prot · H509115 · 2018-05-21 00:00:00 — Det finns fortfarande tid för regeringen att lyssna på rörelsen, att följa sin egen kongress och att på allvar sätta handling bakom vackra ord om LSS. Fram till kan regeringen ge ett nytt direktiv till utredningen om att lagen ska ses över och ändras utifrån alla de domar som har kommit . Det är inte svårare än så. Min starka rekommendation är att man nu tar sitt förnuft till fånga och går till handling. Jag kan lova en sak: Frågan om LSS kommer inte att tystas ned för att regeringen fyller igen hål som den själv har skapat. Vi kommer att se till att LSS blir en verkligt het fråga till den dag då vi åter är garanterade våra rättigheter. 24 (L): För Liberalernas räkning kan jag bara konstatera att det krävs korta, snabba beslut och förändringar , för läget är akut för så många människor. Men det krävs också en kraftfull parlamentarisk överenskommelse med en utredning i botten där vi kan komma överens om en långsiktigt hållbar lösning för alla dem som behöver det. efterlyste förslag på hur man ska göra. Från vår sida har Liberalernas högsta beslutande organ lagt fram ett helt program för att täcka upp grunderna till en helt ny lagstiftning. Det är en modernisering av LSS som så väl behövs. Lagstiftningen kommer fler till del, den är bättre individuellt utformad och den innehåller fler insatser och ökad flexibilitet mellan insatserna. Detta är stora, viktiga delar som vi behöver komma överens om. Jag kan bara konstatera att vi liberaler varken i eller utanför en ny regering kommer att medverka till fortsatta neddragningar av assistansen av det slag som vi nu har sett MP och S genomföra. Aktuell debatt om rättsläget för personlig assistans Det handlar, fru talman, om mänskliga rättigheter. Det handlar om att skapa ett samhälle där alla får chansen att vara sitt allra bästa jag. Det är ett samhälle där man får leva sitt liv i frihet och forma sin framtid som man själv vill efter sina alldeles egna förutsättningar i det sammanhang man själv lever. Avslutningsvis vill jag tacka för initiativet till denna debatt och alla debattörer för en bra debatt som har varit klargörande på många sätt. 25 (KD): konstaterade i en analys som man då presenterade att man förväntade sig att tillämpningen av de domar som har ändrat rättsläget ännu inte har fått genomslag fullt ut. Låt oss komma ihåg det när vi diskuterar att det finns ett stopp för tvåårsomprövningar och när vi går och väntar på vad som ska komma. För var och en av dem som söker stöd i form av assistansersättning och för var och en av dem som av något skäl måste få sin sak omprövad är det nuvarande rättstillämpning som gäller. Det är nu det finns människor som hindras från att släppas in till det stöd som vi hade tänkt att de skulle få. Statsrådet frågade om råd: Vad ska vi göra? Jag håller med om att det vore väldigt bra om det kunde vara en lika stark uppslutning kring att vi ska ha en hög ambition på området som det var när lagen en gång tillkom. Mitt råd är därför: Utred i särskild ordning för var och en av de domar som har fått en helt annan rättstillämpning hur vi ska gå tillbaka till hur de tillämpades tidigare! Då hade vi ett läge som vi ändå kände att vi var trygga med. Utifrån detta läge ska vi kunna bygga vidare, för det är det vi måste göra. Det här är verkligen ett lackmustest på vad det är för typ av samhälle vi är. För oss kristdemokrater är det helt givet att som samhällsmedborgare som hjälper varandra ska vi bära varandras bördor för att var och en inte bara ska kunna överleva utan faktiskt leva. 26 Statsrådet (S): Jag har talat om trygghet här . Jag gör det för att jag är övertygad om att trygga människor också blir friare människor. Jag gör det för att jag vet att det är trygghet som skapar möjlighet till frigörelse. Vårt starka samhälle med generell välfärd för alla och individuellt stöd för den som behöver skapar trygghet. Investeringar i välfärd, inte