prot · H50956 · 2018-01-17 00:00:00 — 1 Statsminister (S): är det val här i . Det äger rum i ett läge när det går både bra och dåligt för vårt land. Vi ärvde ett stort budgetunderskott. Välfärden var underfinansierad. Ungdomsarbetslösheten var så pass hög att vi fick stöd från EU. Det är ovanligt, men det såg ut så. Steg för steg har vi nu ändrat inriktning på politiken. Ineffektiva skatterabatter som inte skapar några jobb har avskaffats. En ohållbar migrationspolitik har lagts om. Och orättvisa skattesänkningar har ersatts med stora investeringar i fler lärare, fler poliser och mer personal i äldreomsorgen och vården. ser det ljusare ut i många avseenden. Över 200 000 fler människor går till jobbet jämfört med när vi tillträdde. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta . Och inte har så få personer varit beroende av ersättningar från våra gemensamma försäkringssystem. Det här ger oss utrymme för viktiga reformer. I de här dagarna får 1 ½ miljon pensionärer sänkt skatt, mer i plånboken varenda månad. Men för varje nytt jobbskatteavdrag som de borgerliga presenterar i den här skulle klyftan växa ytterligare mellan pensionärer och löntagare. Jag tycker att det är oanständigt. Pensionärer ska inte straffbeskattas. De ska hedras. Det är dock uppenbart att det finns stora samhällsproblem. Vi har en våldsbrottslighet som vi inte på något sätt kan tolerera. Den ska vi pressa tillbaka. Vi har som samhälle allmänt sett tagit för lätt på integrationsproblemen. Nyanlända måste in på arbetsmarknaden mycket snabbare. Det ska vi klara. Vi har en välfärd som är världsunik. Men den levererar fortfarande inte alltid det den ska. Och det ska vi förbättra. Det här ser jag som politikens viktigaste uppgifter . Det kommer att krävas fler insatser och mer resurser. Men inget av dessa problem löses med stora skattesänkningar. skedde över 300 skjutningar, som ledde till över 40 döda människor. Det här året har inletts med nya skjutningar – i , i , i och i . Vi ser kriminella med en total avsaknad av respekt för mänskligt liv. Det är en fruktansvärd utveckling som jag är fast besluten att vända. Därför slår vi tillbaka hårt mot den grova organiserade brottsligheten. Straffen skärps på över 30 områden, och polisens resurser förstärks kraftigt. Men vi behöver göra ännu mer. Därför attackerar vi nu de kriminellas ekonomiska resurser. De här gängen slåss om makt och om pengar. Men när polisen i exempelvis och tillsammans med kommunerna, , , och andra myndigheter ger sig på hela strukturer ger det effekt. I har de kriminella också hittat kanaler in i välfärden för att sko sig på skattepengar. I tjänstesektorn och byggsektorn, hart när överallt, finns de svarta jobben. Och med den svarta ekonomin kommer konflikter och utnyttjandet av människor. Vi kommer att fortsätta bekämpa parallellsamhällena envist och uthålligt. Och när vi krossar de kriminellas finansiering kommer våldet på gatorna också att minska. Vi behöver samlas brett politiskt i den här kampen. behövs såväl skärpningar av regler som ökad kontroll och bättre samordning mellan myndigheter för att strypa den ekonomiska brottsligheten. Vi ska se till att våra skattepengar går till det de är avsedda för och aldrig någonsin till kriminell verksamhet. En av de största utmaningarna är att minska klyftan i fråga om arbetslöshet mellan inrikes födda och utrikes födda. Det kräver att den ansvarsfulla migrationspolitiken ligger fast men också att vi ställer tydliga krav på att man ska utbilda sig, framför allt till bristyrken. Det kräver att vi prioriterar utbildning i svenska språket och att vi hjälps åt – arbetsgivare, fackliga organisationer, stat och kommuner – för att få fram jobb som inte kräver så mycket utbildning. Extratjänsterna i välfärden är en sådan väg. är de över 11 000. Vi behöver betydligt fler. Men vi ska inte göra det som de borgerliga föreslår, att lagstifta om lägre löner. Det kommer nämligen i förlängningen att trycka ned löner för stora grupper på svensk arbetsmarknad. Och