prot · H50983 · 2018-03-13 00:00:00 — Jag är stolt över och tacksam mot tidigare generationer, som har arbetat hårt för den öppenhet som råder i , där man kan känna hopp och framtidstro men också trygghet och där fler vill stanna och växa. är ett land där man vet att man kan få en undan våld och förföljelse och kan leva utan att känna sig hotad eller förtryckt. är ett land där man respekteras, oavsett vilket kön man har, var man kommer ifrån, vad man tror på och vem man älskar. Frihet och öppenhet, trygghet och rättvisa, omtanke och respekt – det är själva fundamentet i det som vi kallar . Just därför är det så farligt när dessa värden hotas. Just därför är det också så oerhört viktigt att vi har kontroll över hur de statliga uppdragen att värna de här värdena genomförs och hur de finansieras. Låt mig vara tydlig. Rasism, homofobi, hatbrott, islamofobi och antisemitism är företeelser som är helt oförenliga med svenska värderingar. Hedersrelaterad brottslighet och hedersrelaterat förtryck är lika oacceptabelt oavsett vilken religion eller kultur det rör sig om. Om detta vet jag att jag och kultur- och demokratiministern är fullständigt eniga. För att motarbeta rasismen riktad mot muslimer gav regeringen Myndigheten för stöd till trossamfund ett uppdrag att genomföra regionala seminarier i syfte att öka benägenheten att polisanmäla brott och anmäla diskriminering riktad mot muslimer. För detta avsattes . Myndigheten valde att delegera i princip hela uppdraget och 600 000 av medlen rakt ut till ett enskilt studieförbund, Ibn Rushd. Jag tänker inte gå in i en detaljerad debatt om det enskilda studieförbundet. Den debatten har precis förts här i kammaren. Men även ministern måste ju se det problematiska i att hela uppdraget och hela satsningen hamnar hos en enskild organisation, dessutom en organisation som varit kraftigt omdebatterad och ifrågasatt, inte minst för påstådda kopplingar till rörelser och personer som klart motverkar det som regeringen vill uppnå. Var det verkligen detta som regeringen tänkte sig när man fattade beslut om det viktiga uppdraget att öka benägenheten att polisanmäla brott och anmäla diskriminering riktad mot muslimer? Min fråga till ministern i interpellationen var hur hon motiverar att det är förenligt med regeringens demokratiarbete att organisationer med tveksam demokratisk trovärdighet får ta del av regeringsuppdrag samt får tillgång till statligt ekonomiskt stöd. Jag uppskattar ministerns uppräkning av vad som komma skall, men något egentligt svar på frågan är jag inte säker på att det var. Jag tolkar det dock som att ministern inte kan motivera det och att detta inte är förenligt med regeringens demokratiarbete. Är det en korrekt tolkning? 44 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar för frågan. Våra offentliga medel ska inte gå till organisationer och verksamheter som undergräver vår demokrati och ska inte stödja åsikter och idéer som inte är förenliga med våra demokratiska principer – punkt slut! Det är oerhört frustrerande att vi med jämna mellanrum uppmärksammas på att så ändå har skett. Det är förvisso glädjande att det blir debatt och diskussion, men en krona till extremism är en krona för mycket. Vi kommer att behöva göra enormt många och stora förändringar och förtydliganden för att kunna säkra våra friheter. Det som är oroväckande på den andra sidan är att om vi inte lyckas med detta konststycke kommer man till slut att börja ifrågasätta våra friheter – vår yttrandefrihet, vår åsiktsfrihet och vår rätt att leva hur vi vill, älska vem vi vill och vara som vi vill. Detta kommer att ifrågasättas och undermineras. Det här är en av de största uppgifter vi har, inte minst i denna kammare, när beslut och eventuella lagförändringar läggs på bordet. Vi måste försvara våra grundläggande friheter. I de aktuella ärenden som lyfter upp i sin fråga handlar det om att regeringen antog en handlingsplan mot rasism och sedan en handlingsplan mot hot och hat. I handlingsplanens förarbeten