prot · H509105 · 2018-04-26 00:00:00 — Vi anser även att kurderna bör få en plats vid bordet i förhandlingarna om fred. Utöver vårt arbete med fredsprocessen och kampen för ansvarsutkrävande har fastslagit en Syrienstrategi som omfattar för återuppbyggnad med mera. I finns det en stad som heter . Den är helig för minst tre religioner. I den gamla stadskärnan ligger begravd. Halva hans kropp ligger i synagogan, och den andra halvan ligger i moskén. Vid större högtider lånar muslimerna judarnas byggnad och vice versa. Sida vid sida – så är det sedan gammalt. Det finns en stark längtan efter fred på båda sidor av konflikten. Svenskt bistånd utgör en viktig del för att ge människor hopp om en framtid, framför allt för den palestinska sidan. Dock ska svenskt bistånd inte gå till antisemitism eller uppvigling. När så sker agerar svenska myndigheter – stoppades pengar till ett biståndsprojekt. Det är vår fasta övertygelse att ska erkänna som huvudstad, delad med . Så säger även de internationella överenskommelserna. Det gynnar ingen – framför allt inte israeler eller palestinier – att polarisera konflikten ytterligare. har erkänt staten . Möjligen kom det svenska erkännandet . Detta är ett sätt att se parterna som jämlika och likvärdiga. Jag vill poängtera att jag inte har någonting till övers för Hamas eller deras metoder. Deras raketbeskjutningar är vidriga och riktas oftast mot civila mål. Den uppvigling som de håller på med är förkastlig. Däremot är en intern palestinsk försoningsprocess nödvändig. demonstrerade tusentals människor i . Det går inte att försvara att 40 palestinier sköts ihjäl och 758 skadades genom att man använde skarp ammunition utan att det, enligt Human Rights Watch, var någon omedelbar fara för de israeliska soldaternas liv. har självklart rätt att försvara sig, men detta var någonting annat. Palestinierna har rätt att utöva sin demonstrationsfrihet. Vi stöder tvåstatslösningen inom 1967 års gränser eller överenskomna gränser. Det finns skäl att rikta kritik också mot det palestinska styret på , där vi har kunnat notera flera godtyckliga arresteringar. Vi vill se ett demokratiskt och fritt , inte ett auktoritärt. Det är viktigt att understryka att utveckling på inget sätt är ödesbestämd. Det är inte osynliga händer som har tillsatt diktatorer, och det är inte osynliga händer som underblåser krig och konflikter. framtid avgörs av de vägval som regionens män och kvinnor står inför men också av hur vi i omvärlden och hur vi i väljer att förhålla oss till dem och deras länder. I finns en oerhört stark längtan efter fred. Flickor som Nujeen från behöver veta att det finns människor och stater som fortsätter kampen för hennes och alla andra barns uppväxt i ett fredligt . är ett litet land, men vi har en stor inverkan på världen. En del kanske säger att vårt bidrag bara är en droppe i havet. Men vad är havet om inte en sammansmältning av tusen och åter tusen droppar, som tillsammans är en av de starkaste krafterna på jorden? Jag yrkar bifall till utrikesutskottets förslag. 8 (V) replik: Tack, , för att du på många bra sätt lyfte fram synen från människor som sällan hörs i konflikter . Det vill jag tacka för. Det händer ju så oerhört mycket i de regioner som vi har talat om . Vi har alla lagt starkt fokus på , vilket är förståeligt. råder en lika stor humanitär kris i . Tillgången till bostäder, sanitet och skolor är i stort sett obefintlig i vissa området, och dessutom härjar kolera. bidrar mycket stort till den humanitära hjälpen, men exporteras vapen till och , som är med och bombar i . Tyvärr är den lagändring som ni beslutat om långt ifrån tillräcklig för att stoppa vapenexport till diktaturer. Det är inte bara vi i som säger det utan också många bistånds- och fredsorganisationer. De vill i stället, precis som vi, se ett ovillkorligt hinder för export till diktaturer och andra länder som kränker mänskliga rättigheter. Min fråga till dig, , är: Varför passar ni inte på att ta chansen att täppa igen hålen ordentligt? 