prot · H50967 · 2018-02-06 00:00:00 — Det finns en lagstiftning som fungerar väl inom bostadsrättens område. Det vore angeläget att införa en förenklingsreform som ger alla vägföreningar rätt att själva besluta om andelstal. har lämnat ett konkret och väldigt bra förslag utifrån vilket regeringen relativt snabbt och enkelt skulle kunna utreda och ta fram en åtgärd för konkret effektivisering. Det skulle avlasta Lantmäteriet. Ett sådant förslag och en sådan lag skulle kunna leda till att alla ärenden på Lantmäteriet påskyndades. Är statsrådet beredd att driva fram en sådan lagstiftning? 32 Statsrådet (MP): Det är bra om vi kan föra fram ändrad lagstiftning som förenklar och effektiviserar arbetet. Det här är ett sådant förslag. Jag tackar för att han lyfter upp frågan. Jag håller med om att den inte är oväsentlig. Men de invändningar som har rests om rättssäkerhet för andelsägare, i praktiken minoritetsdelägare, i föreningarna måste också tas på allvar. Man måste ta till vara deras intressen när man gör en sådan förändring. Det är skälet till att det inte har gått att lösa frågan snabbt. Jag hoppas dock att vi ska kunna komma framåt även i den här frågan framöver. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2017/18:290 om lantmäterimyndighet 33 Statsrådet (MP): ska vi alltså i stället diskutera de långa handläggningstiderna hos Lantmäteriet. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med just de långa handläggningstiderna hos Lantmäteriet, och i så fall när. Han har också frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att underlätta för enskilda kommuner, till exempel , att inrätta en egen lantmäterimyndighet för att på så sätt kunna korta de långa handläggningstiderna. Det här är alltså en diskussion om samma sak, fast ur ett annat perspektiv. När det gäller första fråga besvarade jag så sent som , november samt augusti likalydande frågor från hans partikollegor . Med hänsyn till den korta tid som har gått sedan jag besvarade dessa frågor får jag, åtminstone delvis, hänvisa till de svar jag har lämnat tidigare. När det gäller andra fråga besvarade jag en motsvarande fråga från honom . Jag redogjorde då bland annat för hur en ansökan om lantmäterimyndighet hanteras och för att prövningen av en sådan sker på rättsliga grunder. gav regeringen i uppdrag att utvärdera hur organiseringen av fastighetsbildningen i en statlig lantmäterimyndighet och ett antal kommunala lantmäterimyndigheter fungerar utifrån kraven på en enhetlig, rättssäker och effektiv fastighetsbildning. I slutrapporten konstaterar bland annat att det uppdelade huvudmannaskapet – att det finns både en statlig lantmäteriorganisation och i en rad kommuner kommunala sådana – medför att resurserna inte utnyttjas effektivt i ett läge där kompetensförsörjningen är en utmaning för hela fastighetsbildningen i hela . Statskontorets bedömning är vidare att bristen på framför allt erfarna lantmätare och konkurrens om personalen har bidragit till Lantmäteriets långa handläggningstider. Mot denna bakgrund framstår det som högst tveksamt att det skulle gå att korta handläggningstiderna genom att underlätta för enskilda kommuner att inrätta egna kommunala lantmäterimyndigheter. Det kan bli tvärtom, det vill säga att det blir sämre för alla. De förslag som Statskontoret för fram i sin rapport, som vi har fått, bereds inom . Regeringen och Lantmäteriet har vidtagit en rad åtgärder för att komma till rätta med Lantmäteriets långa handläggningstider. Både regeringen och Lantmäteriet fortsätter även att följa handläggningstidernas utveckling och effekten av vidtagna åtgärder. Om de inte visar sig vara tillräckliga kommer jag att ytterligare skärpa kraven på myndigheten att korta handläggningstiderna. 