prot · H509133 · 2018-06-15 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att (S) återtagit sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare upphört för (S). § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:268 till civilutskottet Kammaren biföll talmannens förslag att behandlingen av ovanstående proposition skulle få uppskjutas till nästa valperiod. 2017/18:4198–4201 till kulturutskottet § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:KU20 Granskningsbetänkande 2017/18:KU46 Ett enhetligt regionalt utvecklingsansvar 2017/18:KU40 Indelning i utgiftsområden och en sammanhållen budgetprocess 2017/18:KU47 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 2017/18:KU48 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten 2017/18:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen 2017/18:CU33 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om grupptalan och om revidering av fyra konsumenträttsdirektiv 2017/18:CU35 om tillsynen av ställföreträdare och överförmyndare 2017/18:CU39 Strategi för Levande städer – Politik för en hållbar stadsutveckling 2017/18:FiU45 En ny lag om försäkringsdistribution 2017/18:FiU50 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden § 5 Energipolitikens inriktning betänkande 2017/18:NU22 Energipolitikens inriktning (prop. 2017/18:228) 1 (M): Utan trygg energiförsörjning stannar vårt samhälle och vår ekonomi. Det är lätt att glömma när solen skiner och det har varit värmerekord , men så ser det inte ut i . Det finns de dagar när det är mörkt när vi går till jobbet och det är mörkt när vi går hem. Men även de dagarna förväntar vi oss att lamporna tänds både hemmavid och i operationssalar, att våra hus är uppvärmda och att industrin får den energi den behöver för att hjulen ska snurra i svensk ekonomi. Det är väl just människors förväntan om att försörjningstryggheten alltid ordnar sig som gör att energifrågan inte dominerar Agendas partiledardebatter just . Människor förväntar sig att det alltid finns tillräckligt med el i näten liksom de förväntar sig att elmarknaden utformas på ett sådant sätt att den gynnar vår konkurrenskraft och tillväxt. De förväntar sig att även på energiområdet, liksom i samhället i övrigt, gör politikerna sitt absolut yttersta för att minska klimatutsläppen. Det är denna förväntan om att politiken klarar att lägga ett starkt fundament för bottenplattan i svensk ekonomi och industri som har lett fram till den energiöverenskommelse med den inriktning och de mål som vi delvis tar ställning till . Det handlar om att just konkurrenskraft, försörjningstrygghet och ekologisk hållbarhet visar vägen framåt. Detta har krävt pragmatism från alla partier som har varit med i överenskommelsen, dock en pragmatism som jag tror har varit förväntad och efterlängtad i debatten. I stället för att sig blodig för eller emot ett enskilt kraftslag finns nu mål och långsiktiga villkor på plats som kan hålla . Med det överordnade målet om noll nettoutsläpp har vi faktiskt lyckats enas om förnybar energiproduktion till 2040. gör vi också ett tydligt ställningstagande om att det inte är ett stoppdatum för kärnkraften. Det innebär att politiker kan ta sig rätten att stänga lönsamma kärnkraftverk . Dessutom är skatten på kärnkraft och fastighetsskatten för vattenkraft sänkt för att utjämna konkurrensvillkoren mellan kraftslagen. Det är just den typen av pragmatism som är helt nödvändig på resan mot teknikneutrala spelregler på energiområdet. Vi kramar inte om ett särskilt kraftslag, en särskild teknik eller för den delen ett särskilt företag, där ideologiska skygglappar inte gör att vi slår in på samma väg som till exempel , som stänger och ersätter utsläppsfria kärnkraftverk med kol och gas. Vi prioriterar visserligen energisystemets omställning, men vi gör det på ett sätt så att det sker under marknadsmässiga förutsättningar. Jag började med att tala om förväntningar och människors förväntningar på politiken. Höga förväntningar