identifierade vi underlag för myndigheter såsom polisen, , med flera. Vi identifierade och lade samman siffrorna när det gäller hur rasismen och diskrimineringen ser ut i vårt samhälle , för de står i strid med våra grundlagar och friheter som människor. Vi såg att vi behöver göra en rad insatser, och det har vi gjort. Vi har stärkt arbetet med överenskommelser med partier, till exempel om antisemitism. Vi såg också att vi behöver göra flera saker när det handlar om rasism mot muslimer. Som ett led i handlingsplanen mot rasism fick SST, Myndigheten för stöd till trossamfund, ett uppdrag , som ska rapporteras , . På förekommen anledning, när vi och svenska folket i stort uppmärksammades på hur uppdraget utfördes, har mitt departement och min statssekreterare haft samtal med myndigheten för att säkerställa att man har förstått uppdraget. Vi menar att det är ett tydligt uppdrag när det gäller vad vi vill ska göras. Men i uppdrag pekar vi inte ut – det gör vi aldrig – vilka organisationer man inte ska samarbeta med och ger heller inga konkreta detaljer om hur, utan det är en beskrivning av vad man ska bekämpa eller, som i detta fall, vad man ska skapa kunskap om. När jag tar emot återrapporten om hur uppdraget har utförts kommer jag att ta del av den och därefter ta nästa steg. 45 (M): Kulturministern pekar dels på vad som gjorts , dels på de flera olika utredningar som är igångsatta. En är levererad och handlar om den berörda myndigheten, fast den är betydligt bredare i sitt perspektiv än den fråga som vi debatterar här . Utredningen i statlig bidragsgivning är oerhört viktig, men den ska vara klar först . Vi måste ta ansvar för det som sker här . Jag förstår att det inte pekas ut vilka organisationer man inte ska arbeta med – det skulle bli väldigt långa listor – men jag undrar hur man ser på att myndigheten väljer att delegera hela satsningen och i princip hela budgeten till en enda organisation. I en interpellationsdebatt med Amineh Kakabaveh tidigare här konstaterade ministern och har också upprepat det här att i det uppdrag som myndigheten har fått av regeringen står det inte att man ska samverka med just organisationer för att genomföra uppdraget, utan detta är något som myndigheten själv har fattat beslut om. Min naturliga fråga blir då: Anser ministern att myndigheten har handlat i enlighet med det uppdrag som regeringen har givit? Är detta förenligt? Kulturministern klargjorde i den förra debatten att man kommer att förtydliga för myndigheten vad uppdraget innebär, och säger hon att man ska ha en dialog på förekommen anledning. Men denna dialog är ju redan igångsatt. Man har en löpande myndighetsdialog mellan departementet och de myndigheter som vilar under det och som man har gett olika uppdrag. Jag undrar: Har kulturministern eller statssekreteraren lyft upp detta i dialogen, och vad har myndigheten svarat? 46 Kultur- och demokratiminister (MP): Ja, vi har haft dialoger på förekommen anledning . Det är inte något som vi kommer att ha, utan vi agerade direkt för att försäkra oss om att man har förstått uppdraget, för det är angeläget, som alla uppdrag är. Jag kommer inte att här redovisa vad som har sagts i samtalen, utan jag kommer att följa den ordning som vi ska följa och som jag är mån om att värna. Ett uppdrag återrapporteras, vi tar del av återrapporteringen och därefter vidtas eventuella åtgärder. Återigen: Jag tror att vi måste kunna hålla flera bollar i luften . Vi vill inte ha politiker som går in och styr och pekar ut i myndigheterna i vårt land. Det finns länder där detta sker, men en sådan ordning ska vi inte ha i . Däremot ska vi ha politiker och framför allt statsråd och ministrar som utvärderar, följer upp och säkerställer att de uppdrag som ges är tydliga. Det är ett pågående och viktigt uppdrag att säkerställa att mörkertalet för hatbrott inte ska vara så stort längre. Vi ska minska det och säkerställa att man polisanmäler brott som man utsätts för så att polisen kan allokera rätt resurser för att utreda brotten och sedan ställa människor till svars. Jag vill dock poängtera att i det uppdrag som myndigheten fick stod det att myndigheten ska inhämta kunskap och erfarenheter från relevanta aktörer såsom , , och Forum för levande historia samt tillämpa ett jämställdhetsperspektiv. Vi var tydliga med vilka man kan inhämta kunskap från. Det är med andra ord alldeles för tidigt för mig att stå här och säga hur man har utfört sitt uppdrag, för det är pågående och ännu inte återrapporterat. Uppdraget ska avslutas, och jag behöver ta del av rapporten. 