prot · H60916 · 2018-11-14 00:00:00 — Förutsättningen är såklart att det finns en uppföljning av uppdragen. Eftersom en förutsättning för de åttaåriga tillståndsperioderna är att de inleds som det hålls ordinarie riksdagsval i och att nuvarande tillståndsperiod utgår innebär det att det inte fungerar med en åttaårig tillståndsperiod just , alltså – åtminstone inte om tanken är att tillståndsperioden därefter ska inledas i samband med att ordinarie riksdagsval ska hållas. Detta innebär att kommande tillståndsperiod i stället bör vara sexårig för att 2026 övergå till åttaåriga tillståndsperioder. Regeringen föreslår i sin proposition att nästa tillståndsperiod, som inleds 2020, i stället ska vara tioårig för att sedan övergå i åttaåriga tillståndsperioder 2030. Det är enligt min bedömning en alldeles , inte minst med tanke på det snabbt föränderliga medielandskapet och att åttaåriga perioder sedan blir nästa steg. Här anser jag att Parlamentariska public service-kommittén gjorde rätt bedömning när man verkligen tittade i detalj på de här frågorna och föreslog ett sexårigt tillstånd och åttaåriga tillstånd . Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 27 (SD) replik: Vi är många här som har talat om hur viktigt oberoendet är för public service, och jag ställer mig verkligen bakom det. Jag nämnde det i mitt anförande, och min kollega ska alldeles strax tala mer om det. Jag skulle vilja tala lite om hur man känner att public service är oberoende. Det hänger ihop med saklighet. Känner konsumenterna att public service är sakliga i sin produktion och i vad de förmedlar tror de på public services oberoende, och det är därför de känner hög tillit till public service-bolagen. Varför vill då inte ställa sig bakom våra reservationer som vill öka oberoendet? Varför vill man som centerpartist inte göra mer för att fler ska dras till public service och det innehåll som de producerar i stället för att de ska dra sig till andra medier? Public service-bolagen har fortsatt väldigt höga förtroendesiffror, men precis som vi har poängterat i tidigare debatter är dessa siffror på nedåtgående. Det har inte lyfts fram i dagens debatt, men det är ett faktum. Varför vill inte göra mer för att säkerställa att den nedåtgående trenden vänds uppåt igen? 28 PER LODENIUS (C) replik: Jag har lite svårt att förstå frågor i detta fall. Förslaget som ligger på bordet är ju ett tydligt förslag om att stärka oberoendet för public service. Det handlar om att public service ska få en annan typ av finansiering, utanför den normala statsbudgeten. Det handlar också om att vi ger public service en finansiering över en åttaårig tillståndsperiod, efter en inledande sexårsperiod. Vi ska alltså inte politiskt kunna gå in och justera och påverka dessa budgetposter . Det handlar också om att fortsätta att ha en så opolitisk granskning som möjligt av public service. Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service Jag förstår alltså inte riktigt oro i den delen, fru talman. Det beslut vi tar är ett sätt att stärka public service. Det som gör mig lite orolig är i stället att och hellre vill se kortare tillståndsperioder. Det skulle innebära snabbare politiska förändringar vid nya tillståndsprövningar, beroende på hur regeringskonstellationen ser ut. Detta och andra delar gör mig lite orolig när det handlar om och förslag till public service. 29 (SD) replik: Vi vill ju utöka funktion just för att säkerställa sakligheten. Vi vill ha kortare sändningstillstånd för att bolagen inte ska lägga sig platta för den tekniska utvecklingen åtta eller framöver. Vi vill fortsätta att ha årliga budgetunderlag för att se vad som produceras. Vi har många förslag, till exempel saklighetsprövning och exponering av rättelse. Vi har många förslag bland våra reservationer som skulle säkerställa ett oberoende public service. Per Lodenius och behöver inte känna oro. Varför vill man inte göra mer för att säkerställa att fler vänder sig till public service? Det är ett faktum att förtroendesiffrorna är höga, men det är också ett faktum att de är på väg ned. Varför vill inte göra mer för att trenden ska vända uppåt igen? 30 PER LODENIUS (C) replik: För att de som tar del av utbudet från public service ska tycka att det är relevant ska utbudet vara brett samt täcka in och bevaka hela . Frågan om tillståndsgivning kommer längre fram i den andra delen av de beslut om public service som ska fattas. Att öka kontrollen, som och förordar, är inte ett sätt att öka förtroendet för public service-bolagen. Det är i stället att öka den politiska styrningen av public service-bolagen. Det är inte rätt väg att gå. Jag tror att det beslut vi ska fatta , som handlar om att stärka oberoendet och finansieringen av public service, är rätt väg att gå. I nästa steg kommer man att tala om tillstånden och tillståndsgivningen, som då ska gälla . Det är rätt väg att gå. På det sättet kommer public service att fortsätta att vara relevant för samtliga invånare i . 