det är inte den svenska modellen. I konkurrerar vi med kompetens och inte med låga löner eller sämre arbetsvillkor. I är lönebildningen parternas jobb – inte politikernas. Det är två urgamla socialdemokratiska principer som vi aldrig kommer att vika ifrån. Den ena är att alla som kan jobba ska jobba. Den andra är att när man jobbar ska man kunna leva på sin lön. Landets starka ekonomi gör det nu möjligt för oss att på allvar angripa de här stora samhällsproblemen. Riktningen på politiken är rätt. Den ska ligga fast. De resurser som skapas av att allt fler faktiskt jobbar ska inte gå till skattesänkningar för dem som tjänar allra mest, så att vanligt folk ska få nöja sig med nedskärningar i välfärden och sänkta löner. Mitt budskap är ett helt annat. Resurserna ska gå till fler lärare och fler poliser. De ska gå till service och sjukvård runt om i hela landet. De ska användas för att öka tryggheten i , för alla och inte bara för några. Där har ni skiljelinjen i höstens val. Det är tron på vad politiken kan åstadkomma men också ansvaret att göra det tillsammans. Den svenska modellen ska inte avvecklas. Den ska utvecklas. 2 (M): utfördes över 300 så kallade skjutningar i – ett helt nytt begrepp som vi har vant oss vid obehagligt snabbt. Det är en fördubbling och har lett till 42 döda och 135 skadade. Det handlar om kriminella med handgranater, som om det vore krig i vårt land. Det nya året, 2018, inleddes också med att en förbipasserande man blev dödad av en handgranat i i . Gängkriminaliteten griper nu tag om förorter och städer. Den riktas ofta direkt mot statens kärnfunktioner. Polisbilar sprängs, och det begås attentat mot polisstationer och hemma hos poliser. I kunde vi läsa om akutsjukvården i . Jag citerar: ”Sjuksköterskor som döljer sina namnbrickor, en avdelningschef som sover med ett basebollträ intill sängen, skottskadade som blödande bärs in på akuten. När gängkonflikterna trappas upp på gatan i märks det direkt på sjukhuset.” Det här var inte manus till en dystopisk kriminalhistoria. Det här är 2018. Vi behöver mycket tuffare lagstiftning. Den som hotar ordningen på svenska sjukhus ska straffas. Den som hotar vårdpersonal på svenska sjukhus ska straffas hårt. Läkare, sjuksköterskor och patienter ska inte behöva möta hotfulla invasioner på akuten. De hotfulla borde inte ens släppas in, utan de borde stoppas av polis eller skyddsvakter. Men det behövs mer. Vi vill ha fördubblade straff för gängkriminella för att de ska låsas in längre, geografiskt avgränsade vistelseförbud som bryter upp nätverken, fler kameror där de kriminella finns, skärpta straff vid hot mot vittnen och fler brott ska leda till utvisning ur landet. Det här är vår politik för en ny regering. Det vore klädsamt om den nuvarande regeringen började att ta problemen på riktigt stort allvar och inte främst skylla ifrån sig på den regering som lämnade . Staten måste alltså ta tillbaka kontrollen. Det här är ingen förhandling. Dialogen kan börja när våldet har stoppats. Det här kräver också fler poliser och inte färre. I absoluta tal har vi lika många poliser nu som hade 2009, men polistätheten är den lägsta . Kurvan pekar åt fel håll. Minskningen har tilltagit . har tomma platser. Polisyrket är inte attraktivt nog. Lönerna är för låga, och arbetsförhållandena är för brutala. Det politiska stödet till dem som jobbar hårdast är ofta för svagt. Det är inte politikens uppgift att vara alarmistisk eller att så rädsla i vårt land, men det är vår uppgift att tala klarspråk. Vi delar människors oro över utvecklingen. Vi kommer att göra allt vi kan för att förhindra och bekämpa den grova brottsligheten. I vår förra debatt i den här kammaren talade jag om migrationspolitiken, om hur vi i ska ta vår del av ansvaret för en trasig värld, men vi har också hela ansvaret för hur det sedan går här i . Mitt erbjudande om en långsiktig överenskommelse om migrationspolitiken med Socialdemokraterna kvarstår. Jag noterar att , som vi ju delar så många erfarenheter med, nu