prot · H50980 · 2018-03-07 00:00:00 — På vilket sätt är då vi från den politiska sidan med och ger förutsättningar för det livslånga lärandet, som man behöver utveckla i ? Jag lyssnade på arbetsmarknadsutskottets debatt här . När man där räknar upp en lång rad olika åtgärder som ska vidtas låter det mer som en hagelsvärm eller ett fyrverkeri, som man hoppas ska träffa ett antal människor, snarare än som ett sammanhållet system med systematik och struktur. Det finns utredningar som visar på att kanske av de jobb som finns kommer att vara försvunna . På ett sätt är detta allvarligt, men det ger också fantastiska utmaningar. Att då bygga in olika vägar framåt för elever ser jag som en av de mest grundläggande delarna i en modern och bra gymnasieskola. Det behöver finnas fler vägar till arbete. Statsministern presenterade tillsammans med sin minister på Midsommarkransens gymnasium en del av de förslag som skulle stärka gymnasieskolan, närmare bestämt det som gäller högskolebehörigheten. Sedan Gymnasium 11 infördes har det varit möjligt för alla att läsa in högskolebehörighet. Från Alliansens och sida har vi sett det som viktigt att stärka skolan, så att den håller en hög kvalitet oavsett vilken väg man vill gå. Det som gör mig bedrövad och ledsen är att ministern nu säger att de som vill välja bort de högskoleförberedande delarna erbjuds en håltimme. För mig skaver detta. Jag förstår inte tänket. Vi vill ju skapa goda förutsättningar för både yrkesämnena och de högskoleförberedande ämnena. Så har vi i Alliansen tänkt när det gäller den nuvarande gymnasieskolan. Det ska vara hög kvalitet oavsett inriktning. Att då utlova håltimmar ser jag som ett steg nedåt. Man lyfte fram att det system som vi har kan skapa problem för eleverna när man kanske måste prioritera bort yrkeskurser. har man effektivt underlättat den möjligheten genom att utlova håltimmar i stället. Vi talar om att skapa förutsättningar framåt. Då blir det fokus på hur vi skapar förutsättningar för yrkesprogrammen i gymnasieskolan. Men en minst lika stor utmaning är hur man från att ha gått ett teoretiskt gymnasieprogram ska kunna välja olika former av yrkesutbildningar. Branschskolor är igång, vilket är bra. Detta har vi i lyft fram vid ett antal tillfällen. Men det är också viktigt med möjligheter att gå en yrkeshögskoleutbildning. ser vi att det bland dem som går en yrkeshögskoleutbildning till och med finns de som har en akademisk examen. Det är så mycket som . av dem som går en yrkeshögskoleutbildning har också studerat på universitet och högskola. Att då enbart fokusera på yrkesprogrammen och göra dem mer högskoleförberedande i stället för att stärka kvaliteten rimmar illa, även om det har varit en del av Socialdemokraternas retorik ända sedan Gymnasium 11 infördes att tala om ”återvändsgränder”. Jag tycker att det är synd att talet om återvändsgränder har fått fäste i debatten, för det är inga återvändsgränder. Däremot måste vi stärka våra ungdomar, till exempel genom en bättre studie- och yrkesvägledning, så att de också utvecklar en valkompetens. Hela livet består av val. Gymnasievalet är viktigt, men det är viktigt att man får bygga upp sin egen kompetens för att kunna göra ett välinformerat val. Det finns många utmaningar när det gäller gymnasieskolan. Jag vill också nämna introduktionsprogrammen, som är viktiga för att stärka kvaliteten. Den föregående debatten handlade om integration. Introduktionsprogrammen i gymnasieskolan är viktiga för detta på olika sätt. Jag hinner inte gå in på de förslag som vi har , men jag vill ändå nämna detta i debatten. En annan viktig del handlar om ungdomars psykiska ohälsa. är detta ett motionsbetänkande, så det tar bara upp sådant som behandlas i de motioner som riksdagsledamöter har skrivit. Men det är ändå viktigt att man stärker studie- och yrkesvägledningen och valkompetensen. Det kommer att öka den psykiska hälsan, liksom att man stärker elevhälsan och ger unga människor det stöd de känner att de behöver i en avgörande