prot · H50976 · 2018-02-28 00:00:00 — I detta anförande instämde , , , och (alla S). 72 (M) replik: Jag tackar för anförandet. Jag hade inte tänkt ta replik, men lyckades provocera upp mig ändå. låter det i debatten som att den person som inte rakt av säger ja till att låna 200 miljarder och utsätta skattebetalarna för den risken är emot svensk järnväg. Då börjar det bli en lite absurd debatt, måste jag säga. Jag inledde mitt anförande med att beskriva att matchar varenda krona den här regeringen lägger på järnvägen. Det är sanningen. Regeringen har inte mer pengar än vad vi har. Därför söker vi med ljus och lykta efter infrastrukturministerns och regeringens besked vad gäller de höghastighetståg som man talar så mycket om. Än så länge finns ju inte de pengarna någonstans i regeringens redovisning. Vi har inte sett förslag på bordet från regeringen att ta ställning till. Det diskuteras mycket om samtal över blockgränser och vad det nu kan vara, men inga sådana samtal äger rum. Jag vet inte vad som rör sig i ministerns huvud. Det enda jag vet är att regeringspartiernas främsta företrädare i vad gäller trafikfrågor, , ger beskedet att vi ska låna 200 miljarder och får applåder från den socialdemokratiska bänken. I brist på ministerns närvaro får jag fråga: Är det hela regeringens besked att man nu tycker att vi ska låna 200 miljarder, eftersom det är det trafikutskottets ordförande står och säger? I detta anförande instämde (M). 73 (MP) replik: I den här debatten representerar jag . Jag tror att har goda möjligheter att uttala sig som minister om han har för avsikt att ta några initiativ i det här sammanhanget. Men jag tackar för frågan, för jag tycker att det är väldigt intressant att fundera över om man ska betala järnvägen genom årliga anslag eller ta ett lån. vet jag inte hur bostadssituation ser ut, men de allra flesta som köper en bostad betalar den inte kontant. Man betalar den delvis kontant men tar också ett lån, eftersom värdet på bostaden, oavsett om det är en bostadsrätt eller en villa, varar . Då har man också spridit ut betalningen . Det är likadant med järnvägen, och det gäller även kommunpolitiker och landstingspolitiker. Gör man en större investering har man en investeringsbudget och sprider återbetalningen . Jag kan inte låta bli att använda liknelsen med . Hade vi använt koncept för att betala bron hade vi kanske haft en tredjedels bro . Den hade inte varit till någon större glädje, om man inte haft den som en avsats för att hoppa ned i och bada. Som infrastruktur betraktat hade den varit tämligen värdelös. Man måste tänka på att det är först när hela sträckningen är färdig som man kan bedriva tågtrafik. Byggstarter är det rätt svårt att planera tågtrafik efter. Av det skälet måste man sprida återbetalningen , och det var det som jag försökte redogöra för i mitt anförande. 74 (M) replik: Kanske menar hon regeringens koncept. I infrastrukturpropositionen står det att höghastighetsbanorna ska byggas i den takt ekonomin tillåter. Det är också de direktiven har agerat efter . Man beskriver därför att utbyggnaden måste ske inomplan. Det är såklart tacknämligt att kunna använda oppositionen som måltavla när man själv inte får gehör inom regeringen. Men faktum är att det här är ett regeringsbeslut, inte ett riksdagsbeslut, och att det är regeringen som har givit direktiven till . Där står det att banorna ska byggas i den takt ekonomin tillåter. Det är klart att det här finns olika parametrar att väga mot varandra. Det är inte oväsentligt att vi har ett finanspolitiskt ramverk som de flesta partier ställer sig bakom och tycker är viktigt att respektera. Att låna 200 miljarder påverkar det finanspolitiska ramverket och hur väl lever upp till det. Det är klart att jag som moderat givetvis ställer mig bakom att vi både ska bygga ut järnvägen och också ha en ansvarsfull ekonomisk politik. Sedan får vi inom de ramarna diskutera vad som är bästa vägen framåt. Men det blir absurt om vi ska fastna i en