skattesänkningar, behövs för att välfärden ska fungera. LSS och assistansen är en del av vårt samhällsbygge. När den tillkom var det revolutionerande. är den en del av den svenska modellen. Personlig assistans och LSS har haft enorm betydelse för livsmöjligheterna för människor med funktionsnedsättningar i . Många människor kan gå till jobbet tack vare assistansen eller ledsagningen. Många människor kan flytta hemifrån tack vare assistansen eller möjligheten till en gruppbostad. Många barn får en rikare fritid tack vare korttidstillsynen. Många familjer får tid och möjlighet till rekreation tack vare korttidsboende. Aktuell debatt om rättsläget för personlig assistans Många, många människor lever friare och självständigare tack vare den reform som möjliggjorde LSS och assistans 1994, men jag vet att de senaste årens förändrade rättspraxis har skakat om människors liv och skapat oro. Till er som är oroliga vill jag säga att jag hör oron. Jag känner er frustration. Jag förstår att ni, liksom vi, är trötta på det här. Jag lovar att jag kommer att göra allt jag kan för att vi ska klara det som är svårt men väldigt viktigt i det uppdrag som vi har påbörjat: att få till stånd en tryggare, mer förutsägbar och tydligare LSS. På vägen dit kommer jag att fortsätta den dialog jag har påbörjat med brukare och berörda och med funktionshindersrörelsen. Jag vill verkligen vara tydlig: Den som har behov av assistans ska också ha rätt till assistans. Överläggningen var härmed avslutad. § 2 Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att frågestund skulle äga rum . § 3 Anmälan om subsidiaritetsprövning Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2017/18:32 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från miljö- och jordbruksutskottet. § 4 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2017/18:510 Interpellation 2017/18:510 Genomförandet av vapendirektivet av (C) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . § 5 Anmälan om faktapromemorior Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM84 Direktiv om otillbörliga handelsmetoder mellan företag i livsmedelskedjan (2018) 173 till miljö- och jordbruksutskottet 2017/18:FPM85 Ny förordning avseende sprängämnesprekursorer COM(2018) 209 till försvarsutskottet § 6 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:JuU29 En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillighet 2017/18:JuU32 Det straffrättsliga skyddet mot människohandel och människoexploatering 2017/18:KU30 En generell rätt till avtalssamverkan 2017/18:KU42 Vissa villkor för statsråd och statssekreterare 2017/18:CU25 En ny lag om ekonomiska föreningar 2017/18:SoU30 Stärkt rättssäkerhet vid genomförande av särskilda befogenheter på särskilda ungdomshem och LVM-hem 2017/18:SoU32 Förenklat beslutsfattande om hemtjänst för äldre § 7 Svar på interpellation 2017/18:527 om erkännande av folkmordet – seyfo 27 Utrikesminister (S): har frågat mig varför regeringen inte har för avsikt att erkänna folkmordet – seyfo. Han har frågat mig på vilket sätt regeringen arbetar gentemot den turkiska staten för att de ska ta bort den brottsparagraf som gör det brottsligt att hävda att folkmordet har ägt rum. har även frågat mig på vilket sätt regeringen arbetar för att en internationell domstol ska avgöra frågan, samt hur regeringen arbetar för att svenska medborgare som fått sina marker exproprierade och släktingar mördade ska få ersättning och ursäkt av den turkiska staten. Utan tvivel begicks omfattande övergrepp mot den armeniska folkgruppen och andra minoriteter under i det sönderfallande . En betydande del av kristna befolkning dödades. Skildringarna av vad som hände är fruktansvärda. Omkring 1 miljon människor beräknas ha blivit offer för massövergreppen. En majoritet av dem som mördades var armenier, men bland offren fanns även andra kristna minoriteter: assyrier, syrianer, kaldéer och greker. De som dödades