbete som vi nu är inne i. Vår ambition är att det som inletts genom tre försvarsöverenskommelser ska fortsätta i samverkan. riksdagsmajoriteter är en stabil grund i förhållande till Försvarsmakten, men det är också en viktig signal till omvärlden. Hur ser då vi socialdemokrater på situationen i denna dag ? Låt mig först konstatera att det ser ut som om vi har ett läge där 92 av kammarens 349 ledamöter kommer att stå bakom förslaget i betänkandet om försvar och samhällets krisberedskap – 92! Det står i skarp kontrast mot de ambitioner som funnits om breda överenskommelser framför allt inom försvars- och säkerhetspolitikens område. Låt mig understryka att övergångsregeringens förslag till budget inom detta utgiftsområde håller sig inom det regelverk som gäller en övergångsregerings möjlighet att lägga fram förslag för . Försvar och samhällets krisberedskap Ingen, vare sig i denna kammare eller någon annanstans, kan på allvar tro att detta skulle vara en socialdemokratiskt ledd regerings förslag om den hade fått mandat att lägga fram en budget utan begränsningar till följd av detta regelverk. Ingen, vare sig i denna kammare eller någon annanstans, kan på allvar tro att de senaste årens breda överenskommelser med alltmer pengar till försvaret skulle mynna ut i ett förslag från en socialdemokratiskt ledd regering med i princip oförändrade ramar. Nej, fru talman, alla här i kammaren och utanför vet att en socialdemokratiskt ledd regering skulle ha fortsatt återuppbyggnaden av vår gemensamma militära förmåga – med breda överenskommelser i denna riksdag, med höjda anslag och genom att alla goda krafter krokar arm. 144 (): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag om anslag inom utgiftsområde 6 och förslag om beställningsbemyndiganden. Utskottets förslag innebär delvis bifall till anslagsförslagen i regeringens budgetproposition, delvis bifall till 15 av och yrkanden i denna del och att anvisar anslagen inom utgiftsområdet enligt utskottets förslag i bilaga 4 med de anslagsvillkor som utskottet har angett. Från finns också två reservationer. Den ena tydliggör målet att försvarsanslagen ska höjas till av bnp , och den andra rör Försvarsmaktens uppgift vid civila kriser. Vi står givetvis bakom båda, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 2. Utskottet behandlar också regeringens skrivelse om anskaffning av medelräckviddigt luftvärn i betänkandet och tre följdmotioner. Vi har även följt upp regeringens resultatredovisning till , och vi lägger stor vikt vid att resultatredovisningen i budgetpropositionen gör det möjligt för utskottet att bedöma hur utvecklingen ser ut på olika områden i förhållande till de 15 mål som har beslutat. Vidare avstyrker utskottet regeringens förslag om att bemyndiga regeringen att besluta om export av JAS 39 C/D genom upplåtelse och överlåtelse av materiel. Vi tycker att det är viktigt att får ha ett ord med i laget. Utskottet föreslår också ett tillkännagivande om reviderade investeringsplaner för Försvarsmakten och att regeringen bör redovisa livscykelkostnaden för det medelräckviddiga luftvärnssystemet . Denna höst liknar ingen annan i . Det har gått månader sedan valet, och vi har fortfarande en övergångsregering. Hur länge vi får vänta på en lösning vet ingen av oss . Men vi har . Det finns viktiga verksamheter utanför det här huset, och det finns åtaganden att hantera. Med all respekt för övergångsregeringens arbete med övergångsbudgeten: Den hanterar inte och kunde kanske inte hantera tämligen akuta anslagsproblem. Jag noterar att S, MP och V ändå tycker att det räcker och att vi ska vänta. Det är viktigare att få en regering än att se till att verksamheterna fungerar. Vi gör en annan bedömning, vilket också är skälet till att och har lagt ett gemensamt förslag. Vi ser att det är nödvändigt och viktigt. Försvar och samhällets krisberedskap För försvarets del har vårt budgetförslag stor betydelse. Utan det tillskott på nära , som kommer att ges, hade det till exempel blivit neddragningar, inställda övningar och ytterligare problem när det gäller att behålla personal och rekrytera. I ett läge när flertalet partier ändå varit