period av livet. Det behöver finnas förutsättningar för lärande under hela arbetslivet. Jag ska avsluta med att citera , marknadschef på : Det är sämre att vara för länge på samma jobb än att vara lågt utbildad eller gammal. Det är ett ganska spännande uttalande med tanke på att vi vill skapa en större rörlighet och möjligheter att utvecklas i sitt jobb. Om av jobben kommer att försvinna inom behöver det finnas ett utvecklingstänk, så att man arbetar med de entreprenöriella förmågorna också i gymnasieskolan. I det här sammanhanget vill jag också nämna möjligheten att arbeta med UF-företag i hela gymnasieskolan för att skapa ytterligare förmågor att möta ett föränderligt arbetsliv. Jag yrkar bifall till reservationerna 11 och 16, även om vi givetvis står bakom alla våra reservationer. 35 (V): Jag skulle vilja börja mitt anförande med att rikta en hälsning till alla gymnasieelever som går på sina respektive skolor runt om i landet. Jag skulle vilja gratulera dem till den överenskommelse som fick till med regeringen angående gratis kollektivtrafik för gymnasieelever . Jag skulle också vilja gratulera dem till den höjning av studiebidraget som har kommit överens med regeringen om att införa. Jag skulle också vilja gratulera de elever som inte kommer att få ta del av den i gymnasieskolan men som kommer att få ta del av den när de går till vidare studier efter gymnasieskolan. Gymnasieskolan, som en gång var vägen för ett litet urval elever, är en angelägenhet för nästan alla som slutfört . Nästan alla ungdomar går vidare till gymnasieskolan, men endast hälften når samtliga mål och slutför sin utbildning med godkänt på alla kurser. Gymnasieskolans uppdrag måste vara att se till att samtliga elever faktiskt når de mål som finns. Eftersom de kunskaper som gymnasieskolan ska förmedla måste betraktas som en rättighet för varje elev ska skolan inte kunna avhända sig sitt ansvar genom att hänvisa till att det är en frivillig skolform. Liksom avgiftsfrihet gäller för ska den även gälla för gymnasieskolan. Dessutom anser att studiebidraget ska ha samma omfattning som barnbidraget och betalas ut också . För individen såväl som för samhället är gymnasieutbildning en förutsättning för god yrkeskompetens och ett aktivt deltagande i samhällslivet. Gymnasieskolans uppgift är dock dubbel. Den ska bana väg för individen till ett yrke och personligt förtroende och därmed stärka det samhälleliga livets materiella och sociala bas. Lika viktigt är det att den fortlöpande vidgar individernas kompetens och ställning som samhällsmedborgare. Jag tänker inte ha en bred gymnasiedebatt eftersom vi kommer att ha en sådan när propositionen ska debatteras . Däremot är det viktigt att nämna att det för oss i är viktigt att driva frågan om ämnesbetyg i en ämnesutformad gymnasieskola. Estetiska ämnen ska finnas som ordinarie ämnen på alla program på gymnasiet. Högskolebehörigheten ska gälla för alla gymnasieprogram. Vi ska satsa på bättre studie- och yrkesvägledning och bättre elevhälsa. Vi ska satsa mer på en bättre sex- och samlevnadsundervisning. Men det jag tänker koncentrera mig på är den reservation som har och som jag vill yrka bifall till – reservation 17. Det handlar om många av de elever som befinner sig i introduktionsprogrammen. Det handlar om elever som är nyanlända och som går i gymnasieskolans introduktionsprogram. Vi vet att avsaknad av gymnasiekompetens utgör ett stort hinder när det gäller möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Inte minst gäller det denna grupp av gymnasieelever. Den aktuella gruppen har framför sig i arbetslivet. Att bana väg för att de ska hamna i dåligt betalda jobb och i osäkra anställningar vore skadligt för både dem och samhället i stort. är övertygat om att vi måste bidra till att höja utbildningsnivån hos alla elever och inte minst hos de nyanlända eleverna – hos alla elever som saknar tillräckliga kunskaper för de jobb som finns på arbetsmarknaden. Detta måste vi göra snarare än att skapa jobb med lägre