34 (M): Jag vill tacka för svaret. Den här debatten anknyter till den föregående. På den lilla jobb- och näringslivsturné som jag gjorde i kommunerna i träffade jag kommunledningen i och den moderata kommunstyrelseordföranden . Vi pratade såklart om vad som är viktigt för landsbygden och för en kommunledning i en kommun i norra . Vi pratade om konsekvenser av dubbla arbetsgivaravgifter för unga, om de höjda bensin- och dieselskatterna, om risker för elförsörjningen, om införandet av kilometerskatt, om avsmalnande och trafiksäkra vägar och minskade resurser till vägunderhåll. Men vi pratade också om statens samhällsservice. Många företagare och invånare i kontaktar kommunen och säger att det inte är rimligt att det ska ta att stycka av mark i . Det hindrar samhällsutvecklingen. Därför gick in med en ansökan till regeringen om att få göra en egen, , lantmäterimyndighet. Jag vet att också , , , och gjorde det. Tyvärr har de fått avslag, vilket är olyckligt. Jag googlade i går inför den här interpellationsdebatten och skrev: handläggningstid . Av träffarna man får kan man se kommun efter kommun som kritiserar regeringen. Man kan läsa på Jordbruksaktuellts sida om en företagare som kontaktat Lantmäteriet och frågat varför det ”skulle ta så ”. Enligt artikeln svarade lantmätaren: ”För att vi har monopol.” Jag tror alltså, till skillnad från statsrådet, att en viss form av konkurrens på området mycket väl skulle kunna skynda på handläggningstiderna. Framför allt skulle man ge de lokala kommunerna rådighet att själva påverka sin samhällsutveckling. En inlandskommun som har nämligen nog med problem med avflyttning och avfolkning, med att släcker ned belysningen, med att tar bort kopparnätet eller med att gör om en asfaltväg till en grusväg. Ska de dessutom inte kunna få samhällsservice? Jag fick en siffra från en handläggare på . Han sa att det skulle ta mellan ett och för ett sådant ärende att handläggas . ligger ärendet bara i en pappershög. Och sedan tar till innan arbetet har utförts. Det räcker inte att vi står i den här kammaren och tycker att det är ett problem. Det måste vidtas konkreta åtgärder. En konkret åtgärd skulle kunna vara att och alla andra kommuner som jag räknade upp fick sätta upp egna avdelningar för fastighetsbildning. Det vore intressant att få höra den principiella förklaringen till att man nekar kommuner rådighet över de frågorna. 35 (M): Jag vill återigen tacka ministern för samma svar när det gäller Lantmäteriet och möjligheterna att sköta den verksamheten. Jag vet inte hur som vi har haft debatter om detta. Varje gång landar ministern i att man följer detta noga. Det är brist på personal, men man följer utvecklingen. Någonstans måste vi inse att det snart har gått , och det enda som regeringen och ministern har gjort är att följa utvecklingen. Vi har inte sett några förbättringar på de här punkterna trots att varken företag, vägföreningar eller andra kan få sina andelar och utbyggnader färdigstämplade på grund av att det inte finns personal och att arbetet inte sköts på vår egen myndighet. måste väl ändå ministern komma med något mer konkret. Det här håller inte längre. Det räcker inte med att bara följa utvecklingen, utan nu måste regelverket förenklas. Jag utgår från att ministern har studerat hur man har gjort i för att underlätta för bland annat vägsamfälligheter att själva ta beslut för att kunna gå vidare. Om man inte har personal borde man väl ändå kunna se över hur man kan underlätta för den personal som finns för att ärendehanteringen ska gå snabbare. När man vill bygga eller göra andra saker i samhället , då är det regeringen, ministern och våra myndigheter som bromsar utvecklingen. Jag skulle vilja höra lite mer konkret om vad som kommer att hända efter detta än bara det som ministern säger: Jag följer utvecklingen. 