prot · H60922 · 2018-11-28 00:00:00 — 21 Statsminister (S): Det beror på lite grann. Jag ser inte att det är vad som kommer att hända i första hand. Skulle britterna ansöka om något sådant beror det återigen på karaktären. Det vore fel av mig att stå och säga att det är helt uteslutet. Det beror på hur en förlängning ser ut. Jag delar uppfattning att den processen i så fall kommer att påverka både valet och långtidsbudgeten. De två sakerna skulle inte förenkla. Det är jag helt på det klara med. Jag vill i så fall låta det avgörandet falla då. 22 (KD): Tack, statsministern, för återrapporten! Britterna har tidigare i en folkomröstning röstat för att lämna EU. av förhandlingar har både Europeiska unionen och kommit överens om ett utträde . Den brittiska regeringen och ministerrådet har röstat för ett godkännande av avtalet om utträde. kommer det brittiska parlamentet att rösta om utträdesavtalet. Slutligen behöver även, som nämndes tidigare, godkänna överenskommelsen om brexit. Återrapportering från Europeiska rådets möte Brittiska ministrar har avgått i protest mot överenskommelsen. Det finns en överhängande risk att det brittiska parlamentet förkastar avtalet, vilket riskerar att leda till en hård brexit och att lämnar EU utan avta1. Som vi vet skulle detta få förödande konsekvenser för framtida samarbete för båda parterna. Mina frågor till statsministern är: Hur ser statsministern på möjligheten att undvika en hård brexit om det brittiska parlamentet säger nej till avtalet? Om det brittiska parlamentet röstar nej till överenskommelsen, hur ser statsministern på möjligheterna att flytta fram utträdesdatumet ? 23 Statsminister (S): Jag kan gå direkt på frågorna. Jag delar i övrigt de åsikter som gav uttryck för här. Det kommer att vara oerhört besvärligt om det är så att det blir ett nej i underhuset. Då är vi dessvärre närmare ett avtalslöst, oordnat utträde. Det vore väldigt allvarligt. Möjligheten att i det fallet undvika en hård brexit är det svårt att uttala sig om. Jag ser återigen inte framför mig någon omförhandling av avtalet. Det ser jag faktiskt inte. Vad gäller en begäran om en förlängning och att flytta fram datumet för utträdet så måste EU-27 ta ställning till det, och då måste det finnas en enighet om detta. Precis som sas tidigare här av komplicerar det andra processer. Låt oss ta det avgörandet då när det kommer och ta en sak i taget. Vi får förbereda oss för det och ta den frågan då. Då måste vi också veta: Vad är det för typ av ansökan eller begäran som lämnar in? Vi vet helt enkelt inte ännu förutsättningarna för ett sådant beslut, och då vill jag lämna det. Men det ser uppenbarligen ut som om vi har en stor risk för att hamna i någon typ av sådan diskussion. 24 (KD): Det har nämnts att britter bor i och i andra delar av EU. Vi har också många svenskar, 100 000, som bor och verkar i . Det är glädjande att de 100 000 svenskar som bor i och 1 miljon britter som bor i unionen inte drabbas hårt av denna brexit. Det är glädjande att se överenskommelsen och att man har löst det problemet. Enligt planen lämnar EU . av 21 månader ska man därefter fortsätta förhandla fram ett avtal som ska reglera gränser, tullar, handel med mera. Enligt överenskommelsen kan tidsfristen även förlängas. Tanken är att bland annat finna en lösning på frågan om den irländska gränsen. Denna gränstvist är en mycket viktig och känslig fråga. Min fråga till statsministern är: Vilka garantier finns det för att denna gränstvist blir löst så att överenskommelsen inte fallerar? 25 Statsminister (S): Återrapportering från Europeiska rådets möte Precis de datum och tidsgränser som räknar upp gäller med möjlighet till en förlängning. Det sa också. Det är viktigt att säga det. Är det väldigt konstlat kan man förlänga den ett eller . Den möjligheten återstår. Alla är överens om att den backstopp som gäller för inte är den som ska gälla . Man vill hitta en annan lösning, helt enkelt. Det vill , , och också EU. Det är vad man har skrivit på. Det kommer man att fortsätta att arbeta med. Det finns ingen garanti för att man hittar en annan lösning. Men alla är fast beslutna att försöka göra det. Vi måste ändå fortfarande tro på att det är möjligt. 