utgjorde mer än hälften av den armeniska befolkningen i området, och de flesta av de som överlevde flydde landet. Det är viktigt att vi minns och lär oss av de mörka kapitlen i vår historia för att förhindra upprepning av massövergrepp i vår samtid. Detta är en fråga om respekt för folkrätt och mänskliga rättigheter som är grundläggande i svensk utrikespolitik. Frågor om hur en regering bör förhålla sig till, och benämna, massövergrepp långt bak i tiden är däremot komplicerade och innehåller flera folkrättsliga, konstitutionella, straffrättsliga och politiska aspekter. Regeringen gav därför 2015 i uppdrag att på en principiell och allmän nivå belysa relevanta rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. Enligt rapporten är regeringsuttalanden som fastställer historiska fakta inte helt oproblematiska och kan uppfattas som normerande för forskningen och strida mot den akademiska principen om kritiskt tänkande. I fråga om massövergreppen i det sönderfallande är det viktigaste att de berörda gemensamt analyserar och kommer fram till ett förhållningssätt till övergreppen. Dessa är de principiella skälen för vårt ställningstagande och också en anledning till att ytterst få regeringar gör uttalanden om de historiska massövergreppen. Regeringen arbetar på olika sätt för att främja dialog genom bilaterala kontakter, genom EU och genom forskningsfrämjande. Detta arbete är inte minst viktigt i och mellan och . Exempel på dialogsatsningar är stödet till som bidragit till att etablera det första armeniska institutet i och arbetar för dialog och samförstånd mellan turkar och armenier i landet. Regeringen har också beslutat om bidrag till en armenisk organisation, , för ett projekt som främjar dialog och samverkan mellan armeniska och turkiska civilsamhällesorganisationer. Avseende hur regeringen arbetar gentemot den turkiska staten för reformer av strafflagstiftningen i fråga har regeringen vid ett flertal tillfällen uttryckt stark oro över begränsningar av yttrandefriheten i . Den turkiska strafflagstiftningen innehåller paragrafer som kan användas för att döma oliktänkande för förtal av staten, dess högsta företrädare och institutioner samt förolämpning av den turkiska flaggan. Detta framgår i UD:s senaste rapport om MR, demokrati och rättsstatens principer i . Skärpningarna av lagstiftningen innebär också att fri debatt om frågor rörande de historiska massövergreppen är kraftigt begränsade, vilket är något som försvårar möjligheten till försoning. använder varje möjligt tillfälle att i kontakter med turkiska företrädare betona vikten av yttrandefrihet och åsiktsfrihet, inklusive fri och öppen debatt, vilket utgör en fundamental del av demokratins kärna. och EU följer noggrant utvecklingen i också när det gäller utvecklingen av ägandeförhållanden och processen att återlämna egendom. Det inbegriper också de juridiska processerna i och som rör kompensation för och återlämnande av exproprierad egendom, inklusive fall som rör minoriteters äganderätt. Förste vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad. § 8 Svar på interpellation 2017/18:521 om flexjobb 28 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att uppfylla regeringens löfte om att inrätta flexjobb för personer med funktionsnedsättning. Han har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta i närtid för att underlätta för människor med funktionsnedsättning att komma i arbete samt på vilket sätt jag i övrigt avser att verka för att funktionsnedsatta som vill och kan ska kunna komma i arbete. har frågat mig vad jag avser att göra för att sänka trösklarna till arbetsmarknaden i . Regeringen anser att möjligheter till delaktighet och arbete ska gälla alla, oavsett funktionsförmåga. Regeringen tillsatte en utredning för att se över om det finns behov av flexiblare insatser för att förbättra möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att komma i arbete eller behålla