debatt och låtsas som att regeringen har några pengar som den inte har. Jag tycker att borde gå tillbaka till regeringen och försöka göra sin röst hörd där. Det är bekymmersamt att det inte finns någon i den här kammaren som oppositionen kan utkräva ansvar av. Diskuterar man med trafikutskottets ordförande representerar hon sig själv och inte det av de två regeringspartierna som hon tillhör. Jag kan bara konstatera att vi går härifrån och fortfarande inte vet vad som är regeringens ståndpunkt och hoppas att det kommer ett besked snart. Det är viktigt att bygga ut järnvägen. Så mycket kan vi vara överens om. 75 (MP) replik: Jag representerar och mig själv förvisso. Men det är nog ingen åsiktsskillnad när det gäller järnvägen i det här avseendet. Jag vill bara notera att vi ser med största oro på alla de prognoser som klimatforskarna visar. Det är varmare i både och än det varit på jättelänge. Människor flyr från sina länder för att de har brist på vatten eller att det är extremt väder och klimat. Det var en ganska insiktsfull statsminister som i sin första regeringsförklaring sa: Jag har läst Sternrapporten. Att inte göra någonting åt klimatet är mycket dyrare än att göra någonting åt klimatet. När Sternrapporten konstaterade att klimatförändringarna kan leda till kostnader motsvarande två världskrig sa att klimatförändringarna är vår generations största utmaning. Han hade alldeles rätt när han sa det. Han hade alldeles rätt när han tog initiativ till Sverigebygget. Tanken var att man skulle göra en förändring som inte bara hade med klimatet att göra. Det var en förändring som hade att göra med regionalpolitik, arbetsmarknadspolitik och bostäder för att bygga upp med järnvägen som nod. Det har väckt en väldigt stor positiv genklang i alla de kommuner där Sverigeförhandlingen har varit. Regeringen har tagit emot resultatet från Sverigeförhandlingen, som arbetat med exakt de direktiv som den fick från alliansregeringen. Det är utifrån detta vi måste samtala om framtiden. Man kan bemöta det mer positivt än vad jag hört göra . Att reagera på klimatförändringarna genom att säga att vi måste höja hastighetsgränserna på motorvägen gör att jag tror att det är några luckor i hur saker och ting hänger ihop med växthusgaser, transporter och klimat. Det är något som ni borde ta till er och försöka göra någonting åt. ska jag delta i Byggindustriers diskussion om detta. 76 (S): , vid ungefär som – kanske lite närmare sommaren, om man tittar ut – debatterade vi också järnvägs‑ och kollektivtrafikfrågor här i kammaren. Jag sa då något som jag även vill inleda mitt debattinlägg med. Jag citerar mig själv: ”Klimatutmaningen är vår tids viktigaste politiska uppgift att anta. Vi måste inse att det är hög tid att vi minskar på växthusgasutsläppen för att minimera vårt fotavtryck . Transporter står för en mycket stor del av dagens utsläpp, men kan vi inte klä oss i säck och aska och leva som om det vore forntiden. Vi behöver transporter, inte minst för att det är en viktig del av människans frihet att vi enkelt, hållbart och säkert kan förflytta oss. – – – Men det ska också vara ’gött att resa’, som vi säger i . Det ska alltid vara första klass i kollektivtrafiken. – – – Därför är grunden i den socialdemokratiska politiken för hållbar frihet ett transportsystem som präglas av ekologisk, ekonomisk och social hållbarhet.” Detta gäller än , men glädjande nog har mycket hänt . Det gäller inte minst det världsomspännande , som vi sedan har brutit ned till nationella mål i vårt land. För transporternas del handlar det om att minska trafikens utsläpp till 2030 jämfört med . Det är bara tre mandatperioder bort. Att förlita sig på att ”konkurrens på marknaden” ska åstadkomma utsläppsminskningar räcker inte; det är inte nog. Reduktionsplikt för drivmedelsproducenter och satsningar på innovationer inom fordonsindustrin som elbilar etcetera räcker inte heller. Innan de har fått effekt har tiden sprungit ifrån oss. Vi som sitter i landets högsta