tänker i precis samma banor. Genomtänkt migrationspolitik är en förutsättning för fungerande integration. Vi borde kunna vara överens om migrationen, men det blir nog svårare med integrationen. Där är det inte helt lätt att förstå vad den här regeringen egentligen vill. För oss moderater handlar integration om tre saker: om jobb, om språk och om att ställa krav. För det första gäller det jobben. Alliansens förslag till inträdesjobb handlar alltså om det första jobbets avgörande betydelse. Politiken kan inte bara passivt vänta på parterna. Politiken måste ta itu med de stora frågorna. Vi sänker skatten på låga inkomster och gör det mer lönsamt att jobba. Vi genomför den största bidragsreformen , så att det aldrig ska löna sig bättre att leva på bidrag än att arbeta. Det RUT-avdrag som regeringen skar ned på vill vi tvärtom tredubbla. har skapat en bransch med 30 000 riktiga jobb. De flesta har gått till tidigare arbetslösa – de flesta utrikesfödda. För det andra gäller det språket. Jag har lyft fram frågan om det svenska språkets betydelse för integrationen. En del har bara valt att missförstå och förirrat sig in i resonemang om våra nationella minoritetsspråk. Men det jag talade om var naturligtvis det som invandrare i alla länder och har vetat, att det gäller att klara språket om man vill ta sig in i det nya landet. I talar man svenska. Man kan gärna tala fler språk, men också svenska. Från uppehållstillstånd till medborgarskap måste både kraven och drivkrafterna vara tydliga. Svenska språket är inte tillräckligt för att integreras framgångsrikt in i vårt samhälle, men det är absolut nödvändigt. För det tredje ska svensk integrationspolitik ställa krav och ge tydliga signaler om vilka förväntningar som vi ställer på människor som kommer till vårt land. Saknar man grundskoleutbildning måste man utbilda sig. Alla behöver tillgodogöra sig rejäl samhällsorienterande information, inte bara närvara. Man måste aktivt göra sig anställningsbar. Gör man inte det kan man inte heller förvänta sig att betalar ut bidrag. Jag vet uppriktigt inte om vår politik kommer att räcka. Vi måste vara öppna för att göra väsentligt mycket mer. Jag vet däremot att det här är problem som inte kommer att lösa sig av sig själva. Just det har prövat alldeles för . Det handlar om jobben, språket och kraven, för jag vill att fler ska lyckas i vårt land. 3 (SD): Jag hoppas att alla har haft det trevligt och nyår. Det har jag. Jag har haft det jättetrevligt. Men jag har också – särskilt veckorna – tampats med en stark tilltagande känsla av olust, en känsla som har växt för när jag har läst tidningarna eller sett på tv-nyheterna. Människor skjuts ihjäl på pizzerior. Människor dör av en handgranat som de hittat på gatan. Det har skett sprängdåd mot poliser, sprängdåd mot polisstationer, sprängdåd mot polisbilar. Antalet särskilt utsatta områden växer. Antalet uppklarade våldsbrott minskar. Förtroendet för polisen sjunker. Människors oro för brott ökar. Jag känner inte igen längre. Det här är inte och kan inte vara . Men så inser jag att det är . Det är det nya . Det är det nya, fantastiska, spännande, dynamiska, multikulturella lyckoriket som så många i den här församlingen, både nu och tidigare, har kämpat för att skapa . Här är vi . Det har ni gjort bra. Jag står inte ut med att höra statsminister gång på gång upprepa sin standardfras: Det är oacceptabelt, det ska vara ordning och reda. Det är bara ett tomt och innehållslöst mantra. Jag vill inte höra en enda moderat till i den här kammaren skylla ifrån sig och beklaga sig över våldsutvecklingen, allra minst som satt i regering och som därför i allra högsta grad bär ansvar för hur det ser ut i vårt land . Brottsligheten, i synnerhet den organiserade brottsligheten, flyttar fram sina positioner. I detta , när vi står här och talar om hur många fler poliser som behövs om fem , flyttar den organiserade brottsligheten fram sina positioner ytterligare. Den grova organiserade brottsligheten äter sig in i samhället, dominerar