prot · H60933 · 2018-12-19 00:00:00 — Då får man gärna lägga fram de ambitionerna på bordet, så kan vi diskutera dem i sak. Men att hänvisa till en övergångsbudget som inte innehåller någon saklig politik, att som största politiska parti inte ens orka leverera en servettskiss, är anmärkningsvärt. Vi har i den här budgeten också ett särskilt ansvar för dem som har de svagaste förutsättningarna, och låt oss ärligt konstatera att svensk skola misslyckats med det kompensatoriska uppdraget. Det är inte så att alla elever, oavsett bakgrund, garanteras en bra skolgång, utan skillnaderna är förödande stora. Vi har skolor där varannan elev inte klarar och där många halkar efter och trillar ur. Det är därför vi gör riktade satsningar i form av språkförskola, och det är därför vi stärker upp med fler karriärlärare i utanförskapsområden. Vi stärker också möjligheten till validering av nyanländas kompetens för att i ännu större utsträckning snabba på och skärpa integrationen. Likvärdighetsmiljarderna, som har varit uppe i debatten tidigare, byggs ut till de 3 ½ miljarder som är utlovade, och det generella stödet till kommunerna ökar med ytterligare 3 ½ miljarder. Detta är välbehövliga resurser för att de höga ambitioner vi har för vår välfärd ska gå att uppfylla. Det är pengar som går att använda till fler lärarassistenter, högre löner, till att avlasta lärarna på andra sätt och låta dem fokusera på sitt kärnuppdrag, nämligen kunskapsförmedling. Låt oss konstatera att den här budgeten inte är allt och långt ifrån tillräcklig. Mycket mer behöver göras. Insatser behövs för att stärka trygghet och arbetsro i svensk skola. Lärarna behöver bli fler och få bättre förutsättningar. Fritidshemmens roll behöver uppgraderas. Vi behöver rensa bland statsbidragen för att renodla skolans uppdrag, och vi behöver se till att staten tar ett större ansvar för de skolor som inte klarar av att leverera. Men inget av detta är möjligt utan att vi får en ny regering på plats som kan leverera dessa beslut. Detta är en bra budget för svensk skola, men svensk skola behöver också en bra utbildningsminister. Låt mig särskilt, fru talman, beröra lärare. lärare är de som gör allt det arbete som vi talar om i den här kammaren över huvud taget möjligt. De är vårt samhälles kanske viktigaste resurs när de med glädje och entusiasm tar sig an att utbilda framtiden. Åtgärder som ett professionsprogram, ytterligare resurser till karriärtjänster, avlastning genom lärarassistenter och att rensa upp bland onödig byråkrati är nödvändiga reformer som behöver komma på plats för att lärarna ska få rätt förutsättningar. Lärarna behöver också bli fler om de ska klara av sitt uppdrag. Därför behöver vi utreda möjligheten till en fristående lärarutbildning. Vi behöver ha högre krav på lärarutbildningen men också mer undervisningstid för dem som väl är där. Vi behöver göra det lättare att skola om sig från andra yrkeskategorier till lärare. Och vi behöver göra det enklare att rekrytera lärare från utlandet – något som många kommuner tvingas göra för att kunna kompetensförsörja sina verksamheter. Detta är inte bara viktiga reformer för att stärka svensk skola . Det är dessutom hörnstenar för att möjliggöra framtida reformer. Det är omöjligt att utöka ambitionerna för svensk skola om det inte finns lärarresurser. Och jag förstår att många lärare tycker att det är provocerande att går utan att välbehövliga reformer kommer på plats. Vi har en övergångsregering, men vi har inte en övergångsriksdag. Den övergångsbudget som har presenterats innehåller i stora delar avskalningar men skulle också betyda stora bekymmer för det som är utskottets ansvarsområde. Ramen är stor, men innehållet är desto sämre. I övergångsbudgeten är det som försvinner från högre utbildning och forskning i ett läge där lärarna och ingenjörerna behöver bli fler, inte färre. Detta återställer och . Övergångsbudgeten är också ett särskilt hårt slag mot . Med det förslag som ligger på bordet från regeringen skulle drakoniska neddragningar i antalet utbildningsstarter bli en verklighet, som arbetsmarknaden skriker efter just den kompetens som utbildas på . 