prot · H60920 · 2018-11-22 00:00:00 — § 1 Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under betänkande 2018/19:SoU2 Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under (skr. 2017/18:277) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 2 Bastjänstgöring för läkare betänkande 2018/19:SoU5 Bastjänstgöring för läkare (prop. 2017/18:274) 1 (SD): ställer sig positiva till förslaget om bastjänstgöring för läkare. Vi välkomnar ett mer flexibelt regelverk och ser stora vinster i att alla läkare som väljer att specialisera sig i får en och samma introduktion till svensk sjukvård och läkaryrket. Med en modern och mer sammanhållen läkarutbildning kan blivande läkare rustas med bred kompetens och verktyg som ger goda förutsättningar för en kvalitativ och patientsäker vård. Förhoppningen är givetvis att vi ska komma till rätta med det faktum att är för få och med det ohållbara i att väntetiderna för AT är för långa. Med en mer flexibel utbildningsstruktur kan vi aktivt hantera den problematiken och skapa en mer effektiv väg till specialisering inom läkaryrket. Detta är därför till stora delar ett bra förslag som vi kan ställa oss bakom. Vi i har dock lyft fram två specifika områden i vår följdmotion, vilken ligger till grund för våra yrkanden. Dessa områden kommer jag att gå in lite närmare på här och . I det aktuella förslaget ser behov av en föreskrift som ska säkerställa en tydligt reglerad kvalitetsgranskning av bastjänstgöringen. Både grundutbildningen och specialisttjänstgöringen granskas . Denna typ av granskning är oerhört viktig och kan vara ett verktyg för att säkra att utbildningen håller hög kvalitet och att eventuella brister uppmärksammas och åtgärdas. En obligatorisk kvalitetsgranskning av bastjänstgöringen är en grundförutsättning för en god utbildningskvalitet som i sin tur skapar en hög läkarkompetens. För att förhindra att denna typ av granskning påverkas av ekonomiska förutsättningar menar vi att kvalitetsgranskningen ska utföras av en extern aktör, det vill säga en aktör som inte har några ekonomiska, administrativa eller organisatoriska kopplingar till vårdgivaren och därmed kan bidra till mer transparenta jämförelser mellan vårdgivarna. Det är också anledningen till att vi föreslår en obligatorisk och extern kvalitetsgranskning av bastjänstgöringen som tydligt ska regleras i en föreskrift. Det är bekymmersamt att man i förslaget om bastjänstgöring väljer att avskaffa obligatorisk tjänstgöring inom psykiatrin. En bristfällig psykiatrisk kompetens kan komma att resultera i negativa följder för patienter med psykiska sjukdomar och inte minst äventyra rättssäkerheten vid tvångsvård. När det kommer till klinisk erfarenhet måste psykiatri ses som ett prioriterat verksamhetsområde. Det handlar om avgörande kunskaper för att kunna göra svåra psykiatriska bedömningar när det gäller till exempel suicidrisk, psykossjukdom och akuta affektiva tillstånd. Dessa tillstånd förekommer inte i tillräcklig omfattning inom primärvård eller akutsjukvård för att kunskapsmålen ska kunna anses bli uppfyllda. Om vi inte ser vikten av att bibehålla klinisk erfarenhet och en bred psykiatrisk kompetens hos legitimerade läkare när vi nu ska ersätta den befintliga allmäntjänstgöringen med bastjänstgöringen riskerar vi att försämra vården och rättssäkerheten för patienter som tillhör en väldigt utsatt grupp. Vi måste kunna försäkra oss om att nyutexaminerade läkare har tillräcklig kunskap inom psykiatri och psykofarmakologi för att ges rätt att utfärda vårdintyg och tilldelas fullständig förskrivningsrätt för psykofarmaka. Med anledning av detta anser att det krävs tydliga rekommendationer för bastjänstgöringen och att de ska ge våra läkare klinisk kompetens när det gäller psykiatrisk vård. Vi vill även att obligatorisk tjänstgöring inom psykiatri ska lyftas för vidare behandling, eftersom vi ser behov av att ompröva den befintliga bedömningen. Med vårt yrkande vill vi därmed understryka vikten av klinisk tjänstgöring inom psykiatri och verka för att den psykiatriska kompetensen hos våra läkare är god. Det handlar i grund och botten om att skapa en patientsäker vård för en redan utsatt patientgrupp. vill vi belysa vikten av att svensk psykiatri är ett område som måste prioriteras och att vi behöver möta de särskilda behov som föreligger på ett realistiskt och ändamålsenligt sätt. Jag vill därför avslutningsvis yrka bifall till yrkande i reservation nr 2. 