överens om inriktningen framåt hade konsekvensen inte bara varit ett stopp utan ett rejält kliv tillbaka, detta i när vi vet att osäkerheten i vår omvärld ökar och behovet av ett starkare totalförsvar är uppenbart. Man kan prata vackert om detta, och jag tyckte att ClasGöran gjorde det. Jag delar helhetsbedömningen att det är väldigt många olika faktorer som måste komma på plats, att det finns stora problem och allt det här. Men om det är på det sättet kan vi inte ställa oss i en situation där vi kanske tar månaders kliv tillbaka i den bräcklig uppbyggnadsfas där vi befinner oss. Försvarsmakten har varit väldigt tydlig med de konsekvenser som blir om man inte agerar, och vi tycker att det är viktigt att lyssna på detta. Vi tillgodoser i huvudsak Försvarsmaktens budgetäskande, men vi är väldigt tydliga med att vi tar Statskontorets, ESV:s och andras rapporter om problem på allvar när det gäller ekonomistyrning, planering, transparens med mera. Det finns flera förslag som absolut måste följas upp och komma på plats, och vi är bekymrade över kostnadsutvecklingen när det gäller försvarsmaterial och en hel del annat. Det är lite av en gökunge som riskerar att putta allting annat ur boet, och det här är ett problem som vi alla måste slåss för att hantera. Vårt förslag innebär också, och det är viktigt med tanke på helheten, tillskott till närliggande myndigheter, , , och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, också detta viktiga pusselbitar när det gäller att göra det svenska totalförsvaret starkare. är värt att försvara. Vårt land är stort och vackert, även , och ger oss medborgare en levnadsnivå som många i vår omvärld avundas. Det senare har generationer skapat genom sitt arbete. Vår uppgift är att förvalta och utveckla . Vi ser revor i trygghetssystemen, och det finns problem som vi måste lösa. Men försvaret av vårt land, vår frihet och inte minst vårt öppna samhälle och vår demokrati – som vi firar – är kanske vårt allra viktigaste åtagande. Det kräver kunskap, en levande debatt, mod och kreativitet, och det kräver resurser och anslag till de verksamheter som ska försvara oss mot yttre hot. Vi i och har lagt våra förslag just med den utgångspunkten. Vi försöker att ta vårt ansvar för att säkerställa att den förstärkning av svenskt försvar som vi tror är nödvändig också kommer på plats och att vi inte tar ett steg tillbaka i de små steg som har tagits av neddragningar och problem. 145 (S) replik: Till väldigt stor del skulle jag kunna instämma i vad säger i sitt anförande, och jag understryker återigen att det är viktigt att vi så långt det är möjligt är överens om de försvars- och säkerhetspolitiska beslut som fattas. Försvar och samhällets krisberedskap Med det sagt kan jag också säga att jag inte hade planerat att begära replik på , och jag gör det egentligen inte heller mot bakgrund av något som sa. I stället var det någonting som jag tog del av i medierna , där en av kollegor i den moderata riksdagsgruppen i en debattartikel uttryckte sig, i alla fall i mina ögon, en bit ifrån vad som är rimlig måtta och sans. Jag citerar från artikeln: ”Socialdemokraterna och den rödgröna regeringen valde att inte göra några satsningar på försvaret i sin övergångsbudget, trots kunskap om de ekonomiska behov som Försvarsmakten har för att upprätthålla svensk försvarsförmåga. Ett osäkert politiskt läge och svårigheter att bilda regering kan inte vara en ursäkt för att äventyra vårt lands säkerhet.” Mot bakgrund av det regelverk som jag vet att både och flera andra moderata och borgerliga ledamöter av den här kammaren står bakom, nämligen att en övergångsregering ska vara försiktig med att lägga nya förslag som kostar pengar i budgeten, är det då rimligt att som moderat riksdagsledamot påstå att övergångsregeringen äventyrar säkerhet? Hur ser på det uttalandet? 