26 HANS (M): Herr talman, statsministern! Vi har hur som helst diskuterat utträdet, och man har beklagat sig om och om igen. Det är egentligen ingen mening med att spekulera i vad som kan hända i . Antingen blir det ett godkännande, eller så blir det inte det. Det de europeiska länderna, däribland , behöver vara beredda på är att hantera de situationer som uppstår oavsett om det blir ett ordnat eller ett oordnat utträde. För många, kanske rent av alla, europeiska länder är en av de absolut viktigaste handelspartnerna. För är det tveklöst så; vi har sekel av handelsutbyte med detta land. Men tyvärr är många svenska företag, trots att vi har varit förberedda på detta , oförberedda på vad som kommer att ske. En sak är helt klar: Om lämnar en gemensam handelsunion kommer varuflöden att stanna upp. Handeln ökar inte när man separerar sina relationer. Vi ska också vara på det klara med att tusentals företag kommer att dra ned på närvaron eller kanske rent av flytta från . I det här läget behöver näringslivet om inte garantier så i alla fall en försäkran om att den nya relationen skapar så goda relationer som möjligt med . Detta leder oss till frågan om hur det ser ut i . Här är det viktigt att de företag som verkar och vill fortsätta att verka i också efter utträdet kommer att få handfast support från svenska myndigheter och i slutändan regeringen. Min fråga till statsministern är: Hur är regeringen förberedd för att ge handfast stöd till svenska företag? 27 Statsminister (S): Vi måste vara bereda på alla utfall, och det är vi. Vi förbereder oss också för det värsta: att vi inte har något avtal vid utträdet. Det kommer naturligtvis att påverka inte minst de svenska företagen, som så riktigt påpekas här av . Därför pågår redan nu förberedelser för olika scenarier. Hur påverkas tullarna och den finansiella sektorn? Hur påverkas transporter? Det handlar om exempelvis luftfarten och tillstånden och en mängd andra olika frågor. Detta arbetar regeringen, departementen och myndigheterna med. Återrapportering från Europeiska rådets möte I detta ingår naturligtvis också en dialog med de svenska företagen och att göra en analys av vilka konsekvenserna kan bli och hur vi då behöver agera för att mildra dessa konsekvenser så mycket som det någonsin går. Arbetet är igång, och det måste vara igång. Det kommer att fortskrida tills vi vet vad resultatet av det hela blir, och även med den kunskapen kommer vi säkert att behöva fortsätta att arbeta för att underlätta och stödja våra svenska företag så mycket som det någonsin går. 28 HANS (M): Herr talman och statsministern! Jag har haft en diskussion med handelsministern om detta, och vad jag har förstått har regeringen och dess myndigheter i huvudsak haft en dialog med näringslivets organisationer. Men det är många företag på landsbygden, i storstäder och i småstäder – mindre företag, familjeföretag och småföretag – som är mycket oroade och ganska vilsna när det gäller vad de ska göra. I det här läget kanske de inte ringer sin branschorganisation för att höra hur de ska få hjälp, utan de behöver handfast hjälp. Med respekt för att vi har en expeditionsministär: Det ligger i intresse, i alla partiers intresse och i hela näringslivets intresse att regeringen är aktiv och kanske sätter in ett trade room i stället för ett war room som kan ge handfast stöd åt svenska företag. 29 Statsminister (S): Jag menar att det behövs en dialog både med de organisationer som representerar företagen och med företagen. Det finns ingen dialog som är stängd och inget som säger att vi inte kan prata med enskilda företag. Däremot kanske det inte direkt låter sig göras för regeringen att tala enskilt med alla företag. Företagens organisationer företräder dem, och vi menar att dialogen med dem är viktig. Man ska inte underskatta den. Däremot ska naturligtvis enskilda företag också få hjälp av myndigheterna. Så ska det vara, och om det på något sätt inte skulle fungera måste vi förbättra det. Men, som också påpekas, har en övergångsregering lite begränsat utrymme. Omröstning har skett här i kammaren, och den gav oss begränsat med utrymme. Men regeringen gör allt som står i vår makt för att de svenska företagen ska fara väl också i denna process om än den är svår. Återrapporteringen var härmed avslutad. § 2 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i finansutskottet under ledighet. Talmannen förklarade vald –till § 3 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2018/19:FPM13 Kommissionens arbetsprogram 2019 COM(2018) 800 till utrikesutskottet § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2018/19:16 till försvarsutskottet 2018/19:15 till 2018/19:17 till justitieutskottet 2018/19:687 till arbetsmarknadsutskottet COM(2018) 744 till näringsutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 5 Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna Ändrade regler för Första–Fjärde betänkande 2018/19:FiU14 Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna (prop. 2017/18:271) 30 (V): välkomnar förslagen till ändrade placeringsregler för Första–Fjärde AP-fonderna. Ändringarna ligger i linje med vad vi länge har drivit för att anpassa och modernisera AP-fondernas regelverk. Däremot anser vi att