9 (S) replik: Tack så mycket för frågan, ! Det är klart att vi inte ska exportera vapen om vapnen används i konflikter. Vi har gjort ett ärligt försök, men det är inte så många partier som har velat delta i processen för att försöka täppa till hålen. får vi se hur lagstiftningen funkar. Om den inte funkar som avsett måste vi se till att göra den ännu bättre. 10 (V) replik: Tack för svaret, ! Då hade ni ju kunnat ställa er bakom ett av våra yrkanden i vår följdmotion till propositionen. Där skrev vi att det måste göras en noggrann utvärdering av om lagen verkligen fungerar så som det är tänkt – något som vi i och många freds- och biståndsorganisationer med oss är högst tveksamma till att den kommer att göra. 11 (S) replik: Tack för inspelet! Precis om säger kommer vi att stifta en ny lagstiftning ifall vi märker att det är något fel i den lagstiftning som vi har stiftat. 12 (SD) replik: Tack, , för ett intressant anförande! står som bekant också bakom en tvåstatslösning i –. Däremot har vi en avvikande uppfattning avseende erkännandet av som självständig stat. Det finns flera frågetecken kring hur regeringen kunde gå vidare med detta med tanke på att det finns tre tydliga krav som enligt regeringen bör uppfyllas för att erkänna en självständig stat: det ska finnas ett folk, det ska finnas ett territorium och sist men inte minst ska det finnas ett organ eller folk som utövar kontroll över territoriet. Något av kraven är garanterat inte uppfyllt, när det gäller andra är det lite tvivelaktigt. Ändå valde man att erkänna , vilket medför ett ansvar i den här frågan. Som jag nämnde i mitt anförande har det från svenskt håll slussats väldigt stora summor pengar till den palestinska myndigheten, från EU över 50 miljarder. Man fortsätter med detta trots att det knappt sker några förbättringar. Vi vet att pengar har gått till att finansiera terrorism, att det förekommer grov antisemitism på skolor i och att man aktivt sprider den här typen av strömningar bland befolkningen. Min fråga till är därför: Hur kan man bevilja ytterligare stöd till palestinska myndigheten? Även om stödet inte går direkt till palestinska myndigheten går det indirekt dit. 13 (S) replik: Tack, , för att du ger mig möjlighet att berätta om svenskt bistånd och allt det fantastiska arbete som görs med svenskt bistånd! sa att det knappt har blivit några förbättringar i den palestinska myndigheten. Jag vet inte om han lyssnade på mitt anförande, men där talade jag om alla de försämringar som har skett i den palestinska myndigheten. Utvecklingen i är naturligtvis mycket oroväckande, speciellt de auktoritära tendenser som vi ser och arresteringarna av fackföreningsledare. Jag råkar vara ordförande för i . arresterade man till och med en ledare för i , vilket föranledde att vi kritiserade både den palestinska myndigheten och presidenten. Det är klart att allra helst skulle vi inte vilja ge något bistånd till . Vi ger aldrig bistånd till länder som fungerar perfekt. Anledningen till att vi har ett bistånd är att ge bistånd till länder där det inte fungerar perfekt, och vi ser att har ett fortsatt behov av bistånd. Civilsamhället har ett fortsatt behov av ett stort svenskt bistånd så att det kan florera och bli bättre och för att därigenom gynna den demokratiska processen i . När ändå står här i talarstolen vill jag passa på att ställa lite motfrågor. Jag tycker att det är ganska intressant att läsa hur ni resonerar i era reservationer. Ni skriver i en av era reservationer att peshmergas trupper står i område 140 i och att det borde utgöra en grund för att erkänna norra som självständig stat. Men står ju iranska styrkor där. Då undrar jag om det är det område där de har sina styrkor som man bör erkänna. Tycker i så fall att området ska tillhöra ? Likaså tycker ni att man bör erkänna som självständig stat. Det tycker vi är en i grunden god tanke; det är bra. Men deras styrkor finns ju i . Vad är det för skillnad på och när man ser till erkännanden? 