prot · H509122 · 2018-05-30 00:00:00 — § 1 Anmälan om subsidiaritetsprövning Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2017/18:44 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från finansutskottet. § 2 Anmälan om faktapromemoria Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM91 Direktiv om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten COM(2018) 214, COM(2018) 218 till § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:261 till kulturutskottet 2017/18:263 till finansutskottet 2017/18:130 till finansutskottet 2017/18:RR5 till finansutskottet § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:SfU30 Ett tryggt och mer hållbart premiepensionssystem 2017/18:SfU26 Utökade möjligheter till arbetsplatsinspektioner 2017/18:SfU29 Ny åldersdifferentiering inom underhållsstödet 2017/18:SfU22 Lag om försäkringsmedicinska utredningar 2017/18:SkU24 Redovisning av skatteutgifter 2017/18:UU22 Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer § 5 Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd betänkande 2017/18:SfU27 Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd (prop. 2017/18:150) 1 (S): har en proposition på sitt bord som handlar om förändringar av regelverket för efterlevandestödet. Ett barn har rätt till barnpension eller efterlevandestöd om den ena föräldern eller båda föräldrarna har avlidit. För att ett barn ska få barnpension måste den avlidne föräldern ha tjänat in inkomstpension, medan efterlevandestödet, som vi diskuterar , är det som lämnas som ett tillägg till eller i stället för barnpension för att garantera en rimlig lägsta levnadsstandard. I samband med att det nya pensionssystemet sjösattes gjordes även efterlevandestödet om. Då slogs det fast att efterlevandestödet och underhållsstödet bör harmoniseras. Det är en rimlig utgångspunkt att ett barn till en avliden förälder i princip får samma grundskydd som ett barn till särlevande föräldrar, som underhållsstödet finns till för. Det är en princip som vi socialdemokrater anser är fullt rimlig. Huvudregeln är att efterlevandestödet mer eller mindre per automatik lämnas utan att det behövs någon särskild ansökan från den månad då dödsfallet har inträffat. Men det finns naturligtvis undantag. Ett sådant då det faktiskt krävs en ansökan är exempelvis då barn är bosatta i men inte deras avlidna föräldrar varit det vid dödstillfället, vilket exempelvis kan gälla ensamkommande asylsökande som har beviljats uppehållstillstånd i och som uppfyller de kriterier som krävs för att vara aktuella för efterlevandestödet. Då kan det med dagens regelverk lämnas retroaktivt för maximalt . Det kan då jämföras med underhållsstödet som har en maximal retroaktivitet på en månad. Denna skillnad har ändå varit tämligen odramatisk fram till , då vi såg en kraftig ökning av antalet beviljade efterlevandestöd och framför allt en kraftig ökning av de retroaktiva utbetalningarna. Det är naturligtvis en ökning som har aktualiserat en diskussion och rest ett antal frågor kring hur regelverket är formulerat. Det har bland annat blivit uppenbart att det trots allt inte är harmoniserat med underhållsstödet, vilket skapar olika incitament för ansökningar av olika ersättningar. Men det har också rest frågor om hur det samspelar och synkas med andra försörjningssystem som kan vara aktuella för samma personer. Detta sammantaget är bakgrunden till att regeringen initierade en översyn. och fick 2016 ett uppdrag av regeringen och återkom också med förslag, dels om förändrad gräns till en månad för retroaktiva utbetalningar, dels om att det bör utredas vidare hur utbetalningar till barn som är placerade enligt socialtjänstlagen ska gå till. Efter detta har processen fortlöpt i sedvanlig ordning. Regeringen har gjort olika avvägningar. Som vi kan läsa i propositionen föreslås det mycket riktigt att retroaktiviteten minskas . Ett enigt utskott anser att detta är ett steg i rätt riktning och tillstyrker därför förslaget. Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd anser vi socialdemokrater och en mycket bred majoritet i utskottet att harmoniseringen av efterlevandestödet och underhållsstödet är en principiellt viktig utgångspunkt. Vi anser också att en månad, som är det som gäller för barn med underhållsstöd, är en fullt rimlig tidsfrist för vad som ska kunna betalas ut retroaktivt. Det handlar inte på något sätt om att ett enskilt barn skulle bli utan försörjning, vilket är viktigt att understryka i sammanhanget, utan det handlar helt enkelt om ordning och reda, om rimlighet och om att jämställa förutsättningarna för barn till särlevande föräldrar och barn till avlidna föräldrar. Därför bör regeringen återkomma och ytterligare förändra möjligheten till retroaktiva