47 (M): Nej, som statsråd ska man inte börja diktera hur myndigheter ska arbeta eller förhålla sig exakt till hur de utövar verksamheten i detalj. Däremot förhåller man sig förhoppningsvis till de uppdrag som man själv har delat ut och ser till att direktiven följs. I direktiven står förvisso att kunskap ska inhämtas, men det är en väldig skillnad mellan att inhämta kunskap från berörda organisationer och att delegera hela ansvaret till en enskild organisation. Detta tror jag att jag och ministern kan vara överens om. På så sätt finns inget i direktiven som ger myndigheten någon form av riktning – att de skulle delegera hela ansvaret till någon annan, framför allt inte till någon som går att ifrågasätta så som man kan göra med de berörda studieförbunden. Detta är viktiga och svåra frågor – jag delar ministerns uppfattning där. Att det är svåra frågor visar också den ganska skarpa kritik som både kulturministern och departementet har fått för hur demokratifrågorna hanteras. Ministern säger att hon inte kommer att redogöra här för de dialoger och samtal som departementet för löpande med sina myndigheter. Det kan jag ha viss förståelse för, men jag för min del förutsätter att man har tydliggjort detta för Myndigheten för stöd till trossamfund och man också har påtalat att det som myndigheten nu gör inte är i linje utan går att ifrågasätta utifrån hur vi ser på demokrati i . Jag vill avsluta med en fråga: Kommer den avrapportering som ska ske och som ministern hänvisar till att bli offentlig, och kommer vi att få veta hur man avrapporterar och vad regeringens reaktion på rapporten blir? 48 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag förutsätter att återrapporten kommer att ske enligt konstens alla regler. Vi har tydliga regelverk och en offentlighetsprincip. De återrapporteringar vi får om hur uppdragen utförs av våra självständiga myndigheter kommer man att kunna läsa och ta del av. Det är en självklarhet – så fungerar det alltid. Detta är som sagt angelägna frågor. Vi behöver vara många som är tydliga och som hanterar många bollar , för det finns krafter som vill ta de lätta vägarna, begränsa allt och till slut begränsa våra friheter. Jag går med full kraft och stort engagemang in i dessa frågor, för jag värnar om våra grundlagar precis som jag vet att gör. Därför behöver vi vara många som är starka och övertygade om att vi vill hålla en riktning och rättning i debatten, kunna skilja äpplen från päron och helt enkelt stå fast även när det blåser. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2017/18:411 om folkmordsåtal mot IS-krigare 49 Utrikesminister (S): har frågat mig om den delar uppfattningen att den är skyldig att åtala IS/Daish-krigare för folkmord och om den är beredd att göra gemensam sak med den nederländska regeringen och tillsammans lägga fram ett förslag i för att inrätta en internationell domstol för IS/Daish-krigare. Jag kan inledningsvis konstatera att svensk straffrättslig lagstiftning också ger möjligheter att lagföra personer för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, oavsett var och av vem brottet är begånget. Detta har också skett avseende ett flertal fall som härrör från konflikten i . Straffrihet är inte ett alternativ; ansvarsutkrävande är nödvändigt. fortsätter att prioritera ansvarsutkrävande i FN och kommer att arbeta nära tillsammans med likasinnade, inklusive , i detta syfte. Daish har begått och begår grova, systematiska och