2 (V): Detta är ett bra förslag som vi är relativt eniga om. Det handlar om bastjänstgöring för läkare, vilket är en omstrukturering av utbildningssystemet för läkare – från student till specialist. Förslaget är att kraven på praktisk tjänstgöring för att få läkarlegitimation tas bort. är den praktiska tjänstgöringen ett krav för att man ska kunna få läkarlegitimation, och i stället för den nuvarande strukturen föreslås att ett bastjänstgöringsår införs som en del av det obligatoriska tjänstgöringsavsnittet vid specialisering för läkare. Detta gäller alldeles oavsett vilket land du har fått din läkarexamen i. Förändringen av den praktiska tjänstgöringen hänger samman med ett förslag om att förlänga och omstrukturera den nuvarande läkarutbildningen, från en femårig utbildning till en sexårig. välkomnar regeringens förslag. Vi menar att innehållet är bra och att det är bra förändringar. De är hållbara och leder framåt. Trots att anser att propositionen i stora drag är bra har vi några frågor vi vill förtydliga. Den psykiska ohälsan ökar, och vi behöver fler specialister inom psykiatrin. Det är en bristvara ; vi behöver fler psykiatrer. Större kunskap om psykisk ohälsa generellt behövs också, specifikt inom primärvården. Det är oerhört viktigt om man ska klara psykisk ohälsa inom primärvården, som är första linjens sjukvård. För att kunna avskaffa den nuvarande obligatoriska tjänstgöringen på psykiatrisk klinik måste det säkerställas att utbildningsmålen i den framtida bastjänstgöringen utformas så att de framtida nylegitimerade läkarna får nödvändig kompetens inom psykiatri och psykisk ohälsa. Det handlar om att säkerställa hela denna reform och om att kunna arbeta med en fråga som tickar på, det vill säga den psykiska ohälsan. I det liggande förslaget föreslås också att bastjänstgöringen inom primärvården ska omfatta . Det anser vi är alldeles . Primärvården lyfts fram av alla . Den ska fungera som första linjens sjukvård, där kvalitet och kompetens står i centrum för patienterna. Om vi ska fokusera mer på primärvården behöver även framtidens läkare god insyn i och kunskap om denna. Därför anser att bastjänstgöringen inom primärvård bör omfatta . I likhet med och för allmänmedicin menar att majoriteten av de kunskapskrav som gäller för att uppnå fullgjord bastjänstgöring kan täckas inom just primärvården. Därför bör tiden för tjänstgöring inom primärvården förlängas. Vi menar att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att bastjänstgöring inom primärvården uppgår till . Jag yrkar bifall till reservation 3, fru talman, och avslag på andra motioner. 3 ACKO ANKARBERG (KD): Hälso- och sjukvården är kunskapsintensiv. Medarbetarna behöver därför en ändamålsenlig grundutbildning, men när man väl har påbörjat sitt arbete krävs också att man får kontinuerlig tillgång till fortbildning av bästa kvalitet. har ansvaret för läkarnas grundutbildning och vidareutbildning delats mellan staten och landstingen. Staten har ansvaret för läkarnas grundutbildning vid universiteten, medan landstingen har ansvaret för den allmäntjänstgöring – AT i dagligt tal – som krävs för att få läkarlegitimation. När läkarexamen och allmäntjänstgöringen är avklarade ska alla läkare genomgå en lång specialiseringstjänstgöring, ST. Specialiseringstjänstgöring innebär att läkare anställs inom landstingen som ST-läkare och där utvecklar sin specialistkompetens. Det kammaren diskuterar är bastjänstgöring för läkare. Detta är en del