prot · H509126 · 2018-06-05 00:00:00 — Det är också viktigt att vara tydlig med att den mat som upphandlas av kommuner och staten minst ska uppfylla de krav som ställs enligt svenska regler. För oss är äganderätten en grundmurad rättighet och en vägledande princip. Ägande, ansvar och befogenheter går hand i hand. Det man äger vårdar man. Därför ska principen om frihet under ansvar gälla för den svenska skogspolitiken även fortsättningsvis. Ett modernt jord- och skogsbruk leder till klimat- och miljönytta i hela världen, inte bara i . För att ta ett samlat grepp om de affärsmöjligheter som en övergång till ett biobaserat samhälle innebär behöver vi ta fram en nationell strategi för en biobaserad samhällsekonomi. Det behöver skapas förutsättningar för grön kemi med produkter och processer som minskar eller helt eliminerar användningen eller bildandet av farliga ämnen. En sammanhållen politik för landsbygder Jag vill också understryka brukanderättens betydelse för naturvården. Det är ofta i beteshagar, i den i generationer skötta skogen och på slåtterängar som naturvärdena och den biologiska mångfalden är som störst. Därför anser jag att tvingande avsättning av skog inte ska ske om inte ersättning kan betalas ut vid intrångstillfället. Ersättningsmodeller och nationella riktlinjer för tvingande avsättning av jordbruks- och skogsmark samt bildande av vattenskyddsområden behöver ses över och förtydligas. Äganderätten och brukanderätten måste också stärkas i instruktionerna till , och länsstyrelserna. föreslår, precis som , att personer som bor och är yrkesaktiva i 23 särskilt utsatta kommuner måste kunna få en avskrivning av studieskulder. Jag ser avskrivning av studieskulder som en viktig åtgärd för att underlätta kompetensförsörjning i glesbygden och på landsbygden. Vidare anser jag att det bör införas ett system med regionalt differentierade arbetsgivaravgifter. Det skulle skapa ett obyråkratiskt och enkelt sätt att förbättra företagsklimatet i delar av som har stora utmaningar med bland annat demografin. En väl fungerande infrastruktur är en grundläggande förutsättning för en levande landsbygd. De enskilda vägarna är en mycket omfattande del av den svenska transportinfrastrukturen, och de säkerställer tillgängligheten för industrin och gör att 1 miljon människor kan ta sig till och från jobbet. Jag tycker också att de regionala järnvägarna måste prioriteras mer i infrastruktursatsningarna. Om en allt större del av resurserna går till att lösa infrastrukturproblem i tillväxtområden kommer den regionala klyvningen att fortsätta öka. På många ställen i landet är bilen eller flyget nödvändiga förutsättningar för att kunna bo och arbeta. Jag anser att politiken, i stället för att fokusera på straffskatter som till exempel kilometerskatt och flygskatt som egentligen inte har någon större miljöstyrande effekt, måste fokusera på att fasa ut de fossila drivmedlen och ersätta dem med såväl effektivisering som elektrifiering och andra hållbara drivmedel. täcks av yta av riksintressen. Det är en orimligt stor del. Riksintressesystemet har fått kritik från bland annat , som konstaterar att statens hantering av riksintressen försvårar för kommunerna att planera för bostäder. Och det har länge stått klart att systemet är föråldrat och otympligt. Förutom den återkommande aktualitetsprövning som regeringen föreslår anser vi, i likhet med , att det även behövs en samlad begränsning och precisering av dessa områden. Dessutom behöver tillämpningen av riksintressesystemet ändras. uppfattning är att strandskyddet behöver reformeras kraftigt och att kommunerna själva ska få bestämma över strandskyddet, med undantag för vissa speciellt utpekade skyddsområden. En sammanhållen politik för landsbygder Det är vidare viktigt att inte i onödan försvåra nyttjandet av de bostäder som redan finns. Det gäller till exempel bestämmelserna om enskilda avlopp. Där borde införa en liknande modell som i för att säkerställa att både statens och enskildas