omfattande övergrepp i och . Yazidier, kristna, icke-sunnitiska muslimer och andra grupper är svårt drabbade av Daishs brutalitet. Män, kvinnor och barn har utsatts för ohyggliga brott. Det råder ingen tvekan om att mycket allvarliga brott begåtts. Jag har sagt i denna kammare att dessa övergrepp i mina ögon, och i många andras, är brott mot mänskligheten. De skyldiga måste ställas till svars. Flera hundra personer har rest från för att ansluta sig till Daish och andra våldsbejakande extremistiska grupper i området. Flera av dessa har återvänt. De som deltagit i dessa brutaliteter i och ska åtalas och straffas. Det gäller oavsett om brotten utgör folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser eller terroristbrott. På nationell nivå har regeringen vidtagit flera åtgärder för att skärpa lagstiftningen och kraftigt stärka rättsväsendets kapacitet. och Säkerhetspolisen har tillförts stora resurser, vilket även skapat bättre förutsättningar för att utreda allvarliga brott utomlands. Terroristresor har kriminaliserats, och regeringen avser också att lämna förslag om ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation. Vi inväntar inte en rättslig bedömning för att agera för att minska lidandet till följd av Daishs övergrepp i och . Regeringen verkar även internationellt för att ansvariga för brott och övergrepp i och ställs till svars. i har vi givetvis arbetat för att situationerna i och förblivit högt på dagordningen, samt stöttat initiativ och beslut som kan bidra till att förövare där ställs till svars och att offren får rättvisa. har aktivt verkat för och konsekvent betonat att kränkningar och övergrepp mot mänskliga rättigheter och kränkningar av internationell humanitär rätt måste utredas och att förövare måste ställas till svars. var medförslagsställare till 2379, som antogs . Resolutionen omnämner specifikt övergrepp av mänskliga rättigheter, i synnerhet de begångna mot kvinnor och barn, inklusive övergrepp med religiösa eller etniska förtecken. Resolutionen uppdrar åt FN:s generalsekreterare att inrätta en undersökningsgrupp för att hjälpa med bland annat bevisinsamling, som ska ledas av en särskild rådgivare. var också medförslagsställare till den resolution som röstades fram i , som beslutade att tillsätta en internationell, oberoende och självständig mekanism för att bistå utredning och åtal i . Därtill var medförslagsställare till säkerhetsrådsresolution som antogs och som syftar till att skapa ett mer robust internationellt samarbete för att hantera utländska terrorstridande och underlätta deras lagföring. Regeringen har tillsammans med andra EU-länder konsekvent betonat vikten av att , , ges behörighet för de brott som begås i , och uppmanat att ansluta sig till domstolen. Även FN:s oberoende för och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har rekommenderat att ICC ska utreda de internationella brott som begås i och . har ställt sig bakom ett flertal resolutioner i bland annat för mänskliga rättigheter, vilka understrukit den viktiga roll ICC kan spela i situationerna i och . Tyvärr har frågan om ett hänskjutande av situationen i till ICC blockerats i . 50 (KD): IS/Daishs brutalitet, övergrepp och folkmord mot kristna, yazidier och icke-sunnitiska muslimer har chockat en hel värld. Enligt var syftet att just förgöra dessa grupper. , efter det oerhörda som har skett, är såren hos befolkningen i nordvästra allt annat än läkta. Byar ligger öde, dels till följd av IS-terroristernas vandalisering och plundring, dels på grund av osäkerheten kring framtiden i en region med betydande närvaro av terrorism. Dessa öde byar är en dyster symbol för alla de områden som tidigare bebotts av kristna och som ockuperades av Islamiska staten. Platserna är befriade och terroristerna har drivits bort. Men befolkningen vågar inte återvända. De kristna byborna på i norra , belägna runt miljonstaden , befriades för drygt . Men likt de öde husen i nordvästra står många hem i området tomma. Barnens leksaker