14 (SD) replik: För att börja med 140-paragrafen och området i var detta inte ett skäl till erkännande, utan det handlade snarare om att man faktiskt uppfyllde regeringens krav för ett erkännande. Var exakt gränserna sedan ska gå är en fråga för parterna. Men det genomfördes en folkomröstning i i , och vi menar att vi skulle ha respekterat den, inte minst med tanke på att det var en tydlig majoritet för att de skulle vara självständiga. De har en fungerande statsbildning, de har egna säkerhetsstyrkor, de har fungerande institutioner och de är ett folk som vill vara självständigt. Jag ser inte hur man kan vara emot ett sådant förfarande. Men jag är väl medveten om att Socialdemokraterna inte tyckte att de skulle få den självständigheten. När det gäller och är det två helt olika saker. uppfyller ju inte alls regeringens egna krav för att vara en självständig stat. Dessutom har vi sett motsättningar där som på intet sätt gör till ett föredömligt exempel för andra stater som vill vara självständiga, medan man i har försökt bygga upp samhället på ett fredligt och positivt sätt. Det är alltså en stor skillnad. För att återgå till frågan om bistånd till vet vi att det inte har gått bättre där, tvärtom. Korruptionen är enorm, antisemitismen är utbredd och de fortsätter att sprida antisemitism. Det är en sak om man vill stötta enskilda aktörer i ett område, vilket man gärna får göra, men finansierar man indirekt den palestinska myndigheten, deras hatpropaganda och terroristlöner. 15 (S) replik: Länder eller områden ska absolut ha självständighet om det sker enligt folkrätten, däribland norra . Frågorna som inte kommer att bli besvarade i den här debatten är om hellre ser att barnen i finns på gatan än i skolbänken eller att familjer törstar ihjäl i stället för att de får rent vatten tack vare svenskt bistånd. Men jag antar att vi får anledning att återkomma till dessa frågor. 16 (C) replik: Jag har två frågor till . Den ena handlar om och de gripande bilderna på offren för Asadregimens agerande. Kemvapenattacken i Douma var ytterligare en röd linje som säkerhetsrådet var oförmögen att möta. Anser och att det var rätt av , och att agera på det sätt som de gjorde för att markera att tilltron till internationella konventioner måste kunna hävdas och att detta var ett sätt att markera när säkerhetsrådets arbete hade veterats och inte bara en utan ? Den andra frågan handlar om biståndet. Vi har talat en del om biståndet till . Det är ingen tvekan om att vi tycker att vi ska fortsätta ge bistånd, men vår hållning är att vi måste ställa tydliga krav. Vi har tillsammans varit där och diskuterat, och åtminstone jag uppfattade tydligt att det saknades tydliga krav på att agera för yttrandefrihet, demokrati och mänskliga rättigheter i de palestinska områdena. Detta skulle vi kunna följa upp om biståndet var mer transparent. Vi hade en diskussion i utrikesutskottet. Vad vill och göra för att säkra att vi får en transparens och uppföljningsbarhet på biståndet till ? 17 (S) replik: Jag tackar för att hon lyfter upp dessa viktiga frågor. Angående kemvapenattacken: Var det rätt av stormakterna att anfalla ? Jag tycker att det är en svår och komplicerad fråga. Å ena sidan behöver man agera när det sker sådana här attacker eftersom de utgör brott mot mänskligheten. har vi en världsordning som säger att man ska gå genom och att det är där man ska hämta mandatet. Personligen tycker jag som sagt att det är en jättesvår fråga, men som parlamentariker tänker jag att det skulle ha varit bra om man hade inväntat och vidare utredningar. Vad gäller var det jättebra att vi hade diskussionen i utrikesutskottet. Jag välkomnar också att vi utvärderar biståndet till , för det är en känslig konflikt. Dessutom är det viktigt att svenskt bistånd inte finansierar terrorhandlingar, uppmaning till våld, uppvigling eller antisemitism. Det är jag den förste