kvalifikationer. De stora problemen handlar om att utbildningssystemet inte är anpassat för dem som sökt asyl i . För att kvalificera sig till ett nationellt gymnasieprogram behöver, som ni vet, en nyanländ eller asylsökande först gå igenom introduktionsprogrammet. Risken finns att man fastnar i introduktionsprogrammen . Eleverna i introduktionsprogrammen är i de flesta fall också separerade från de elever som läser de nationella programmen. Många av de elever som läser introduktionsprogrammen känner att de står och stampar år . En möjlighet skulle kunna vara att vi utökar möjligheten att läsa enstaka kurser på nationella program som man går i introduktionsprogrammet. Det skulle leda till att studietiden förkortas. Det skulle leda till förbättrad inkludering. Det skulle också stärka känslan av utveckling. Vi menar att det är ett förslag som riksdag borde ställa sig bakom. Med det sagt vill jag tacka för mig och säga grattis till eleverna, som har fått dessa satsningar på gymnasiet. Jag önskar att jag hade fått detta när jag gick på gymnasiet, under en annan regering. 36 (M) replik: Det finns många olika delar i anförande som man skulle kunna lyfta fram, men det är en sak som jag vill lyfta fram. Det gäller frågan om estetiska ämnen, som ska in i alla gymnasieprogram. Det är inte så att jag nedvärderar estetiska ämnen på något sätt. Det är viktigt att få komma i kontakt med olika former av konstnärliga uttryck och att få uttrycka sig estetiskt på olika sätt. Men så som förslaget ser ut kommer man att minska gymnasiearbetet . Enligt finns det en ganska stor risk för att en halvering leder till att det blir svårt att uppfylla syftena med gymnasiearbetet. Ett gymnasiearbete ska på något sätt knyta ihop elevens utbildning. Man ska få möjlighet att förbereda, genomföra och slutföra ett självständigt arbete. Det är den typ av kompetens som också arbetsgivare efterfrågar. Jag tycker att det är olyckligt att de två delarna hamnar i ett motsatsförhållande. Vad har för åsikter om värdet av gymnasiearbetet? Hur ser på att man i det förslag som föreligger faktiskt kommer att minska detta till hälften? 37 (V) replik: Jag har valt att inte debattera själva gymnasiepropositionen. Jag vill debattera de motioner och det andra som vi ska debattera här . Däremot tyckte jag att det var viktigt att bara kort nämna var står när det gäller frågan om bland annat estetiska ämnen i skolan. Som ni vet har de funnits tidigare i gymnasieskolan, och det har inte lett till att kvaliteten på något sätt har sänkts eller till att eleverna har blivit mindre anställbara efter gymnasieskolan, snarare tvärtom. Vi kan se på de år då estetiska ämnen fanns i gymnasieskolan. De bidrog med positiva effekter, som också har hjälpt eleverna i andra ämnen. Jag menar att detta är rätt väg att gå, men vi har ännu inte gått in helt och hållet i propositionen – det är en lagrådsremiss. Vi kommer att vänta med att uttala oss om det förslag som regeringen har lagt fram. 38 (M) replik: Jag ifrågasätter inte estetiska ämnen och värdet av estetiska ämnen. Men frågan var: Hur ser på gymnasiearbetet? Det kan man ju diskutera utan att ha propositionen på bordet. Vill man ha in estetiska ämnen och inte utöka antalet undervisningstimmar måste någonting stryka på foten, och enligt förslaget är det nu gymnasiearbetet, vilket åtminstone vi moderater tycker är ganska olyckligt med tanke på att det är ett självständigt arbete och att det främjar den typ av kompetens som arbetsmarknaden faktiskt frågar efter. Jag är ändå lite nyfiken. Ni måste ändå ha tänkt tanken. Vad är det man ska ta bort? Eller ska man utöka antalet undervisningstimmar? Hur ser egentligen på gymnasiearbetet och värdet av det? 39 (V) replik: Jag tycker att det är väldigt spännande att inte har någonting emot estetiska ämnen men ändå har valt, som den viktigaste frågan , att fråga: Varför ska vi ha estetiska ämnen? vill satsa på skolan men brukar oftast ifrågasätta de partier som vill satsa mer på skolan. tycker att vi ska ha en likvärdig skola men har inte ett enda förslag på hur vi ska uppnå den skolan. Jag tycker att det är intressant att man alltid påbörjar en frågeställning defensivt. Man säger att man inte vill någonting illa med detta, men sedan kommer man ändå till det som är det negativa med frågan. ställer sig positivt till gymnasiearbete och till estetiska ämnen. kommer att återkomma när propositionen läggs fram och när vi ska ha den debatten i riksdag. Jag ser fram emot att debattera den frågan, förmodligen mot , i denna kammare. 