utbetalningar till en månad. När det gäller frågan om huruvida efterlevandestöd ska kunna betalas ut till barn som bor i HVB-hem eller liknande kan vi återigen konstatera att och har tittat på detta och föreslår en vidare utredning. pekar de på att underhållsstöd inte kan betalas ut till barn som vårdas i familjehem, stödboenden eller HVB-hem enligt socialtjänstlagen, helt enkelt för att barnet då får sin försörjning tillgodosedd av kommunen i stället. Men motsvarande reglering finns alltså inte lika tydligt när det gäller efterlevandestödet. Många av de barn och ungdomar som vi nu talar om har kommit till som ensamkommande asylsökande. För dem får kommunen ersättning för försörjningsstödskostnaderna från och ansöker i regel inte om något retroaktivt efterlevandestöd för dem. Men den enskilde kan ansöka om detta, vilket kommunerna ofta saknar kunskap om. Det leder i sin tur till att det finns en risk för dubbla ersättningar, vilket naturligtvis inte är meningen. Därför bör regeringen även gå vidare med den föreslagna utredningen. Kort sagt är detta ett steg i rätt riktning, men det kan bli ännu bättre om vi jobbar vidare med frågan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 2 (M): När efterlevandestödet konstruerades var utgångspunkten att barn till en avliden förälder i princip ska få samma grundskydd som barn till särlevande föräldrar, som alltså får underhållsstöd. har prognosen för efterlevandestödet visat på en ökning, på grund av att fler nyanlända barn vars ena förälder eller båda föräldrar saknas men också på grund av en förändrad praxis , som innebär att ett intyg från andra länder är ett absolut krav för att kunna beviljas efterlevandestöd. Med anledning av denna utveckling gav regeringen genom regleringsbrev de båda myndigheterna och i uppdrag att kartlägga frågan. Precis som vi hörde här beskrev myndigheterna i denna kartläggning att det finns skillnader i regelverket mellan just underhållsstödet och efterlevandestödet. Myndigheterna föreslog att det ska utredas om efterlevandestödet, i de fall barnen inte har rätt till barnpension, inte ska betalas ut tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. Detta kan jämföras med hur situationen är , då det finns möjlighet att bevilja efterlevandestöd som längst 24 månader retroaktivt. Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd Med anledning av detta tillsatte regeringen en arbetsgrupp inom som fick i uppdrag att göra en översyn av detta regelverk. Gruppen lämnade sedan ett förslag som innebär att retroaktiviteten för efterlevandestödet i de fall där ansökan krävs inte får lämnas tillbaka än en månad före ansökningsdatum, det vill säga en månads retroaktivitet i stället som gäller . har vi fått detta förslag på vårt bord från regeringen. Tyvärr valde regeringen inte att gå vidare med detta förslag utan föreslår i stället en lagstadgad retroaktivitet . Allianspartierna menar att regeringen här gör en felaktig avvägning. Vi anser att retroaktiviteten i stället bör kortas till en månad i enlighet med vad som har föreslagits av både och samt i departementsskrivelsen 2017:11. Det finns flera skäl till detta. Ett sådant skäl är att en längre retroaktivitet skulle kunna vara ett incitament för att lämna felaktiga uppgifter i syfte att få efterlevandestöd. Det har inte heller kontrollerats att de uppgifter som personer har lämnat verkligen har varit korrekta. Fusk ska aldrig löna sig. Det ska alltid löna sig att lämna korrekta uppgifter. Utöver detta finns också en klar poäng i att harmonisera regelverket för efterlevandestödet med det som gäller för underhållsstödet. Det finns naturligtvis även en kostnadsaspekt kring detta. I sin gemensamma kartläggning föreslog och även att det bör utredas om efterlevandestöd inte ska betalas ut när en person bor i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Även här gör myndigheterna en jämförelse med de regler som gäller för underhållstödet, vilket alltså inte betalas ut om ett barn vårdas i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Allianspartierna tycker att det här är en klok inställning. I departementsskrivelsen berörs det bara kortfattat. Dock konstateras att det till redan har inkommit förfrågningar från kommuner om klargöranden där man särskilt lyfter fram problemet med att barn har beviljats det här stödet som kommunen står för hela barnets omvårdnad, vilket alltså kan leda till att stat och kommun betalar ut medel för samma sak två gånger. Detta är inte bara ett slöseri med skattepengar; det är också principiellt felaktigt. Allianspartierna menar att ovanstående problembeskrivning behöver få ett snabbt svar och att regeringen därför måste gå vidare med denna analys och utreda om efterlevandestöd