på politiken är naturligtvis rätt och riktigt. Men vet vi också att de största framstegen förutsätter ett konkurrenskraftigt näringsliv, och det förutsätter att hinder undanröjs för företag som utvecklar framtidens energiteknik så att de har möjlighet att snabbt växa och snabbt exportera sina produkter. Om vi ska vara helt ärliga med oss själva är det inte i den här kammaren som de största klimatkliven tas. Se till exempel på företaget som uppfann LED-lampan, som helt revolutionerade tekniken för hur vi använder energi. Den uppfanns inte här i kammaren. Eller se på katalysatorn. Den är inte heller en produkt av politiska beslut. Den har minskat de miljöfarliga utsläppen från bilar med 80–. är frågan: Kommer nästa startup som revolutionerar energianvändandet så att vi når vårt gemensamma mål om effektivare energianvändning till 2030 att startas här i kammaren? När kommer nästa kliv inom energilagring? Vilket företag kommer att vinna det race som pågår om elbilen, som därmed kommer att snabbspola hela elektrifieringen av transportsektorn? För oss blir frågan: Kommer de startup-företagen att starta i ? Om de startar i , kommer de att kunna växa i och exportera sina produkter från ? Här behövs en rad reformer om det ska vara möjligt. Det behövs ordentliga regelförenklingar för företagare, inte minst för dem som gör produkter och utövar tjänster inom energieffektivisering, energilagring och försäljning av småskalig produktion av el. De företagsskatter som regeringen har höjt behöver åter sänkas, och det får inte råda något tvivel om var står i viktiga frihandelsfrågor om miljöteknik ska kunna exporteras till de länder som behöver det mest. Låt mig också kort avsluta med att nämna några av de reservationer som har i betänkandet. Två av reservationerna rör biobränsle, där spelreglerna tyvärr varit motsatsen till långsiktiga och marknadsmässiga. Biobränsle är helt avgörande för att vi ska kunna ställa om i transportsektorn och är en viktig byggsten i värme- och kraftproduktionen. Här måste regeringen göra mer, inte minst för att stoppa dem som vill förbjuda vissa typer av biodrivmedel på EU-nivå. Om vi ska kunna ställa om transportsektorn behövs alla typer av biodrivmedel. Vi kan inte göra den omställningen över . En av våra reservationer rör fjärr- och kraftvärme, där förutsättningarna på marknaden behöver förbättras. Och ytterligare en av våra reservationer, som vi har talat om i kammaren förut, rör anslagen till forskning. Vi menar att det måste gå att forska på alla stora kraftslag, och det inkluderar naturligtvis kärnkraften. Oavsett regeringsfärg kommer kärnkraften att vara en betydande del av den svenska energimixen . Givet det borde naturligtvis vara i framkant vad gäller effektivitet, drift och avfallshantering. Därför anser vi naturligtvis att forskningsanslagen från också måste gå till att forska på kärnkraft. För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 19. 2 (SD): Det här blir den sista energipolitiska debatten i kammaren för mandatperioden. Jag skulle initialt vilja passa på att tacka för de debatter som har varit och det arbete som har skett under den gångna mandatperioden, även om vi långt ifrån är överens i alla delar. Det har hänt en del i energifrågorna. Vissa saker är glädjande, ska tillstås, främst den kraftiga sänkningen av fastighetsskatten för vattenkraften och borttagandet av straffskatten för kärnkraften. Det har skapat mer långsiktiga villkor för reglerkraften i . Förhoppningsvis går vi nu också mot förenklingar för den småskaliga vattenkraften, vilket är viktigt även i de södra delarna av . är de kompromisser som finns i energiöverenskommelsen destruktiva ur vårt perspektiv sett. Viljan att få till en överenskommelse har lett till att motsättningar byggts in i överenskommelsen, vilket äventyrar den övergripande målbilden för energipolitiken. Det är fortfarande så att även om företrädare för andra partier talar här i kammaren om en förståelse för skillnaden