pengar gör största möjliga miljönytta. Möjligheten till rimlighetsbedömningar som tar hänsyn till faktisk miljöpåverkan och kostnaden för åtgärden bör också införas och förtydligas. En mångfald av olika aktörer inom välfärdssektorn skapar möjligheter när kommunens byskola eller regionens vårdcentral hotas av nedläggning eller har lagts ned. som civilsamhället har ofta förmåga och vilja att ta över och driva vidare välfärdsverksamhet, inte sällan med en bredare service . Därför menar allianspartierna att det är viktigt att slå vakt om möjligheten att driva skolor och vård och omsorg i olika driftsformer. För oss är det viktigt att fokus ligger på att leverera offentlig service med likvärdig kvalitet i hela landet och i all verksamhet – oavsett om den är , regional, statlig eller privat. Den ska drivas med tydligare kriterier för god kvalitet, och verksamheten ska följas upp kontinuerligt. Vårdköerna har ökat dramatiskt sedan den nuvarande regeringen tillträdde, och de regionala skillnaderna är jättestora. föreslår en tillgänglighetsmiljard som innebär att människor oavsett var i landet de bor snabbare ska få träffa en läkare och få rätt vård. För att vi ska få snabb och rätt vård måste primärvården byggas ut, och det måste bli möjligt för mindre vårdenheter att starta i mycket liten skala, kanske med bara en läkare och en sjuksköterska. Statens verksamheter har i hög takt centraliserats till storstäder och regioncentrum. vill att fler av statens funktioner utförs på mindre orter där kostnadstrycket är lägre. Parlamentariska landsbygdskommitténs mål om att decentralisera 10 000 statliga jobb är därför mycket viktigt och ska enligt uppfattning ses som ett golv för ambitionsnivån. Jag ser positivt på regeringens påbörjade arbete med att omlokalisera myndigheter. måste man konstatera att ett stort antal jobb ska flyttas till , , eller andra regioncentrum som redan har stark tillväxt. delar intentioner om att de statliga jobben skulle fördelas i hela landet för att stärka tillväxten utanför storstäder och regioncentrum. Att garantera människor säkerhet och trygghet är en av statens viktigaste uppgifter. Tryggheten ska värnas i hela landet, oavsett om man bor i storstaden, på landsbygden eller i utanförskapsområden. Polisen måste vara närvarande, tillgänglig och synlig för människor i hela landet. Rätten till trygghet och att polisen kommer när man behöver hjälp borde vara något av det mest grundläggande i en fungerande rättsstat. Ändå har det blivit mer uppenbart än någonsin att rätten till trygghet beror på var i landet man bor. anser att skattepolitiken ska användas som redskap för tillväxtskapande i hela landet. Detta kan göras genom att fastighetsskatten från elproducerande fastigheter, till exempel vattenkraft och vindkraft, regionaliseras. Genom att regionalisera delar av den statliga fastighetsskatten stärker vi den regionala beslutsnivån och regionernas möjligheter att föra en tillväxtfrämjande politik utifrån sina egna förutsättningar. En sammanhållen politik för landsbygder Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservationerna 3, 11 och 40. I detta anförande instämde (C). 10 (V): var jag på landsbygdsriksdagen på . Då satt den gamle miljöpartisten på scen och sa att det var töntigt att syssla med landsbygdspolitik i . Jag minns hur arg jag blev. Jag minns att även från blev väldigt arg. Vi höll båda på att gå upp på scen och skälla ut honom direkt, men man har ju impulskontroll och satt i stället kvar i bänkraden och var arg. var det landsbygdsriksdag i . Då stod sju av åtta partiledare på scenen och debatterade landsbygdspolitik. Helt plötsligt var Ö-vik och landsbygden i centrum. Alla medier var där, och det som debatterades i Ö-vik blev direkt riksnyheter. Det har alltså hänt någonting i svensk politik. har landsbygden gått från att vara en väldigt liten fråga i politiken till att vara en central aspekt och ett viktigt perspektiv som genomsyrar allt fler politikområden. Vi är inte framme . Det