ligger utspridda på marken, och inga glada skratt hörs mellan husväggarna. De som anländer för att renovera sina hem tvingas inte sällan återvända till flyktinglägren på grund av brist på mat och vatten. Den kristna befolkningen i har under dessa år minskat drastiskt, från 1,4 miljoner till färre än 250 000. Många av IS/Daish-krigarna kom från . Enligt beräkningar från reste ca 300 personer från till och –2016 för att ansluta sig till extrema terroristgrupper, i första hand IS/Daish. Man beräknar att det var totalt ca 5 700 från . har , bland annat genom det arbete som har gjort, erkänt övergreppen som folkmord. Även har fastslagit att detta var folkmordshandlingar mot kristna, yazidier och icke-sunnitiska muslimer i avsikt att utplåna dessa grupper. har sagt att medlemsländerna bör erkänna det folkmord som har begåtts och se till att vidta särskilda åtgärder för att förebygga och straffa dessa enligt internationell rätt. Upprinnelsen till denna interpellation är att antog en resolution på initiativ av där, som uppmanar landets regering att lägga fram konkreta förslag i i syfte att kunna åtala och straffa terrorister kopplade till IS/Daish. Det finns tyvärr än så länge ingen internationell rättsmekanism som prövar detta. Den antagna nederländska resolutionen bygger just på ställningstagande. Enligt är tillämplig i sammanhanget. Detta kokar ned till den fråga som jag vill ställa till utrikesministern. Erkänner att IS/Daish har begått folkmord på det sätt som och även uttrycker det? Kommer att ta initiativ i , och kommer man att stödja , för att inrätta en internationell tribunal – på egen hand eller tillsammans med ? 51 Utrikesminister (S): De vittnesmål som når oss från Daishs härjningar i och är fruktansvärda. Precis som säger vittnar bilderna om stort lidande och fasa. hade vi besök av , och hon berättade då om den fasansfulla situation Daish har utsatt människor för. Hon växte upp i den lilla byn i norra , strax söder om . Daish dödade både hennes far och hennes bror när organisationen erövrade ungefär en tredjedel av . Själv tillfångatogs hon och fick utstå sexuellt slaveri, och samma öde har drabbat ungefär 500 andra yazidiska kvinnor. i fångenskap lyckades hon till slut fly, och hon har även berättat om detta i en bok. Hon tog sig via ett flyktingläger till , där hon fortfarande bor. Precis som interpellanten har gjort är det värt att upprepa att Daish har begått och begår grova, systematiska och omfattande övergrepp på mänskliga rättigheter och kränkningar av internationell humanitär rätt i och . De skyldiga måste ställas till svars, och det verkar vi för i alla tillgängliga forum. Därför har vi tillsammans med andra EU-länder konsekvent uppmanat säkerhetsrådet att hänskjuta situationen i till . Det är där den hör hemma. Vi har också uppmanat att ansluta sig till domstolen. Lagen om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser möjliggör att brotten också kan lagföras i . Även terrorismlagstiftning kan vara tillämplig på gärningar som har begåtts under en väpnad konflikt. i har vi alltså arbetat för att situationerna i och har fortsatt att ha en plats högt upp på dagordningen, och vi har verkat för att kränkningar och övergrepp mot mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt ska utredas. Som vet antog också säkerhetsrådet resolution om eld upphör i . Denna resolution kom till genom och , som tillsammans har varit ansvariga för arbetet. Resolutionen gäller hela , och alla länder är bundna av säkerhetsrådets beslut. En bra resolution måste dock även genomföras, och resultat på marken är vad som räknas. Sedan finns det en internationell, oberoende och självständig mekanism för att bistå utredning och åtal i . Den brukar kallas Triple IM och har inrättats genom en resolution . Den spelar också en viktig roll. Denna mekanism har till uppgift att under överinseende av FN och i samarbete med en oberoende samla in, sammanställa, bevara och analysera bevis om övergrepp och kränkningar mot MR och internationell humanitär rätt. Detta gör man för att påskynda och hjälpa till i lagföringen i domstolar som kan döma i dessa brott, och vi har varit medförslagsställare. Det finns inget konkret förslag om någon ny mekanism eller domstol, och det har inte heller varit möjligt att få igenom ett sådant beslut i säkerhetsrådet. Vi ska fortsätta verka för , men landets regering har inte föreslagit någonting sådant som antogs i parlamentet. Vi samarbetar alltså med och delar grundsyn gällande den hemska utvecklingen och vikten av ansvarsutkrävande. 