mellan energi och effekt saknas varje tillstymmelse till handling som visar på någon form av förståelse utifrån det som sker. Kraftbalansen för en tioårsvinter är redan nere på negativa värden. till en normalvinter är den nere på negativa värden om . Svängmassan i vårt kraftsystem blir allt mindre eftersom större synkrongeneratorer fasas ut, vilket bidrar till att vi kommer att ha ett extremt känsligt kraftsystem inom vårt synkrona område. Men det ligger i linje med det som präglat mycket av debatterna, där melodin för energipolitiken främst har varit kvantitet medelst bidragssubventioner i stället för kvalitet. För är det uppenbart att vi är i behov av planerbar kraftproduktion även . Det är en sund balans mellan reglerkraft och annan planerbar kraftproduktion som möjliggör integration av tämligen stora mängder väderberoende kraftproduktion. Det är även detta som historiskt sett har gjort att det svenska kraftsystemet präglats av en exceptionellt hög grad av leveranssäkerhet och elkvalitet, något som har tjänat vårt land väldigt väl. Det är därför angeläget att målen inom energipolitiken strävar mot att upprätthålla och vårda detta . Det är därför beklagligt att man varken från regeringens eller större delen av Alliansens sida känner eller uttrycker oro över den utveckling vi nu ser. I kraftbalansrapporten från finns en bedömning av vad man ser på . Inför den vinter som har passerat skrev man: ”Analysen visar att nedläggning av kärnkraften leder till ett stort antal timmar med mycket höga elpriser, samt ett flertal timmar med svårigheter att överhuvudtaget få effektbalansen att gå ihop.” Man bör stanna upp och reflektera kring detta. Ett stort antal timmar med mycket höga elpriser – det är knappast det som kännetecknat situationen i eller som gett den svenska industrin en komparativ konkurrensfördel att verka i mot de marknader de konkurrerar med. Men det är den situation som vi nu i allt snabbare takt går mot. Vad gäller ”svårigheter att överhuvudtaget få effektbalansen att gå ihop” är det kanske mer tekniskt. Begreppet effektbalans kan kännas odramatiskt. Men får man inte ihop effektbalansen i ett givet ögonblick betyder det på ren svenska strömavbrott, då kommer att koppla bort elanvändare för att få effektbalansen att gå ihop. Därför, herr talman, är det för högst irrationellt att sätta upp ett mål om förnybart. Det saknar koppling till de grundpelare som den svenska energipolitiken ska vila på. Det behöver inte leda till vare sig ökad försörjningstrygghet eller exempelvis mindre utsläpp av växthusgaser. Med stor sannolikhet kommer det i stället att leda till det rakt motsatta. förslag är i stället ett mål om fossilfri elproduktion. Det ger också kärnkraften en tydligare och mer given roll i det framtida energisystemet. Det ligger även i linje med miljöarbetet i övrigt, som har fokus på fossilfrihet. I detta betänkande hanterar vi också ett mål om energieffektivisering. Det är ett mål som anger att till 2030 ska ha effektivare energianvändning jämfört med , uttryckt i termer av tillförd energi i relation till bruttonationalprodukten. Ur ett resurs‑ och konkurrensperspektiv är det en självklarhet att använda resurserna på ett så effektivt sätt som möjligt, då den som ligger i framkant kommer att ha en konkurrensfördel. är positiva till att ska ha ett mål som utgår från energiintensitet och ger drivkraft utifrån att stärka industrins konkurrenskraft genom att man använder mindre energi per producerad enhet, vilket har varit en framgångssaga för industrin. Det är även bra att målet är konstruerat så att vi kan använda mer energi avhängigt den ekonomiska utvecklingen, då det är ett mått på vårt välstånd. Där emotser en fortsatt positiv ekonomisk tillväxt. Det som däremot är dåligt med målet är att det har fokus på tillförd energi och inte använd energi. Det som gör det problematiskt är den styrning som det kan leda till, som bygger på hur vi för statistik om vår energitillförsel. Det