11 000 platser skulle försvinna om inte och budget skulle gå igenom före nyår. Det här är inte en rimlig utveckling. har haft ett stort förtroende i den här kammaren. Nio av tio elever på får ett jobb, och det är dessutom välbehövliga jobb på svensk arbetsmarknad. Trots det breda stöd som muntligt blivit utlovat av partierna i den här orkar man inte leverera en budget som säkerställer att verksamheten kan utvecklas i den takt man har lovat. Jag tycker därför att det vore oansvarigt att inte göra de förändringar som behövs. Jag är därför glad att vi skjuter till en kvarts miljard för att säkerställa de rollerna. En bra och välfungerande skola skapar social rörlighet. Om vi vill att ska vara ett land som konkurrerar med kunskap och inte med låga löner är det genom utbildning vi bygger grunden för detta. Och vill vi göra verklighet av fina politiska fraser om att det inte är din bakgrund som ska avgöra din framtid är det genom en bra och grundläggande skolgång som vi skapar livschanser och möjliga klassresor. Låt mig avslutningsvis yrka bifall till utskottets förslag och därmed till en budget som innebär ökat kunskapsfokus, fler karriärlärare, utökad lovskola, mer undervisningstid, tioårig grundskola, mindre barngrupper i förskolan, stärkt integration genom fler förstelärare i utanförskapsområden, högre löner, särskild språkförskola för nyanlända, stärkt validering av nyanländas kompetens, full utbyggnad av likvärdighetsmiljarderna , generellt stöd till välfärden på 5 miljarder, därtill ett stärkt stöd till högre utbildning och forskning på en halv miljard och en total återställning av stödet till både och yrkesvux – inte helt illa av en servettskiss. 92 (KD): En skola i toppklass är en förutsättning för att ska stå sig väl även och för att varje barn ska få möjlighet att utvecklas så mycket som möjligt utifrån sin potential. Få uppgifter är viktigare än att återupprätta den svenska skolans kunskapsfokus. Att alla ska få möjlighet och förutsättningar att lyckas med sin skolgång är den allra viktigaste frågan. Skolan står inför stora utmaningar. Det räcker inte att bara tillföra mer resurser, utan det är viktigt att vi också gör rätt saker. Skolans huvuduppgift är att förmedla kunskap, att stimulera elevernas intellektuella utveckling och att förbereda barn och unga för vuxenlivet. Skolan har också ett bildningsuppdrag. Skolan ska bygga på, och förmedla vidare, de värden och dygder som är centrala för ett gott liv och ett gott samhälle. Skolan ska inte bara utbilda människor för att klara sig på arbetsmarknaden utan också till medborgare som kan vara med och förvalta och ta ansvar för samhällets gemensamma angelägenheter. Om skolan inte lyckas med sitt uppdrag kommer det att skapa stora problem för framtiden för både barn och unga och också för som land. En verkligt bra skola, som jag tror att vi alla eftersträvar, kommer att kräva att en stor andel av de mest lämpade i varje generation väljer läraryrket och att vi också lyckas behålla våra duktiga lärare. Vi har redan fått höra från talarstolen att vi har drygt 38 000 lärare som valt att arbeta med något annat än det läraryrke man utbildade sig för. SCB siar i sin prognos att vi kommer att ha en brist på ca 80 000 lärare . Det är klart att detta är mycket alarmerande, som vi får påminna oss själva om att det faktiskt är vi som sitter på makten och möjligheten att vända utvecklingen. Detta är förstås inte något som görs i en handvändning, men vi kan vända utvecklingen för skolan. Flera insatser behöver göras, och de förslag som M och KD nu har presenterat är en god början. För att göra läraryrket mer attraktivt behövs möjligheter att göra karriär och att utvecklas i yrket. Mer behöver göras för att fler av skickligaste lärare ska söka sig till de skolor som har de största utmaningarna. Därför säger vi att karriärlärarsystemet