finns mycket kvar att göra. Men just nu utmanas den . Och det görs av alla oss som kämpar för landsbygden, oavsett om vi är kristdemokrater eller vänsterpartister, skribenter eller landsbygdskämpar. Det har nämligen spridits en urban norm, där det som förknippas med staden ses som positivt medan det som förknippas med landsbygden ses som negativt. Landsbygden beskrivs som gammalmodig och stagnerad i kontrast till den moderna och dynamiska staden. Landsbygdens invånare beskrivs ofta på ett raljerande eller till och med nedlåtande sätt. Ett aktuellt exempel är att min debattartikel från , med anledning av denna debatt, bildsattes med en bild på en omålad ladugårdsvägg. Detta är delvis ett resultat av medielandskapets utveckling, där koncentrationen av journalister till storstäderna har ökat kraftigt. Det har blivit som utlandsrapportering att berätta vad som händer på landsbygden. förstärker skillnaderna mellan stad och land, vilket motverkar att få ett som håller ihop. Därför behövs också en politik som inte utgår från en urban norm utan lyfter fram landsbygden från ett positivt perspektiv. var initiativtagare till , och jag hade förmånen att vara vår representant i kommittén. Jag kan se att vi har gjort skillnad. Vi har lyft upp landsbygden på dagordningen. Engagemanget för har varit stort. Det visar inte minst de över 400 remissvaren på vårt arbete. Att till och med lämnar remissvar visar väl också att man förstår kraften i det som sker. tar vi flera viktiga steg för landsbygden. realiseras ett flertal av förslag, och vi får mål för svensk landsbygdspolitik för våra myndigheter att följa. I mångt och mycket lägger vi grunden för en nationell landsbygdspolitik. EU-inträdet raserade nämligen det mesta av den nationella landsbygdspolitik som tidigare fanns. Kvar blev några få stolpar i backen med sänkt elskatt och transportbidrag. I övrigt sköttes landsbygdspolitiken av EU, regioner, kommuner eller i värsta fall bara av det lokala byalaget. En sammanhållen politik för landsbygder är det för något annat. är det för en nationell landsbygdspolitik som betyder något på allvar. Ännu saknas dock ett par murstenar i bygget, och det är dessa jag hoppas att vi ska debattera . Jag tycker också att den fråga man ska ställa sig när man lyssnar på den här debatten är hur oeniga vi egentligen är. När partiledare på landsbygdsriksdagen fick frågan om han stod bakom landsbygdspropositionen räckte han upp skylten med ”ja” och sa att jo, i huvudsak stod bakom den, och sedan fanns det några ändringar som de ville göra. Det är en ju en ganska skarp kontrast mot det vi hör säga här , och jag tycker att man ska komma ihåg vad hans partiledare sa. Jag tror att vi har både enighet och oenighet, och det är viktigt för att vi ska få en bra landsbygdsdebatt. Utan enighet blir det ingen långsiktighet för landsbygder. Utan oenighet saknar landsbygdsdebatten helt nerv och kan då lätt bli undanskuffad från dagordningen på nytt. Det var därför bra att strävade efter stor enighet. är det lite synd att och de borgerliga partierna inte lyckades hålla ihop kring de delar man var överens om utan i stället hamnade i partitaktiserande inför valet. Vi i har under hela mandatperioden visat att vi är beredda att förhandla om det leder till att människor får det bättre i . Vi har förhandlat landsbygdspropositionen med regeringen och är glada över att vi även kan besluta om den. Vi borde dock ha kunnat gå ännu lite längre. Vi har också fått igenom andra viktiga satsningar, till exempel 2,6 miljarder till 30 landsbygdskommuner. Det har vi kallat för rättvisemiljarder. är nämligen ojämlikt, och ojämlikheten syns på kartan – både på Sverigekartan och på stadsbusskartan. Pengarna finns i centrum, i de stora städerna och i stadskärnorna. kippar landsbygdsområden, bruksorter och förorter efter andan. De svikna delarna av har en sak gemensamt: När marknadskrafterna får fritt spelrum stängs butikerna och jobben försvinner. Marknaden frågar bara efter hur många som