att skriva under på. Jag tycker att utskottet ska fortsätta driva på för löpande utvärderingar. Det är bra för både och . Vi vill som sagt inte se ett auktoritärt ; vi vill se ett fritt, demokratiskt . Jag är själv oroad över den palestinska myndighetens angrepp mot yttrandefriheten, och jag tycker att speciellt vi parlamentariker ska vara vaksamma eftersom vi kan ha en viktig uppgift i att protestera och säga vår mening. Utskottet besökte ju den palestinska myndigheten, och vi var mycket tydliga i vår dialog och våra diskussioner med företrädare för den palestinska myndigheten om vår syn på demokrati, mänskliga rättigheter, kvinnors rättigheter och hbt-rättigheter. Om jag inte minns helt fel var det jag själv som lyfte upp frågan om hbt-rättigheter med premiärminister. 18 (C) replik: Vad gäller tydliga krav på den palestinska myndigheten är det helt klart så att utskottet i samtal med palestinska företrädare och med regeringsföreträdare har ställt krav på ökad tydlighet. Det är beklagligt att vi inte har haft möjlighet att följa. Genom Openaid ska vi kunna följa det svenska biståndet, men senaste uppdateringen gjordes 2015. Förutsättningarna för att vi medborgare ska kunna se vart pengarna går och hur pengarna används är därför dåliga. Ska vi klara trovärdigheten och ha ett stöd för biståndet är det centralt, inte minst när vi går in i konfliktområden, att vi har tydliga krav, att regeringen ställer tydliga krav och att vi ser till att få uppföljning och transparens i systemet. upplever frågan om hur man upprätthåller internationella normer som svår. Tycker att ett av länderna med hjälp av vetorätten ska kunna blockera och gå emot gemensamt överenskomna normer när till exempel kemvapen används? Det är ju det som händer. Då ger säkerhetsrådet och även skydd för kemvapenagerande, och det har vi sett. Sedan den förra röda linjen och diskussionen om när anslöt sig till kemvapenkonventionen har man ju med ryskt stöd och ryskt skydd fortsatt att agera med kemvapen. Det är hög tid att sätta ned foten. 19 (S) replik: Det är givetvis viktigt att respektera folkrätten. Men det är också viktigt att se till att konflikten inte eskalerar. Det måste finnas en balans däremellan. Att länder som , , med flera inte respekterar de resolutioner som har antagits i är ett stort problem. träffade Socialdemokraterna representanter från Rojava, och de tackade för de initiativ som har tagit i . De sa att lösningen måste vara politisk, och det anser vi också. Enbart militära lösningar är inte vägen framåt, utan lösningen måste vara politisk. Det hoppas jag att vi är överens om. 20 (MP): Det som började som regimkritiskt klotter av några skolungdomar i staden i södra har lett till en av vår tids allra värsta konflikter med snart en halv miljon döda och miljontals flyktingar. Varannan syrier har tvingats lämna sitt hem, och de materiella skadorna på grundläggande infrastruktur kommer att ta årtionden att återställa. Utöver allt detta skapar inbördeskrig ovanligt svårläkta sår mentalt då de skär rakt genom familjer, släkter och vänkretsar. Att konflikten kunnat pågå så länge hänger nära samman med att det i ovanligt hög grad kommit att bli ett krig genom ombud där regionala stormakter som , och backat upp olika aktörer. har även och blivit alltmer indragna i konflikten. Allt detta illustrerar eftertryckligt behovet av ett handlingskraftigt världssamfund och nödvändigheten av att FN-systemet reformeras. Idéerna om att begränsa vetorätten i fall där risk för folkmord föreligger känns som angelägna att gå vidare med. har vi ett läge där inte förmår verkställa de resolutioner man trots allt har lyckats enas kring, såsom resolution som förespråkar att FN underlättar en politisk process mot ett övergångsstyre i och antagandet av en ny konstitution samt genomförandet av fria och demokratiska val under FN:s ledning. FN:s handlingsoförmåga utnyttjas obönhörligen av krafter som inte värnar allmänintresset, det vill säga