beslutande organ måste ta det politiska ansvaret och styra utvecklingen. Vi måste bidra till ändrade beteenden genom att styra till att resa mer klimatsmart tillsammans med kollektivtrafiken, eller kanske helt avstå en resa och i stället arrangera möte med video och varför inte gå och cykla mer. Jag hoppas verkligen att ni som sitter här i kammaren håller med mig om detta. Det övergripande målet är ju att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Vi brukar anföra att hela landet ska leva. Det är nu dags att vända på begreppet: Alla ska kunna leva i hela landet. Men för ett livaktigt land krävs även fungerande hållbara storstäder och närhet till dem. Återigen kommer vi till det där med transporter. För att du ska kunna leva där du vill och jobba med det du kan ska det vara lätt att resa till och från, och även lätt att resa klimatsmart. Jag tycker att det synsättet mer och mer har implementerats i de förslag till planeringar och investeringar i infrastruktur som presenteras runt om i landet. Inte minst redovisningen av Sverigeförhandlingen har det synsättet. Vi bygger inte bara väg och järnväg, utan vi bygger samhällen med god tillgång till arbete, bostäder, skolor och service med mera. Då måste det fungera hela vägen. Tänk vad lätt det är att ta bilen. Man har sitt kort. Man sätter sig i bilen, sätter på bältet och kontrollerar att den är tankad. Samma bränsle gäller hela vägen. Det är samma regler, rött för att stanna, grönt för att köra, hastighetsbegränsningar, vägmärken etcetera. Det är lätt att stanna på bensinstationer och fylla på med bränsle eller ta en kopp kaffe, och att gå på toaletten är som regel gratis. Man letar rätt på bästa vägen med gps. Detta gäller oavsett om du är i vårt vackra , eller härliga eller i något annat land i . Man känner igen sig. Det är som hemma. När det blir strul rapporteras det tydligt i radion. De bryter till och med Melodikrysset för att berätta om att det är köer, olyckor och andra hinder i vägtrafiken. Men reser du med kollektivtrafiken behöver du veta, beroende på var du är, var och hur du ska betala för din resa. Du måste hålla reda på att du köper rätt biljett och åker med rätt operatör. Att hitta anslutningar är inte lätt. Är det tydlig skyltning? Blir det förändringar i trafikutbudet kan du vara tacksam om det annonseras på någon display och hoppas på att den är hel och att den inte är skymd av solen. Du kan inte resa med samma kort överallt, och reglerna är definitivt inte desamma. Ta bara det här med åldersgränser och pensionärsrabatter med mera! Det blir ibland så krångligt att jag förstår att en del avstår, då detta inte är synkroniserat. Det måste bli enklare att ta bussen, tåget eller något annat kollektivtrafikmedel – även för den som inte är van. Det ska vara lätt att göra rätt för sig även där. Det är en förutsättning för att vi ska kunna se en fördubbling av kollektivtrafikåkandet, som så många har bejakat. Samarbetet mellan de regionala kollektivtrafikmyndigheterna över länsgränser blir allt viktigare för att knyta samman studie- och arbetsmarknadsregioner med landsbygd och glesbygd, och det måste bli enklare att arbetspendla och genomföra vardagsresor. Jag hoppas därför mycket på de initiativ som regeringen har tagit med samverkansprogrammet Nästa generations resor och transporter. Det syftar till att utveckla och modernisera kollektivtrafiken till det nya konceptet mobilitet som en tjänst, även kallat kombinerad mobilitet. Jag vet att branschen och myndigheter noga läser våra betänkanden för att se om någonting har ändrats, och det har det. De skrivningar som finns rörande biljetter ställer krav på att det ska vidtas åtgärder – annars kommer regeringen att göra det. ska kanske lyssna lite extra . Om frågan inte löses på frivillig väg ska man även överväga att ställa krav på kollektivtrafikföretag och andra trafikoperatörer att tillhandahålla sin biljettförsäljning av ett brett utbud produkter via en nationell åtkomstpunkt. Jag hoppas få