kan man tala mycket om, men utan att gå in på alltför djupa detaljer kring detta kan jag säga att det mål som främst regeringen samt , och vill införa innebär att de anser att man energieffektiviserar genom att stänga kärnkraftverk. Det skulle vara den största insatsen för energieffektivisering – att stänga av kärnkraft. Att stänga kraftvärmeverk skulle också vara energieffektivisering med det mål man nu har satt upp, liksom att ersätta fjärrvärme med värmepumpar. Det kanske inte direkt är intentionen, men det motiveras av det mål man nu satt upp i och med att det fokuserar på tillförd energi. Vi anser som sagt att ett energieffektiviseringsmål är bra, liksom att det utgörs av ett energiintensitetsmål. Men då ska det i stället baseras på använd energi för att minimera de effekter som inte är önskvärda, vilket även föreslår i betänkandet. Avslutningsvis, herr talman: vill även införa ett mål om leveranssäkerheten som inramar det jag initialt talade om. Problemet med den förda energipolitiken är att den helt saknar styrning mot leveranssäkerhet eller att effekt ska tillföras då behovet är som störst. Utöver att energipolitiken saknar ett mål för leveranssäkerheten är ingen enskild myndighet ansvarig för densamma. I stället är ansvaret för leveranssäkerheten uppdelat på ett flertal olika roller och aktörer. Det här skapar oklarheter och risk för ineffektivitet, vilket vi betraktar som ytterst svag politik för energiområdet . För att även säkerställa att alla har tillgång till el under årets alla timmar och att kraftsystemet kännetecknas av såväl hög elkvalitet som god driftssäkerhet föreslår att sätter upp ett mätbart mål för leveranssäkerheten, vilket den framtida energipolitiken ska sträva efter att uppnå för att säkerställa att kommande generationer ska kunna åtnjuta samma goda tillgång på elkraft som vi har åtnjutit. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 1 i betänkandet. Vi står givetvis bakom samtliga av våra reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till denna. 3 (C): Svart i näten! Nej, de rubrikerna har vi faktiskt inte. Vi i har snarare fantastiska möjligheter att klara oss på den förnybara energin. Vi ser att tack vare energiöverenskommelsen har vi nu ett mål om att gå just den vägen. Det målet drev också i förhandlingarna om att vi ska ha förnybart 2040. ska vi inte med politiska beslut stänga kärnkraften, för den fasar ut sig själv på ekonomiska villkor. Vi ser att vindkraften växer enormt. Elcertifikatssystemet, som vi höjde med , är snart fulltecknat. Vindkraftsbranschens besked är att man därefter klarar sig på marknadsmässiga villkor. Det är en fantastiskt välkommen utveckling. ska vi se till att vindkraften till havs får samma möjligheter som den på land genom att vi slopar anslutningsavgifterna. Därmed kan vi få mer produktion i som ger möjlighet att ersätta kärnkraften. Vi får också en produktion som levererar fler timmar . Vi ser också att solelen växer. Det är bra att regeringen har infört flera av de förslag som också har drivit. Att vi tar bort kraven på bygglov och momsregistrering och gör ett flertal andra förenklingar är bra politik. Det är också bra att har beslutat om nya regler för vattenkraften och miljöregler som gör att vi ska miljöanpassa vattenkraften som vi kan bygga ut den, inte minst effektmässigt, och som vi inte överimplementerar EU:s vattendirektiv. Det gör att vi kan få både småskalig och storskalig vattenkraft som kan bidra till energisystemet och göra att vi det inte blåser och solen inte skiner fortfarande har gott om kraft i det svenska elsystemet. Vi ska fortfarande vara en nettoleverantör av el, och det kan vi vara på två sätt. Dels ska vi vara en direkt leverantör via de kablar till utlandet som vi är överens om att vi ska fortsätta bygga ut. Det skapar trygghet och säkerhet att vi alltid har el i näten. Dels ska vi vara en elexportör på så sätt att vi ska förädla elen. Vi ska göra klimatsmart stål, inrätta datacenter och