36 Statsrådet (MP): Jag tycker att det vore bra om lyssnade till svaret. Jag har inte alls sagt att jag bara följer utvecklingen. Det är sällan som en fråga har skapat en så snabb och stor förändring som den här har gjort. Vi har bytt ut större delen av styrelsen. Vi har tillsatt en ny styrelseordförande och en ny generaldirektör. Den huvuduppgift som vi från departementet har ålagt den nytillträdda är att man måste få ordning på handläggningstiderna. Det är den övergripande stora frågan. Den nya generaldirektören tillträdde . Jag inväntar att den nytillträdda ska kunna presentera en systematisk plan för hur man ska få ned handläggningstiderna och klara av den här viktiga frågan. har vi gett en rad uppdrag till Lantmäteriet för att man ska korta handläggningstiderna, ändra organisationen, se till att inrapporteringen blir effektivare, tydligare och enklare. Det är den bakgrund och förklaring som jag kan ge. Vi pratar nu om kommunala lantmäterimyndigheter. Det finns ingenting som talar för att det skulle leda till en snabbare handläggning, tvärtom. Jag gav Statskontoret i uppdrag att göra en utredning om organisationen. Den talar snarare för att ju fler kommunala lantmäteriorganisationer, desto sämre blir hanteringen totalt sett, desto längre blir handläggningstiderna. Det blir ett dubbelt arbete med både en och en statlig verksamhet. Det blir knappast någon konkurrens, som var inne på, tvärtom. Då används resurserna på ett mindre effektivt sätt. Det kan inte vara en viktig uppgift. Särskilt i mindre och medelstora kommuner är det inte så smart om en kommun tar över organisationen och de lantmätare som finns i området, medan kommunerna runt omkring får nöja sig med det som blir kvar. Andra lantmätare ska då sköta det statliga lantmäteriet. Det är inte heller så att den kommunala lantmäteriorganisationen alltid är så mycket snabbare. Det varierar ju ganska mycket. 37 (M): Jag ska erkänna att jag är en stor och varm anhängare av kommunalt självstyre. Jag är en stor och varm anhängare av att kommunerna ska ha rådighet över sin egen situation. Just därför har jag lyssnat på vad kommunledningarna säger, till exempel i . Jag är helt övertygad om att inte vill inrätta den kommunala lantmäterimyndigheten för att göra det sämre för kommunmedborgarna i . Tvärtom är jag helt övertygad om att kommunledningen i och kommuns tjänstemän vill göra det för att det ska bli bättre och gå snabbare för kommuninvånarna i . Det är precis på samma sätt som man vill göra i , , , och . De fördelar med att inrätta kommunala lantmäterimyndigheter, som kommunerna lyfter fram, är att plan-, bygg- och fastighetsbildningsprocessen kan förenklas och förkortas. Man bedömer också att man vill ha närhet till beslutsfattarna. Statsrådet är naturligtvis väl medveten om att lämnade . Man lade ned sitt kontor där och flyttade därifrån. Staten drog sig tillbaka från , vilket har fått i det närmaste katastrofala följder. Samma sak säger det lokala kommunalrådet, – socialdemokrat – till P4. Han är helt förtvivlad över den bristande samhällsservicen. Samma sak säger från Företagarna som skrev om detta . Man kan läsa sida upp och sida ned om detta. Man kan möjligtvis ha förståelse för att det här problemet inte kommer att lösas förrän den nya moderatledda alliansregeringen är på plats. Det går att vidta åtgärder, till exempel låta de kommuner som vill driva den här verksamheten själva ta över – detta för att kunna korta handläggningstiderna. Sedan kan jag förstå att en statlig monopolorganisation inte är positiv till det. Vi i den här församlingen är naturligtvis inte myndigheternas företrädare, utan vi är medborgarnas företrädare. Medborgarna förtjänar att väntetiderna kortas. I sker det en väldigt stor och expansiv utbyggnad, och jag förstår att det är ett jättehinder när handläggningstiderna uppgår i stället för månader. Jag reagerade på en mening i svaret där det sägs: Så sent som besvarade jag en motsvarande fråga. Det har gått väldigt . I företagarvärlden är det , det är möjligt att det är i politiken. Men det är det inte för en företagarvärld eller för en kommun som ser möjligheter till expansion och näringslivsutveckling. Men det är bara segt och går sakta. Jag tycker att det är olyckligt att den miljöpartistiska och socialdemokratiska regeringen avslår dessa kommuners önskemål om att kunna påverka sin egen samhällsutveckling. Precis som hade jag önskat att man hade haft lite mer action och lite mer konkreta förslag som gör att man faktiskt får ned handläggningstiderna. Till syvende och sist är det landsbygdens utveckling som hindras av de långa handläggningstiderna. 