prot · H509136 · 2018-06-20 00:00:00 — Till skillnad från hur den amerikanska , Federal Reserve, agerade under finanskrisen såg inte RFC som sin främsta uppgift att rädda och kreditförsörja privatbankerna utan gav lån direkt till småföretagare och andra av den reala ekonomins aktörer runt om i . RFC gav även lån till stora infrastrukturprojekt, som återbetalades genom de intäkter som de färdiga projekten gav upphov till och sålunda inte belastade statskassan. Om staten lånar av sig själv läcker inga kostnader ut till privata mellanhänder, och staten kan också skapa de finansiella resurser som faktiskt krävs när de behövs. Jag hinner inte fördjupa mig i ämnet här, men jag vill rekommendera alla riksdagsledamöter och andra intresserade lite sommarläsning på detta tema: Solution av . Boken beskriver ett stort antal exempel på hur offentliga banker varit till nytta genom historien i olika länder. Ojämlikhet orsakar många problem både för enskilda och för samhällen. De brittiska epidemiologerna beskriver några av följderna i sin bok , nämligen att mer jämlika samhällen är bättre för alla, både rikare och fattigare. Det gäller både hälsa och sociala förhållanden. Det kan faktiskt vara befogat att ha en varningsskylt: ”Ojämlikhet skadar allvarligt dig själv, dina barn och landet du bor i.” Riktlinjer för den ekonomiska politiken Inkomstklyftorna har vuxit snabbare i än i något annat OECD-land. Statistik och forskning visar att den ökade ekonomiska ojämlikheten beror dels på att kapitalinkomsterna vuxit snabbare än löneinkomsterna, dels på att den svenska fördelningspolitiken monterats ned, eller snarare reverserats för att omfördelas från fattiga till rika. När gick med i EU hade vi ett av de mest progressiva skattesystemen bland medlemsländerna. Men är det tvärtom. Det är alltså ett allvarligt missförstånd att tro att, som det ibland framställs, den ekonomiska ojämlikheten framför allt skulle vara ett arbetsmarknadsproblem. Medan arbetslösheten sjunkit har klyftorna ökat. Inkomstskillnaderna var betydligt mindre när massarbetslösheten var som värst . Mot bakgrund av detta är reformer som syftar till ökad progressivitet i skatteskalan väl motiverade. Skatt efter bärkraft är en viktig princip. Det är väl rimligt att den som har det bättre ställt ekonomiskt bidrar mer till det gemensamma än den som har det sämre. Vidare är det orimligt att inkomster av förvärvsarbete beskattas hårdare än andra inkomster och tillgångar. Exempelvis har den som ärver per definition inte själv arbetat ihop det hen får men slipper nu helt skatt på arvet. Och allvarligt talat; om ett land som beskattar arv och förmögenhet, varför skulle inte kunna göra det? Det är värt att notera att i en rapport förespråkar att länder, för att minska ojämlikheten, bör överväga att införa eller öka skatt på tillgångar och överföringar av dem, framför allt lyfter man upp arvsskatt. Den är värd att titta på. Ska mål bli verklighet behövs en gedigen handlingsplan med konkreta åtgärder för hur man kommer dit, precis som vi föreslår i vår motion om att minska ojämlikheten. Vad bör ingå i en sådan plan? Det är allt möjligt, förstås, och det får man jobba med. Men progressiva arvs- och förmögenhetsskatter borde väl vara en av åtgärderna. Att avskaffa RUT- och ROT-bidrag likaså, som ju främst gynnar dem som har det gott ställt. Ja, det finns mycket mer. Det är också ett faktum att problemet för den som är ekonomiskt fattig är att hen har brist på pengar och att det enklaste sättet att råda bot på den bristen är att se till att hen får pengar. Alltså borde alla de försök med villkorslös basinkomst – alltså pengar i handen till människor bara för att de är människor och inte beroende på vad de har presterat, med jämna mellanrum så att de klarar sig – som planeras, pågår och gjorts runt om i världen, till exempel i , , , och , vara intressanta för oss i att följa och inspireras av. I måste företag som utvinner råvaror betala en skatt som går in i en fond, . En del av medlen går till välfärden, men varje invånare i får också en årlig utdelning. Detta har bidragit till att ojämlikheten är låg i jämfört med andra amerikanska delstater. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Jag har gett några exempel på konkreta åtgärder som skulle kunna bidra till en mer solidarisk ekonomi. Det kan vara fråga om statlig investeringsbudget, att staten lånar av sig själv för att investera i till exempel infrastruktur, en handlingsplan för ökad ekonomisk jämlikhet som skulle kunna innehålla någon form av basinkomst och beskattning av arv och förmögenhet och så vidare. Inget av detta är utopier utan hämtat från verkligheten. Och det finns förstås mycket mer. Därför skulle vi behöva ett nationellt centrum för solidarisk ekonomi inom naturens ramar. Det skulle kunna göra stor nytta genom att leta upp och sprida information om efterföljansvärda exempel i omvärlden. Ett sådant centrum skulle också kunna utveckla egna konkreta modeller och stödja pilotprojekt. räcker det med information; det behövs inga lagändringar eller offentliga pengar. Låt mig slutligen bara ge ett exempel för att fresta er. , ordagrant översatt från tyska , är ett riskkapitalbolag i i som grundades av grönsaksodlaren 2006. Han blev sedan årets sociala företagare i . Medborgarna får köpa aktier i bolaget, som sedan investerar i företag i regionen som producerar, förädlar eller säljer livsmedel – hela värdekedjan. Konceptet sprider sig, företaget växer och tio i och ett i är i gång eller planeras. Det här är väl en idé väl värd att sprida till entreprenörer och vanliga medborgare som vill äta god, lokalproducerad mat också i ? Jag skulle kunna ge många fler exempel. Men jag har redan överskridit min talartid, så jag avslutar , herr talman, med att säga att vi riksdagsledamöter måste komma ihåg vilka vi representerar, nämligen medborgarna – alla medborgare – inte bara den rikaste procenten eller mäktiga särintressen. Och vi har ett ansvar även för kommande generationer, så vi behöver alla kunskap och inspiration för att styra om ekonomin så att den blir hållbar på riktigt. Därför yrkar även jag bifall till hemställanspunkt 19 i motion 2017/18:2962 om att inrätta ett nationellt centrum för solidarisk ekonomi. Jag tackar för mig. 71 (MP): Heder åt , som citeras i det här betänkandet och som slår fast att vi rör oss mot ett alltmer ojämlikt samhälle och att ”den viktigaste förklaringen är att kapitalinkomsterna har ökat och blivit mer koncentrerade till höga inkomstskikt”. Det här är svårligen en utveckling som kan pågå hur länge som helst, utan till slut riskerar samhället att sprängas i bitar och bli till ett antal särhällen med vitt skilda livsvillkor. är ju den här olycksbådande utvecklingen inte resultatet av någon naturkatastrof utan i högsta grad människoskapad och därmed möjlig att påverka. behöver faktiskt inte vara det enda land i hela den industrialiserade världen som saknar såväl arvsskatt som gåvoskatt och förmögenhetsskatt. Hur kan någon egentligen vara förvånad över att ojämlikheten stiger dramatiskt – ja, snabbast i hela OECD-området – när såväl socialdemokratiska som borgerliga finansministrar agerar efter principen åt den som har skall varda givet? Redan ett försiktigt återinförande av tillgångsskatterna skulle kunna öka transfereringarna till de mest behövande, och vi skulle kunna börja röra oss mot en samhällsordning präglad av åt var och en efter behov och från var och en efter förmåga. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Tillgångsskatter skulle även kunna bidra till finansieringen av de mycket stora infrastrukturinvesteringar vi har framför oss, om vi ska ha en chans att bromsa in den globala uppvärmningen till max . Men till detta krävs även andra instrument, och vi som skrivit motion 2962 om solidarisk ekonomi föreslår en utredning om huruvida det vore möjligt att staten i avsevärt högre grad än via lånade av sig själv till sådana investeringar som betalar av sig själva. Det är alltså den ordning som rådde i under New Deal-epoken , då det offentliga kreditinstitutet upprättades. Det är också, såvitt jag förstår, denna ordning som råder i dagens och som möjliggör enorma investeringar i förnybar energi och järnvägar. Den uppåtstigande supermakten är världsetta när det gäller utbyggnad av solenergi, och har byggt lika mycket höghastighetsjärnväg som alla andra länder tillsammans. Det är en imponerande men också skrämmande utveckling att en kommunistisk enpartistat – i skarp kontrast till ineffektiva ekonomiska system – på det här sättet håller på att skaffa sig ekonomisk förstaslagsförmåga i en rad framtidsbranscher. Om var geopolitikens tidevarv ser vårt århundrade ut att bli geoekonomins. Då är det förödande om demokratierna binder sig vid ett alltmer dysfunktionellt ekonomiskt system dominerat av resursstarka särintressen och felaktigt benämnt marknadsekonomi, när det i själva verket handlar om en sorts blå planekonomi kontrollerad av ett fåtal megakoncerner. Men, än en gång, ekonomiska system konstrueras av oss människor och inget är ödesbundet, utan vi kan välja en annan väg mot framtiden än den förment marknadsliberala eller, för den delen, så framgångsrika men djupt auktoritära kinesiska statskapitalismen. I omvärlden pågår såväl teoriutveckling som praktiska försök att bygga alternativa ekonomier. I vår motion om solidarisk ekonomi har vi inspirerats av bland annat det brett upplagda , som skördar framgångar i och har slagit upp ett fönster mot en helt annan framtid än den som förbereder. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) betänkande 2017/18:FiU21 Vårändringsbudget (prop. 2017/18:99) 72 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 i betänkande Vårändringsbudget som vi ska debattera . När vi pratar budget och det slängs siffror åt höger och vänster kan det vara svårt för väljarna att förstå vad som är mycket och vad som är lite och i relation till vad. Ändringsbudgeten är inte avsedd för satsningar i dess rätta bemärkelse, utan den kompletterar den ordinarie budgeten vid behov. Men man kan ändå få en känsla för den politiska inriktningen genom att studera storleken på utgiftsändringarna, det vill säga de tillskott eller nedskärningar som regeringen gör. När vi kollar på denna ändringsbudget kan vi se att de allra flesta utgiftsändringar är under en halv miljard, vilket ju är småsummor i detta sammanhang. Endast en satsning av totalt 20 sticker ut och är . Därmed kan endast denna betraktas som en tydlig prioritering i budgetpolitisk mening. Det är i sig inget ovanligt att man måste öka anslagen till vissa utgiftsområden, för det är det ändringsbudgeten är till för. Men man höjer ändå på ögonbrynen eftersom det finns ett tydligt mönster på ett specifikt utgiftsområde som inte finns på utgiftsområdena sjukvården, skolan och polisen. De 5 miljarder som jag talar om är ett tillskott som regeringen gör till migrationen. Det är givetvis anmärkningsvärt, speciellt mot bakgrund av att Socialdemokraterna vill göra gällande i varje budgetdebatt att nu är det minsann sista gången migrationsutgifterna ökar. Trots det gör de det i budget efter budget, år . Vad är det då som gör att de migrationsrelaterade kostnaderna systematiskt underskattas? Ärligt talat vet jag inte om man inte vill eller kan förstå vilka kostnader migrationen för med sig. Men vad jag vet är att om man inte kan förstå och analysera verkligheten som politiker har man ingen trovärdighet. Det finns mycket att säga om trovärdigheten i att byta uppfattning i en högsta grad ideologisk fråga där man i många, har varit en del av det etablissemang som inte bara förminskat invandringens kostnader utan också helt och hållet förnekat deras existens. Inte heller sättet man gjort det på faller inom ramen för vad som kan betraktas som normalt i en demokrati. Man har misstänkliggjort och förolämpat den tysta majoriteten, som pekat på det som är accepterat som objektiva fakta. Förstå mig rätt, jag är för att man omprövar och