i en förändrad läkarutbildning. Mina kollegor i utskottet har tidigare redovisat hur förändringen ser ut. Efter att examen har avlagts och legitimationen har utfärdats väntar den nya bastjänstgöringen, som ska vara en strukturerad introduktion till hälso- och sjukvården. Bastjänstgöringen blir alltså den introduktion en läkare ska genomgå innan man börjar sin specialistutbildning. Den är också en introduktion för den som har fått sin läkarlegitimation i ett annat land. Bastjänstgöringen ska finnas tillgänglig för den som har gått utbildningen, avlagt examen och blivit legitimerad. Vi från menar att denna förändring är bra och att det är nödvändigt att göra som regeringen föreslår, nämligen att ålägga landstingen en skyldighet att anordna bastjänstgöring i den omfattning som krävs för att ha tillräckligt med läkare i klinisk verksamhet. Detta kommer att vara den springande punkten framöver. Får man inte chansen att göra sin bastjänstgöring stoppas tillflödet av nya medarbetare. Ett av primärvårdens mest akuta problem är den kroniska bristen på allmänläkare. har alldeles för få allmänläkare, specialister i allmänmedicin. Bristen finns där trots att antalet platser på läkarutbildningen har ökat . Bakgrunden är att landstingen själva avgör antalet utbildningsplatser när specialistutbildningarna – ST-utbildningarna – ska dimensioneras, och inte sällan sker bedömningen på kliniknivå. Avsaknaden av nationell samordning är uppenbar. Jag tror att vi behöver hitta bättre former än för att planera så att vi har tillräckligt med platser för bastjänstgöring och specialisttjänstgöring. Förslaget som har lagts på bord är gott, och vi har en bred uppslutning kring det. Jag är också glad över motionen från Liberalerna om att bastjänstgöring även ska vara möjlig att göra på . Detta bifölls också av utskottet. Det är nödvändigt att också säga några ord om vikten av att vårdens medarbetare kontinuerligt får tillgång till fortbildning. I en rapport som presenterade i går framgår att bara en mindre andel av landstingen har krav på fortbildning för specialistläkarna inom primärvården. Det är inte bra. Vi behöver strukturerad fortbildning för vårdens medarbetare, och det ska göras en individuell anpassning för den enskilde. Det vi diskuterar är främst bastjänstgöring i den förändrade läkarutbildningen, men det är nödvändigt att vi också lyfter fram behovet och vikten av fortsatt påfyllnad av kunskap och kompetens. Därför krävs en planerad och kvalitetssäkrad fortbildning. tillstyrker utskottets förslag. 4 DAG (S): Jag måste säga att vi som talar om sjukvårdsfrågor ibland skryter om de fantastiska sjukvårdsresultat vi har i jämfört med många andra länder. Själv brukar jag ofta omnämna att i sin stora undersökning rankade svensk sjukvård på plats nr 4. Jag tycker att detta är helt enastående, och det är väl värt att komma ihåg när man alltid möts av rubriker i tidningar och ganska förenklade debatter som handlar om att allting misslyckas i vården. Det är faktiskt värt att komma ihåg att svensk sjukvård för det mesta lyckas och att den lyckas bättre än nästan alla andra länder på detta jordklot. Orsaken till att svensk sjukvård lyckas så bra som den gör tror jag till stor del står att finna hos personalen. Vi har en väldigt välutbildad vårdpersonal. Vi har fantastiska läkare, oerhört kunniga sjuksköterskor och duktiga och engagerade undersköterskor i vår vårdorganisation. De brinner för sitt arbete, och även när de ibland arbetar under svåra förhållanden gör de sitt yttersta för att vi ska få en sjukvård av mycket hög kvalitet. För att detta ska vara möjligt krävs också att landstingen, kommunerna och staten tar sitt ansvar samt att staten säkerställer att vi har en god och välfungerande utbildning . Det förslag som ligger på bord, fru talman, är ett steg i att utveckla läkarutbildningen och se till att den kommer att kunna fungera mycket bättre . Utbildningen är bra , men den kan fungera mycket