hela stadsdelar, skapar otrygghet, begränsar vanliga hederliga medborgares vardag. Om är det val. förklarar härmed krig mot den grova organiserade brottsligheten. Vi är beredda att med kraft och på riktigt agera med alla medel och resurser som står till buds. Självklart måste de polisiära resurserna och befogenheterna dimensioneras utifrån hur verkligheten ser ut. Det har vi förstått och hävdat länge, till skillnad från övriga partier i den här församlingen. De polisiära resurserna ska stärkas. Poliserna ska bli fler. Befogenheterna ska utökas. Hemliga tvångsmedel ska kunna användas mer effektivt vid organiserad brottslighet. Det ska vara möjligt att införa tillfälliga utegångsförbud . Jourdomstolar ska införas. Uppvisande av kriminellt mönster eller deltagande i en kriminell organisation ska kunna räcka för åtal och fällande dom. Absolut nolltolerans vid övergrepp i rättssak ska råda. Möjlighet till strafflindring för kronvittnen ska införas. Rätten att vittna anonymt ska utredas. Vittnes- och brottsofferskyddet ska stärkas. Men allt detta kommer att ta tid. Det torde vid det här laget vara ganska uppenbart för alla att polisen, så som den ser ut och fungerar , inte klarar av att upprätthålla allmän ordning och lagföra dem som står bakom den grova brottsligheten. Det beror inte på den enskilda polisen, utan det beror på bristande politisk vilja och en inkompetent polisledning. Det är viktigt att vi förstår behovet av att titta på hur nu gör. Där låter man polisen ta stöd av militära resurser för att upprätthålla lag och ordning, bekämpa gängkriminalitet och skapa trygghet. Det handlar om att maximalt utnyttja samhällets resurser, som står till buds, att med kraft trycka tillbaka den grova gängbrottsligheten och att återupprätta allmän ordning i . 4 Statsrådet (MP): Världen har aldrig haft så stora möjligheter och heller aldrig så stora hot som just . Vi står vid ett tydligt vägskäl i historien. Ska den positiva utveckling, som var så bra på att beskriva, med minskad fattigdom, ökad jämställdhet och bättre hälsa få fortsätta? Eller ger vi upp om den redan nu och stänger gränser, bygger murar och skådar inåt och låtsas inte om de globala hot som vi måste tag i nu om alla ska ha chansen till en bättre framtid? Ja, man måste ha öppna ögon och se problemen i vårt samhälle. Om det är jag enig med alla andra här i kammaren. Och jag ser problemen i : gängkriminaliteten, hedersvåld, landsbygdens utmaningar och segregationen i förorterna. Allt detta måste vi se för att kunna arbeta emot. Men vi måste också tala om lösningarna, för vi kan klara det här. Vi kan skapa en hållbar värld. Och om inte vi här i kammaren tror att det går, vem ska då tro på det? Om inte vi kan beskriva en framtid att längta till blir det i stället rädslan för framtiden som styr samhällsutvecklingen. Just nu oroas jag över att vi i den svenska debatten piskar upp så mycket rädsla att det blir den som styr och inte visionen om vilken framtid vi vill ha. Jag är också oroad över att vi är så fixerade vid de lokala molnen att vi inte ser den globala storm som tornar upp sig vid horisonten och som vi måste agera emot nu om livet på den här planeten inte ska hotas på allvar. Klimatförändringarna är redan här. Insekter och rovdjur försvinner i alarmerande takt. Plasten i haven anhopas. Om kan vi ha mer plast än fisk i våra hav. har vi ett EU som vacklar. Globala maktkartor ritas om. Religiös extremism, nationalism och populism är på frammarsch. Kärnvapenhotet är en realitet igen. De globala hoten kan verka avlägsna, men sanningen är att de kommer att påverka oss alla. De är precis lika verkliga som de ökande våldsbrotten. Vi vet att det finns starka krafter som vill att kvinnors rättigheter, klimat och rättvisa ska bort från den globala dagordningen. Dessa krafter vill gärna utmåla som kriminalitetens och våldtäkternas hemvist på jorden, för de ogillar allt vad vi står för: öppenhet, demokrati, humanism, feminism och klimatledarskap. ska plockas ned; det finns