ett arbete. Ett exempel som utredningen hade i uppgift att se över var om en motsvarighet till de danska flexjobben skulle kunna vara en möjlig lösning. Utredningen hade även i uppgift att kartlägga hur det ser ut för den här gruppen samt ge ökad kunskap om utbudet av insatser motsvarar de behov som finns. Vid behov fick utredningen överväga och föreslå åtgärder. Utredningen anger i sitt betänkande att införande av flexjobb sannolikt skulle få liten effekt. Någon motsvarighet till de svenska lönebidragen finns nämligen inte i . Utredningen ser därför inte vilken effekt införande av flexjobb skulle få, då de olika formerna av lönebidrag fyller samma funktion. Det finns inget i det svenska regelverket om lönebidrag som föreskriver att lönebidrag endast kan ges om en individ arbetar ett visst antal timmar. Utredningen menar därför att de svenska lönebidragen fyller en liknande funktion som de danska flexjobben. Däremot behöver kommunikationen om syfte och mål med lönebidragen förbättras enligt utredningen. Utredningens betänkande bereds inom . Regeringen genomför nu flera satsningar för att fler personer med funktionsnedsättning ska kunna komma i arbete eller påbörja en utbildning. För att stärka arbetsgivares förutsättningar att anställa höjer regeringen taket i lönebidragen stegvis . Regeringen har också tillfört resurser till , bland annat i syfte att kunna öka antalet anställningar. Regeringen har dessutom gett myndigheter i uppdrag att ställa praktikplatser till förfogande för bland annat arbetssökande med funktionsnedsättning. Jag vill även framhålla vikten av att påverka arbetsgivares attityder till att anställa personer med funktionsnedsättning. Regeringen har därför gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att genomföra informationsinsatser i syfte att påverka normer och attityder hos arbetsgivare gällande personer med funktionsnedsättning. Avsikten med informationsinsatsen är att göra arbetsgivarna uppmärksamma på att det finns kompetens hos dessa personer som inte tas till vara . Insatsen kommer att pågå 2017–2019. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga fortsätter att vara en högt prioriterad grupp för regeringen. 29 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Det var en intressant debatt om LSS här i riksdag. Det har visat sig att den här regeringen har svikit funktionsnedsatta å det grövsta, på många olika områden. Det var därför jag skrev den här interpellationen. Inför valet drev ett av regeringspartierna frågan om flexjobb hårt. Inte minst funktionshindersrörelsen drev frågan, med all rätt. Det är nämligen inte mänskligt att så många funktionsnedsatta är förtidspensionerade , fru talman. Det kan till och med vara på det sättet att unga människor går i skolan och drömmer om ett jobb. Men när de kommer ut i arbetslivet möts de av sjuk- och aktivitetsersättning. Det är inte rimligt. Alla människor, oavsett om man har en funktionsnedsättning eller inte, ska kunna ha en arbetsplats att gå till. Det är på det sättet samhällets pengar ska användas. De ska ge en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Regeringen gav ett löfte om att 100 000 funktionsnedsatta skulle få jobb. Man skrev om det i regeringsförklaringen. Där sa och lovade han att regeringen hade ”påbörjat ett arbete med flexjobb för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Vi kommer inte att ge oss. Alla ska kunna arbeta. Ingen ska lämnas bakom!” Det är klart att en och annan trodde på det. Det är väl ganska rimligt. På samma sätt trodde man på när hon sa att det inte fanns något behov av att höja bensinskatten. kostar bensinen litern. efter löfte finns det i bästa fall en informationssida på Arbetsförmedlingens webbplats. Det här duger inte. Om man ska ha förtroende för politiker måste de rimligtvis göra vad de säger, inte minst för funktionsnedsatta. Det är unga människor som vill ha ett jobb och en arbetsplats att gå