bättre. Utbildningen kommer bland annat, vilket jag tycker är väldigt bra, att innehålla krav på att alla läkare, oavsett vilket land man har fått sin läkarexamen i, ska få en gemensam introduktion till hur svensk sjukvård fungerar. Det kommer att höja kvaliteten. Denna utbildning kommer att kunna vara mer flexibel än den gamla läkarutbildningen. Jag tror att det är en mycket stor styrka med en mer flexibel läkarutbildning ; vi vet ju att vårdens förutsättningar förändras drastiskt och snabbt. Vi behöver få en mer flexibel och mer framtidsinriktad läkarutbildning framöver, och jag tror att detta förslag kommer att kunna bidra till det. Jag är glad över att det i grunden finns en väldigt stor samsyn mellan de politiska partierna. Så gott som alla partier tycker i grunden att detta är ett bra förslag, och det är mindre detaljer, fru talman, som vi bråkar om. Jag tror att en av de saker som gör att man kan känna en viss trygghet är att det finns tydligt uttalade krav från både regeringens och utskottets sida på att alla läkare ska få en god kännedom och kunskap om de stora folksjukdomarna, inklusive de psykiatriska sjukdomarna, och om hur de ska hanteras. Detta är kunskaper som alla läkare behöver ha, oavsett vad de sedan väljer att specialinrikta sig på. Jag skulle för egen del vilja rikta en eloge till Liberalerna, som i detta fall har lyft upp frågan om det nödvändiga och kloka samarbetet med . Det är Liberalerna som har drivit på och tyckt att det inte räcker med att säga att det är som ska verkställa och se till att det säkerställs utan att även behöver uttala detta. Det vill jag ge Liberalerna en särskild eloge för. Det är klokt, och det har också vunnit utskottets allmänna gillande – alla partier har ställt sig bakom dessa krav. För min del känns det också betryggande att konstatera att de som är närmast berörda – – länge har efterlyst en bastjänstgöring. kan man hitta artiklar från , ordförande, där hon kräver att läkarutbildningen ska göras om just i denna riktning. Därför är det med viss glädje, fru talman, som jag yrkar bifall till utskottets förslag. 5 (M): Hälso- och sjukvården förändras och utvecklas snabbt. Vi står inför såväl stora möjligheter som stora utmaningar. För att på ett bra sätt klara av att till exempel möta ett växande vårdbehov och patienter med mer komplexa vårdbehov behöver vi uppdatera och utveckla vårdutbildningarna. Vi behöver också förändra våra utbildningar för att stärka patientsäkerheten liksom för att bättre anpassa dem till internationella utbildningsförhållanden i syfte att möjliggöra en ökad rörlighet över nationsgränserna. Mot denna bakgrund krävs ett nytt sammanhållet utbildningssystem för läkarna. Det betänkande som vi har att debattera utgör ett viktigt steg mot att förverkliga just detta. Betänkandet innehåller förslag som möjliggör en ny sexårig läkarutbildning som direkt kan leda till läkarlegitimation utan krav på allmäntjänstgöring. Detta krav tas alltså bort. Men regeringen, liksom vi i socialutskott, anser att det behövs en strukturerad introduktion till hälso- och sjukvården som en del av läkarnas specialisttjänstgöring. Därför säger vi nu i politiskt bred enighet ja till att införa en obligatorisk bastjänstgöring som inledning av läkarnas specialisttjänstgöring. Kravet på bastjänstgöring ska gälla lika för alla läkare oavsett i vilket land den enskilde har tagit sin läkarexamen. Vi är som sagt eniga i utskottet om att inrätta bastjänstgöring liksom till att ta bort kravet på AT för att få legitimation. Denna enighet är bra, precis som sa. När vi nu gör betydande och strategiska förändringar av vårt utbildningssystem är det viktigt att vi är överens om huvuddragen så att de förändringar som vi sjösätter blir långsiktiga. När det gäller detaljerna kring vad bastjänstgöringen ska innehålla och hur den ska utformas finns det dock lite olika uppfattningar. Betänkandet innehåller bland annat motionsyrkanden om längre tjänstgöringstid inom