fred och frihet för alla folk, utan i stället är ute efter att flytta fram sina egna positioner. Att , Erdoğan och den iranska statsledningen nu träffas och högt över det syriska folkets huvuden skissar på framtid bådar inte gott. Att regionen blir tummelplats för diverse stormaktsintressen är tyvärr ett återkommande mönster ända sedan och delade upp i det så kallade 1916, i samband med att det föll sönder. Det är viktigt att , EU och FN vidhåller att Asadregimen inte är legitim, även om den är legal i så måtto att den på nytt kontrollerar merparten av landets territorium. En regim som med exempellös brutalitet bedriver krig mot sitt eget folk och dödar hundratusentals civila, alltså ännu fler än vad IS hann göra, hör inte hemma i regeringskvarteren i utan i i . I början av innevarande decennium fanns förhoppningar om att var på väg mot ett mer demokratiskt samhälle. Militären och säkerhetsorganen, den så kallade djupa staten, utmanades av AKP-regeringen under ledning av dåvarande premiärminister , och fredsförhandlingar med kurdiska PKK inleddes. är allt detta som bortblåst och har vänts i sin motsats. Erdoğan har inte bara bytt titel från premiärminister till president utan är även på väg att byta ut parlamentarismen mot ett synnerligen auktoritärt presidentstyre. Den alltmer sultanlike presidenten nöjde sig inte med att slå ned försöket till militärkupp utan har i sin hämndberusade paranoia börjat slå sönder själva demokratin. Massuppsägningar av lärare och andra offentliganställda har följts av massarresteringar av oppositionspolitiker, och i det pressfrihetsindex som Reportrar utan gränser regelbundet upprättar hamnade landet 2016 på plats 151 av 180 undersökta länder. Fredsprocessen med PKK är förbytt i ett krigsliknande tillstånd med omfattande mänskligt lidande och materiell förödelse i landets kurddominerade sydöstra delar. Oppositionspartiet , som har sin huvudsakliga väljarbas bland landets kurdiska invånare men även attraherar många etniska turkar, har utsatts för systematisk förföljelse, och flera av partiets borgmästare och parlamentsledamöter är fängslade, inklusive de båda partiledarna . Demirtaş är en karismatisk center-vänster-politiker som har beskrivits som , men han hotas nu av ett fängelsestraff för påstått samröre med . Med den logiken borde i så fall även de höga turkiska militärer som fredsförhandlade direkt med den fängslade PKK-ledaren fängslas. Erdoğan följer auktoritära ledares handlingsmönster och agerar med repression inåt och aggression utåt. I ett flagrant brott mot folkrätten har turkiska trupper under årets första månader invaderat områden i norra och ockuperat staden . Den här delen av har kurdisk befolkningsmajoritet, och området har under namnet Rojava etablerat ett långtgående självstyre med intressanta inslag av direktdemokrati och ett för unikt mått av jämställdhet mellan kvinnor och män. Erdoğan fruktar att denna autonoma region i norra kan bli en lockande förebild för kurderna i östra och drar sig inte för att med militära maktmedel kväsa självstyret där. Kurdiska styrkor spelade en avgörande roll i kampen mot IS, och omvärlden har en bjudande moralisk plikt att stå upp för det hotade Rojava. I denna del instämmer jag helt i vad Liberalernas sa här . Att börja falla undan för utpressning leder ofta bara till ett ännu djupare beroende av utpressaren. Det är därför en farlig väg EU har beträtt när man ingått ett flyktingavtal med Erdoğan och betalar ut stora summor till autokraten för att han ska agera gränsvakt. En mer solidarisk flyktingpolitik från EU:s sida skulle onödiggöra solkiga överenskommelser av det här slaget. Det finns i detta sammanhang också anledning att erinra sig att genom handel och andra omvärldsrelationer i själva verket är mer beroende av EU och dess medlemsländer än vice versa. Om Erdoğan förverkligar hotet om att ockupera inte bara Afrin utan hela Rojava bör EU svara med massiva sanktioner mot . I skuggan av den