till. Det blir såklart lite rörigt när regeringspartierna säger en sak men gör en annan. Det är också rörigt för många arbetsgivare. Stödsystemen som talar om i sitt svar är väldigt många och omfattande, och det är krångligt. Många arbetsgivare – jag tror till och med enskilda arbetsförmedlare, i alla fall som jag har träffat – säger att det finns så många stödsystem att det inte ens går att hålla reda på dem. Priset för det får den som är funktionsnedsatt betala, när man inte får det där Gevaliakaffet; man får inte komma till den där arbetsplatsen med arbetskamrater. I stället har regeringen ägnat mycket tid och kraft åt att öka bidrag, och fler unga har hamnat i utanförskap. Det är inte acceptabelt. funktionsnedsatta förtjänar att ha en arbetsplats att gå till. funktionsnedsatta ska ha samma rätt som vi andra att vara med på arbetsmarknaden. Jag kommer i mitt nästa inlägg att tala om varför löftesbrottet är så allvarligt. 30 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Det här är en viktig fråga, om alla människors rätt till arbete. Som arbetsmarknadsminister kan jag aldrig vara nöjd förrän alla människor som kan arbeta också gör det. De ska ha möjlighet att få det stöd som krävs om det är på det sättet att särskilt stöd krävs för att man ska kunna arbeta. Det är olyckligt att för den här debatten med så många oriktiga och rent falska påståenden. Till att börja med har vi aldrig ställt ut något löfte om några 100 000 flexjobb – självklart inte. Vi har inte ens 100 000 personer anställda med lönebidrag . Flexjobbssystemet i omfattar 65 000 personer. Det beror på att man inte har lönebidrag i . I stället har man flexjobbsmodellen som ersätter detta. Vi lovade däremot att vi skulle vilja införa flexjobb. Därför tillsatte vi en utredning. Utredningens slutsats var att flexjobb inte behövs, eftersom samma flexibilitet finns i lönebidragen. Det kan finnas anledning att fundera över vad man ska göra med dem, och det bereds i . Jag tog emot resultatet från utredningen . Det är inte heller på det sättet att vi har jättemånga stödsystem bland anställningsstöden. Vi hade det tidigare, . Men jag har genomfört en stor reform av det. Jag har reformerat lönebidragen, och jag har reformerat alla andra anställningsstöd. har vi mycket färre anställningsstöd. Det är inte längre en stor flora. Det är inte alls allt fler som lever på bidrag. Vi har rekordfå personer som lever på bidrag, ersättningar eller försäkringar samlat och som inte försörjer sig genom arbete. Tvärtom har vi rekordmånga personer som försörjer sig genom arbete, vilket är bra. Och det är inte på det sättet att allt fler unga är i utanförskap. Ungdomsarbetslösheten är tvärtom mycket låg. Den har sjunkit tydligt . Vi klarar också en 90-dagarsgaranti. Men vi går tillbaka till huvudfrågan: Hur ska fler personer med funktionsnedsättning kunna få ett arbete och försörja sig själva genom eget arbete? Det är uppenbart att det krävs mer insatser. Även om det är fler med funktionsnedsättning som har ett arbete än när jag tillträdde är jag långt ifrån nöjd. Vi använder ju inte hela den kompetens som finns. En del av detta har att göra med hur stödsystemen är utformade. Därför har den här regeringen kraftigt höjt taken i lönebidragen. Därför har vi sett till att kan anställa fler, och vi har utökat merkostnadsersättningen till . Därför har vi infört ett program för praktikplatser i staten för personer med funktionsnedsättning. Men mer kommer att behöva göras. Det handlar också om att påverka attityder för att fler ska kunna komma i arbete. Vi har också lyssnat på funktionshindersrörelsen när det gäller begreppet ”nedsatt arbetsförmåga”. Och vi har gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att se över uppdraget. Mer kommer alltså att behöva göras. Jag kommer själv att träffa Funktionshindersdelegationen för att fortsätta den dialogen. 