bör byggas ut som satsningen på fler förstelärare i utanförskapsområden utökas. Fokus kommer därför att bli att utöka antalet karriärlärare i utanförskapsområden, och förstelärare i dessa områden ska ha ett lönetillägg på 10 000. Utbildningar som leder till att stärka regionala tillväxt och som matchar de olika regionernas behov av kompetensförsörjning är något som bör prioriteras. Här har kommit att spela en viktig roll och ha en viktig funktion i hela landet. Resultaten för är bra; av dem som har tagit examen har arbete efter examen. De allra flesta har det dessutom inom ett yrkesområde som stämmer överens med utbildningens inriktning. Dessa utbildningar är populära. Min bild är att kommuner och regioner ute i landet slåss om att få sina utbildningsansökningar beviljade. Detta att utbildningarna sker i nära samverkan med näringslivet är också något som ökar attraktiviteten. har behov av att expandera, och för att den ska lyckas med det avsätter vi de medel i vår budget som den tidigare regeringen aviserade men som inte finns med i övergångsbudgeten. Låt mig också säga något om ett ämne som vi redan har haft ett replikskifte om. I dagens globaliserade värld behövs människor med kunskaper om och ökad förståelse för olika kulturer och trosuppfattningar. Civilsamhället har tagit ett stort ansvar under de år vi har haft en stor invandring, och kyrkor och samfund har tagit ett stort ansvar i integrationsarbetet. Därför är det viktigt att samfunden har välutbildad personal som kan hantera komplexa livssituationer. Vi har också ett gemensamt ansvar för att se till att kyrkornas framtida personal och ledare utbildas i vår demokratiska tradition. Vi avsätter därför medel till tre teologiska utbildningar. Låt mig också säga något om förskolan. föräldraundersökning visar att föräldrar är nöjda med personalens arbete och med pedagogiken. Mindre nöjda är de däremot med barngruppernas storlek. Både egna rapporter och Skolinspektionens kvalitetsgranskning visar att såväl personal som föräldrar anser att barngrupperna är för stora. ger som riktmärke för antalet barn i barngrupp i förskolan 6–12 barn för barn i åldern respektive 9–15 barn för barn i åldern . Om det vore så att riktmärket för barngrupper följdes skulle vi ha skäl att vara förhållandevis nöjda. Men konstaterar att det är en svår situation med stora barngrupper på många håll runt om i landet. av de allra minsta barnen vistas i barngrupper som ligger långt över riktmärke om maximalt antal barn. enkät bland 1 294 förskollärare 2017 visar att var tredje förskollärare arbetar med en barngrupp som består av 21 barn. Pedagoger som jobbar i förskolan vittnar om en ohållbar situation. Kommuner kan ansöka om ett statsbidrag för att minska storleken på barngrupperna i förskolan. Det har visat sig att många fler söker detta bidrag än vad det finns medel för. Därför tillskjuter vi 400 miljoner till detta, utöver de som statsbidraget nu utgörs av. Vi anser också att det måste vara ett mål att de som söker bidraget ska sträva efter riktmärke om max 12 barn i småbarnsgrupper och max 15 barn i grupper för barn i ålder fyra till . Förskolan ska vara en lugn och trygg plats för alla barn som går där. Det ska finnas en känd, trygg famn att krypa upp i om ett knä skrapas, och inget barn ska behöva uppleva stress i stora, stökiga barngrupper. Jag yrkar bifall till utskottets förslag inom utgiftsområde 16. 