inte ska betalas ut när barnet bor i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Alliansen har därför formulerat en gemensam motion om att retroaktiviteten bör förändras till max en månad före ansökningsmånaden och att just utreda vad som ska gälla när barnet bor på till exempel HVB-hem. Det är glädjande att motionen har fått stöd av en majoritet i utskottet. Här finns också en annan motion från med delvis samma innebörd. Det är såklart också bra att de rödgröna partierna har valt att ansluta sig till Alliansens följdmotion, vilket innebär att vi nu får ett tillkännagivande på dessa viktiga punkter. Det hade naturligtvis varit ännu bättre om de rödgröna partierna redan från början hade valt att lägga fram en produkt i den här riktningen. Då hade en förändring på de punkter som jag pekar på kunnat komma till stånd tidigare än vad som blir fallet. skickas ju bollen tillbaka till regeringen som sedan ska återkomma med ny lagstiftning. till det stora hela är det ändå välkommet att de rödgröna partierna har valt att ansluta sig till Alliansens politik. 3 (SD): Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd Vi debatterar regler för efterlevandestödet. Det är mycket glädjande att ett enhälligt utskott bifaller motionen från Alliansen och från SD gällande ett tillkännandegivande om att retroaktiviteten för efterlevandestöd som kräver ansökan bör vara densamma som för underhållsstödet, nämligen en månad. Regeringens förslag om en retroaktivitet i stället för, som tidigare, är dock enligt utskottets mening ett steg i rätt riktning. För dem som är folkbokförda i kan, som sagts, barnpension och efterlevandestöd utbetalas utan ansökan. Regeringens förslag och utskottets tillkännagivande berör därför inte dessa fall. och har i en rapport föreslagit en utredning med sikte på att efterlevandestöd inte ska betalas ut om barnet bor i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Barnet får i dessa fall i stället sin försörjning tillgodosedd av kommunen. har tillsammans med resten av utskottet ställt sig bakom uppfattningen i Alliansens motion att frågan behöver utredas och att det därför finns skäl att tillsätta en utredning med uppdrag att ta ställning till om efterlevandestöd ska få lämnas till barn som bor i HVB-hem eller liknande. Därutöver har vi sverigedemokrater i vårt särskilda yttrande i betänkandet kommit med generell kritik kring just efterlevandestödets utformning i de fall en ansökan krävs, alltså när det gäller barn vars föräldrar antas ha avlidit i andra länder. Vi har förslag på hur vi vill att hela regelverket ska ses över och skärpas. Vi är naturligtvis positiva till grundtanken med efterlevandestöd när det fungerar på ett rättssäkert sätt och uppfyller sitt syfte att skapa ekonomisk trygghet för barn som bor i och mist sina föräldrar och därmed försörjningen från föräldrarna. Så som det fungerat har dock varit alldeles för rättsosäkert, och jag anser att man har frångått det grundläggande syftet. För att ge lite bakgrund har regeringen i regleringsbreven gett och i uppdrag att tillsammans kartlägga hur nyanlända flickor och pojkar, vars ena eller båda föräldrar är avlidna eller saknas, söker och får underhållsstöd respektive efterlevandestöd. Skälet till kartläggningen, som också framgår i propositionen, är att ansökningarna för att få efterlevandestöd har ökat dels på grund av fler nyanlända barn vars ena eller båda föräldrar saknas, dels ändrad praxis som innebär att intyg från andra länder är ett absolut krav för att beviljas efterlevandestöd. För att tala klarspråk: Det är alltså så att en asylsökande ensamkommande kan uppge att dennes föräldrar har avlidit i det tidigare hemlandet och därmed erhålla efterlevandestöd. Detta gällde tidigare retroaktivt och alltså . Vi hoppas nu att regeringen tillgodoser utskottets tillkännagivande om att retroaktiviteten ska vara en månad och därmed likalydande med underhållsstödet. Något intyg som visar att uppgifterna stämmer krävs dock inte . Allt som behövs är en ansökan med uppgifter som man lämnar på heder och samvete. Finns det verkligen någon i denna kammare som på riktigt anser att detta är ett rättssäkert system? Ändrade regler om retroaktivitet avseende efterlevandestöd begärde i alla fall myndigheten in en utredning om släktskap och dödsfallsintyg, men det är något som har tagits bort. Vi menar att regeringen bör tillsätta en utredning för att reformera efterlevandestödet så att det blir rättssäkert och hållbart. Vi sverigedemokrater anser att efterlevandestödet i första hand bör kopplas till barn som är bosatta i och innehar medborgarskap i alternativt i ett annat EU/EES-land samt att den förälder som efterlevandestödet kopplas till ska haft svenskt medborgarskap