producera tjänster som är energiintensiva, för vi kan göra det med grön el som vi sedan exporterar vidare. Biokraften, som är en av de bortglömda energikällorna i , måste få sjystare förutsättningar. Det står i energiöverenskommelsen att även fjärrvärme och kraftvärme ska ha bra förutsättningar att agera på marknaden. Detta saknas i viss mån . I exempelvis bygger man inte turbiner för el, utan man bygger bara för fjärrvärme. Det är ett problem, för kraftvärmen levererar som mest värme och el under kalla vinterdagar, då vi behöver det som allra bäst. Därför är det också viktigt att den får sjysta spelregler. Det är också otroligt viktigt att vi kan använda bioenergin, så att den inte blir kvar i skogen på grund av kilometerskatter som hämmar utvecklingen och som gör att det inte blir lönsamt att utvinna den. Skogforsk säger att 5–av biomassan i skogen skulle kunna komma att bli kvar där på grund av kilometerskatter. Då blir jag orolig. Då hotas den gröna omställningen, inte bara för kraftvärmen utan också för ganska många andra delar som också behöver skogens resurser för att kunna utvecklas. Inte minst gäller det de flytande biodrivmedlen, som vi ska få in i våra bilar tills vi går över till mer el. Den nationella elektrifieringsstrategin, som vi behöver för att ställa om vägtransportsektorn, lyser fortfarande med sin frånvaro. Morgondagens problem handlar inte så mycket om energi – att vi kan producera tillräckligt mycket el över . Det gör vi nämligen i och det kommer vi att fortsätta göra. De förutsättningarna är fantastiska. Morgondagens problem handlar snarare om effekt – att vi året runt har el i näten. Då handlar det inte om enstaka elavbrott – i går var det elavbrott hemma i , där jag bor, men det var ett enstaka problem – utan om att vi ska kunna producera tillräckligt mycket under årets alla timmar. Då krävs det också en ny politik. Då krävs morgondagens lösningar på morgondagens problem. Där saknar jag politik från regeringen. Vi har en elskatt som är platt och fast, vilket gör att elpriset inte kan variera tillräckligt mycket, för elprisets andel av den totala kostnaden är ganska liten. Detta gör att affärsmodeller hämmas. Även om elpriset är noll får man fortfarande betala lika mycket i skatt. Det är helt orimligt. Elskatten är bra för att ta in pengar till staten, såklart, men den behöver variera med elpriset, så att man får en affärsmodell som funkar och så att man får igång det där som brukar kallas användarflexibilitet: Jag som privatperson ska inte behöva gå upp och sätta på diskmaskinen , utan man ska se till att den går igång automatiskt, och min elbil ska laddas –04 i stället för –21. Vi ser att det finns problem med elskatten också när det gäller batterilager. Man kan få skatta både för att ladda batteriet och för att ladda ur det. Det är helt orimligt. Hela ellagen skulle behöva arbetas om, för den är fokuserad på stora produktionsanläggningar som levererar kontinuerligt. Sådant är inte morgondagens system. Konsumenter behöver få möjlighet att få ersättning när de deltar och använder sin last. De kanske hjälper till och producerar energi via sitt batteri. Vi måste också se till att de kan få ersättning när de väljer att inte delta. Målet om leveranssäkerhet blir ganska irrelevant, för som konsument med ett batteri i källaren behöver jag inte 99,9 procents leveranssäkerhet, vilket däremot behöver. Jag kanske bara behöver 90 procents leveranssäkerhet, för jag klarar ett strömavbrott i . Men då måste jag få ersättning för det. Vi har en regering som har gjort en hel del bra saker. Men vi har också en regering som ibland står handfallen. När regeringen tillsätter utredningar har redan offensiva förslag. När regeringen inför en solskatt inför grönt avdrag, som gör att man i stället för utdragna bidragssystem – man kan få vänta upp till på sina solcellspengar, och det är inte säkert att de alls kommer – ska få avdraget direkt på fakturan, precis som med och . Vi ska inte