prot · H60933 · 2018-12-19 00:00:00 — Betyg på ett tidigt stadium har utvärderats och forskats på, och forskningen visar att det har motsatt effekt på kunskapsutvecklingen för dem som presterar sämst i skolan och inga fördelar för dem som presterar bäst. 70 (SD) replik: Det finns också internationell forskning som visar att betyg om man använder dem från ett tidigt stadium blir en naturlig del i skolarbetet och inte upplevs som någonting konstigt alls. Problemet uppstår om vi börjar ge betyg i årskurs 6, 8 eller 9. Då blir det i ett sent skede, där man är i ett annat utvecklingsstadium. Det leder automatiskt till ökad stress. Men om betyget är med från början, om man redan från början får betyg eller skriftliga omdömen, blir det en naturlig del i skolarbetet. Där skiljer vi oss tydligen helt och hållet åt. har varit med och stött regeringar som har en helt annan syn på till exempel betyg och betygens nödvändighet i svensk utbildning. 71 (C): Fru talman och kära riksdagskollegor! Skollagen slår fast att utbildningen inom den svenska skolan syftar till att främja alla elevers utveckling och lärande samt ge livslång lust att lära. Skollagen föreskriver att utbildningen ska vara likvärdig, oavsett var i landet den anordnas, och att hänsyn ska tas till elevernas olika förutsättningar och behov. Skolan har ett särskilt ansvar för de elever som av olika anledningar har svårigheter att nå målen med utbildningen. Det är vackert. Det är så det bör vara i skolan – alla barn får en chans. Men sådan är tyvärr inte verkligheten . Låt mig ge ett exempel från min hemkommun , ett exempel som tyvärr inte är unikt i . är uppkallad efter utbildningsminister . På uppnår mindre än hälften av eleverna behörighet till gymnasiet, och då har nyanlända barn redan räknats bort. Det är en skola som utbildar till utanförskap, för vi vet att skolmisslyckande leder till arbetslöshet, ohälsa och ofrihet. Tänk dig själv att stå där på ditt barns första skoldag. Du håller ditt barn i handen, ditt barn som är det viktigaste du har och som du ska lämna över i en ny värld – en värld där barn ska få de kunskaper de behöver, där de förhoppningsvis får vänner för livet och där de kommer att spendera de flesta vakna timmar under de år då de formas som människor. Tänk då att veta att du lämnar över ditt barn till en skola där inte ens hälften lyckas. Tänk dig den känslan för en förälder! Det är provocerande. Det gör mig faktiskt både förbannad och ledsen när jag tänker på de tusentals barn som aldrig får den möjlighet att ta sig fram i livet som de borde ha, barn som får veta av sina lärare att i den klass de går i kommer bara fem elever att komma in på gymnasiet. Det är barn som själva säger att de som har fått makten faktiskt måste göra något. Och de har rätt – vi måste göra något. Varenda svensk skola måste kunna erbjuda en skolgång som ger barnen förutsättningar att ta del av samhällets alla möjligheter. Alla barn måste ges de kunskaper som krävs för att ta ett jobb eller skapa jobb och därigenom säkra sig en egen försörjning. Alla barn måste få nycklarna till den frihet det är att kunna tolka sin omvärld och själv kunna bestämma över sitt liv. Och nej, det är ingen ursäkt att en skola ligger i ett socialt utsatt område. Det kan vi som samhälle inte acceptera som ursäkt för skolmisslyckanden. Hela grunden för den svenska skolan är att ett barn ska kunna lyckas oavsett var hon är född och oavsett vilka föräldrar livets lott har gett henne. Ändå har detta accepterats av det svenska skolsystemet – från kommun till skolverk och skolinspektion. För de låga resultaten är ju kvar, och enligt granskningarna av skolan är allting grönt. Men hur kan vi som samhälle tycka att en skola gör allting rätt när den inte ger barn en framtid? Låt mig understryka att detta inte är en kritik av lärarna eller annan personal på de utsatta skolorna runt om i , som kämpar för att lyckas. Det är en kritik av alla nivåer av beslutsfattande och utveckling som inte lyckats