38 (M): Javisst, jag förstår av ministerns svar att idén är att om kommunerna själva fick ta hand om en del av ansvaret skulle det bli olika i . En del av kommunerna skulle jobba snabbare medan andra jobbade med regeringen, ministern och Lantmäteriet, och då skulle det ta lite . Det är väl underförstått att ministern vill att det ska vara lika för alla, i det här fallet lika dåligt för alla. Det är lite synd med tanke på att det finns industrifastigheter och annat som vill bygga ut. De får inte sina tomter uppmätta och kommer inte vidare. De ringer till oss riksdagsledamöter och undrar vad vi ska göra åt detta. Jag brukar hänvisa till jag vet att ministern noga följer utvecklingen. De brukar inte vara riktigt nöjda med det svaret, utan de vill att man ska göra någonting mer. I mitt förra anförande frågade jag: Har ministern tittat på hur man har gjort i ? Där har man underlättat när det gäller vägar och sådant. Det har kommit önskemål från vägsamfälligheter att de själva skulle kunna ta över en del av andelsförfarandet och på så sätt få en enklare hantering. En sak är budgeten och styret över Lantmäteriet, en annan är ledningen av Lantmäteriet. Den har ju ministern bytt ut. Men fortfarande har vi det stora verktyget kvar, nämligen regelförenklingar. När man ser att det är stora problem och att man vill expandera skulle man kunna titta på andra länder. Då är åter frågan: Varför ser man inte över reglerna och ser till att man kan underlätta en del för att hanteringen ska gå snabbare, oavsett om det är kommunerna eller om Lantmäteriet som sköter dessa delar? Återigen: Har ministern studerat exemplet med ? 39 Statsrådet (MP): Den fråga som nu tar upp diskuterade vi alldeles i den förra interpellationsdebatten. Jag vet inte om vi ska ta det hela en gång till, eller vad är ni ute efter egentligen? För ungefär en kvart sedan svarade jag att vi har tittat på det här. Jag kan mycket väl tänka mig att göra en sådan förändring. Det är bra om vi kan få in förenklingar och ta bort regler som är onödigt försvårande för att på så vis öka effektiviteten. Det finns dock en fråga som ännu inte har hanterats klart och som gäller rättssäkerheten, vilket har lyft fram. Vi måste i viss utsträckning respektera detta och låta frågan tas om hand innan vi gör förändringar. I övrigt tycker jag nog att den frågeställning som och för fram är en illusion. När man låtsas som att man har löst problemet om man bara låter kommunerna själva sköta det hela har man inte riktigt förstått problemet. I mycket handlar det här om en brist på lantmätare och en brist på kompetens runt om i . Den mycket märkliga organisation som vi har, där det dels finns 30–40 kommunala lantmäterier, dels en statlig organisation för samma verksamhet, är inte effektiv så som det fungerar . Det är möjligt att det vore mer effektivt att låta hela verksamheten vara , åtminstone för de lite större kommunerna. De har råd att betala mer och har kanske lantmätare boende hos sig. Men för många av de små kommunerna vore detta utan tvekan en katastrof. Det finns personalbrist i . Vi måste långsiktigt lösa kompetensfrågan för att få bukt med problemet. Jag tror också att man inom Lantmäteriet kan bli effektivare. På kort sikt är det definitivt ingen lösning att avskaffa det statliga Lantmäteriet och tro att kommunerna själva kan lösa frågan. Det kan vara en lösning för de större kommunerna, men för de små vore det en katastrof. 