ifrågasätter. Det är ju så man utvecklar sin egen politik, och det ska vi fortsätta att göra. Men jag vill särskilt belysa en grundläggande skiljelinje i den här frågan: vill alltid föra en stram invandringspolitik och inte bara när det är valår. I förarbetena till den proposition som antogs av den förra 2014 med ändringar i riksdagsordningen och budgetlagen går att läsa följande: Syftet med förslag till ändringar i budgeten är framför allt att komplettera den av beslutade budgeten med anledning av förändringar som vid beslutstillfället inte var möjliga att förutse. Det är givetvis orimligt att kräva att man förutser utgiftsutvecklingen exakt. Det kommer alltid att diffa några miljoner på vissa utgiftsområden; det är normalt. Men att man får skjuta till flera miljarder utöver ordinarie beslutad budget till ett och samma utgiftsområde år är inte normalt. Det är minst sagt märkligt att regeringen inte lyckas bättre med att förutse konsekvenserna av sin egen politik. Fyra gånger har jag påtalat att invandringens kostnader kraftigt underskattats, och fyra gånger har utgifterna därefter fortsatt att öka. Man talar om tuffare tag i migrationspolitiken. Men det blir bara tal om tuffare tag, varken mer eller mindre. Man säger en sak och gör sedan en annan. Protesterna inifrån det egna partiet mot den tillspetsade socialdemokratiska retoriken är högljudda då samtliga sidoförbund är emot partiets nya linje. Hur ska väljarna förstå vad Socialdemokraterna egentligen vill när de själva inte ens verkar förstå det? Vi hade inte ens hunnit lämna in denna ändringsbudget innan nästa invandringsnota kom – i form av en extra ändringsbudget om för 9 000 afghanska män, för att sätta 9 000 vuxna afghanska män utan skyddsbehov och med oklar identitet i svenska skolor med ungdomar och barn. Detta är de facto socialdemokratisk invandringspolitik. Vad är det som tyder på att detta är sista gången? Om Socialdemokraterna skulle få till vid makten, vad tyder på att vi skulle få en tuffare migrationspolitik och att utgifterna skulle hållas nere? Givet den politik de fört är svaret att ingenting tyder på det, absolut ingenting. Massinvandringen kommer att definiera det arv som denna regering lämnar efter sig, och jag vågar lova följande: Om jag står i denna talarstol igen och olyckan skulle vara framme och samma regering sitter kvar kommer vi att debattera exakt samma sak som vi har gjort varje gång i detta betänkande, nämligen ökade anslag till utgiftsområde 8 Migration. 73 (S): Varje höst lägger regeringen ett förslag på bord om hur statens budget ska utformas och fördelas. Förslaget bygger på de uppgifter som regeringen har strax och förstås på regeringens politiska inriktning. Den ekonomiska politiken föreslogs alltså och beslutades . Det vi nu debatterar är att det har inkommit nya uppgifter med budgetpåverkande effekt. Det är just därför vi har ändringsbudgetar. En av dessa uppgifter är att vi nu har siffror på en skuld som staten har till kommunerna. Skulden omfattar , och den nollas genom denna vårändringsbudget. Det är en ren korrigeringspost, som motsätter sig. Kostnaderna har kommunerna redan haft. Om staten inte återbetalar sin skuld tvingas kommunerna att skära ned. Till de som redan vill skära ned på välfärden i , på kommuner och landsting, lägger de alltså ytterligare 5 miljarder. Det blir 18 miljarder. Det finns fyra andra viktiga insatser i ändringsbudgeten. En är att regeringen satsar mer på polisen. Polisen får ytterligare , framför allt för att förbättra utrustning och skydd. Vidare tillförs äldreomsorgen ytterligare för att ta vara på teknikens möjligheter att förbättra omsorgen och integriteten för de äldre och personalens arbetsmiljö. Vi investerar också i 10 000 fler sommarjobb för unga denna sommar, och får sjukvården 600 miljoner mer för att förbättra tillgänglighet och personalförsörjning. Vi investerar i svensk polis, äldreomsorg, sjukvården och jobb för unga. Det är en politik som stämmer väl in på Socialdemokraternas övergripande prioritering för ett starkare samhälle och ett tryggare . Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 74 (SD) replik: vill ge kommunerna betalt i efterhand. Vi anser tvärtemot att man bör kompensera inom befintligt anslag. Det går inte att ha en myndighet som spräcker budget gång på gång och får mer pengar år . Det är ohållbar politik. redogör också för de utgifter som denna ändringsbudget för med sig i form av till invandringen plus att regeringen har lämnat en extra ändringsbudget med till 9 000 vuxna afghanska män utan skyddsbehov och med oklar identitet. Det bli en total på till massinvandring, utöver de redan beslutade rekordstora migrationsanslaget. Jag frågar ledamoten uppriktigt: När är Socialdemokraterna nöjda? När är det nog? Finns det över huvud taget någon gräns för hur mycket skattepengar regeringen kan tänka sig att lägga på invandring? 75 (S) replik: I och med omläggningen av migrationspolitiken sjunker migrationskostnaderna. Vi har dock ett ansvar för att de människor som får stanna i så snabbt som möjligt lär sig svenska och kommer in i vårt samhälle. Därför ökar vi i våra budgetar insatserna för att de ska lära sig språket och etablera sig i samhället. Vi socialdemokrater har en viktig princip: Den som är satt i skuld är inte fri. Därför amorterar vi på statsskulden som vi betalar av de skulder som staten har, i detta fall till kommunerna. Kommunerna står för en mycket stor och viktig del av den svenska välfärden. Men och vill skära ned 13 miljarder på kommunerna och inte betala av statens skuld till kommunerna på 5 miljarder. Det är så här de politiska skiljelinjerna ser ut i detta ärende. Hur kan ni tro att välfärden blir bättre om ni skär ned med 13 miljarder och vägrar betala de 5 miljarder staten är skyldig? Det borde svara på. Vad gäller migrationspolitiken har vi socialdemokrater tydligt sagt att vi ser att den stramare migrationspolitik som gäller kommer att behöva fortsätta att gälla i tills vi kommer överens om ett rimligt, solidariskt system i som innebär att tar sitt ansvar, men inte mer än sitt ansvar, och andra länder gör det de inte har gjort . har att svara på hur 18 miljarder, 13 plus 5, i besparingar på kommunerna ska göra välfärden, skola och äldreomsorg, bättre. 76 (SD) replik: Jag tror att ledamoten vet hur man läser en budget, så jag ser utspelet om kommunerna som ett tecken på socialdemokratisk desperation. har samma finansiella sparande i kommunsektorn som regeringen. Vi har kraftigt ökade skatteintäkter på grund av flera tunga skattereformer, och vi har kraftigt minskade utgifter på grund av en ansvarsfull invandringspolitik – till skillnad från Socialdemokraterna. Vi har ett bättre finansiellt sparande i offentlig sektor. Man kan också fundera på detta med alternativkostnad vad gäller migrations- och integrationspolitiken. Det står varje parti fritt att välja vilka grupper man vill prioritera, och det är tydligt vilken grupp Socialdemokraterna prioriterar. Vad skulle hända om vi lade på fattigpensionärerna, sjukvården eller polisen i stället för på massinvandringen? Jag kan berätta för ledamoten vad som skulle hända då. Om vi lade på fattigpensionärerna skulle vi lyfta dem ur fattigdom. Om vi lade 8 miljarder på sjukvården skulle vi ta bort vårdköerna helt. Om vi lade 8 miljarder på polisen hade vi kunnat höja polislönen med mer än . Varför är detta felaktiga prioriteringar? Varför prioriterar ni bort välfärdens hjältar, ? 