bättre, inklusive oss i denna kammare. Det är dags att ta eleverna som utgångspunkt när vi utvecklar skolpolitiken. En kommande regering har som sitt främsta uppdrag inom skolpolitiken att säkra att alla barn i får en ärlig chans, oavsett var de bor. Ska vi lyckas krävs insatser på alla nivåer som utgår från elevens behov. Det är vad politik gör. Därför vill vi ha hög kvalitet i förskolan. Den långsiktiga målsättningen måste vara en utbyggd förskola och att fler barn ska få möjlighet att delta i förskoleverksamheten, inte minst de barn som inte har samma tillgång till det svenska språket i hemmet. För att höja kvaliteten och få fler kompetenta pedagoger i verksamheten behöver vi införa karriärtjänster, och kompetensutvecklingsgarantin måste även gälla pedagoger i förskolan. Det bör även vara lättare för barnskötare att vidareutbilda sig till förskollärare de arbetar i förskolan. Ett bra sätt att nå barn till nyanlända föräldrar är att erbjuda integrationsförskola, där förskoleverksamheten bedrivs parallellt med sfi-undervisning för föräldrarna. Försök har gjorts i vissa stadsdelar i , med bra resultat. Detta bör utvidgas till fler delar av landet. Det är också viktigt att resurser går dit där de behövs, varför de riktade statsbidragen måste ses över och bli färre. Det skulle ge mer fokus på verksamhet och mindre på administration. Det är såklart också viktigt att vi talar om den viktigaste delen av samhällets verktygslåda för att ge alla barn samma möjligheter i livet, nämligen lärarna. Det finns ett stort behov av att höja läraryrkets status. Därför måste det skapas förutsättningar för fristående lärarutbildningar, kontinuerlig och systematisk kompetensutveckling, kollegialt lärande samt minskad detaljstyrning i skolan. Det behövs också tydliga karriärvägar för lärarkåren, skickliga skolledare som leder det pedagogiska utvecklingsarbetet och mer klassrumsnära forskning. Det råder stor brist på lärare, och bristen kommer att öka . finns det pensionerade lärare och många lärare som arbetar i skolan utan lärarlegitimation men i många fall med lärarutbildning och stor kompetens. Mot bakgrund av detta bör kravet på lärarlegitimation slopas . Annars skapar vi en ohållbar situation för skolledare, lärare och elever. För högpresterande personer med en annan examen än en pedagogisk måste det finnas goda möjligheter att snabbt läsa in den pedagogiska kompetens som behövs för att bli lärare. Jag och vill därför utöka och bredda de kompletterande pedagogiska utbildningarna och bygga ut Teach for . Fler enskilda aktörer måste också få möjlighet att bedriva fristående lärarutbildning. Det är svårt i praktiken. Man måste ha tillstånd att utfärda lärarexamen även om man bara vill ge exempelvis kortare påbyggnadsutbildningar. Jag och vill därför att regelverket för enskilda utbildningsanordnare ses över i syfte att öppna för fristående lärarutbildningar. Vidare vill vi ha en tydlig och långsiktig satsning på ett nationellt digitalt lärarlyft. Lärarutbildningarna måste ta in det digitala perspektivet i alla relevanta ämnen, och lärare och skolledare måste få en kontinuerlig uppdatering i digitalt lärande. Jag vill se ett tydligt och utökat statligt ansvar för hur lärare och skolledare kontinuerligt under sin karriär kan utvecklas och få tillgång till kompetensutveckling. Vi i vill införa en statlig kompetensutvecklingsgaranti för en garanterad högkvalitativ och relevant kompetensutveckling. En sådan garanti stärker lärarnas möjligheter att ta del av klassrumsnära fortbildning och utvecklas i sin profession. Lönenivån inom läraryrket är såklart viktig för yrkets attraktivitet, precis som karriärmöjligheterna. Med ett karriärsystem för förskollärare, lärare och skolledare kan vi både öka kompetensen och höja lönerna på området. I ett första steg mot ett tydligt karriärsystem för lärare vill se en utökning av antalet karriärtjänster. För att göra det möjligt för lärare att vara lärare och ägna sig åt sitt pedagogiska uppdrag, för elevernas