kan betala. Vår politik handlar om att göra andra prioriteringar än marknadens. har dock det offentliga ofta varit först med att lämna landsbygden åt sitt öde. På så sätt har både socialdemokratiska och borgerliga regeringar drivit på de geografiska klyftorna. Ett område där det var tydligt att de borgerliga partierna i kommittén inte ville att vi skulle lägga några skarpa förslag var kring apoteken. I den privatisering som den borgerliga regeringen genomförde har landsbygden varit en solklar förlorare. När marknaden får bestämma dras resurserna till centrum. Inget nytt apotek har öppnat på landsbygden, och de som finns där har fått ett försämrat utbud. Framför allt tvingades den borgerliga regeringen införa ett glesbygdsbidrag på för att apoteken på landsbygden skulle finnas kvar. Skattebetalarna har alltså fått betala både privatiseringens pris och bidrag för att apoteken ska finnas kvar. En sammanhållen politik för landsbygder Ändå hjälper det inte. För de boende i ”sommarstänger” nu . Det är längre än riksdagsledamöternas semester. Detta innebär en längre resa för att komma till ett apotek. Det hjälpte inte ens att jag tog dit på studiebesök. Nej – marknaden klarar aldrig av landsbygdens utmaningar. Därför borde förstatligats på nytt. Posten ska komma, ska ha medicin, bankkontoret ska ha kontanter och polisen ska ha tid att rycka ut. och apotek ska vara statliga och ha en rimlig spridning över landet. Varje ny statlig myndighet ska läggas utanför storstäderna, och fler omlokaliseringar behöver göras. Statliga bolag har faktiskt ett ansvar för hela . Det ska även vara möjligt för dem som arbetar i bristyrken att få studielånen avskrivna om de bor och jobbar i glesbygd. En grundförutsättning för att människor ska kunna bo och verka på landsbygden över huvud taget är en utbyggd offentlig infrastruktur. Jord- och skogsbruket ska bedrivas på ett långsiktigt hållbart sätt. ska vara ett land som håller ihop. Våra gemensamma rikedomar som skapas i hela landet ska också komma hela landet till del. Vi är många som har drabbats av den politik som har varit, men är det för en annan politik. är det vår tur. Innan jag kom in i arbetade jag som verksamhetsledare åt en lokal utvecklingsgrupp inom Leader. När den nuvarande programperioden startades upp valde att utesluta fem områden i . De fem bortvalda områdena omfattar 437 000 landsbygdsinvånare i 31 kommuner i åtta län från norr till söder. De är alla områden som har funnits med tidigare, där lokal kompetens och erfarenhet byggts upp . Att inte ha med dessa leder till en mindre sammanhållen landsbygdspolitik. Därför är det bra att det genom landsbygdspropositionen kan konstateras att det aldrig kommer att ske igen. Leadermetoden ska användas för lokal utveckling i hela landet. Regeringen borde ha gjort mer tidigare, men dagens beslut är en solklar signal om vad som kommer att gälla för nästa programperiod, som startar . Precis som det övriga samhället är inte landsbygden jämställd. Män och kvinnor har olika normer och möjligheter att förhålla sig till. Eftersom landsbygden präglas av traditioner riskerar det att cementera fast ojämställda strukturer. Statistik visar att fler kvinnor än män flyttar från landsbygden. finns det undersökningar som visar att fler kvinnor skulle vilja bo på landsbygden om samhällsklimatet i bygden var lite bättre. Länsstyrelsernas statistik På tal om kvinnor och män visar att mäns uttag av föräldrapenning i landsbygdskommuner varierar och att den på en del håll är väldigt låg. Tidigare studier av landsbygdsprogrammet har visat att trots intentioner att bidra till jämställdhet cementerar man snarare fast rådande könsnormer. Det beror på utformningen av stödsystemen som gynnar män, som generellt sett vill göra stora investeringar medan kvinnor generellt vill göra stegvisa satsningar. När nu regeringen efter förhandlingar med beslutat att inrätta en jämställdhetsmyndighet utgör det ett gyllene läge att formera jämställdhet på områden där man har