146 () replik: Jag tänker inte stå i talarstolen och recensera några riksdagskollegor över huvud taget, vare sig de är moderater eller något annat. Det är många av oss som ska vara försiktiga med orden. Jag har respekt för att Socialdemokraterna, gör en väldigt formalistisk tolkning av regelverket. Jag utgår också från att det svider ganska hårt, eftersom ClasGöran med flera ändå säger att man vill se förstärkning. Jag kan beklaga att ni inte drog den slutsats vi drog, för det får allvarliga konsekvenser om man skjuter upp övningar, om man får svårigheter med rekrytering och gör alla de här sakerna som blir konsekvensen om övergångsbudgeten skulle gälla. Det innebär ett väldigt avbräck i det sköra arbete som pågår. Jag vet också att i politik är väldigt få nyansernas mästare. Jag köper gärna att man ska vara försiktig med orden. Jag säger själv dumheter mellan varven i stridens hetta och när jag känner väldigt starkt. Det är viktigt att se detta. Jag tar också ClasGöran på orden när han säger att Socialdemokraterna är beredda att säkerställa att vi får förstärkningar och en förbättring. Det kommer att bli nödvändigt. Jag sitter i Försvarsberedningen, liksom flera här i salen. Vi vet vilka utmaningar som finns och vad som måste hanteras. Det kommer inte att bli enkelt, men jag är alldeles tvärsäker på att de medel som kommer försvaret till del kommer att kunna användas på ett vettigt sätt till något som faktiskt var intentionerna med den överenskommelse vi gjorde 2015. Det är det centrala för min del. 147 (S) replik: Tack, – jag uppfattar det trots allt som en markering mot den sortens uttalanden. Försvar och samhällets krisberedskap Återigen: Min bedömning är att vi förmodligen hade legat väldigt nära varandra i slutsatserna om vi inte hade varit bakbundna av regelverket kring övergångsregeringens möjligheter. Jag tror definitivt att vi hade hittat en betydligt bredare lösning i utskottet även när det gäller anslagsfördelningen. Med detta sagt tror jag att det är viktigt att vi gemensamt ser till att hålla oss inom mått och sans när det gäller uttalanden kring det säkerhetspolitiska läget och utvecklingen för vårt gemensamma försvar. 148 () replik: Låt mig säga så här: Den här hösten har inte varit lik någonting annat. Det är väldigt stökigt. Vi har faktiskt inte särskilt mycket praktiskt att hålla oss i. Men vi har inte en övergångsriksdag. Jag tror att vi ska träna oss i att testa musklerna och att faktiskt göra det som är rätt. Det kommer att kräva många diskussioner över partigränser, i partier och annat. Det är besvärligt. Det är väldigt lätt att vi fastnar i att så här kan vi inte göra och låt oss vänta och så vidare. Men verkligheten väntar inte. Ponera att det tar fyra vi får en regering på plats – vad gör vi då? Vi måste i den här salen fundera över vad vi med vårt mandat kan göra för att bringa saker någorlunda i ordning, och det säger jag med den långa erfarenhet jag har av riksdagsarbete. Detta är oprövad mark. Vi har inte gjort det tidigare. Men om man har en säker ideologisk kompass och vet vad man vill brukar det kunna hanteras. Vi får fortsätta att slita i försvarsutskottet. 149 (SD): När det gäller utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap stöder vi och budgetförslag. Vi hade ett annat budgetförslag, med drygt 28 miljarder under och 7 ½ miljard . Men det blir i alla fall ett tillskott på drygt 3,8 miljarder, vilket är vad man från Försvarsmakten begär . Därför blev det naturligt att stödja detta. Det var lite oroande att KD ville skära ned på försvaret, innan man gick över till att dela uppfattning. Man ville alltså skära ned på försvaret, vilket var mycket oroande. Ledamoten kommer dock att tala mer om budgeten om senare; jag ska tala om några andra områden som sällan framkommer tillräckligt tydligt. Jag har uttryckt min oro över bristen på officerare och det så kallade snabbspåret, den nya utvecklingen när det gäller att utbilda officerare. Jag har talat med ledamoten , och jag tycker att de är på rätt spår där. Vi kommer i andra sammanhang att tydliggöra detta mer i detalj; framför allt i Försvarsberedningen lämnar vi in ett fulllödigt förslag där vi redogör för hur vi ser på den här utbildningen. Snabbspåret har blivit nästan som en överakademisering i den bemärkelsen att den som har läst en akademisk utbildning – till exempel statsvetenskap , vilket är ett antal poäng – ska kunna tillgodogöra sig detta. Det är fullständigt obegripligt. Krigsvetenskapen