stå här snart igen och säga: Vi har gjort skillnad. Regeringen gör skillnad. Vi prioriterar satsningar som ger fler jobb och ökad tillväxt. Därför investerar vi i pålitliga och välfungerande transportsystem. Vi investerar i nya spår och vägar som leder till fler bostäder, bättre godstransporter och pålitligare arbetspendling. Förseningar och störningar i tågtrafiken måste mötas med ett kraftigt förstärkt järnvägsunderhåll, vilket vi också gör. Totalt ökar vi järnvägsunderhållet med 40 miljarder för åren 2018–2029, vilket är en ökning jämfört med hur det var under den förra regeringen. Vi socialdemokrater tar ansvar för att bygga men också för att se till att det fungerar. Jag tolkar oppositionens reservationer som att konkurrens på spår är det enda ni har att komma med. Vi har provat den melodin under era år i regeringen och märkt att det inte fungerar. Det var därför vi gav regeringen i uppdrag att utreda hur det kan göras bättre. lämnade förslag om möjliga åtgärder för att i egen regi organisera och bedriva underhåll av det statliga järnvägsnätet samt om vilken maskinell utrustning de behöver äga och förvalta. Då fick också i uppdrag att vidta åtgärder för att i egen regi organisera och bedriva verksamhet för leveransuppföljning och underhållsbesiktning i fråga om järnvägsunderhåll. fick under ett besök hos information om det arbetet. Mot bakgrund av de omfattande störningarna i tågtrafiken, som många har beskrivit, är det helt uppenbart att järnvägsunderhållet behöver förbättras och att kontrollen behöver öka. Jag vill stryka under att det är centralt att underhållsverksamheten organiseras så att största möjliga nytta uppnås av de medel som tillförs drift och underhåll av järnvägen. Därför är det glädjande att regeringen fortsätter att stärka den statliga kontrollen av järnvägsunderhållet och för över Infranords basunderhåll av järnvägen till – detta för att säkerställa den dagliga driften och järnvägens punktlighet och robusthet. Ytterligare ett vallöfte kommer att kunna av, då vi ansåg att ökat statligt ansvarstagande för järnvägsunderhåll var en av grundbultarna för att åstadkomma bättre punktlighet samt stabilitet i vårt järnvägssystem. Exakt när förändringen ska genomföras utreds. Men oavsett när det blir är jag säker på att alla skattebetalare ställer upp på detta, även om inte Alliansen gör det. Och jag med flera, både resenärer och godstransportköpare, ställer upp på devisen att tåget ska gå som tåget, alltså i rätt tid. Jag höll nästan på att glömma att säga att jag självklart yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Vi har varit med och fattat beslut om EU:s järnvägspaket – vi är nu inne på det fjärde. Det tar tid innan alla rättsakter finns på plats. Transportstyrelsen arbetar nu för att införa paketet. Det ska vara klart . Arbetet är omfattande och sker på olika sätt – nationellt och internationellt. Även om ligger i utkanten av är vi på för att bygga upp ett enhetligt järnvägssystem inom . Det för oss närmare varandra. Arbetet med järnvägspaketet syftar till att öka järnvägens effektivitet och konkurrenskraft i förhållande till övriga trafikslag. Viktigast är vad som kommer ut av det: att det blir lättare att ta tåget ned till övriga för både gods och folk. Detta arbete har även medfört att regeringen gör en översyn av strukturen i järnvägslagstiftningen, helt i enlighet med rekommendationer från den senaste järnvägsutredningen. Avslutningsvis ska jag tala om tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning. Alla ska kunna leva i hela landet – det gäller alla. Då bör man ha kollektivtrafik för alla. Det finns särskilda regler för vissa som har större behov – det gäller färdtjänst. Det måste fungera bättre. Det är inte vettigt att vi, medan vi diskuterar järnvägspaket inom EU för att göra det möjligt för fler att resa, fäller ned tullbommar för vissa andra. Låt mig ta ett exempel. Jag träffade och , som berättade att det är okej att åka riksfärdtjänst från till exempelvis