31 (SD): Vår tid är . Detta är namnet på en svensk dramaserie som just nu samlar omkring 2 miljoner svenska tittare . Serien är ett uttryck för betydelsen av svensk radio och tv i allmänhetens tjänst. Den speglar historia och vårt samhälles utveckling och skapar gemenskap runt de kulturmarkörer som format oss och vårt land . Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service Vår tid är nu också i bemärkelsen att vår tid är stadd i en ständig, , förändring och i många avseenden en hög utvecklingstakt. Det gäller inte minst den mediala utvecklingen och utvecklingen av mediala och digitala plattformar där vi konsumerar medier; radio, tv, film, text, ljud etcetera. Vår tid är också globaliserad, och fler och fler aktörer från utrikes håll, till exempel Netflix och HBO, lockar allt fler svenska tittare med sina streamningstjänster. Tablå-tv minskar i omfattning, teknikneutraliteten är ett faktum och urvalet av film- och tv-produktioner växer och konkurrerar med radio och tv i allmänhetens tjänst – public service. Sammantaget gör detta, fru talman, att pressen och kraven på av hävd och tradition stora och etablerade plattformar skärps, inte minst licensfinansierad och skattefinansierad radio och tv. Detta gäller särskilt då en lag föreskriver att alla ska finansiera ett visst radio- och tv-utbud i en uppsjö av aktörer där man har kunnat rösta med fötterna och välja, eller välja bort, utbudet från public service genom att ha eller inte ha tv. Då uppstår tre fundamentala frågor . För det första: Vad motiverar radio och tv i allmänhetens tjänst och dess särställning i förhållande till övriga aktörer? För det andra: Är radio och tv i allmänhetens tjänst de facto i allmänhetens tjänst, och vem eller vilka avgör det? Om inte – hur förankras public service-bolagens utbud och tjänster hos allmänheten och vinner folklig legitimitet? För det tredje: Vad vill vi att radio och tv i allmänhetens tjänst ska vara och göra och ? Vår tid är , och är . Jag ska staka ut våra viktigaste principiella utgångspunkter och svar på de tre frågorna. För det första: ser och svenskarna som en del av en svensk, nordisk, europeisk och västerländsk gemenskap – i den fallande ordningen. Vi ser oss också som en folkrörelse som värnar vår kultur, vårt språk, vår historia och vårt sätt att leva – kort sagt vår nation och dess medborgare. Det är utifrån de perspektiven enkelt att motivera allmänfinansierad svensk radio och tv. är ett litet land i norra befolkningsmässigt, men det är ett vidsträckt land geografiskt. Vi är ett litet språkområde, men med ett unikt och rikt språk. är ett modernt och innovationsrikt land, men med en lång, stolt och rik historia. Vi vet att vi inte kan lita på att internationella aktörer eller federationer utan ekonomiska vinster eller marknadsmässigt intresse vill eller kan producera högkvalitativa nyheter, drama, dokumentärer eller film i på svenska. Vi vet att det svenska språkområdet är för litet för det. Vi vet att lands- och glesbygden är för stor för att det ska finnas ett intresse hos kommersiella aktörer som TV4 eller internationella aktörer att upprätta eller till och med expandera antalet lokala redaktioner – i takt med att tidningsdöden breder ut sig och lämnar obevakade landsdelar i sina spår. Det är bara genom svensk politisk vilja vi kan säkerställa detta med hjälp av radio och tv i allmänhetens tjänst. Produktioner på svenska i hela landet och i olika kategorier motiverar allmänfinansierad radio och tv i sig. Det är också enbart genom sändningstillstånden för public service vi kan ålägga krav. Det motiverar en särställning. Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service För det andra: Är radio och tv i allmänhetens tjänst, fru talman, med detta sagt i allmänhetens tjänst ? Ja och nej, skulle nog många konkludera svaret. Nio av tio svenskar konsumerar tv sänt av . Miljontals lyssnar på . Man speglar i nyheter, bevakning av kultur, natur och högtider, och man producerar underhållning på svenska språket, vår viktigaste kulturmarkör. Till skillnad från övriga aktörer på marknaden vänder man sig också med tjänster och utbud till målgrupper med funktionsnedsättningar, såsom i det mest omfattande teckentolkade utbudet. Man speglar från norr till söder och gentemot våra olika behov och förutsättningar. Men – nota bene – allt fler upplever allt oftare att radio och tv i allmänhetens tjänst alltmer är i allmänhetens otjänst. Det har vi kunnat se på borgerliga ledarsidor bara inför den här debatten och i samhällsdebatten i stort. I valrörelsens slutskede agerade domare i den stora slutdebatten, där man bröt in och tog avstånd från ett uttalande från ett visst parti, avhugget och urplockat ur sin kontext, i stället för att låta det bemötas av politiska motståndare inom debattens ramar. Det ledde också till att ansvarige utgivare omplacerades och att i någon mån erkände övertrampet och pudlade, vidare att otaliga väljare rasade mot bolaget i fråga om partiskhet, osaklighet och otillbörlig valpåverkan – med fog, vilket konstaterade efter att ha problematiserat användandet och tillämpandet av den annars så viktiga demokratiparagrafen. Från ett helikopterperspektiv kan man se att en bred majoritet av väljarna även i dagens polariserade medielandskap håller och som de mest relevanta och informativa kanalerna inför val och i samband med den generella valbevakningen. visar undersökningar svart på vitt att förtroendet för bolagen minskar i flera målgrupper. Vad säger detta sammantaget? Jo, att allmänheten tar del av public service. Men public service måste varje gång visa och vinna trovärdighet i att spegla hela folket i hela landet, alla politiska perspektiv, granska och bevaka politiska partier och rörelser med samma måttstockar och skärpa, pröva perspektiv mot varandra, spegla bredden av opinionsbildare, agera och markera internt och transparent mot brister i saklighet och oberoende, för att inte bara behålla dem som känner förtroende utan också för att vinna tillbaka dem som förlorat förtroendet. Det handlar om att befästa och upprätthålla förtroendet samt den genuina folkliga legitimitet som krävs. För det tredje: Vad vill vi då att radio och tv i allmänhetens tjänst ska vara och göra, fru talman? Det blir mycket av en teknisk debatt som denna, men det är också viktigt att staka ut visionerna och principerna. Vi debatterar radio och tv, men vad innebär det ? Det är förvisso ännu fråga om elementära mediala plattformar och kommunikationskanaler, men tv gör text och ljud, och tidningar gör tv, etcetera. Formaten omvandlas och utmanas av sociala medier, Youtubekanaler och internetbaserade nyhetssajter i den digitala revolutionens kölvatten. Medielandskapet är i omdaning, och vi beslutsfattare måste vara medvetna och kloka i hur vi besvarar det. Vår viktigaste uppgift, menar jag, är att skapa förutsättningar för ett mångfasetterat medieutbud och en trygg och säker infrastruktur och att erbjuda verktyg för källkritik. Där är public service – med rätt reformer – en väsentlig och grundläggande idé och institution i vårt demokratiska samhälle. Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service Vårt avslagsyrkande på dagens alltför snäva och kortsiktiga proposition, jämte vårt batteri av nytänkande förslag och förslag om en ny helhetsutredning, lägger grunden för den framtida utvecklingen. Det är också intressant att notera att allt fler nu närmar sig den linje vi lyfte fram i utredningen om i vilken ordning public service-frågorna skulle utredas och i vilken ordning finansieringen skulle komma när viktiga och fundamentala frågor som reformerad granskningsnämnd, sändningstillstånd och reformer för saklighet hade utretts. Det här välkomnar vi, och vi hoppas att vi kan fortsätta den diskussionen framöver. 32 (S): Jag vill likt min kollega börja med att yrka bifall till reservation 2 i betänkandet och i övrigt bifall till utskottets förslag. För en stark, oberoende public service krävs långsiktig, stabil finansiering. Licenssystemet vi haft har tjänat oss väl, men i av snabb teknikutveckling har systemet nått vägs ände. Jag var en av de ledamöter som fick uppdraget att sitta med i den parlamentariska public service-kommittén. Det var ett oerhört intressant och spännande arbete, och jag vill passa på att i denna kammare tacka kommitténs ledamöter för ett konstruktivt arbete och sekretariatet i kommittén för deras hårda slit. Det nya finansieringssystem vi föreslår är robust, långsiktigt och teknikneutralt, och det är ett fundament för att vi ska ha en fortsatt stark radio och tv i allmänhetens tjänst med ett utbud för alla som skildrar hela . Till följd av förändringen av finansieringssystemet måste avtalet med i sägas upp. Där arbetar 240 personer. Det är en stor och viktig