40 (M): Jag noterar att statsrådet och jag har två helt skilda uppfattningar. Jag tror på kommunalt självstyre och att kommunerna på landsbygden måste få rådighet över den egna situationen. Kommuner runt om i , oavsett partifärg, framför kritik mot att den statliga lantmäteriverksamheten fungerar dåligt. Detta skadar samhällsutvecklingen och företagsamheten, och det orsakar stora problem. Jag har respekt för att vi har olika uppfattningar i frågan. tror på storskalighet och tror uppenbart på en annan lösning. Det gör inte jag. Jag tror på att kommunerna ska få äga sin situation. har jag inte hört någon säga ”vi har brist på tandläkare inom , så därför ska vi förbjuda privata tandläkare”. Det är ingen idé, och det finns inget sådant konkret förslag. Men i frågan vi nu diskuterar verkar retoriken vara just sådan. Jag tror absolut att man kan få en bättre och snabbare hantering om man ger kommunerna rådighet över frågan. Det är vad det hela handlar om. När Företagarna har rankat och betygsatt olika myndigheter får Lantmäteriet tyvärr ett väldigt lågt betyg. Det fick ett betyg på 2,9, vilket är lägre än genomsnittet för övriga myndigheter i Företagarnas myndighetsrankning 2017. Vad man klagar på är långa handläggningstider och dyra kostnader. Det kanske inte är så konstigt att en monopolverksamhet lätt hamnar i just det. Jag hoppas verkligen att statsrådet kommer med konkreta saker som gör att handläggningstiderna kortas. 41 Statsrådet (MP): Jag tror på decentralisering och kommunalt självstyre, och jag gör det antagligen mycket mer än vad gör. Jag har jobbat med frågan här i . Men jag tror inte på det inte i alla lägen. Exempelvis tycker jag inte att det var så lyckat med järnvägsföretag som äger olika små delar av järnvägsnätet och inte har en sammanhållen organisation för detta. Det finns andra exempel på organisationer som fungerar bättre om det hela är sammanhållet och om man ser det som en helhet. Lantmäteriet är en verksamhet som kräver mycket utvecklingsarbete. Myndigheten står i en digitaliseringsfas som kräver stora investeringar och satsningar utifrån en gemensam bild. Detta klarar inte små kommunala enheter att göra. Man har kanske möjlighet att ha en eller två lantmätare anställda. Då kan man knappast dra igång stora projekt som kostar för att exempelvis byta system. Vi behöver en gemensam organisation för en del av statens verksamheter. Detta är en sådan där en gemensam organisation behövs om vi ska hänga med i utvecklingen och ligga långt framme. Lantmäteriet är ju inom en rad områden väldigt starkt. De är duktiga och ligger långt framme internationellt sett inom till exempel geodata och annat. Det är fel att säga att Lantmäteriet generellt är en dålig och ineffektiv organisation, för så är det inte. Det finns dock delar som inte fungerar som de borde. Det gäller exempelvis handläggningstiderna för fastigheter. Allt detta jobbar vi med stenhårt. Det finns en ny ledning som vi nu räknar med ska komma till rätta med de här problemen. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2017/18:329 om föreskrifter om vedspisar 42 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag står bakom de nu meddelade föreskrifterna från . har fattat beslut om att skärpta krav för fastbränsleeldade pannor och rumsvärmare ska gälla . De skärpta reglerna har sin bakgrund i EU:s ekodesigndirektiv, som innehåller krav på fastbränsleeldade pannor och rumsvärmare. Dessa krav ska vara i kraft respektive 2022. Orsaken till kraven i direktivet är att all vedeldning ger upphov till vissa utsläpp av miljö- och hälsovådliga luftföroreningar. Vid förbränning uppstår partiklar, kväveoxider och polycykliska aromatiska kolväten. Dessa orsakar problem i luftvägarna och hjärt-kärlsystemet och kan ge upphov till cancer. Särskilt känsliga är barn och personer med astma eller allergi. Arbetet med att ta fram kraven i ekodesigndirektivet har pågått , och olika förslag har presenterats och utvärderats. Det finns nu en ekodesignförordning med lagkrav som ska gälla . Eftersom kraven har varit kända och flera länder, till exempel , och , har gått före och tidigarelagt sina skärpningar av kraven har det lett till att det finns ett stort utbud av produkter på marknaden som uppfyller de nya kraven. De nya kaminerna har bättre verkningsgrad, är