alternativt EU/EES-medborgarskap eller vara folkbordförd i vid dödsfallet eller försvinnandet. Om det framkommer att någon medvetet har uppgett felaktiga uppgifter, till exempel om en förälder som antagits vara avliden senare kommer till som anhörig, bör personen ifråga bli återbetalningsskyldig. I första hand menar vi som sagt att stödet ska kopplas till medborgarskap enligt ovan. I andra hand menar vi att de krav på underlag som fanns tidigare med släktskapsutredning och dödsfallsintyg åtminstone ska återinföras. Att som utskottet föreslår utreda om efterlevandestöd ska lämnas till dem som bor i familjehem, stödboende och HVB-hem är också ett steg i rätt riktning. Givetvis menar vi inte att utsatta barn som förlorat sina föräldrar i andra länder ska lämnas i en ekonomisk utsatt situation. Enligt propositionen har efterlevandestöd till syfte att tillförsäkra ett barn en viss lägstanivå i händelse av en förälders död, det vill säga att garantera en lägsta rimlig levnadsstandard. framgår i propositionen att barn som berörs av efterlevandestöd, där det krävs ansökan, ofta redan har omsorg och försörjning ordnad via . Efterlevandestödet har därför inte varit nödvändigt för att tillgodose deras grundläggande försörjning. Därmed menar vi att det syfte som finns med efterlevandestöd går att uppnå med andra typer av stöd till personer som förlorat sina föräldrar i andra länder. I detta anförande instämde och (båda SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 6 Stärkt försäkringsskydd för studerande och företagare betänkande 2017/18:SfU25 Stärkt försäkringsskydd för studerande och företagare (prop. 2017/18:168) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) § 7 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande betänkande 2017/18:UbU25 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande (prop. 2017/18:204) 4 (M): Det förslag från regeringen som vi ska diskutera är en märklig anrättning, där man har ryckt ut valda delar av den så kallade tillträdesutredningen, kryddat det med några målbilder av andra utredningar som inte ens är remissbehandlade och garnerat alltihop med några i sammanhanget aparta frågeställningar som rör högskolestyrelser. Kort sagt blir detta en märklig soppa. Att så gott som alla förslag landar i det som redan gäller gör inte saken bättre. Inte heller blir det bättre av att det enda nya förslaget om vad som ska gälla för grundläggande behörighet i praktiken sågas av regeringens egna expertmyndigheter UHR och UKÄ, det vill säga Universitets- och högskolerådet samt , med motiveringen att förslaget skapar en otydlighet om vad som gäller. Det blir smått parodiskt, eftersom det var just ökad tydlighet som regeringen sa var syftet med propositionen. Tala om en rödgrön röra! För att ni bättre ska förstå min besvikelse över regeringens förslag: Låt mig kort presentera de skarpa förslag som finns, så att ni kan göra er egen bedömning. De skarpa förslagen är fem stycken. För det första säger man att sökande på grundnivå ska ha nödvändiga kompetenser för att kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning. Vilka kompetenser som gäller har man inte klart för sig, men man ska utreda det. Min fråga till regeringen är: Varför ska man göra det så krångligt? Det är ju så att av dem som söker en universitets- eller högskoleutbildning även framgent tros ha betyg från en gymnasieutbildning eller motsvarande. För övriga finns redan möjligheten att få sin reella kompetens bedömd, något som regeringen dessutom har gett UHR i uppdrag att se över formerna för. När jag tidigare sa att regeringens egna expertmyndigheter var rädda för otydlighet i de nya förslagen är det på just detta område som de avstyrker med anledning av att det kan leda till ökad otydlighet. För det andra säger regeringen att de krav som ställs på särskild behörighet för tillträde till viss utbildning ska vara helt nödvändiga för att studenten ska kunna tillgodogöra sig utbildningen. Men också detta är någonting som redan gäller. Detta prövar UHR, så varför i fridens namn göra det så krångligt, regeringen? Det tredje förslaget som presenteras handlar om att man ska göra ett urval om det är många sökande till en utbildning som konkurrerar om få platser. Man säger att minst en tredjedel av platserna ska fördelas efter betyg respektive resultat på högskoleprovet medan högst en tredjedel av platserna ska fördelas i enlighet med de urvalsgrunder som den enskilda högskolan har bestämt. Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande Men också detta gäller . Jag säger en tredje gång: Varför göra det så krångligt, regeringen? Ett fjärde förslag som man presenterar gäller att häva de så kallade riksdagsbindningarna. Detta handlar om de beslut som gäller frågor som tillträde, behörighet och urval till högskoleutbildning. Rent konkret innebär det att regeringen på detta vis försvårar för att ta ställning i vissa frågor. Då det gäller frågan om att häva riksdagsbindningarna ser vi inte någon motivering till varför regeringen vill plocka bort detta eller varför detta är viktigt. , under alla år som högskolepolitik har diskuterats och debatterats, har det tvärtom funnits en förståelse för att också har intresse för frågor som rör tillträde, behörighet och urval till högskoleutbildning. Varför har man tyckt så? Jo, därför att högskolornas verksamhet har så stor betydelse för landet och därför att de är skattefinansierade. Detta är någonting som vi sympatiserar med. Jag vill påminna utskottet om hur mycket diskussion och debatt det blev och hur mycket det engagerade oss riksdagsledamöter när man till exempel tog upp frågan om nedskrivning av IB-elevernas betyg. Detta är ytterligare en fråga som kommer att passera på en annan nivå. Slutligen finns ett femte förslag. Med detta vill man upphäva en lagparagraf som inte längre har någon betydelse, eftersom den hänvisar till en lag som försvann . Detta är de förslag vi debatterar . Jag tycker att det är anmärkningsvärt. Det är anmärkningsvärt tunt i ögon. Låt oss säga att vi hade förväntat oss mer av regeringen i denna viktiga fråga, som rör hur tillträdet ska ske till en högskola för livslångt lärande. Knäckfrågan är väl hur vi ska kunna bedöma informella meriter och hur vi ska sätta dessa i förhållande till de formella meriter som finns. Det är där vi skulle önska att regeringen hade lagt mer fokus. Avslutningsvis vill jag säga att vi moderater förväntar oss att lärosätenas arbete med att bedöma det vi kallar reell kompetens kommer att få ökad betydelse . Vi hoppas därför att det uppdrag som regeringen har gett till UHR, som ska slutföras , kommer att ge den stöttning som lärosätena behöver för detta ändamål. En annan fråga är hur vi gör just denna väg till högskolan – att man har rätt att få sin reella kompetens bedömd – mer känd bland presumtiva studenter. Vi tycker att regeringen borde ha fokuserat på detta i stället. Jag yrkar bifall till reservation 1, vilket innebär att jag yrkar avslag på förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde i och (båda C) samt (KD). 5 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till våra reservationer 4 och 6. Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande Det är alltid intressant med propositioner som rör aktuella områden inom högskolan – saker som antagning och högskolans styrning. Jag tycker att man kan bryta ut saker från olika utredningar om man så vill; det är väl inget fel att göra det. Men tyvärr kan vi inte bifalla en del i denna proposition. Vi har i stället en del egna förslag, som vi tycker är bättre. Det är väl rimligt att de gamla riksdagsbindningarna upphör och förs över till regeringens rättskompetens; det är väl ändå ingen som vet vilken regering som kommer att utöva denna rättskompetens efter valet. Det finns saker som regeringen – vilken regering det nu är – ska besluta om genom sina regleringsbrev; så är det ju. Dock tycker vi att frågor gällande antagningssystemet inte ska falla under regeringens rättskompetens utan beslutas av i demokratisk ordning. Dessa frågor är mycket viktiga, och de är helt avgörande för vilken kvalitet många utbildningar kommer att hålla . Vi tycker att detta har sådan dignitet att det ska beslutas av . När det gäller förslaget att behörighet till högre studier ska ske genom kompetenser, som föregående talare var inne lite på, är väl tanken att fler med skilda bakgrunder ska kunna söka in till högskolan. Gott så, men vi vill att grunderna för att vara behörig till högskolan ska vara de vanliga. Man behöver en gymnasieutbildning för tillträde till högskolan. För många utbildningar behöver man särskild behörighet för att klara studierna, som regeringen påpekar. Vår åsikt är att det inte går att erhålla dessa kunskaper på annat sätt än genom att gå gymnasieutbildningen. Man kan inte förvärva de kunskaper man behöver i matematik, fysik och biologi på annat sätt än genom att läsa in kunskaperna, och det gör man vanligtvis genom gymnasiestudier i eller utomlands. Tänkbart skulle vara ett prov som visar att man besitter samma kunskaper utan att ha fullgjort gymnasiestudierna, fast det är ju inte det som propositionen handlar om. Dessutom har vi problem med fusk nu på våra prov, till exempel högskoleprovet, så det ska vi också vara försiktiga med. Antagningssystemet är en delikat fråga där skilda grupper påverkas av varje förändring av detta. Vi anser att systemet måste förändras till att vara teoretiskt harmoniskt i sin utformning.