haft svårt att nå framgång och resultat. Därför bör regeringen uppdra åt berörda myndigheter att ta fram förslag för en jämställd landsbygdspolitik. En sammanhållen politik för landsbygder Det finns även andra beslut som man borde se över. Ett sådant beslut är driftsbidraget till Winnet . Det är uppenbart att regeringens indragna stöd har fått effekter för hur jämställdhetsperspektivet integreras vid genomförandet av sammanhållningspolitiken. Ett annat utspel som kom under landsbygdsriksdagen var att lovade införa en så kallad bygdepeng för vindkraft eller, som vi från valt att kalla det, närområdesersättning. Det är en principiellt viktig åtgärd för att vindkraftverken också ska ge tillbaka ersättning till de områden där de står. Detta skulle både skapa landsbygdsutveckling, ställa om energiförsörjning och kanske minska eventuellt motstånd mot eventuella vindkraftsetableringar. Därför undrar man varför och inte röstar för detta förslag. I propositionen och medierna har regeringen flaggat för att man vill gå vidare med förslaget om avräkning av studiemedel i glesbygdskommuner. , som ofta med rätta framhålls som ett gott exempel i den svenska debatten, har visat att avskrivningar underlättar rekrytering av viktig kompetens i . Framför allt välfärdssektorn står för enorma rekryteringsbehov, och då är det här ett rimligt verktyg att ta fram ur verktygslådan. har tagit fram ett rimligt förslag med en 10-procentig avräkning av studieskulden . Regeringen borde gå vidare med förslaget. Ett bra första steg är att man avser att tillsätta en utredning så att förslaget kan anpassas till dagens regelsystem. I detta betänkande åker regeringen på ett tillkännagivande om att det ska finnas rimliga alternativ när avvecklar kopparnätet. Det är med rätta som regeringen får detta tillkännagivande för sin flathet mot . Problemet har funnits och vuxit i styrka. Utan mobiltäckning inget internet och ingen fast telefoni. Det är snart verkligheten till exempel för boende i byarna strax söder om . Eller som , en av de boende, säger: ”Går vi till hänvisar de till kommun. Och går vi till kommun hänvisar de tillbaka till . Det är den lilla människan mot de stora makterna. Man kommer ingenstans.” är ett delvis statligt bolag. Då har man också från statens sida möjlighet att ställa krav på . Regeringen kunde även ha gått andra vägar, men det har man inte velat göra, och därför förtjänar man dagens tillkännagivande från . I betänkandet får de borgerliga partierna med hjälp igenom ett tillkännagivande om att reformera strandskyddet, detta trots att miljö- och jordbruksutskottet rekommenderade att man inte skulle göra något tillkännagivande utan vänta in regeringens beredning. föreslog ändringar i tillämpningen av så kallade LIS-områden – landsbygdsutveckling i strandnära lägen – för att landsbygdskommuner lättare skulle kunna etablera LIS-områden. Trots detta gick ut och vill nu avskaffa strandskyddet. följde Socialdemokraterna efter, utan regeringspartnern , och ville luckra upp strandskyddet. En sammanhållen politik för landsbygder Jag tror att det är viktigt att komma ihåg att strandskyddet i har varit en betydelsefull åtgärd för att skydda våra stränder och strandlinjer. Det har gjort att allmänheten i stor utsträckning har tillgång till stränderna utan privata inskränkningar. när strandskyddet luckras upp eller helt tas bort kan det leda till att rika med privata intressen kommer att ta över. Så ser det ut i många andra länder runt om i världen. Jag kan inte sluta att tänka på ett exempel som en kompis berättade för mig. Det är kanske lite extremt, men exemplet är från . Min kompis skulle besöka en sjö som han ville bada i, men för att bada fick man betala . Men han kunde åtminstone bada fötterna; det var gratis. Det kanske viktigaste att komma ihåg är att en ändring i strandskyddet är en liten fråga för landsbygdens utveckling. Det finns en massa faktorer som har större betydelse. Ändå är det den här frågan vi hamnar i om och om igen. Några