skull, vill att det införs lärarassistenter. Denna nya yrkesgrupp ska, förutom att ägna sig åt att stödja lärare i kringarbete som rör administration, teknik, etcetera, också kunna vara ett stöd i själva undervisningen. Det är väldigt viktigt att skolan hänger ihop med arbetsmarknaden. Skolan ska ge en stabil grund för elevernas kommande etablering på arbetsmarknaden. Därför är utbildningsväsendets koppling till arbetsmarknaden av central betydelse. föreslår ett antal reformer för att stärka denna koppling. En tvåårig yrkesskola bör inrättas, gymnasiets introduktionsprogram bör stärkas och studie- och yrkesvägledarnas roll bör ses över och stärkas. Därtill behöver det bli fler lärlingsutbildningar och yrkescollege för att säkra att alla människor kan gå från utbildning till jobb. Genom nästa utbildningsnivå, utbildningar, förses företag med kompetent arbetskraft, och de studerande får en utbildning som i hög grad leder till arbete. Därför måste , med sina relativt små resurser, stärkas och byggas ut. Detta är en prioriterad uppgift för den kommande regeringen. När det gäller att erbjuda kompletterande utbildning inriktad mot ett specifikt yrke har just en viktig roll att spela, oavsett om det handlar om personer som precis gått ut gymnasiet eller personer som vill komplettera sin utbildning. Vi måste ha högre kvalitet i utbildningen på alla nivåer. Vi måste ha en mer internationell utbildning, och vi måste säkra att kompetensen hos lärarna blir högre. Vi måste säkra att alla barn faktiskt får den utbildning de förtjänar. I detta anförande instämde (C). 72 (V): Vi är här för att debattera utbildningsväsendets utgiftsområde 16 eller, som det kallas i folkmun, servettskiss från den yttersta högern. Svensk politik befinner sig i ett mycket märkligt läge. som den mediala bilden fokuserat på den knepiga parlamentariska situationen har det politiska innehållet hamnat i skymundan. Den parlamentariska situationen är tydlig. De rödgröna partierna samlade störst förtroende efter valet . Före detta Alliansen blev näst största före detta block, och tyvärr ökade stödet för extremhögern. Men oavsett mandatfördelning och politiska spel är uppgiften för oss som landets högsta förtroendevalda att se till att statens budgetramar hanteras på ett seriöst och ansvarsfullt sätt. Den nuvarande budgetsituationen kan inte kallas vare sig seriös eller ansvarsfull och har redan fått konsekvenser för verksamheter runt om i landet. Låt mig vara tydlig, fru talman. Den övergångsbudget som lades fram av Socialdemokraterna, är inte en idealisk budget för någon av oss. Men på grund av den parlamentariska situation befinner sig i just nu är det den budgeten som borde ha röstats igenom av samtliga anständiga partier som vill nå fram till en lösning utan att sätta vare sig myndigheter eller övriga samhällsfunktioner i ett pressat läge. Det är därför med sorg jag kan konstatera att en minoritet i riksdag bestående av konservativa partier med ett aktivt stöd av extremhögern, samma konstellation som också drev på för att fälla det största regeringsunderlaget, fått igenom sitt budgetförslag i kammare. Det är inte något nytt att ytterkantshögern, bestående av moderater, kristdemokrater och extremhögern, alltid har satsat mindre på den svenska skolan. Jag behöver inte nämna de då Alliansen satt vid makten, då skattesänkningar alltid gick före satsningar på vår välfärd och vår skola. I de fall dessa högerpartier mot förmodan lagt mer resurser har det snabbt kunnat konstateras att det har varit luftslott, alternativt för dåligt planerade förslag, vilket kommer att ta att reparera. I många fall har satsningarna dessutom syftat till att skapa en skola som inte längre utgår från principer om likvärdighet och jämlikhet. Hur ser det då ut i det nuvarande budgetförslag som har lagts fram? Förskolan har ett uppdrag att stödja barn i deras språkutveckling, både på barnens modersmål och på svenska, för de barn som är nyanlända. Här menar högern att det finns