primärvården och om obligatorisk tjänstgöring inom psykiatrin. Det finns också remissinstanser som just framfört att tjänstgöring på psykiatrisk klinik borde vara obligatoriskt. Det antar jag också är förklaringen till det motionsyrkande som finns i frågan här . Idén med bastjänstgöringen, fru talman, är dock inte att i detalj reglera hur tjänstgöringen ska se ut, utan i stället att den ska styras utifrån kunskapsmål. Jag och tycker att det är en klok väg att gå. Det är bra att vi politiskt fattar beslut om de övergripande kraven och målsättningarna för bastjänstgöringen, men vi ska inte i detalj reglera hur. Vad jag dock vill framhålla är vikten av att följa konsekvenserna av de förändringar som vi nu gör genom avskaffandet av AT och införandet av bastjänstgöring, särskilt utifrån hur förändringarna kan tänkas påverka möjligheten att rekrytera läkare till olika specialiteter och vårdformer. Avslutningsvis, fru talman, vill också jag tacka Liberalerna som lagt fram ett klokt förslag som hela utskottet har ställt sig bakom, nämligen om att säkerställa att utbildningssamarbetet med kan fortsätta och att det blir möjligt för läkare att genomföra bastjänstgöring på likväl som i . Vi ska självfallet inte slå undan benen på det välfungerade samarbete som och har . Tvärtom ska vi skapa förutsättningar för ökat samarbete och rörlighet. Det ligger helt i linje med ett av de syften som jag och ser med reformeringen av den svenska läkarutbildningen, nämligen att skapa ett svenskt utbildningssystem som är mer kompatibelt med andra länders i syfte att skapa förutsättningar för ökad rörlighet. Som moderat är jag fast övertygad om att rörlighet leder till kunskaps- och idéutbyten, vilket bidrar till en positiv utveckling av den svenska hälso- och sjukvården. 6 (L): Det är välkommet att läkarutbildningen nu förändras på det här sättet. Vi kommer i annat sammanhang att diskutera grundutbildningen som leder till legitimation, men diskuterar vi bastjänstgöringen som underlättar för blivande läkare som kommer från andra länder, bland annat inom EU, att gå in i bastjänstgöringen. Jag tycker att uppläggningen av den är väl avvägd, inte för detaljerad. kommer ju att ge ytterligare riktlinjer. När jag tittar på vad listan innehåller är jag särskilt glad över att etik understryks tydligt – detta har brustit i undervisningen – och att den tar upp olika etiska problem och svåra patientavgöranden som läkare ställs inför. Här måste man tränas i hur man ska tänka och analysera när sådana problem uppstår. Jag är också väldigt glad över att kommunikation har kommit in här. Många av anmälningarna från patienter som kommer in till och landstingen om det ena och det andra beror ju på bristande kommunikation, att man inte har förklarat nytta och risker med olika insatser. Här finns också frågan om läkemedel med. Jag som är klinisk farmakolog från början kan inte nog understryka hur viktigt det är att man under det här utbildningsskedet lär sig om nytta och risker med läkemedelsbehandling. Patienter är olika, och det kanske inte alltid är läkemedel som är lösningen på problemet. Sedan är det också det sjukdomsförebyggande arbetet. Ska vi klara hälso- och sjukvårdens ekonomi framöver måste hälso- och sjukvården bli bättre på att förebygga ohälsa. Jag blev glad över alla applåder för detta med bastjänstgöring på . Jag var nämligen där och såg på AT-tjänstgöringen och den kliniska tjänstgöringen för blivande läkare på och var väldigt imponerad av den handledning de fick där. Handledningen brister, tyvärr, på många ställen i . På är inte heller språket något problem för dem som är svenskfödda. Jag är glad över att utskottet ställt sig bakom vår motion. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 3 Framtidens äldreomsorg – en nationell kvalitetsplan betänkande 2018/19:SoU6 Framtidens äldreomsorg – en nationell kvalitetsplan (skr. 2017/18:280) 7 (SD): Äldreomsorgen är ett av fokusområden. Där satsar vi ett antal fler miljarder än regeringen, och vi lägger fram ett antal förslag för att kommunerna ska kunna erbjuda den bästa omsorgen. Framtidens äldre-omsorg – en nationell kvalitetsplan Vi ska bemöta våra äldre med vördnad och respekt för att de strävat och ofta arbetat hårt ett helt liv. Vi ska erbjuda den bästa omsorg vi kan där de som behöver samhällets insatser verkligen får de insatser som de har rätt till och se till att insatserna är av bra kvalitet. Därför föreslår vi en ny rättighetslag, en äldreomsorgslag, och har gett regeringen i uppdrag att utreda hur en sådan kan se ut. Det ska aldrig finnas någon tvekan, vare sig från den omsorgsbehövande eller från dess närmaste, om vad man faktiskt kan förvänta sig och kräva av oss alla – alla vi i den här salen och alla ute i samhället. Vår gemensamma skattekaka ska fördelas på välfärden, och de största bitarna ska givetvis fördelas till dem som bidragit, kanske hela sitt liv, till denna gemensamma kaka. Vi tycker att skrivningen ”en skälig levnadsnivå” ska ändras till ”goda levnadsvillkor”. Givetvis räcker det inte att sätta gränsen vid att äldre bara ska ha en skälig levnadsnivå. Det ska alltid vara gött att leva. Därför måste ambitionsnivån höjas och skrivningen vara ”goda levnadsvillkor” och ingenting annat. För en liten tid sedan hade vi en kammardebatt om biståndsbedömda trygghetsboenden, som är en enklare form av insatser för dem som exempelvis inte behöver nattbemanning. På särskilda boenden däremot tycker att bindande krav på nattbemanning ska finnas. Det räcker inte att som endast ha tillgång till nattbemanning. För att känna sig trygg måste man kunna veta att hjälpen kommer när man behöver den, även om det är natt. Eftersom det är kommunerna själva som ansvarar för nattbemanningen finns det skillnader i tillgången mellan kommunerna. Vi menar att det inte ska vara någon skillnad på hur bemanningen ser ut beroende på var i landet man bor. Vi föreslår därför nationella riktlinjer som kommunerna har att förhålla sig till. Undernäringen hos äldre har ökat, och det är något som vi givetvis måste ta på största allvar. Det är stora skillnader på hur mat tillagas och serveras, såväl mellan äldreboenden och hemtjänst som mellan kommunerna. Vi menar att måltiden ska vara lustfylld och att personal och äldre ska kunna äta tillsammans om det av olika anledningar behövs. är det endast tillåtet med pedagogiska måltider på demensavdelningar, men vi menar att pedagogiska måltider även ska omfatta övriga avdelningar när så behövs. Att få mat i lådor som värms i mikrovågsugn passar en del äldre men långt ifrån alla. Vi menar att de äldre måste få välja själva hur de vill få sin mat. Det är ingen homogen grupp vi talar om, utan alla är unika. En del äldre mår inte bra och kan inte med doften av mat medan andra får en lustfylld måltid av att känna doften. Att måltiden också kan vara mellan personal och äldre är viktigt. Som kokerska eller kock vet man att tillagningen av maten kan göra måltiden till en mer lustfylld stund för de äldre. Dofterna som sprids vid tillagningen triggar igång smaklökarna och sätter igång aptiten. På avdelningarna ska det finnas utbildade kockar eller kokerskor som tar hand om hela proceduren, alltifrån inköpen av livsmedel till tillagningen av dem. Framtidens äldre-omsorg – en nationell kvalitetsplan När jag under föregående mandatperiod var oppositionsråd i stad blev jag uppringd av en man som bodde på ett äldreboende. Han hade arbetat hela livet som kock, och mat var ett lustfyllt intresse för honom och givetvis oerhört viktigt. Då kroppen inte längre fungerade som den skulle var matintresset det enda han hade kvar, men han kunde inte tillaga sin mat själv. Han var så ledsen när han ringde. Maten på hans boende var direkt undermålig, och han berättade om den ena skräckupplevelsen till måltid efter den andra. Han hade givit upp sitt intresse för livet, och fanns bara en vilja kvar: Han väntade bara på att få dö.