fastna i elsektorn, för energisystemet är betydligt större än så. Jag vill lyfta fram biogasens roll. Biogasen är det perfekta exemplet på cirkulär ekonomi, där avfall blir en möjlighet. Då måste vi också ha styrmedel som fungerar för den cirkulära ekonomin. Då är det inte självklart att varje enskild del är marknadsekonomiskt lönsam, för samhällsnyttan kommer av helheten. Den svenska biogasen är hotad. Dansk gas som kommer in i är dubbelt subventionerad, vilket gör att den konkurrerar ut den svenska biogasen. När regeringen säger att läget är akut betyder det att det tar innan man tillsätter en utredning. För mig är det helt oacceptabelt. har det kommit en utredning. , när det är valår, kommer det också pengar. För mig är biogasens roll betydligt viktigare och långsiktigare än att bara agera valfläsk. Vårt engagemang – mitt och – är genuint. Vi har en kretsloppspremie som har funnits . Vi vet att det bästa hade varit att vi tog vara både på den svenska och på den danska gasen, för exporterar både miljönytta och skattepengar till oss. Men då behöver vi utöka marknaden. Då måste det vara lättare att köpa biogasfordon. Det behöver finnas en möjlighet att ha miljöbilsparkeringar, att göra undantag från trängselskatter och att se till att biogasbilarna blir kvar i . exporteras många biogasbilar efter första ägaren till bland annat och . Det duger såklart inte. Man måste ha spelregler som gör att biogasbilarna blir kvar. Där står regeringen handfallen. Slutligen: Behållningen på energi- och klimatsidan den här mandatperioden är de två stora överenskommelser som vi har gjort. Jag har själv varit med och förhandlat fram båda. Både Miljömålsberedningen, där vi slog fast klimatmålen, och energiöverenskommelsen, som flera i den här salen har varit med och förhandlat fram, är fantastiska. Vi har 75 procents enighet i riksdag om stora delar av energipolitiken. Men detta kommer såklart att behöva utvecklas. Den stora frågan, som blivit hängande i luften men som jag gärna önskar få svar på i den här debatten, är: Kommer Socialdemokraterna och att ta samma kreativa ansvar i opposition efter valet som man har gjort i regeringsställning? Det är ju där det prövas på riktigt. Då kan man inte stå som energiminister och ta åt sig äran, utan man måste vara mer kreativ i opposition och ta ansvar för utan att på samma sätt stå i rampljuset. Den frågan önskar jag gärna svar på. 4 (V): Kollegor och åhörare! ska vi debattera NU22, som handlar om energipolitikens inriktning. Ända , när man började använda elenergi till olika ändamål i , har vi varit kreativa och uppfinningsrika i vårt land när det gäller att hitta på olika sätt att producera el. Vi, som ett litet land som har byggt ut stora delar av våra till just elproduktion för att tillgodose framför allt industrins behov av el, måste inse att om vi inte hade gjort detta hade vi heller inte haft den fantastiska utveckling som vi faktiskt haft för välståndet i vårt land. Jag har fått berättat av min far, som är född , hur fantastiskt det var när elen blev indragen i byn – att få lämna bort fotogenlyktorna, att kunna laga mat utan att först göra upp eld i spisen oavsett om det var sommar eller vinter och att lagra mat i en frys, när man fick råd att köpa en, såklart. Man kunde kapa ved med eldriven vedkap. Vilka oändliga lättnader det blev i vardagen! Och kan ni tänka er – att dra in el i små byar långt upp i de norrländska skogarna ansåg svenska staten som sin uppgift. Då har vi inte talat om skogens och malmens betydelse för vårt välstånd. Men att inte kunna tänka nytt även i energifrågorna vore väl på något sätt att inte ge tillbaka för alla de uppoffringar som gjorts för oss som fått ta del av de framgångar som framför allt elenergin har gett oss. Vi byggde ut kärnkraften när energibehovet växte i samhället, men allteftersom tekniken gått framåt när det gäller andra sätt att producera el har fler och fler länder ställt sig frågan: Varför ska vi ha kvar kärnkraften?