flygplatserna eller , som ligger . Men när det gäller den betydligt närmare flygplatsen i , som ligger från , är det tvärstopp, trots att det skulle vara billigare för staten och vara mycket bekvämare för . Färdtjänst är ett måste när eldriven rullstol och annan medicinsk utrustning ska med, men det är förbjudet att åka färdtjänst över . Detta duger inte. Alla skulle vinna på en undantagsregel som möjliggör att man åker färdtjänst över . Jag tycker att vi får jobba vidare med det. Det handlar om universellt utformade stationer och bytespunkter, om bättre anpassning av fordon och om information. Kom ihåg att det som är nödvändigt för att några ska kunna nyttja kollektivtrafiken underlättar för alla – det gäller hiss, rulltrappor, tydliga skyltar med mera. Jag vill avsluta som jag började. Klimatutmaningen är vår tids viktigaste politiska uppgift att anta. Alla ska kunna välja det mest klimatsmarta sättet att resa på, för det är ”gött att resa”. I detta anförande instämde , , , , , och (alla S) samt (MP). 77 (C) replik: Det var vackra citat av värmlänningar från i talarstolen. Min analys av varför regeringen nu så raskt återförstatligar och därmed skapar en mer ineffektiv underhållsplan för den svenska järnvägen är därmed bekräftad. Det grundar sig på ett vallöfte. Tack för att du var så tydlig, ! Detta är ingen vetenskap eller analys i någon statlig utredning, utan det är utställda vallöften. Det var dock inte detta som föranledde mig att begära ordet. Jag instämmer i inledande och avslutande citat kring klimatansvar och vill i anledning av detta ställa en fråga till som företrädare för ett av de två regeringspartierna. Just nu bereds den nationella transportplanen på , , under ledning. Den kommer att innehålla ett förslag på hur transportinfrastrukturen ska dimensioneras . Så långt sträcker sig planen, som omfattar . Det finns ett gemensamt beslut i denna kammare om att vi ska ha uppnått en reduktion av klimatutsläppen från trafik . Min fråga till som företrädare för Socialdemokraterna i den här debatten är: På vilket sätt avser Socialdemokraterna och i samarbetsregeringen att detta beslut ska göra något som helst avtryck i den nationella plan som ska presenteras? 70 procents reduktion är vi helt överens om är en nödvändighet för att klara klotet. ska vi ha nått ännu längre. Men hur omsätts de fina citat som inledde och avslutande sitt anförande med i praktisk handling i det beredningsarbete som just nu pågår i ? 78 (S) replik: Ja, det är ett vallöfte. Det är dessutom ett klokt vallöfte, och då är det ännu bättre. 70-procentsmålet är vi helt överens om. Vi ska helt enkelt göra det möjligt för fler att åka kollektivt. Vi kommer att presentera förslaget närmare när den nationella planen kommer. 79 (C) replik: Så lätt kommer inte socialdemokraten undan. En del i den nationella planen är också hur de nya stambanorna – höghastighetstågen, Sverigeförhandlingen eller vad vi väljer att kalla dem – ska förverkligas. De direktiv som regeringen gav genom dåvarande infrastrukturministern – jag har inte uppfattat att har några andra – föranledde att lägga fram ett förslag till nationell plan som innebär att de nya stambanorna byggs i ett tempo som gör att mitt snart nyfödda barnbarn i kan kliva på ett tåg på det nya stambanesystemet . Hon eller han är då . Anser att det är ett rimligt tempo att möta framtidens utmaningar avseende klimat, behov av kollektiva resor, behov av att skapa utrymme i stambanesystemet för godstransporter och så vidare? Anser , företrädare för Socialdemokraterna, ett av regeringspartierna, i debatten, att det är en rimlig ambition att en nu nyfödd göteborgare ska kunna åka hela sträckan –och vidare ut i världen eller landet, när vi ska ha uppnått 70 procents reduktion? Tror på de inledande och avslutande citaten som han framförde? 