även reglerna som begränsar fondernas inflytande i aktiebolag bör förändras. De nuvarande regelverken innehåller bland annat två bestämmelser som begränsar inflytandet i de bolag det investeras i. För det första: Marknadsvärdet av en fonds innehav av aktier i svenska bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad i får uppgå till högst av det totala marknadsvärdet. För det andra: Röstetalet i ett enskilt bolag får uppgå till högst . Ändrade regler för Första–Fjärde AP‑fonderna anser att dessa gränsvärden behöver höjas för att man ska kunna använda AP-fonderna som en del i en strategisk näringspolitik. En strategisk näringspolitik som ger jobb i är enligt vår uppfattning ett av de absolut viktigaste medlen för att långsiktigt trygga pensionerna. Att jobba ger högre pension för individen men bidrar också till en starkare ekonomi. Självfallet kan detta kombineras med en stark avkastning. Propositionen som betänkandet utgår ifrån grundar sig på en överenskommelse gjord i den så kallade Pensionsgruppen, där förutom de partier som ursprungligen stod bakom pensionsuppgörelsen – , , , – numera också ingår. går svenska pensionspengar till gruvdrift som kränker mänskliga rättigheter och förorenar miljön, till bolag som trakasserar och brukar våld mot människorättsförsvarare och till bolag som har starka kopplingar till kärnvapenindustrin. De statliga AP-fonderna investerar alltså i en rad bolag som direkt motverkar internationella åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter, klimat och miljö. Med all respekt för att det är en ansvarsfull uppgift att ge god avkastning på pensionskapitalet kan man ändå konstatera att det inte är den här sortens pang för pengarna som de flesta har sett framför sig. Därför är det i grunden positivt att det nu föreslås en ny målsättning om att fonderna ska förvalta pensionsmedlen på ett föredömligt sätt genom ansvarsfulla investeringar och ett ansvarsfullt ägande. Men, herr talman, anser att målsättningen är otillräcklig och otydlig beträffande vad som gäller när det väl kommer till kritan. Vi vill att det ska ställas betydligt tuffare krav i fråga om miljö- och klimathänsyn när det gäller fondernas investeringar. Med det menar vi att miljömässiga och etiska hänsyn ska likställas med målet om hög avkastning. AP-fonderna ska inte göra några nyinvesteringar i kol, olja eller fossilgas. AP-fonderna ska avveckla befintliga investeringar i fossilindustrin . Samtliga AP-fonder ska ha kvantitativa mål för investeringar i förnybar energi. Samtliga AP-fonder ska redovisa beräknade utsläpp av växthusgaser för sina investeringar. AP-fonderna ska inte investera i bolag som använder skatteparadis för att undgå beskattning. För, herr talman, vi kan faktiskt göra skillnad. När de andra riksdagspartierna riskerar att låta kortsiktiga avkastningskrav gå före miljöhänsyn väljer vi i stället att ta ansvar för att använda de verktyg som faktiskt finns för att vända utvecklingen. Det pratas mycket om miljön, och det finns förväntningar på den enskilde att leva klimatsmart och ställa om sin konsumtion. Vore det då inte rimligt att ansvaret för omställningen tas gemensamt genom politiska beslut och investeringar? Självfallet ser också att hög avkastning på pensionsmedlen är viktigt. Det vore respektlöst mot dagens och framtidens pensionärer att vilja något annat. Faktum är att pensionärernas situation är en av de saker som står absolut högst upp på vår agenda. Men vi ser ingen motsättning mellan att få hög avkastning och att ta hänsyn till miljö och etik. riskerar jakten på provision att påverka investeringarna, trots att en av orsakerna till finanskrisen var just riskfyllda placeringar. Därför har jag svårt att förstå hur samtliga andra riksdagspartier kan tillåta att detta får fortsätta. Vi vet att det var pensionärerna fick stå för notan i samband med finanskrisen. Människor som hade jobbat hela sitt liv fick se sin pension sänkas när den så kallade bromsen i pensionssystemet slog till. Det om något hotar stabiliteten och den långsiktiga avkastningen. föreslår därför att det rörliga ersättningssystemet med bonusar och provision avskaffas inom AP-fonderna. Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna Det handlar om att kombinera hög avkastning med krav på miljömässig hållbarhet, etiska värderingar, strategisk näringspolitik för jobb, ett rättvist pensionssystem och en starkare svensk ekonomi. I dokument efter dokument från Pensionsgruppens arbete kan man läsa att en av de främsta anledningarna till att förändra dåvarande pensionssystem, och då särskilt i motiven för att införa den automatiska bromsen, var att säkerställa att skulder inte lastades över på senare generationer. Därför, herr talman, är det för mig obegripligt att samma grupp inte vill att vi ska göra allt som står i vår makt för att se till att dagens pensionsmedel används så att kommande generationer får rimliga villkor, både när det gäller ekonomi och livsmiljö. Jag yrkar därför bifall till reservation. 