syriska katastrofen utvecklas situationen i –på ett oroande sätt, som den senaste tidens blodsutgjutelser utmed gränsen mellan och illustrerar. har kallats för världens största utomhusfängelse, och en sådan tryckkokare kokar förr eller senare över när framtidslösa människor – inte minst ungdomar – fått nog. Jag är en varm anhängare av icke-våld som metod och har alltid fördömt våldsromantik och våldsanvändning för att uppnå politiska mål, oavsett vem som står för våldet, men i en konflikt vilar ett särskilt ansvar på den starkare parten att ta initiativ som bryter våldsspiralen. Det som världen nu väntar på är israeliska ledare som lever upp till detta ansvar. Verkliga Israelvänner bör eftertryckligt kommunicera till såväl regeringen som det civila samhället i att landet sätter sin långsiktiga fred och säkerhet på spel genom att tillåta ständigt nya illegala bosättningar på ockuperad palestinsk mark och därmed i praktiken upprätta en sorts där palestinierna blir till andra klassens invånare i ett alltmer apartheidliknande system. Om fortsätter att i praktiken stänga dörren till en tvåstatslösning växer obönhörligen det inofficiella fram bestående av det egentliga plus de delar av som i praktiken kontrollerar. Inom detta större geografiska rum spås befolkningsmajoriteten bli arabisk, och vill då fortsätta att kunna kalla sig en demokrati tvingas man släppa inte halva makten – som i ett tvåstatsscenario – utan hela makten, eller åtminstone merparten därav, till företrädare för den arabiska befolkningsmajoriteten. Det enda återstående scenariot blir annars att upphör att vara en demokrati och övergår till ett slags apartheidsystem där invånarna inte har samma utan olika rättigheter och skyldigheter. Det är hög tid att världssamfundet kraftfullt trycker på för att tvinga att äntligen hålla den folkomröstning om självständighet för folk som utlovades redan till 1992. Det är dags att sista koloni avvecklas. En sådan här genomgång får lätt en slagsida mot det dagsaktuella skeendet, där längre utvecklingslinjer och djupare liggande orsaksmekanismer tenderar att hamna i skymundan. Risken finns att de långa mörka skuggorna från dagens auktoritära ledargestalter i mörklägger det betydande ansvar som vi i västvärlden har för den dystra utvecklingen i denna del av världen. Det gäller alltifrån kolonialtidens härska-och-söndra-princip, där de europeiska kolonialmakterna ytterst medvetet spelade ut olika folkgrupper mot varandra i intrikata privilegiesystem, till dagens i långa stycken osunda handels- och maktrelationer mellan västvärlden och länderna i . Både för klimatet och demokratin ohållbara handelsmönster har växt fram, där vi i väst köper olja och gas från några av världens minst demokratiska länder och dessa i gengäld köper vapen av oss. Åt ena hållet flyter en ständig ström av vapen och i motsatt riktning en ström av flyktingar. Våra relationer med länderna i är i allt väsentligt mellanstatliga och inte mellanfolkliga, möjligen med ett kort undantag under den arabiska våren. Men efter kommer en ny vår, och låt oss komma ihåg att befolkningsmajoriteten i hela och utgörs av unga människor som i högre grad än någonsin är uppkopplade mot omvärlden och förväntar sig att vi i väst ska leva upp till våra demokratiska ideal. Och håller det inte att retoriskt hylla demokrati och mänskliga rättigheter och sedan realpolitiskt stödja självhärskare som Erdoğan, det saudiska kungahuset och kuppgeneralen al-Sisi, som kom till makten i genom att avsätta landets första demokratiskt valda president . Att västvärlden nu steg för steg kliver ut ur fossilberoendet leder förhoppningsvis även till att beroendet av auktoritära regimer minskar. Om denna region övergår från att exploatera sina oljefyndigheter till att i stället utveckla sin synnerligen rika tillgång på solenergi öppnas ett fönster mot en helt annan framtid. Tillgången på solenergi är som bekant spridd på ett helt annat sätt än fossilfyndigheter.