effektivare och kräver mindre ved. En modern kamin som uppfyller EU:s ekodesignkrav släpper ut upp till 80–mindre skadliga ämnen än äldre kaminer. krav gäller när någon nyinstallerar en kamin eller vedspis. Kakelugnar och öppna spisar är helt undantagna. Befintliga kaminer berörs inte heller av regleringen. När man installerar en kamin i en befintlig byggnad ska ändringsregler tillämpas, och då bedöms kravnivån med hänsyn tagen till byggnadens förutsättningar. Eftersom livslängden för vedpannor och rumsvärmare är lång och utbytestakten är låg är det viktigt att den utrustning som installeras har så låga utsläpp som möjligt. Att ha möjlighet att elda med ved i kaminer och spisar är ofta en viktig trygghet, särskilt på landsbygden. Om man eldar rätt kan det också fungera som ett komplement till andra uppvärmningssystem. Det handlar alltså inte om något förbud mot vedspisar utan om att nya kaminer och vedspisar ska vara så effektiva och miljövänliga som möjligt. Slutligen vill jag informera om att skärpning av kraven på nyinstallerade vedeldade pannor och rumsvärmare ligger helt i linje med Miljömålsberedningens förslag att minska utsläppen från vedeldning, för vilket det finns en bred politisk överenskommelse som samtliga partier i beredningen står bakom, alltså även allianspartierna. 43 (M): Detta är för mig ett typexempel på vad som händer när regering och myndigheter vänder blicken från verkliga samhällsproblem och börjar hitta på egna. korståg mot vedspisar, kaminer och kakelugnar är ett typexempel på detta. Det gör mig beklämd att såväl som bostadsministern glider på sanningen kring vad detta de facto kommer att innebära. Bostadsministern säger i sitt svar att befintliga kaminer inte påverkas. Detta är egentligen bara en halv sanning. Det stämmer att befintliga kaminer som sitter installerade i ett hus inte påverkas, så länge de är installerade. skriver att en relativt omfattande handel med begagnade kaminer pågår. Den handeln omöjliggörs. Att då säga att befintliga kaminer inte påverkas är en direkt lögn. Helt plötsligt slår man undan benen på dem som vill begagna det viktiga kulturarvet i form av äldre kaminer och vedspisar. I undersökningar som har gjorts i bland annat konstateras att flertalet äldre modeller av till exempel gjutjärnskaminer och vedspisar har näst intill lika bra förbränningsvärden som CE-godkända, nytillverkade vedspisar, om man hanterar dem korrekt. Denna reglering är ett sätt att tränga undan de befintliga kaminerna för att gynna nyförsäljning av vedspisar, som kan kosta 30 000–. Detta är en ytterst oklok politik. Bostadsministern levererar ännu en halv sanning när han säger att det ska gå att installera en gammal spis i ett befintligt hus. Detta stämmer inte heller. I egen rapport konstateras att den som vill sätta in en ny kamin eller vedspis i en byggnad som redan har en murstock men där man , till exempel under en renovering, valt att plocka ut vedspisen eller kaminen därför att den bedömts som omodern hamnar på kravnivåerna för nyinstallation. far alltså med osanning när man säger att återinstallation kommer att möjliggöras. Man säger själv att det ska betraktas som nyinstallation, och då är vi i det nya regelverk som börjar gälla . Detta är oansvarigt av en regering som å andra sidan säger att vi behöver öka civilsamhällets krisberedskap och stärka robustheten vid kriser. ser man bara på när en myndighet tar fram ett sådant här regelverk, som de facto kommer att göra det svårt eller omöjligt att installera gamla spisar i hus som redan har en murstock som inte används. Jag tycker att vi i denna församling ska uppmuntra snarare än förhindra detta, och jag hoppas att bostadsministern är beredd att ändra sig i den här frågan. 44 (M): kom Försvarsberedningen med sitt uttalande om att vi kan vara säkra på att kunna undgå krig – jag kommer inte ihåg den exakta formuleringen. Det var en väldigt allvarlig rapport. Jag beställde då en rapport från , ; den är inte publicerad .