52 (KD): Jag skulle vilja konkretisera min fråga. antog som sagt detta – en enhällig resolution som begärde av den nederländska regeringen att man ska lägga fram ett förslag i om att åtala och straffa IS/Daish-krigare. Hur tänker utrikesministern agera? Detta är nämligen, om jag förstår saken rätt, ett arbete som håller på att förberedas. Kan räkna med stöd om man lägger fram detta? skulle ju också kunna vara föregångare och se till att lägga fram förslaget innan det holländska initiativet kommer. Jag skulle alltså vilja be om ett förtydligande. Delar utrikesministern och hållningen att FN bör ta detta initiativ? Hur ser hon på det? Det är bra att var medförslagsställare till 2379, som antogs . Det var ett steg i rätt riktning, men fler steg behöver ju tas. Arbetet då gällde att stötta , och det bästa vore väl ändå att ha en internationell tribunal så att rättvisan inte så att säga faller helt och hållet på enskilda länders rättssystem. Vi vet, fru talman, att Nürnbergtribunalen efter var oerhört viktig, såväl symboliskt som för rättskipning och upprättelse, för alla offer som drabbats av nazisternas förfärliga illgärningar och mord. Det var 6 miljoner judar – och många fler. Det var oerhört viktigt. har vi en situation där 5 700 har kommit från . 300 har kommit från , och ett antal har kommit hem till . Det är också en fråga jag vill passa på att skicka med, om vi för lägger till den: Hur ser det ut i nu? Hur ser på läget för rättskipning när det gäller de svenska medborgare som kämpat för IS? Det vi ser annars kommer att hända, och som redan händer, är att det både i och finns människor och grupper som tar lagen i egna händer. Om IS-soldaterna inte ställs inför rätta finns det andra grupper som löser det på egen hand. Det är därför det är så viktigt att detta kommer till stånd, fru talman. Om vi ska lägga in det som händer i med al-Asad och allting vet vi ju att detta kommer att blockeras. Det kommer att bli ett veto. Är det då inte rimligt att nu se till att gå fram och göra gemensam sak? Hur ser utrikesministern på initiativet från , och hur kommer att agera? 53 Utrikesminister (S): Jag förstår och känner med . För att minska lidandet i krävs det att vi arbetar på många olika fronter , och det finns en stor frustration över att till exempel den senaste resolutionen om eld upphör inte implementeras. Tyvärr fortsätter i stället bombandet. Det är inte heller bara en gång vi har fått uppleva ett ryskt veto mot viktiga resolutioner som vi har velat anta i säkerhetsrådet, utan det har hänt elva gånger. Den nederländska regeringen har dock inte tagit något sådant här initiativ. Saken är den att det inte är framför allt nya mekanismer som behövs, utan det som behövs är att faktiskt få till stånd att dessa ärenden prövas i ICC. Man behöver använda den mekanism som redan finns för att övervaka, samla in fakta och se till att man får allt underlag som behövs. Det som saknas just nu för att få till stånd en politisk lösning på den här krisen är en politisk vilja. Men det är inte så att har lagt fram något förslag om att inrätta en helt ny mekanism, för det är inte det som behövs. Det är också viktigt att säga att den inte kan väcka åtal mot Daishkrigare, utan det är faktiskt polis eller åklagare som beslutar om det – och även om förundersökningar. Det är viktigt att känna till att det är sådant vi kan göra, som vår lagstiftning tillåter och där den typen av förundersökningar och åtal redan har förekommit.