77 (S) replik: har vi höjt anslagen till kommuner och landsting, de som producerar och betalar för svensk välfärd, med . arbetar 100 000 fler i välfärden. Det gör de för att vi har prioriterat, och prioriterat hårt, just investeringar i välfärden före sänkta skatter. och gör precis tvärtom. De skär ned på välfärden för att prioritera stora skattesänkningar för dem som har goda inkomster. Den som tjänar över 100 000 kan räkna med att få drygt 40 000 i sänkt skatt med politik. Han talar gärna om fattigpensionärerna, men han gynnar sig själv och dem som har goda inkomster. Jag tycker att det hade varit på sin plats att berätta för landets kommuner och därmed också för alla välfärdshjältar som jobbar där varför staten inte ska betala det som staten har blivit skyldig. För mig är det en självklar princip. ser vi till att nolla statens skuld till kommunerna, precis som vi fortsätter att amortera på den svenska statsskulden, som inte har varit så låg . Detta innebär att har en robust ekonomi och kan investera i välfärd och jobb . Detta kommer att vara viktigt, för det blir många fler barn och äldre i framöver. Vi står inför ett demografiskt skifte. Vi ska bygga äldreomsorg, barnomsorg, skolor och vårdcentraler och utbilda och anställa undersköterskor, förskollärare, läkare och sjuksköterskor i dessa verksamheter. Men då ska man ha en stat som ser till att göra sig oskyldig när den har fått en skuld. vet vi alla att denna princip inte gäller för . 78 (V): En tweet med en hashtag utlöste en feministisk tsunamivåg som med brutal styrka svepte över hela världen. Det var en tweet som förvandlades till ett enormt vrål som skapade en jordbävning genom hela patriarkatet. Tusentals kvinnor bröt med gemensam kraft igenom tystnadskulturen. Metoo har visat att de sexuella trakasserier som kvinnor utsätts för inte är någon liten sak men också att det är genom att organisera oss i gemensam kamp som vi gör skillnad. I vårändringsbudgeten tar vi ett viktigt steg i rätt riktning. Vi anslår nu 120 miljoner till metoo-satsningar inom arbetslivet, rättsväsendet, och skolan. Det är tack vare , inte regeringen, som detta blir verklighet. Det är vi som har fångat upp politiska krav från metoo och gör konkreta politiska förslag av dem när ropen på förändring hörs. En bra sex- och samlevnadsundervisning ger eleverna chans att prata om normer och beteenden och hitta en trygghet i dessa frågor. Men på alltför många skolor håller undervisningen inte måttet. Därför satsar vi nu på att utveckla undervisningen och ge lärarna bättre stöd. Det blir ett kunskapslyft för socialsekreterare om mäns våld mot kvinnor och andra former av våld i nära relationer. Vi ger ett uppdrag till att ta fram informations- och utbildningsinsatser med stöd till arbetsgivare i att arbeta mot sexuella trakasserier. Vi vet att facken fyller en viktig roll. Därför är en viktig satsning förstärkning av de statliga medlen till de regionala skyddsombuden, som kommer till rätta med de strukturella missförhållandena på arbetsmarknaden. i vår beslutade en enig riksdag att införa samtyckeslagstiftning för att män ska fatta att ett nej är ett nej. ger vi ett uppdrag till att genomföra informations- och utbildningsinsatser för att öka kunskapen om samtycke som norm och om den nya sexualbrottslagstiftningen. För att även rättsväsendet ska omfattas kommer ytterligare information från om bistånd till i utbildningsinsatser för kunskap om den nya sexualbrottslagstiftningen. Därtill höjer vi det stöd till kvinnojourer som vi har infört med ytterligare 50 miljoner, till . Mäns våld mot kvinnor och andra former av våld i relationer är ett enormt samhällsproblem. Alltför många kvinnor utsätts för våld eller förtryck. Här utför de ideella kvinno‑ och tjejjourerna ett betydelsefullt arbete med att ge stöd och skydd till kvinnor som har utsatts för våld. Men kvinnojourernas ekonomiska situation är inte problemfri, och för att kunna hjälpa fler kvinnor behöver jourerna ett ökat stöd. Kvinnojourerna har länge haft svårt att bedriva en långsiktig verksamhet. Systemet med bidrag i taget ledde till att många kvinnojourer vid slutet av året inte visste om de kunde fortsätta sin verksamhet . Kvinnojourerna gör ett fantastiskt arbete med knappa resurser. Ingen våldsutsatt kvinna som söker hjälp ska nekas plats. får också riksorganisationen för kvinno- och tjejjourer del av pengarna, och det tycker jag är bra. Men kom ihåg: Detta är bara några av alla 90 reformer som vi i har fått igenom . Vi har gjort skillnad i svensk politik.