93 (SD): Låt mig först meddela att vi inte deltar i beslutet utan hänvisar till vårt särskilda yttrande. Jag ska kort berätta om våra budgetsatsningar inom främst högre utbildning och forskning. Jag tycker att det också ska beröras i denna enda debattrunda. Framstående nationers andel av bruttonationalprodukten som går till forskning och utbildning är . Snittet i är dock mindre än så. ligger en bit under denna nivå, och bör vi höja andelen av bnp som går till forskning och utbildning så att den ligger ungefär på fyraprocentsnivån. En höjning av anslagen måste alltså till , och det är vad vi siktar på. Det ska sägas att inte på något sätt ligger dåligt till i en internationell jämförelse. Jag kollade siffrorna , och vi ligger faktiskt ganska bra till. Vad är då problemet med den högre utbildningen? Som jag har varit inne på tidigare är inte antalet teoretiskt högskolestuderande något stort problem i . Här ligger vi mycket bra till internationellt och i linje med vad som kan anses relevant för samhället. Idealet och målsättningen kan inte vara att alla ska gå en teoretisk högskoleutbildning. Alla är inte lagda för det, och vi behöver rörmokare och elektriker också. Samhället har ett skriande behov av människor som går vissa yrkesutbildningar. Låt oss därför satsa på yrkeshögskolorna så att de mer praktiskt lagda kan göra en yrkeskarriär som passar dem och så att samhället kan fungera optimalt. I den budget som gick igenom finns också en satsning på , tror jag mig ha noterat. Vad gäller anslag till forskning vill vi öka de direkta anslagen till lärosätena och minska anslagen för institutioner som delar ut villkorade anslag – detta för att värna och stärka den akademiska friheten för lärosätena. Det är lite tvärtemot vad SVT:s vetenskapsredaktion påstod inför valet när de gjorde en intervju med mig. Självfallet tror vi att kvaliteten på forskningen bibehålls eller till och med ökar genom detta förslag. Vi anser också att de strategiska forskningsområden som regeringen anslår medel till ska bli färre men vassare. När man prioriterar ska man just prioritera och inte smeta ut anslagen alltför brett. Det har också kommit kritik från en del lärosäten att andelen externa anslag är för stor, vilket har fått till följd att lärosätena har svårt att styra forskningen på önskvärt sätt. Också detta problem skulle åtgärdas med en större andel direkta anslag. Antalet institutioner som delar ut anslag bör också bli mindre. Det är ingen vits att ha så många myndigheter med samma verksamhet som vi har . Det medför överdriven administration och svårigheter för forskare att söka anslag. Det optimala vore att alla anslagsansökningar gick till en och samma statliga institution, men det kanske är att går för långt. Färre bör de bli i alla fall. Forskare ska forska och inte ägna halva sin tid åt att söka anslag. Forskare ska i huvudsak söka sanning, inte söka anslag. Vi vill dock satsa pengar på ett forskningsinstitut. Det har många andra jämförbara framgångsrika länder. I vore det utmärkt att bygga vidare på för att skapa ett sådant slagkraftigt institut. Vi vill att utökar sin verksamhet och utvecklar kvaliteten i sina satsningar som ett led i en strävan att främja företagsnära tillväxtdrivande forskning. Jag har tidigare i den här talarstolen kritiserat genusundervisningen och genusforskningen för att den inte alltid vilar på vetenskaplig grund. Jag vidhåller samma kritik även . En icke försumbar andel av forsknings- och undervisningsmedlen går till verksamheter som helt enkelt inte vilar på vetenskaplig grund och kanske inte ens på beprövad erfarenhet. Låt mig dock vara mycket tydlig på en punkt. Män och kvinnor ska behandlas lika, och inte nog med det – de ska ges samma förutsättningar att lyckas, avancera och göra karriär. Däremot blir det väldigt fel när man kräver samma utfall för män och kvinnor eller för olika grupper över huvud taget. Är utfallet skevt kan det bero på att olika grupper har olika intressen. Det kan också – och det här är viktigt – bero på att det någonstans i utbildningskedjan inte föreligger samma förutsättningar, och då får man såklart gå den krångliga vägen och rätta till det. Jag går över till ett annat område. Det har kommit rapporter om att den lärarledda undervisningen på vissa lärosäten och på vissa utbildningar sjunkit . Samma rapporter har ivrigt påtalat att detta medfört sämre kvalitet på undervisningen. Därför satsar vi en slant för att öka antalet lärarledda undervisningstimmar på högskolorna. Vilka utbildningar och kurser det ska gälla får lärosätena såklart avgöra efter eget