forskning som visar att förskolor där majoriteten av barnen har ett annat modersmål än svenska inte har lyckats med sitt uppdrag, utan att ge några som helst exempel på vilken forskning som konstaterar sådant. Man säger vidare: ”För de barn som aldrig eller mycket sällan möter svenska språket i hemmet behövs en särskild språkförskola för att de ska kunna svenska när de börjar skolan.” Jag tror att vi träffar människor i separata världar. Barn i den åldern har otroligt lätt för att lära sig ett språk. Att förskolans personal har det tufft och går på knäna på grund av att det är för lite personal är ett faktum. Att det ibland kan behövas tillfälliga lösningar för att ge samtliga barn, inklusive nyanlända, en bra förskolegång är också ett faktum och inget märkligt. Men låt oss vara ärliga: Detta förslag handlar inte om att vare sig hjälpa nyanlända barn att lära sig språket – deras familjer har dessutom splittrats på grund av den migrationslagstiftning som samma partier står bakom – eller att hjälpa förskolan i dess uppdrag att stödja deras språkutveckling för att de ska kunna komma vidare i skolan. Det handlar om att separera barn i så tidig ålder som möjligt. Tvärtemot det man säger visar forskningen att de barn som separeras i tidig ålder får en känsla av att de inte är som alla andra. Detta är ord som jag tagit från och som publicerades . Där konstaterar man detta faktum. Men trots detta fortsätter det yttersta högerblocket med ett hafsverk som inte ens kommer att genomföras eftersom det kommer att ta att utreda det. Förhoppningsvis får vi en annan regering . Sedan kommer vi till nästa budgetpost, där samma ytterkantsblock satsar på att förbereda ett införande av tioårig grundskola. Förskoleklassen skrotas och omvandlas till klass 1. En mycket viktig övergång mellan förskolan och slopas därmed. Det finns mycket att säga om införandet av den tioåriga . Men att denna satsning dessutom enbart består av fortbildningsinsatser för personalen i förskoleklassen är skrattretande – inte för att förskoleklassens personal inte behöver fortbildning, tvärtom, men för att förskoleklassen med så här kort varsel och med den lärarbrist som råder inte kan tackla den utmaning vi står inför som man inför tioårig grundskola. Låt mig citera , ordförande för : ”Hur ska undervisningen öka när lärare saknas?” Hon nämner även att högern sänker skatten för höginkomsttagare men konstaterar att medianlönen bland grundskollärare ligger på , det vill säga lägre än vad som krävs för att få skattelättnader av den yttersta högern. Sedan började budgetförhandla med S- och MP-regeringen under förra mandatperioden har vi trots vår roll som oppositionsparti fått igenom en rad satsningar på svensk välfärd och inte minst inom utbildningsväsendet. Vi i är inte nöjda och vill gå betydligt längre, men vi är glada över de satsningar som genomförts på initiativ av oss. Upprustning av skollokaler är ett exempel, liksom satsningar på utemiljöer i förskolan och skolan. Dessa satsningar tas nu helt och hållet bort i budgetförslaget från den yttersta högern. Likaså kan vi nämna de flera hundra miljoner som skulle ha gått till jämlikhets- och likvärdighetsarbetet i skolan, vilket också nämnde. I förskolan och skolan får barnen lära sig om jämställdhet och hur viktig den är. I beslutar högern att lägga ned en myndighet som arbetar specifikt med jämställdhetsfrågor. Detta sker efter metoo-revolutionen, då personal och skolelever startade diverse kampanjer för att uppmärksamma resten av samhället på det sexuella våld och den sexism som även förekommer inom skolans värld. Man gör det dessutom med hjälp av ett parti som har företrädare som, vilket avslöjades , har nätkonton där det sprids kvinnohat och där man tipsar människor om hur de ska kunna våldta kvinnor. I förskolan och i skolan får man lära sig att vi måste visa omtanke om vår miljö och vårt klimat. Men när 15-åriga och andra ungdomar driver en enorm opinionsbildning om vår tids ödesfråga möts de av en hatande