80 (S) replik: Jag är långt ifrån nöjd. Jag skulle vilja satsa ännu mer, men det är där vi har landat. Vi har presenterat en påse pengar som innebär en ambitionshöjning och som innehåller 100 miljarder mer än vad ni har haft tidigare i er budget. Vi kommer att återkomma med vilka projekt det är när vi presenterar den nationella planen. 81 (L) replik: från Socialdemokraterna gjorde en intressant exposé över vikten av att se till att, precis som jag var inne på, man ska kunna resa kollektivt. Det är hållbart och klimatsmart att kunna göra det och att underlätta för det. vet vi, utifrån den debatt som vi hade om skrivelsen som handlade om planeringsperioden –2029, att hur mycket vi än önskar oss olika saker måste vi förhålla oss till en realitet, nämligen finansieringen av vad man vill åstadkomma. Jag kan ibland bli bekymrad när jag ser hur det ser ut i landet. Vi har en infrastruktur som man inte har råd att underhålla. Vi har de så kallade lågtrafikerade banorna, som också ingår i järnvägen, där det finns trafik men där man inte kan få ut riktigt all nytta som man borde kunna få därför att det inte har prioriterats. Det är ytterst en resursfråga, då det inte finns medel till detta. Vi hör också från många aktörer i branschen att ett nytt signalsystem är på väg att införas för vilket prislappen ligger på runt 30 miljarder. Det finns mängder av implementeringsutmaningar och problem med systemet. Det ingår också inom EU-samarbetet. har fått sitt system försenat. Man bygger egentligen alltihop från scratch och vet inte hur prislappen kommer att se ut långsiktigt. Vän av ordning undrar om man ändå inte borde stilla sig lite grann. Vi från Liberalerna har sagt: Låt oss pausa och invänta ett moget system på grund av de problem som finns med detta system och som också erfarenheterna från omvärlden visar. Då är min fråga till : Vilka åtgärder är du och ni beredda att medverka till för att avvakta och använda pengarna på ett klokare sätt ? 82 (S) replik: Den första frågan jag ställer mig är vad ett pausande skulle innebära. Vad skulle det kosta skattebetalarna? Vi följer och håller fast vid den plan som den tidigare regeringen tog fram. Vi behöver förbättra systemet för att öka punktligheten och få en bättre järnväg i . 83 (L) replik: De som är kunniga på området inom branschen har ett antal olika förslag på hur man skulle kunna lösa frågan. Man skulle exempelvis kunna utveckla det system som redan finns. Man kan förbereda det för ett ERTMS-införande. Det finns de som anser att man ska avvakta med ERTMS nivå 2 eftersom det kommer en nivå nr 3. Man kommer då att kunna lösa ett antal implementeringsproblem. När det handlar om , plus ställverkskostnader på kanske lika mycket, tycker jag att man borde fundera på om det här är det smartaste sättet. Jag följer debatten också i andra länder, där det nu konstateras att det blivit förseningar eftersom det finns väldigt stora utmaningar med detta. Jag kan tycka att det är viktigt att fundera över hur man använder pengarna. Jag noterar också att utskottsmajoriteten i betänkandet inte berör att håller på med en genomlysning av implementeringen. Deras uppdrag är att se hur man lever upp till kravet på hushållning med statliga medel. Låt oss anta att det kommer fram någonting nytt och intressant där, som det är en planperiod som ska beslutas av när regeringen kommer med sin skrivelse. Eftersom det finns andra tekniska möjligheter att använda sig av , finns det då inte anledning att fundera på hur man kan använda den enorma mängden pengar om det skulle visa sig att problemen fortsätter? Vore det inte klokt att fundera ett varv till? Det tycker vi i Liberalerna att vi är tvungna att göra om vi verkligen ska hushålla med pengarna och använda skattepengarna effektivt. När det nu finns andra alternativ, varför inte överväga dem tills vidare? 84 (S) replik: Jag känner mig jättetrygg med att , som det står i betänkandet, för en dialog med järnvägsföretagen när det gäller projektet och den tekniska utrustningen. I den pågående åtgärdsplaneringen inom ramen för nationell transportplan kommer avstämningar att göras kontinuerligt vid ett antal tillfällen.