31 (M): Låt mig läsa högt ur tidskriften . Eftersom tycker att jag svartmålar tar vi de fria och oberoende medierna till hjälp: ”Men trots de vackra orden blev det ingen verkstad i . När Fokus – efter regeringsdeklarationen – ringde och frågade varför propositionen om flexjobb inte kommit än blev jag bollad mellan departementen. Ingen pressekreterare verkade ha hört talas om ’flexjobb’. kom det vaga beskedet: ’Frågan bereds inom ’. tillsatte regeringen ändå en utredning om flexjobb, men med uppdraget att undersöka om ’det behövs’.” Det skiljer sig alltså från vad som sas i regeringsförklaringen, där man sa att det skulle införas. ”Utredare blev en tidigare chef på … Och när utredningen nu är klar kommer den som av en händelse fram till att det inte behövs några förändringar av Arbetsförmedlingens regler.” Detta är alltså verkligheten i förhållande till vad statsrådet just sa. Det är väl bara att konstatera att inte heller Alliansen under sina inte lyckades särskilt väl med den här gruppen. Tyvärr har inte heller och Socialdemokraternas regering lyckats. Jag tror också att det handlar om attityd hos arbetsgivare, men det är nog också en kostnadsfråga. Har vi väldigt höga lönekostnader i , vilket vi har , blir det en kostnadsfråga för arbetsgivarna att anställa personer. På byggarbetsplatser talade man tidigare om att det fanns de som var duktiga på vissa arbetsuppgifter som var lite enklare och gav lite lägre lön. De arbetsuppgifterna gav ändå möjligheten att vara på en arbetsplats. De gav möjligheten att dela en kopp kaffe med arbetskamraterna och möjligheten att ha arbetskamrater. Detta måste ju vara bättre än att dessa personer får en passiv sjuk- och aktivitetsersättning. Jag var personligen med på ett muskelseminarium . Där handlade om drömmen om att få ett jobb. De unga funktionsnedsatta med muskelsjukdom hade drömmen om att få ett jobb, en arbetsplats att gå till och att kunna ta till vara den utbildning de hade. Jag tycker att det är bra att statsrådet erkänner att det är ett stort misslyckande även på det här området. Attityder är viktiga. Att titta på andra länders modeller är naturligtvis viktigt. Men min poäng med den här interpellationen är att det faktiskt kan ha varit någon som röstade på den här regeringen i tron att de skulle få ett flexjobb. Det kan ha varit någon som trodde på vad sa i regeringsförklaringen . Det är ju ganska rimligt att man tror på statsministern. Det är ganska rimligt att man tror på vallöften. Det är väl det normala. Men svaret blev alltså en utredning, som kom fram till att det vallöfte som ett av regeringspartierna gav inte skulle bli verklighet. Det löfte som statsministern gav i regeringsförklaringen skulle inte bli verklighet. Det tycker jag är väldigt olyckligt. Jag tror som sagt att även den nya regeringen – regeringen kommer med stor sannolikhet att fällas i statsministeromröstningen – oavsett färg kommer att behöva prioritera den här gruppen. Varje människa har rätt att gå till en arbetsplats. Varje ung människa har rätt att få en kaffekopp med sina arbetskamrater. För detta måste vi jobba mycket hårdare. 32 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): En av de saker som skiljer mig och åt är att jag inte nöjer mig med att människor får en kaffekopp på sitt jobb. De ska också få lön. De ska få lika lön på samma sätt som alla andra på arbetsmarknaden, även om de har en funktionsnedsättning. Sanningen är att vi i inte skulle klara oss utan alla de människor med funktionsnedsättning som arbetar. Om människor med funktionsnedsättning inte skulle gå till jobbet skulle stanna. Vi är helt beroende av människor med funktionsnedsättning. Jag tycker att man ska vara lite försiktig med att beskriva det som om deras arbetsinsatser skulle vara mindre värda än andras. De allra flesta personer som har en funktionsnedsättning arbetar i ett icke subventionerat arbete. De får full lön och har inget stöd för det arbete som de utför, på samma sätt som alla andra.