höger som dessutom tar bort resurserna avseende miljöåtgärder och slopar den satsning som vi gjorde tillsammans med regeringen, där tusentals ungdomar fick åka gratis buss . I förskolan och i skolan får barnen lära sig att rasism är fel. Rasism är en ideologi vi aldrig får acceptera eller normalisera. I öppnas nu inte bara dörren för extremhögern, utan extremhögern får nu äga och nycklar till denna dörr. firade att vi har rösträtt . Vi kallar det för att demokratin fyller . Att skräddarsy en budget i syfte att få extremhögerns aktiva stöd är att spotta på alla de människor som kämpat hela sitt liv för just människors lika rätt och för demokratin. Tänk på detta, och Liberalerna, nästa gång ni slår näven i bordet när säger något ni ogillar eller tycker är rasistiskt eller nästa gång en partiledare ska lova sitt barn att man aldrig kommer att samarbeta med extremhögern! Vilka är då vinnarna i denna budget? Är det lärarna i förskolan och skolan, är det skolelever eller skolpersonal eller någon annan som verkar inom utbildningsväsendet? Svaret är ganska enkelt: Nej, det är återigen de allra rikaste i vårt samhälle som är vinnarna i den budget som har lagts fram av Alliansen. Det är sådan logiken är för högern: Man ska alltid gynna de rika, alltid sänka skatterna för de rika och aldrig någonsin satsa tillräckligt mycket pengar på vår välfärd och vår skola. 73 (M) replik: Tack, , för anförandet! Låt mig först och främst konstatera att de riktade statsbidrag som hänvisar till när det gäller bland annat upprustning av skollokaler och jämlikhetspengar upphör , oavsett vad övergångsbudgeten säger. I och med att bemyndigandet att spendera pengarna upphör finns alltså de pengarna inte tillgängliga 2019. Detta vet mycket väl, för det är något som beslutade när man antog den förra budgeten från S, V och MP. De pengarna försvinner alltså oavsett om övergångsbudgeten går igenom eller inte. Sedan känner jag ett behov av att bemöta diskussionen om förskoleklassen och att göra tioårig. Vi är övertygade om att det kommer att stärka progressionen i skolsystemet och kunskapsinhämtningen om förskoleklassen inte blir den fristående satellit som den är i skolsystemet. Det finns ganska mycket forskning som ger belägg för detta. Bland annat finns det svensk forskning som konstaterar att svenska förskoleelever själva tror att de ska börja skolan när de börjar förskoleklassen och sedan blir besvikna när de inser att det är först som skolan börjar. Förslaget handlar inte om att utöka undervisningstiden eller ens om att förändra det pedagogiska innehållet i förskoleklassen, som det ibland ges sken av. Förskoleklassen ska se ut mer eller mindre som den gör , men vi vill att den organisatoriskt ska vara en del av lågstadiet, för att vi ska slippa den typ av onödiga överlämningar som vi vet att ett stadiebyte tyvärr innebär, där många elever faller ur och halkar efter. Jag ser inte riktigt vad finner så provocerande i detta. Vad är så dumt med att göra lågstadiet fyraårigt? På vad sätt vore det dumt om förskolepedagogiken kunde följa med in i lågstadiet för de elever som behöver mer av förskolepedagogiken? 74 (V) replik: Jag skulle vilja börja med att svara på frågan om skollokaler och utemiljöer. , som är skicklig retoriskt, kan alltid försöka säga att detta är något som inte skulle finnas med i budgeten. Men är det så att det finns med i övergångsbudgeten, vilket betyder att man hade gett ett bemyndigande till myndigheterna att dela ut dessa pengar. Det som folket förlorar är , som ni tar bort från satsningen. Du kan få förklara detta för lokala politiker, dina partikamrater, skolelever och andra som i mångt och mycket har eftersatta skollokaler och utemiljöer och som skulle ha behövt dessa pengar. Detta får du stå till svars för, inte vi från den rödgröna sidan. När det kommer till förskoleklassen och att den ska omvandlas till klass 1 är det tragiskt att man gör en så stor grej av denna fråga, om ni nu menar att det inte blir någon som helst