arbetsplats för , och hela – det motsvarar ungefär 15 000 arbetstillfällen i . Den socialdemokratiskt ledda regeringen har med anledning av detta meddelat att man avser att ersätta dessa jobb så att staten tar vara på den breda kompetens som finns på arbetsplatsen. Men i och med att vi nu har en övergångsregering som är ålagd att lägga fram en övergångsbudget hamnar satsningen på ersättningsjobb i träda. Det är olyckligt men helt oundvikligt och bidrar till att Radiotjänsts medarbetare nu lever i ovisshet om framtiden. Därför bör en tillträdande regering så snart den lägger fram en ändringsbudget säkra jobben i . Det är också min hälsning till Radiotjänst i . Att riksdag nu tar steg för att säkra oberoendet och stärka den långsiktiga finansieringen för public service är viktigt, och det är rätt och riktigt. Att ha public service – eller radio och tv i allmänhetens tjänst, som vi också säger – är ett fundament i vår demokrati. I där man med desinformation försöker forma människors åsikter och auktoritära makthavare försöker ta kontrollen över vad som får sägas och vad som inte får sägas, ja, där är oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst utan kommersiell eller politisk påverkan viktigare än någonsin och något som angår alla. Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 8 Finansiella företags uppgifter till brottsutredande myndigheter betänkande 2018/19:FiU15 Finansiella företags uppgifter till brottsutredande myndigheter (prop. 2017/18:291) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) § 9 Vissa kontrollfrågor och andra frågor på punktskatteområdet betänkande 2018/19:SkU2 Vissa kontrollfrågor och andra frågor på punktskatteområdet (prop. 2017/18:294) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) § 10 Ändrade mervärdesskatteregler för telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster betänkande 2018/19:SkU3 Ändrade mervärdesskatteregler för telekommunikationstjänster, radio‑ och tv-sändningar och elektroniska tjänster (prop. 2017/18:295) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) § 11 Genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatteundandraganden Genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatte-undandraganden betänkande 2018/19:SkU4 Genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatteundandraganden (prop. 2017/18:296) 33 (SD): betänkande nr 4 behandlar propositionen om genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatteundandraganden. Propositionen innebär en anpassning av svensk lagstiftning till EU-direktivet mot skatteundandraganden. Vi sverigedemokrater, vill jag inleda med att säga, är positiva till att bekämpa skatteflykt och skattefusk och särskilt positiva till mellanstatliga samarbeten på det området. Vi har därför under den gångna mandatperioden valt att stödja arbetet med att utveckla och förbättra metoderna som syftar till att förhindra skatteundandraganden genom att ta riktlinjer och rekommendationer som utgångspunkt, och det kommer vi att fortsätta göra. Propositionen innebär alltså en anpassning – en anpassning som förvisso behöver göras, men vi menar att den inte bör göras på precis det sätt som föreslås. Regeringens förslag om att schablonbeskatta försäkringsreserven avviker från riktlinjer, som inte specifikt anger att schablonmässig inkomstbeskattning av försäkringsreserven ska ske. Däremot omnämns försäkringsbolagets redovisade resultat, det vill säga när det återförs från försäkringsreserven till resultatkontot och resultaträkningen och inte när pengar finns bokförda på kontot för försäkringsreserven. En schablonintäkt är inte samma sak som faktiskt redovisat resultat utan en extra beskattning vid sidan om bolagsvinstbeskattningen. Pengar på ett bankkonto – särskilt om det saknar ränta – ger dessutom ingen extra avkastning, vilket gör det orimligt att beskatta en schablonintäkt på tillgången. Dessutom tycks man ha tolkat ”överkapitalisering” som att det bara gäller försäkringsreserven, vilket vi menar är felaktigt. Hela försäkringsbolagets balansräkning med tillgångs- och skuldsida behöver bedömas i sin helhet. Att generellt beskatta alla försäkringsföretagets reserver innebär att man träffar även de företag som inte är överkapitaliserade. Det vore bättre att i stället föra statistik över kapitalisering i hela branschen och identifiera vilka enskilda företag som rimligen bedöms avvika kraftigt från genomsnittet för branschen och i sådana fall kan misstänkas genomföra skatteundandraganden. Vad propositionen i viss mån handlar om är alltså en skattehöjning. har regeringen