en tydlig sådan agenda. Det som har världens mest progressiva klimatpolitik och som står upp för aborträtten och mänskliga rättigheter ska svartmålas. Vi är ett hot mot mörkerkrafterna. Det är enkelt att se. Jag vill därför rikta en uppmaning till alla anständiga partier: Lyft blicken! Gå inte i de destabiliserande krafternas fälla! Det kan vara lockande att måla upp en bild av ett i kaos, men priset är att man skapar rädsla, hopplöshet och hat. Sanningen är ju att vi är ett land som ger resten av den demokratiska världen hopp. har en urstark ekonomi, rekordhög sysselsättningsgrad och topplacering på de flesta av de internationella index som mäter klimatarbete, jämställdhet, hälsa, lycka och innovationskraft. Det är viktigt att komma ihåg, och det är oansvarigt att aldrig berätta om detta. Om man inte vet vad man har kan man heller inte vara rädd om det man har. Vi har problem i , men den största faran jag ser är ett där fler och fler tappar hoppet om en bättre värld. Den största faran jag ser är ett där inkomstklyftorna ökar, som de gör med Alliansens politik, där människor hamnar efter och utanför, för då växer missnöjet som är den mylla ur vilken de populistiska rörelserna hämtar sin näring. Den största faran är ett där sjukskrivningstalen på grund av depression och utbrändhet fortsätter att skena och där vi aldrig talar om hur vi kan få en bättre värld och hur vi kan må bättre. Den största faran är ett där vi aldrig lyfter blicken och ser möjligheterna hur vi tillsammans med mångfaldens och den gröna omställningens kraft kan bygga en framtid som vi alla kan längta till. 5 (C): Vi går in i valåret, och valdagen är mindre än bort. Mycket står på spel den där dagen , för i misslyckas integrationen. Rättsstaten kan inte upprätthållas i hela landet. I valet finns chansen att använda sin röst för förändring, för att byta ut Socialdemokraterna och forma ett nytt ledarskap för . riskerar att klyvas, och en ny bidragsberoende underklass av människor som har lång väg till första jobbet växer fram. Enligt är arbetslösheten bland inrikes födda och bland utrikes födda . Det är en skrämmande skillnad. Att så lite har gjorts för att minska denna klyvning är ett ansvar som vilar tungt på regeringens axlar. Vi är många som oroas över klyvningens konsekvenser, över slitningarna och spänningarna och över otryggheten och människors utsatthet. Tryggheten brister i många av förorterna. Tunga vapen är i omlopp. Människor skjuts ned med automatvapen eller dör av handgranater som lämnats på öppen gata. Människor måste kunna få ha sina saker i fred, oavsett om det är i sin villa, bil eller affärslokal. Varje gång en småföretagare drabbas av brott och stänger igen sin butik är det en skandal. Trygghet handlar också om kvinnors utsatthet och integritet och om det helt absurda i att kvinnor har fått acceptera att bli tafsade på och kränkta av vissa män. briserade metoo med full kraft. Det är viktigt att det inte blir en fluga eller ett tomtebloss, något som hände och som vi nu kan lägga bakom oss. Frågan är så mycket större och viktigare än så. Vi är faktiskt bara i början av denna jämställdhetsrevolution, och mycket jobb återstår ännu att göra. Det måste nämligen råda nolltolerans mot sexuella övergrepp, trakasserier och kränkningar. Gemensamt behöver vi fortsätta att jobba med värderingar och attityder mot kvinnor. Vi behöver skärpa straffen för våldtäkt, se till att kvinnojourerna får långsiktiga villkor och förbättra sex- och samlevnadsundervisningen i skolan. Det är upp till oss att visa att vi står på de utsattas sida, för alla har rätt att känna sig trygga. Miljöfrågan är en av vår tids ödesfrågor. Utsläppen i ökar, och varningsklockor ringer när vädret blir alltmer extremt. Jag blundar inte för utmaningarna, men jag tänker heller inte stanna vid problembeskrivningen. Jag är inte engagerad i politiken för att stå vid sidan om, klaga och se på, utan jag vill se resultat och åstadkomma förändring. Jag vet vad en fungerande integration handlar