skillnad någonstans och att de fackliga organisationerna och andra dessutom har fel i denna fråga, det vill säga att professionen har fel och rätt. Jag menar tvärtom. Jag menar att vi som politiker måste lyssna mer på professionen. I detta fall är det tydligt att det inte bara handlar om att byta namn och kalla det för klass 1, utan det handlar om det som alltid driver mot forskningen, nämligen att vi ständigt ska ha mer krav på våra barn i lägre åldrar. Jag har inget emot krav eller förväntningar på barn; det finns forskning som visar att det hjälper. Det är bara det att den forskning som du hänvisar till, att det skulle vara fruktansvärt bra att ha klass 1 i stället för förskoleklassen, inte finns. 75 (M) replik: Jo, , den forskningen finns, och den företräds av bland andra och , som har som ett skarpt krav på nästa regering att förskoleklassen ska ingå i och att ska göras tioårig. Däremot har de invändningar mot att utöka undervisningstiden. Detta skulle veta om han hade läst den debattartikel av som han själv hänvisade till. Det gör enormt stor skillnad om vi kan garantera att de elever som befinner sig i förskoleklassen och som av olika anledningar behöver extra stöd och insatser kan fortsätta att få dessa kontinuerligt in i lågstadiet. vet vi genom alla utvärderingar vi får att oerhört många elever tappar detta stöd och dessa insatser när överlämningen från förskoleklass till lågstadiet görs. Förskoleklassen blev med stöd av obligatorisk. Den är redan på plats. Varför inte göra det enklare för lärarna att följa med och ta hand om eleverna? 76 (V) replik: När det gäller forskning som handlar om mer undervisningstid i lägre åldrar existerar den absolut inte. Däremot har rätt i att det finns olika rapporter när det kommer till själva införandet av tioårig grundskola eller inte. Jag vill säga att det har varit en ganska smart taktik av dig, , att prata om dessa sakfrågor för att kunna undvika att prata om det faktum att ni frångår principen för hur man agerar i en sådan budgetsituation som landet befinner sig i. Ni har öppnat dörren för extremhögern, anammat stora delar av deras retorik och helt enkelt gett dem nyckeln till denna dörr. Jag tycker att mycket mer fokus bör ligga på detta. satsar inte bara mindre på skolan utan öppnar även dörren för extremhögern. 77 (C) replik: Mitt i den agitation vi hörde tidigare fanns några konkreta synpunkter från , bland annat om barn och deras tillgång till möjligheten att lära sig svenska. Du sa att vi säkert träffar olika barn, . Det är sannolikt sant, eftersom du träffar barn mest i och jag mest i . Det som vi och andra partier har pratat om i samband med tillgång till förskola och att förenkla möjligheterna för barn som har kommit till att lära sig svenska handlar om att barn faktiskt behöver lära sig svenska. Vi kan se att barn som kommer till innan skolan börjar har lägre sannolikhet att klara skolan, bland annat därför att de klarar sig sämre i svenska och i svenska som andraspråk. Det finns ett konkret behov. Om vi vill att alla barn ska få samma möjligheter att klara skolan och gå vidare till gymnasiet och skapa sig en framtid är nyckeln just språket. lyckas man inte fullt ut att uppnå det, inte ens för barn som har kommit till innan skolan börjar. Jag undrar: Ser du inte behovet av att säkra att fler barn får bättre tillgång till svenska språket och att börja även före skolgången, så att alla barn kan få samma möjligheter? 78 (V) replik: Jag råkar vara ett av de barn som kom när jag var relativt liten. Jag har bra exempel på hur den svenska skolan funkar som bäst när den integrerar elever och inkluderar dem i den ordinarie skolverksamheten. Tvärtemot den logik som företräds av högern, där man ständigt ska separera barnen, som får en känsla av att inte tillhöra en större grupp och inte är som alla andra, har jag varit med om precis det motsatta. När jag jämför med dem som gick som jag men inte fick den chans som jag fick ser jag skillnaden i deras studieresultat.