40 (L): Han gick tvåårig ekonomisk linje, sedan en AMU-utbildning, fick jobb som svetsare, blev metallarbetare och sitter nu i Vita huset och diskuterar handelspolitik och andra viktiga internationella frågor med president. när utbildningsutskottet diskuterar gymnasiepolitik, arbetsmarknadspolitik och yrkesutbildningar tycker jag att det är rätt viktigt att man zoomar ut och ser den bilden: att har haft en fantastisk förmåga att skapa social rörlighet, där en människa som växer upp under knappa förhållanden och i svåra uppväxtmiljöer har chans att bli statsminister och sitta och diskutera med president. Det vi nu måste fråga oss är om det svenska systemet fortfarande har en förmåga att skapa den typen av social rörlighet. Eftersom jag är liberal och tycker att det är väldigt centralt att varje individ ska få chans att utvecklas utifrån sina möjligheter är jag rätt intresserad av hur skolan fungerar , hur integrationen fungerar och hur arbetsmarknadsutbildningen fungerar . Jag ser att det är svårare att skapa social rörlighet. Det som är huvudproblemet är att vi har för lite kunskap i svensk skola. När vi gjorde förändringar i gymnasieskolan hände det ganska mycket, men vi behöver göra mer. När vi diskuterar gymnasiet i detta betänkande måste vi också zooma ut. Faktum är att tusentals människor – jag tror att det var 19 000, eller – av dem som gick ut inte var behöriga till gymnasiet. Om man inte ser denna problematik är det väldigt svårt att sedan hantera gymnasieskolan. De som inte har lyckats i ska ju också få en väg vidare till arbete eller studier. Hur man hanterar denna grupp – dem som inte ens har grundskola – på gymnasienivån blir avgörande för vilka chanser de får att göra en resa in i samhället och försörja sig själva. Det har skett en försämring , och det är väldigt allvarligt. Detta är kanske en av de svåraste utmaningar som vi står inför i just . Jag hör i debatten att många har höga ambitioner för gymnasiet. Vi ska in med fler saker i gymnasiet. Alla ska vara högskolebehöriga. Man ska ha mer estetiska program. Man ska ha mer av det ena och mer av det andra. måste man ändå ställa sig frågan: Hur ska de som inte lyckas med gymnasiet , som inte ens klarade , kunna hantera att vi vill lägga till ännu mer och skapa ännu mer likriktning i gymnasiet? Jag tror att man måste våga göra tvärtom, fru talman, och ha ökad flexibilitet på den gymnasiala nivån. Gymnasiet ska ju förbereda antingen för ett yrke eller för vidare studier. Jag tror att vi måste inse att all gymnasieutbildning då inte kan se nästan likadan ut. Vi måste ha ökad flexibilitet på den gymnasiala nivån. Det måste finnas fler vägar till arbete. Att många fastnar i introduktionsprogrammen eller i språkintroduktionen och sedan inte kommer vidare är ett våra största integrationspolitiska problem och ett av våra största utbildningspolitiska problem. Svaret från politiken måste vara ökad flexibilitet. Det är viktigare att man kommer vidare än att man har höga ambitioner som man sedan inte kan leva upp till. Vi behöver fler lärlingsutbildningar. Vi behöver tätare koppling mellan å ena sidan lärlingsutbildningarna och yrkesutbildningarna och å andra sidan arbetsmarknaden och branschen. Vi behöver jobba mycket mer med det som Alliansen gjorde under sina vid makten – att höja statusen för lärlingsutbildningar. Vi vet att dessa utbildningar är väldigt bra, både för den enskilde, som får en chans att ta sig ut på arbetsmarknaden, och för