gottfinnande, men det är meningen att dessa pengar ska gå specifikt till att öka antalet lärarledda lektioner där det som mest behövs. Jag läste förresten en rapport från om att det är alarmerande lite lärarledd undervisningstid just på lärarutbildningarna. Detta är ju allt annat än bra. Dessa extrapengar kanske borde gå just dit. Om jag minns rätt berördes ämnet i ett replikskifte här innan också. är det väl bäst att påpeka att det inte enkelt går att jämföra den lärarledda undervisningstiden med den . Vi har ju digitala läroverktyg som vi inte hade . Likväl är detta ett problem . Vi har problem med att få tillräckligt många studerande på bristyrkesutbildningar – sådana utbildningar som samhället har ett behov av och där det råder en bristsituation inom näringslivet. Hur åtgärdar vi då denna obalans? Vi vill ge extra i studiemedel till de studenter som väljer en sådan utbildning, detta för att locka fler studenter till dessa utbildningar och bristyrken. Vi är säkra på att en sådan här satsning kommer att löna sig rejält . Får vi en bättre matchning när det gäller vad arbetsmarknaden har behov av vinner alla på det – studenter, näringsliv och samhälle. Jag tänkte avsluta med ett par korta ord om våra satsningar inom . Vi har satsat pengar huvudsakligen för att skapa ett bra och tryggt klassrumsklimat i skolorna. Vi anser att detta är den viktigaste enskilda frågan – för elevernas och lärarnas skull och inte minst för att höja studieresultaten. Om man tror att det går att lösa problemen i dagens skola enbart genom att höja lönerna för lärarna kan jag säga att i alla fall vi anser att detta är helt fel väg att gå. Vi måste få lugna och trygga klassrum i alla våra skolor, inte bara i skolorna i . Det kommer att krävas en lång rad åtgärder för att komma till rätta med det galopperande stöket i skolorna som förekommer i vissa områden. Inte alla av de här åtgärderna är i första hand av ekonomisk natur. I detta anförande instämde (SD). 94 (V): ska läggas ned. Det föreslår och med stöd av i sin budget för utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. Vad har då detta att göra med utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, som vi debatterar nu? En hel del faktiskt. har till exempel ansvar för det samordnande arbetet med jämställdhetsintegrering i högskolor och universitet. Hur tänker , att detta arbete ska samordnas när myndigheten läggs ned? Ska arbetet inom högskolor och universitet fortsätta, eller läggs det också ned efter utgången av 2019? , var visserligen emot att skulle inrättas, men att ta bort den nu utan att utvärdera verksamheten känns bara tjurigt, speciellt som partierna inte kunnat visa hur de vill ha det i stället. Det här innebär flera steg tillbaka för jämställdheten i . Kvinnor är i majoritet på grundutbildningarna. Ändå går den största delen av alla forskningsanslag till mäns forskning, och den övervägande delen av alla professorer är män. Jag är övertygad om att arbetet med en jämställd högre utbildning och forskning inte är klart till utgången av 2019. Det behövs en fortsatt samordning. menar att högskolan aktivt ska motverka alla former av diskriminering. Den ska främja jämställdhet och motverka könsstereotypa utbildningsval till exempel genom ett integrerat genusperspektiv i utbildningen. Kunskapen och kompetensen i hbtq-frågor behöver också förbättras. För att arbetet för jämställd utbildning och forskning ska kunna samordnas och drivas på behövs . Högskolan och forskningen står dessutom inte fria från samhället i övrigt. Föreställningar om kvinnligt och manligt påverkar även där resursfördelningssystemen. Mäns syn på kvinnor påverkar hur män behandlar kvinnor. Det visar inte minst akademiuppropet, högskolans svar på metoo. Jag hoppas att jag i denna debatt får ett svar på hur högerpartierna tänker arbeta för jämställdhet inom den högre utbildningen och forskningen. Forskningen vid statliga universitet och högskolor finansieras med medel från andra utgiftsområden. Inom flera