om. Jag har sett den hela mitt liv hemma i . Men jag har inte mött den i form av statistik och siffror, utan i form av barndomsvänner, klasskompisar och grannar i . Jag har inte sett den i tabeller eller diagram, utan på fotbollsplanen, i mataffären eller på verkstadsgolvet. Jag har sett vad företagsamheten och handlingskraften kan göra när man gör något gemensamt och när man tar sig an en uppgift. När människor får ett jobb fungerar också integrationen. Många fler kan få sitt första jobb om vi vågar tänka nytt, om vi satsar på småföretagen och om vi ser till att öppna dörren till arbetsmarknaden för fler genom inträdesjobb. Tryggheten måste också komma till förorterna och landsbygden. Vi behöver se till att vi har fler poliser och fler åklagare, så att fler kriminella kan dömas. Dessutom behöver vi skjuta till mer medel för att kunna säkra teknisk bevisning men också för att stärka vittnesskyddet. När det gäller klimatutsläppen behöver vi göra mer. Det behövs en kraftfull grön bilbonus. Det fossila flygbränslet behöver bytas ut mot biobränsle. Det behöver bli dyrare att skita ned och billigare att göra rätt. Men hur många goda tankar vi politiker än tänker och hur stort vårt miljöengagemang än är så är det företagen och entreprenörerna som kommer att bidra med svaren. Därför är det viktigt att ge dem rätt förutsättningar att kunna utveckla nästa stora miljöinnovation. Vad de inte behöver är mer av röda skattehöjningar och ineffektiv politik. Valet kommer att handla om värderingar. Den kamp som utspelas i hela västvärlden mellan främlingsfientliga populister och liberala krafter kommer att stå även här hos oss. Det står mellan å ena sidan medmänsklighet, rörlighet och mångfald och å andra sidan slutenhet, misstro och kollektiv skuldbeläggning. När glider isär, när klimatutsläppen ökar och när den misslyckade integrationen klyver krävs det politiska ledare som tar ansvar. Då krävs det ett nytt ledarskap för . 6 (V): Kollegor och åhörare! svepte en förändringens vind genom och genom stora delar av världen. Kvinnor sa ifrån: är det nog! Vi tar inte det här längre. berättar vi om vad som har hänt. kräver vi förändring! Hur smärtsamt det än kan vara att höra berättelserna är det nödvändigt att göra det, för i det ligger nyckeln till något bättre . krävs det att politiken svarar på berättelserna i metoo. krävs en bättre sexualbrottslagstiftning med regler om samtycke och oaktsamhet. Vi har fått igenom ett högre stöd till kvinnojourerna. Det var en rejäl förstärkning, men det krävs mer . Vi har fått igenom utbildningsinsatser i rättsväsendet. Det är bra, men det kommer att krävas ännu mer. Men det här hänger också samman med makt och maktförhållanden, med ekonomisk makt och makt på arbetsmarknaden. Det är ingen tillfällighet att kränkningarna ofta är fler där de otrygga jobben är många. Det handlar om maktlöshet och utsatthet. Det handlar också om ekonomiskt beroende. Jag var på ett möte i för . Jag pratade med en kvinna så där som man gör före ett möte. Vi pratade om hur det var och skojade lite med varandra. Plötsligt blev hon väldigt allvarlig och sa: Jag bor här ute i en stuga i skogen. Jag har en usel pension. Jag skulle vilja flytta, för min gubbe är inte snäll. Men jag har inte råd att flytta, sa hon. Pensionen, lönen, tryggheten och det ekonomiska oberoendet är också frihet när vi pratar om jämställdhet. Vi står inför stora och avgörande utmaningar. När jag ser mig om i och när jag blickar ut över världen ser jag två saker som bekymrar mig mer än något annat. Det ena hotet är den bisarra ojämlikheten. Några få män äger lika mycket som halva mänskligheten. Några drar ifrån och har mycket makt och mycket pengar. Andra har lite av både makt och pengar. Det hotar den grundläggande sammanhållningen i våra samhällen. Att öka jämlikheten måste vara ett mål för politiken. Det andra hotet är självklart de galopperande klimatförändringarna. Vi har lite tid men mycket som måste göras snabbt och handlingskraftigt för att få ned utsläppen.