branschen, som på det sättet kan se till att klara sin försörjning av anställda. Vi måste våga säga att de som går högskoleförberedande program också måste vara förberedda för högskolan när de har gått dessa program. Vi kan inte fortsätta att ha det så att vi skjuter problemen uppåt i utbildningssystemet. Varje del av gymnasiet måste leverera sin del. Varje del av utbildningssystemet måste leverera sin del. Att inte ser till så att alla lyckas får effekter för gymnasieskolan, och när gymnasieskolan anpassar sig efter detta får det konsekvenser för högskoleutbildningarna. Fler måste lyckas. Längre fram ska vi diskutera hur de som valde att inte bli högskolebehöriga eller som valde ett yrke som de sedan vill flytta vidare från får större chans i form av arbetsmarknadsutbildning eller yrkesutbildning. Vi måste dock även fundera på hur fler faktiskt kan lyckas. Vi kan inte bara ha höga ambitioner och säga att allting ska vara ungefär likadant, utan vi måste fundera på hur flexibiliteten kan kopplas till nya chanser senare i livet. Liberalerna vill att den svenska gymnasieskolan ska utvecklas mot ett ämnesgymnasium med ämnesbetyg. Vi vill att den undervisningstid som man utlovas på gymnasiet också ska levereras på gymnasiet – det är för många lektioner som ställs in. Detta är ett viktigt kontrakt mellan skola och elev. När eleven kommer till lektionerna ska skolan visa att den tar det hela på stort allvar och genomför lektionerna. Vi måste se till att det finns kvalitet i alla skolor, oavsett vem som driver dem. Oavsett om det rör sig om en offentlig eller fristående skola måste vi ha kvalitet. Vi måste också se till att vi har lärare på plats och att läraryrkets status fortsätter att höjas. Vi kan inte leverera en bra gymnasieutbildning om vi inte har de allra skickligaste lärarna på plats. Vi måste dessutom bli bättre på ordning och reda i svensk skola. Oavsett nivå är det centralt att det finns studiero i klassrummen och att rektorn till exempel snabbt kan avskilja en elev som är farlig för andra elever eller för personalen och lärarna. Det svenska utbildningssystemet har haft en fantastisk förmåga att skapa social rörlighet. När vi underminerar kunskapskraven och nedvärderar kunskap förlorar vi också den kraft som har gjort att människor som kommer från alla möjliga bakgrunder kan bli statsminister. Det är därför som det är så viktigt att uppvärdera gymnasiet och att se till att vi har mer kunskap i svensk skola. Jag yrkar med detta bifall till reservation 11. 41 (KD): Nästan alla ungdomar börjar gymnasieskolan direkt efter nian, men det är bara två tredjedelar som avslutar gymnasiet inom de som är utbildningens längd. Detta är problematiskt och något som vi tillsammans måste hjälpas åt att komma till rätta med. Den gymnasieutredning som vi har hört talas om här, som flera av oss ledamöter i utbildningsutskottet deltog i, hade som syfte att öka genomströmningen i gymnasieskolan. Det kan inte fortsätta som , när av eleverna klarar gymnasiet . Att det ser ut så här kan ha många olika orsaker. Vissa väljer fel från början. Andra klarar inte av den linje de valt. saknas tillräckligt stöd för att man ska kunna komma vidare i sina studier. En betydande orsak till avhoppen skulle också kunna vara de så kallade kursbetygen, som vi redan har hört mycket om i debatten och som nästan alla partier tar upp. får man ett kursbetyg i årskurs 1. Klarar man inte betyget eller får ett dåligt betyg är man i princip redan utslagen. Betyget kommer att finnas med i avgångsbetyget. Kursbetygen som de ser ut spär också på stressen och betygshetsen inom skolan. Vi kristdemokrater vill därför utreda möjligheten till en återgång till ämnesbetyg i gymnasieskolan. Men detta är en stor systemförändring, som i sådana fall måste få ta tid, vilket min moderata kollega tog upp i sitt inlägg. En förutsättning för att eleverna ska klara av sina studier är att de får den undervisningstid som de har rätt till. Poäng på olika kurser har ersatt den tidigare timplanen, men