som man läser handlar om helt andra saker. Idén att man ska kunna korta ned utbildningen genom att komma in i yrket med akademiska poäng i filosofisk teori eller någonting annat är ju fullständigt obegriplig. Försvar och samhällets krisberedskap Jag ber er alla att läsa på noggrant om det sätt som många förespråkar , det vill säga snabbspåret. Det kommer att försämra officerarnas kunskaper. Det viktigaste för officeren är väpnad strid och ingenting annat. Det är det absolut viktigaste. Han ska lära sig att leda, skicka folk i döden och dö själv. Det är det viktigaste han har att göra med vapen i hand. Det lär man sig inte om man inte läser de här kurserna. Vi har ingenting emot akademiseringen, men den ska syssla med krigsvetenskap. En annan oro är att man försöker paketera det här. Om ni läser vissa förslag på Försvarshögskolan ser ni att man vill trycka ihop utbildningen. Officersprogrammen har olika förkortningar, och jag väljer att säga ”” eftersom många lyssnare då känner till vad jag talar om. Då ska man trycka ned annan, högre utbildning dit ned. Man trycker alltså ihop det här och betar av taktiken, eller krigsvetenskapen, och så är det klart. Fan, det är inget Excelark, det här! Oavsett var officeren verkar ingår det att utbilda, leda och planera. Det ingår också stabsarbete, och i stabsarbetet ingår taktik. Det måste genomsyra detta. När man har gjort värnplikten går man in på till exempel en plutonchefsutbildning. Sedan går man till , och där kan man ju korta ned om man nu går en plutonchefsutbildning. Man går , och sedan kommer man tillbaka och övar. När man har goda vitsord från att ha övat i sitt förband, truppslagsvis, går man upp och övar till kompanichef. Då läser man kompanichefskursen. Sedan går man tillbaka till förbandet och övar i den befattningen i ett eller . Med goda vitsord blir det bataljonschefskurs – det har helt andra förkortningar och beteckningar än dem jag nu använder – och därefter går man ned till förbanden. Man övar i krigsförbanden och övar i sin roll. finns det truppföring och trupputbildning med i detta – att leda och planera. Det snurrar hela vägen. Man kan inte tenta av detta. Det går inte att, som vissa officerare gjorde, säga: ”Specialistofficeren ska sköta utbildningen. Officeren ska inte kunna trupputbilda. Det gör specialistofficeren.” I så fall är det ju bättre att han är plutonchef, eller hur? Det här är ett annat system, inte det som är väl beprövat i . har det ansetts vara ett krav att officeren som ska studera vidare vid högre operativ kurs måste ha genomgått bataljonchefsutbildningen med goda vitsord. Det är man på väg att ta bort. Man har lagt ned den. Jag vill bara göra er uppmärksamma på detta, och boken jag håller upp nu – Från yrke till profession av – borde alla som sitter i försvarsutskottet läsa. Det är en bibel att läsa. Den är viktig. Jag släpper det ämnet nu och går över till anskaffning av medelräckviddigt luftvärn. Där har vi som ni vet sagt tidigare att köpet av Patriot är kasst. Det är en gökunge i försvaret, som alla ni här är ansvariga för. Liberalerna är lite grann undantagna, men i övrigt är ni ansvariga för denna gökunge. Ni har vägrat låta andra komma till försvarsutskottet och föredra alternativa lösningar. Detta får ni också ta budgetansvar för sedan; det kommer att vara en gökunge. Vi har skrivit en motion om att undersöka möjligheten att avbryta detta. Vad kostar det? Så länge det här kostar betydligt mindre än att köpa ett riktigt luftvärnssystem, där svenskt radarsystem kan vara med – – kommer vi att fortsätta kämpa för det här. Vi vill utreda detta. Det är det motionen handlar om. Försvar och samhällets krisberedskap kommer vi till Iris-T. Patriotsystemet duger nämligen inte, utan nu ska vi ha en ny robot: Iris-T. Men den är ju gjord för våra – ska vi nu bygga om dem, sätta dem på bandvagnar? Men vet ni hur den fungerar? Alla vi politiker måste bli bättre, mer insatta och kunna vara med och diskutera när det gäller alla dessa miljarder av skattepengar. Det går inte att lägga detta i händerna bara på tjänstemännen. De kan ha rätt och jag kan ha fel, men jag vill vara med och diskutera varför – helhetssynen. Iris‑T – ja, men vad ska vi ha på korvetterna sedan? Vilket luftvärnssystem ska vi ha på våra krigsfartyg? Har ni tänkt på det? Vi måste alla kräva att det måste bli bättre. När det gäller miljötillstånden för skjutfält är det fullständigt orimligt att vi ger i uppdrag att bilda stridsgrupper på men att de inte får skjuta som de vill. Det är nämligen överklaganden och miljötillstånd. Här måste vi samlas så att vi får till en ordning. När de får uppdraget att gå till skjutfälten ska de naturligtvis få skjuta. Hur svårt kan det vara? Det har vi också haft uppe tidigare. Jag ber att få återkomma med i slutet av debatten. (TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna ledamöterna om att använda vårdat språk och inte svära i talarstolen.) 150 (C): Fru talman och ärade ledamöter! Detta blir min femte debatt med anledning av försvarsekonomi här i kammaren, utöver dem vi har haft tidigare kopplat till inriktningsbeslutet. Det är intressant att se var vi är , 2018, med kvar . Man kan fundera på hur offentlig verksamhet planerar när det gäller ekonomi och även på myndigheternas möjligheter att planera för att genomföra den ekonomi bestämmer. Det är oerhört viktigt att ta dessa frågor på största allvar – att ge planeringsförutsättningar och en horisont på både kort och . Det handlar om att ge Försvarsmakten och övriga myndigheter som håller på med totalförsvarsverksamhet bästa möjliga förutsättningar att dimensionera och genomföra de åtgärder som krävs. presenterade vi i Försvarsberedningen det första delbetänkandet om den civila beredskapen och totalförsvaret. Vi kunde konstatera att utmaningarna i vårt land är enorma när det handlar om hur detta är dimensionerat och organiserat. Partiernas företrädare i Försvarsberedningen gav en hyfsat samstämmig bild som åskådliggjorde vad som behöver göras , men också inför nästa försvarsbeslut. Logistiken, infrastrukturen, planeringsfrågorna och beroendet av import av förnödenheter, vacciner, läkemedel och inte minst livsmedel – det finns mycket att reflektera över, planera för och åtgärda för att få en mycket bättre beredskap. Sedan gick det några månader, och så kom torkan, som höll i sig under en stor del av sommaren. Vi såg hur detta påverkade svenskt jordbruk och livsmedelsföretagande men också skogsföretagandet och skogsbruket. För utan regn blev problematiken steg för steg värre och värre. Försvar och samhällets krisberedskap För att koppla ihop detta: presenterade vi Försvarsberedningens rapport, och sedan såg vi hela sommarens utmaningar. Man kan problematisera helheten i den rapporten och fundera igenom hur vi klarar att hantera samhällets kriser, hur robust beredskapen egentligen är och hur vi samverkar militärt och civilt för att möta det oväntade. Vi ser inte alltid längre fram så att vi är beredda. Det var inte många som kunde förutse sommaren som varit. Då ska vi tala om en militär planering . Vad är det som väntar? Under mina år i försvarsutskottet har jag fått lära mig mycket om sårbarheterna, om hur det säkerhetspolitiska omvärldsläget har försämrats, om det oväntade som har hänt och om hur vi har planerat för något annat. befinner vi oss i ett mycket känsligt läge. Vi genomför försvarsbeslutet , och vi ser att resurserna inte är tillräckliga. Vi har sett det efter det att vi har kompletterat beslutet två gånger. behöver vi komplettera det ytterligare för de återstående två åren, men också för att lägga grunden och framåt. Annars blir den operativa risken för stor – förmågeglappet ökar, och omvärlden fortsätter att rusta. Vi ser det i ; vi ser att det är långsiktigt och målmedvetet och att man följer planen. diskuterar vi här att inte gå hela vägen. Vi måste nu ge de förutsättningar som krävs för att Försvarsmakten ska kunna genomföra det fattade inriktningsbeslutet. Men vi måste också ge planeringsförutsättningar för de kommande fem åren och åren därefter, för det tar tid att återta och bygga förmåga när det handlar om militära frågor. Därför känns det bra att också i sin motion har föreslagit de resurser som Försvarsmakten presenterat och som krävs för , även med hänsyn till de minskade medlen.