31 (S): Vi debatterar finansutskottets betänkande nr 14 som handlar om ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna. Jag vill så här inledningsvis och för ordningens skull yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Ett stabilt och hållbart pensionssystem är ett viktigt samhällsfundament. Ett pensionssystem är också ett uttryck för ett generations- och samhällskontrakt. Det handlar om tilltro och tillit. Vårt nuvarande pensionssystem, dess funktionssätt, dess kvalitet och vad det levererar är föremål för en livlig och viktig debatt från tid till annan. Det är en debatt som jag har stor förståelse för, som är viktig och som jag är övertygad om kommer att fortsätta. Det svenska pensionssystemet vilar på en bred blocköverskridande överenskommelse och förvaltas av den så kallade Pensionsgruppen. Det är ett i många avseenden klokt sätt att hantera och vårda politiska överenskommelser av den här karaktären. Första–Fjärde AP-fonderna är viktiga delar i vårt pensionssystem. Fonderna förvaltar och placerar den så kallade bufferten. Den är en buffert som uppgår till eller av de totala tillgångarna i inkomstpensionssystemet. Fondernas övergripande mål är att förvaltningen ska bidra till största möjliga nytta för inkomstpensionerna. När målet nås att avkastningen på fondernas förvaltning överstiger inkomstindex innebär det att hela inkomstpensionssystemet stärks. Dagens placeringsregler för fonderna är utformade utifrån hur marknaden såg ut . har mycket hänt, inte minst på finansmarknaden. Det är därför både klokt och välkommet att regelverket har setts över och att vi nu i bred enighet kan besluta om förändringar. Förslaget har också en stark förankring i Pensionsgruppen. Jag vill peka på några av de förändringar som föreslås i propositionen och som jag är övertygad om kommer att leda till bättre möjligheter för Första–Fjärde AP-fonderna att ytterligare kunna bidra till att stärka inkomstpensionen. Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna För det första ökas andelen medel som får placeras i illikvida tillgångar till . Med en lång placeringshorisont och ett relativt begränsat behov av likviditet ger detta möjlighet till placeringar som ger bättre avkastningsmöjligheter . För det andra, och analogt, sänks kravet på placeringar i räntebärande papper. Kravet sänks från . I den lågränteekonomi som vi nu lever i ger det också fonderna förutsättningar att nå ett bättre resultat. För det tredje införs ett nytt och tydligt mål som handlar om att fonderna ska förvalta pensionsmedlen på ett föredömligt sätt genom ansvarsfulla investeringar och ansvarsfullt ägande. Här sänder man en tydlig signal till fonderna och dess ledningar om att fullgöra sitt uppdrag på ett sätt som gör att man lever upp till kraven på miljöaspekter, sociala aspekter och bolagsstyrningsaspekter. I regeringens årliga uppföljning, som ju landar på bord, kommer detta naturligtvis att vara en central punkt framöver. Det finns de som anser att det nya målet inte är tillräckligt ambitiöst. Man menar att målet borde stipulera högre och mer precisa krav samt att det skulle likställas med, eller kanske till och med överordnas, avkastningsmålet. Jag kan förstå att det känns bra att påkalla mer och hårdare lagstiftning. Men det betyder inte att mer eller hårdare lagstiftning genererar ett önskvärt utfall. Jag är ganska övertygad om motsatsen i det här fallet. För det första kan vi inte blunda för fondernas primära uppgift, nämligen att bidra till bra pensioner. Det är alltså inte frågan om statliga investeringsfonder som ska möjliggöra finansiering för ett önskvärt projekt. För det andra skulle en alltför detaljerad reglering av placeringarna vara ett trubbigt instrument. Lagstiftning är en ganska fyrkantig modell för att hantera den här typen av frågor. Så snart ett mål uppfylls eller nya rön och resultat ändrar tidigare ställningstaganden om exempelvis hållbarhet skulle lagstiftningen bli obsolet och behöva ändras. På samma sätt är det med förslaget om nya utvärderingsorgan. Jag är fullt övertygad om att regeringen i sin roll och med årliga utvärderingar mer än väl klarar att följa upp fondernas efterlevnad av regelverket. Med regeringens arbete, med Pensionsgruppens fortsatta arbete och med en fortsatt aktiv debatt här i är jag övertygad om att det förslag vi nu tar ställning till både klarar att leverera sin andel av ett bra pensionssystem och kan bidra till en ansvarsfullare kapitalmarknad. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 6 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden betänkande 2018/19:FiU18 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden (prop. 2018/19:4) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 7 Avvecklingssystem som inte omfattas av och föreskrifter om produktingripande betänkande 2018/19:FiU29 Avvecklingssystem som inte omfattas av och föreskrifter om produktingripande (prop. 2018/19:3) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 8 om livsmedels- och läkemedelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhällsfunktioner om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner betänkande 2018/19:FöU2 om livsmedels- och läkemedelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhällsfunktioner (skr. 2017/18:283) 32 (SD): debatterar vi om livsmedels- och läkemedelsförsörjning. Då vi har ett försämrat säkerhetsläge i omvärlden och ett väpnat angrepp inte kan uteslutas väcker om livsmedels- och läkemedelsförsörjning många tankar. Att försvara och värna vår gemensamma säkerhet, frihet och självständighet är ett ansvar för hela samhället och kräver ytterst en personlig insats av oss alla. Grunden för vårt totalförsvar är alla vi som bor här och vår gemensamma motståndskraft för att möta olika angrepp. Den enskilda individen har som eget ansvar att stå för sin egen försörjning av livsmedel i . Därefter är det civilförsvarets ansvar att värna civilbefolkningen och hantera följderna av ett väpnat angrepp eller en kris . Med tanke på det jag just anfört finns det fyra citat från som jag skulle vilja lyfta fram lite extra. Det första: ”Det saknas tydliga mål eller styrande målformuleringar för livsmedels- och läkemedelsförsörjning och det lämnar ett stort utrymme för tolkning hos och när det gäller att samordna kris- och beredskapsplaneringen, liksom hos övriga berörda aktörer när det gäller ansvarsförhållanden, krav och ambitionsnivåer.” Det andra: ”Både och , såväl som landstingen, har efterlyst förtydliganden av vad myndigheternas ansvar innebär och vad man förväntas åstadkomma. bedömning är därför att det finns en risk att åtgärder försenas, eller inte vidtas, eftersom det inte är klarlagt vem som ska göra vad och när åtgärderna ska vara genomförda.” om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Det tredje: ”Både och saknar uttryckliga återrapporteringskrav och en riktad finansiering för det arbete som de förväntas bedriva inom ramen för sina tilldelade samordningsuppdrag.” Det fjärde och sista: ”sammantagna bedömning är att det inte finns tillräckligt tydliga förutsättningar, och inte vidtas tillräckliga åtgärder, för att skapa förutsättningar för livsmedels- och läkemedelsförsörjning vid kris eller under höjd beredskap.” Sammantaget är det tre ord som återkommer, herr talman, tre ord som symboliserar områden där förbättring redan borde ha skett: Regeringens otydlighet skapar frågor kring ansvarsförhållanden i myndigheterna och kan försätta civilbefolkningen i stort lidande i förhållanden under kris eller krig. I brist på livsmedel och läkemedel kan befolkningens vilja att stötta totalförsvaret vackla, då alternativet att ge upp sin frihet i förhoppningen att fred även under annan fana åter kan ge förnödenheter till familjen verkar alltmer lockande. Jag sammanfattar det till en enda mening: Detta är respektlöshet mot vår befolkning. Det är hög tid att vi förbereder beredskapslager av livsmedel och läkemedel, dels eftersom aktörer som haft denna uppgift på sitt ansvarsområde har upphört att fungera i sin tidigare form, dels som en följd av att tidigare regeringar har avvecklat denna fundamentala del av det civila försvaret. Det finns heller inte något system för ransonering av vare sig livsmedel, läkemedel eller andra basvaror som är viktiga för samhällsförsörjningen. Ett exempel på detta är att tidigare hade ansvaret för att hantera läkemedelsförsörjningen vid kris och krig. finns det ingen aktör som har ett tydligt ansvar för just detta område. Det menar vi är en stor brist i svensk krisberedskap som skyndsamt måste åtgärdas. Även Försvarsberedningen instämmer i problematiken kring beredskapslagring och ransonering i sin delrapport . Försvarsberedningen är i denna rapport mycket tydlig. Det finns ett behov av såväl beredskapslagring som ökad självförsörjning av livsmedel för att komma runt problematiken med att importkedjor kan komma att brytas i händelse av kris och krig. I sitt svar på hänvisar regeringen i allmänna ordalag till utökade planeringsuppdrag som har getts till Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap för att dessa ska tydliggöra vilka förutsättningar som finns på området.