som är viktiga för landsbygden är lanthandlarna. De är ofta en lokal knutpunkt i en bygd. Ofta finns där mer service än bara mat, såsom post, systembolag, apoteksombud och ibland också en spelbutik. har vi verkligen gjort det bättre för lanthandlare. Först infördes ett statligt driftsstöd på 35 miljoner, och har det höjts till 70 miljoner efter krav från för att fler lanthandlare ska få stöd. är det att ta nästa steg. Ytterligare åtgärder behöver vidtas för att underlätta för lanthandlarna i syfte att förbättra servicen på landsbygden. Regeringen bör uppdra åt de statliga bolagen , , och att återkomma med förslag om hur man kan höja ersättningarna för de lokala ombuden. De fyra bolagen borde också samordna sina ombudstjänster bättre som en paketlösning så att lanthandlarna enklare kan ta del av bolagens utbud. Även de statliga bolagen har ett ansvar för att skapa landsbygdsutveckling. Med detta sagt vill jag yrka bifall till reservation nr 34. 11 (C) replik: Tack, , för ditt anförande! Du låter nästan som en centerpartist. Jag skulle kunna räkna upp fem sex saker där har närmat sig . Det kan handla om Leader och Winnet, regionala skattebaser, kopparnät och andra saker. Precis som själv påpekade ingick han i parlamentariska grupp. Jag skulle vilja veta hur diskussionen gick när statsrådet inbjöd till förhandling. Det handlade om de 75 förslag som alla var överens om. Vilka konkreta förslag lyckades få med i propositionen av de 75? Är nöjt med sin starka förhandlingsposition i frågan? Jag skulle vilja ställa frågor om strandskyddet. är en landsbygdsvän. Ser han inga problem alls med att det finns strandskydd för vissa sjöar? Ser han inte att människor ute på landsbygden blir irriterade över att de inte får bygga nära vattnet, även om det går en väg som är särskiljande – men då måste det vara en länsväg för att man ska få bygga nära vattnet? Ser inte några problem med strandskyddet? En sammanhållen politik för landsbygder Det som skiljer och åt en del är att är en stark vän av staten och anser att statliga bolag ska sköta landsbygdens framtid. 12 (V) replik: Precis som höll med mig i min beskrivning håller jag delvis med om beskrivning. Det finns en viss närhet mellan och i landsbygdsfrågor, men det finns också, som är inne på, en tydlig skillnad där jag lyfter fram vad staten kan göra mer och pekar på vad marknaden har för problem. De marknadsliberala centerpartisterna pratar gärna om närodlad politik, men när de kommer till de konkreta förslagen låter de marknaden bestämma och styra vilken landsbygdsutveckling vi i praktiken ska få. Det är väl där någonstans, i den spänningen, som jag tycker att det är intressant att diskutera landsbygdspolitik. Jag tycker att har gjort bra ifrån sig . Vi har tagit ansvar för att har kunnat styras och fungera. Vi har haft ett budgetsamarbete med regeringen men varit ett tydligt oppositionsparti och kritiserat regeringen när det har gått för långsamt. Precis som var inne på har jag känt frustration över att inte har gjort mer för landsbygder. upplever jag att har varit med och levererat många konkreta förslag som har gjort det bättre. Rättvisemiljarderna för det svikna , 2,6 miljarder, kommer att finnas framåt. Om tar ansvar även i en borgerlig regering kommer att göra det i en rödgrön regering för att de miljarderna finns kvar. De är viktiga satsningar för att de svagaste kommunerna i ska få bättre ekonomi. Vi har också sett till att lanthandlarna har fått bättre stöd. Propositionen är lite tunn i vissa delar. Den innehåller saker som är mål för våra statliga myndigheter. Det finns en del tydliga skrivningar som går i rätt riktning. Det finns en utredning om reseavdraget som jag tror kommer att vara otroligt viktig för landsbygdens befolkning . Det är saker och processer som har satts igång men som ännu inte är i mål. Det är positivt. Vi har drivit utvecklingen framåt. Till viss del har alla partierna i gjort detta ihop, och till viss del har vi gjort det som enskilda partier.