det finns inga krav på hur många lektioner en gymnasieelev ska ha. Den mer flexibla poängplanen har på flera skolor blivit ett sätt att dra ned på lektioner för att spara pengar. Två tredjedelar av huvudmännen saknar riktlinjer för hur de följer upp undervisningstiden, och kritiseras många skolor av Skolinspektionen för att eleverna får för lite undervisningstid. I en internationell jämförelse ligger vi lågt i antal undervisningstimmar. Att vi dessutom inte ger våra elever de timmar som de enligt lag har rätt till är förödande. Vi måste kunna garantera att våra elever får den undervisning som de har rätt till. Detta gäller både grund- och gymnasieskola. finns en lag om lärlingsanställningar. Den som går en gymnasial lärlingsutbildning inom något av gymnasieskolans yrkesprogram kan numera bli anställd i en ny anställningsform. Fördelen med lärlingsprogram är att man under sin utbildning får erfarenheter och kontakter i arbetslivet, vilket kan göra det lättare att ta sig in på arbetsmarknaden. Som lärling får man lära sig att ta ansvar och lära sig vad som gäller på en arbetsplats, som man har skolan som stöttar vid behov. En rapport från visar att nio av tio som gått en lärlingsutbildning får jobb. Det kan jämföras med SCB:s studie , som visade att av eleverna som avslutat en yrkesutbildning hade ett arbete efter utbildningen. menar, tillsammans med övriga allianspartier, att detta talar sitt tydliga språk. Vi menar att arbetsgivarnas möjlighet att bedriva lärlingsutbildning bör utökas. Yrkeskunnandet måste uppvärderas och få ökad status bland våra ungdomar. Budskapet om att det enda som räknas är att vara behörig till akademiska studier har varit förödande. som vi har ungdomsarbetslöshet skriker företagen efter yrkeskunnigt folk. Här behövs matchning och bättre information om vilka utbildningar som leder till jobb och som har framtiden för sig. Här spelar studie- och yrkesvägledningen en central roll. Det är också viktigt att det finns möjlighet till en andra chans eller till att komplettera sin utbildning om så skulle behövas . Jag ska säga några ord om de nationella proven. Syftet med de nationella proven är i huvudsak att stödja en likvärdig och rättvis bedömning och betygssättning. Det hjälper till att konkretisera kursplaner och ämnesplaner, vilket i sin tur ska leda till ökad måluppfyllelse för eleverna. Trots att vi enats här i kammaren om att nationella prov fyller en viktig funktion har regeringen nu beslutat att halvera antalet prov på gymnasiet med motiveringen att lärarna har en mycket pressad arbetssituation och att många elever är väldigt stressade. kan vi ju inte eliminera allt som är jobbigt i tillvaron. Jag håller med om att de nationella proven ökar arbetsbelastningen. Men varför inte se över hur man kan förenkla genomförandet, till exempel genom central rättning, i stället för att ta bort hälften av proven, som är ett så viktigt verktyg för likvärdigheten? Regeringen har beslutat att ta bort de inledande proven men behålla de avslutande proven. Jag får inte detta att gå ihop med syftet om chansen till ökad måluppfyllelse. De som av olika anledningar inte orkar med eller klarar av skolan behöver stöd mycket tidigare inom utbildningssystemet. Det gäller att sätta in stöd och resurser i så fort man upptäcker att elever halkar efter eller mår dåligt. Här blir tillräckliga resurser till elevhälsan centralt och även tillgång till specialpedagogisk kompetens. På dessa områden har väl genomarbetade och finansierade förslag. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 11 och 18. Vi står givetvis också bakom andra reservationer. 42 (S): Den här debatten har sin utgångspunkt i 51 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Det har ju hänt en del . Efter och har regeringen nu i två lagrådsremisser redovisat hur man vill gå vidare för att förbättra gymnasieskolan. Vi förväntar oss en proposition till senast , och vi kommer att få anledning att både debattera och besluta om gymnasieskolan som helhet .