av dessa områden gör högerpartierna stora nedskärningar. Det är nedskärningar som drabbar arbetslösa, sjuka och låginkomsttagare, men de drabbar även till exempel miljön och miljöforskningen i och med att anslagen till miljö- och naturvård dras ned. Visst är det lovvärt att klimatforskningen får ett extra tillskott, men sedan då? Forskningen kan inte bedrivas isolerat från samhället. Ska vi klara klimat- och miljömålen måste också forskningen kunna omsättas i åtgärder. Åtgärderna sparas nu bort för att de rika ska kunna få sänkt skatt. I min värld är vår gemensamma framtid viktigare än att de som tjänar mest ska kunna få skattesänkningar. Vi har en övergångsregering som tvingas utgå från en konservativ nedskärningsbudget – en servettskiss, som den också kallas. Det är en nedskärningsbudget som kraftigt försvårar för den regering som förhoppningsvis snart kommer att kunna tillträda att föra sin politik och lägga fram en tilläggsbudget. Vi i förordade tillsammans med övriga rödgröna partier att skulle anta övergångsbudgeten. Övriga partier ville annorlunda. Det förslag som vi nu har på bordet är en kompromiss mellan moderater och kristdemokrater. Jag konstaterar att det mesta inom området utbildning och universitetsforskning är hämtat från budgetmotion och att fått ett och annat tröstpris, som 8 miljoner för kyrkliga studier. Grattis KD, och grattis alla höginkomsttagare som får denna budget i julklapp av högern, trots att ni minst av alla behöver julklappar! Vi andra tar nya tag och arbetar för en tilläggsbudget som fördelar om och rättar till, som utgår från välfärd och minskade klyftor och som prioriterar jämställdhet och klimat. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2018/19:UbU2 Utgiftsområde 15 Studiestöd (prop. 2018/19:1 delvis) Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras trots att det varit tillgängligt än före den dag då det skulle behandlas. 95 (S): Hon föddes , äldst i en syskonskara på åtta. När hon fyllde sju hade hon bestämt sig, hon skulle bli sjuksköterska. Hennes mor skakade uppgivet på huvudet. Ingen i släkten hade någonsin läst vidare tidigare och några pengar fanns inte att uppbringa. i folkskolan väntade jobb i speceributiker, på serveringar och på ålderdomshemmet. Men drömmen om att bli sjuksköterska fanns där alltjämt. Hon gifter sig ung och får fyra barn. Hon jobbar kvar på ålderdomshemmet där syster noterar hennes goda handlag och ser till att hon kommer in på sjukvårdsbiträdeskursen. Där får hon blodad tand. Hon tänker att om hon studerar vidare till undersköterska kanske steget till sjuksköterska kan vara inom räckhåll. Hon läser in årskurs 8 och 9 och fullgör sin undersköterskeexamen. jobbar hon natt på ålderdomshemmet samt tar hand om man och barn. När barnen väl blir större väcks återigen sjuksköterskedrömmen till liv. Vågar hon söka? Kommer hon att klara av utbildningen? Har hon råd? Hon vågade söka och blev till slut antagen. Det ordnade sig med ekonomin tack vare studielån och extrajobb, och hon klarade utbildningen. får min mamma sin efterlängtade sjuksköterskeexamen och når sina drömmars mål. Hon är den första i sin släkt med en akademisk examen, och efter det har vi blivit fler. Den här berättelsen är en av många som handlar om hur utbildning öppnar dörrar till nya möjligheter. Varje berättelse är berättelsen om en unik individ som med utbildning som grund kunnat forma sitt liv och nå sina drömmars mål. Under den gångna mandatperioden har den socialdemokratiskt ledda regeringen satsat stort på komvux genom ett nytt kunskapslyft och genom att införa en rätt till behörighetsgivande utbildning. Den har gjort sfi till en del av komvux och kraftigt byggt ut den yrkesinriktade vuxenutbildningen. Komvux har kommit att bli en väldigt omtyckt del av svensk utbildning. Det kan bero på att det handlar om både människans och samhällets utveckling. som människor får en chans till utveckling säkerställer vi att den kompetens som behövs i vår växande ekonomi finns där.