bedrivit en politik som gått i riktning mot att identifiera allt fler områden att beskatta. Denna proposition från regeringen är ytterligare ett åtgärdsförslag med den intentionen. Den här gången avser regeringen att öka skatteintäkterna till staten genom att införa schablonskatt även på försäkringsreserven hos utländska skadeförsäkringsföretag som till viss del är svenskägda. Försäkringsbolagen fungerar så att deras försäkringsrörelse får ett varierande resultat mellan olika år. Det beror på den slumpmässiga miljö som försäkringsbolag verkar i, och det gäller även om man sköter hela sin verksamhet på ett sunt sätt. Därmed kan man betrakta uppkomna vinster som åtminstone delvis redan intecknade för kommande förluster. Därför är det rimligt att bolaget får sätta av obeskattade vinstmedel i en reserv som kan användas för att täcka kommande förluster i försäkringsrörelsen. Konsekvensen av regeringens förslag är att både en permanent schablonintäkt på säkerhetsreserven och minskningar och ökningar av reserven ska tas upp till beskattning. Det innebär en form av dubbelbeskattning, vilket vi inte anser är rimligt. Genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatte-undandraganden Vi menar att det är ett tankefel att beskatta säkerhetsreserven på det sätt som har föreslagits. Den direkta konsekvensen är en olikformighet i bolagsvinstbeskattningen för olika branscher. Den sannolika följden av skattekostnaden skulle kunna vara att försäkringsbolagen höjer försäkringspremierna, vilket då skulle innebära att kunderna får dyrare försäkringar. Detta vill vi inte stödja. Vi menar slutligen att propositionen är något av ett hafsverk. Där stöder vi oss på flera remissinstanser, inte minst Lagrådet. Om jag hade kunnat yrka på att man ska göra om och göra rätt hade jag gjort det, men får vi nöja oss med att yrka avslag till dess att en ny regering – vilken det nu blir och när den nu kan tänkas tillträda – får möjlighet att göra just detta: göra om och göra rätt. Jag yrkar bifall till reservation. 34 (S): debatterar vi regeringens förslag till anpassningar av gällande CFC-regler. CFC står för controlled foreign company, och flertalet länder har någon form av sådana regler för att förhindra att bolag eller filialer bildas i lågskatteländer och därmed också att inkomster flyttas över till sådana bolag eller filialer. Den som äger aktier i ett utländskt bolag ska alltså i vissa fall betala skatt i för det utländska bolagets inkomster. CFC-reglerna syftar till att förhindra eller försvåra skatteplaneringsåtgärder genom sådana transaktioner med lågbeskattade utländska juridiska personer som leder till att den svenska skattebasen urholkas. Det kan till exempel vara fråga om transaktioner som innebär att inkomster, exempelvis genom felaktiga internpriser, förs över till koncernföretag i lågskattestater för att sedan tas hem i form av skattefri utdelning eller kapitalvinst. har haft regler för detta . Men för att CFC-reglerna ska fungera på avsett sätt behöver de justeras och anpassas efter förändringar i omvärlden. Det gäller också att hålla jämna steg med den skatteplaneringsindustri som ständigt söker kryphål och nya sätt att reducera skatter och främja illojal konkurrens. Det pågår ett världsomfattande krig mot den aggressiva skatteplaneringen, som har förödande effekter både för välfärden i de utvecklade länderna och för möjligheten att bygga välfärd i utvecklingsländerna. påbörjade i samarbete med G20 ett projekt för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster. publicerades rapporter och ett sammanfattande dokument, kallat BEPS-paketet, som OECD- och G20-länderna godkände. har deltagit aktivt i detta arbete. För att möjliggöra ett samordnat genomförande av effektiva CFC-regler i EU antog rådet direktivet mot skatteundandragande. Direktivet innebär att EU:s medlemsstater samordnar genomförandet av vissa av åtgärdspunkter med BEPS, däribland åtgärd 3 gällande effektiva CFC-regler. Det är önskvärt att regelverken är mer lika mellan länderna, och EU-direktivet, som dessa förslag utgår från, är ett steg på vägen. Genomförande av CFC-regler i EU:s direktiv mot skatte-undandraganden Flera av de förslag som kom till följd av EU:s direktiv i detta ärende är redan uppfyllda i dagens svenska regelverk, men några förändringar föreslås, till exempel vad gäller säkerhetsreserv i bestämmelserna om när skatt ska börja betalas samt när det gäller skadeförsäkringsföretag. Det föreslås även att vissa ändringar genomförs för att direktivets regler om undanröjande av dubbelbeskattning av delägare i CFC-bolag ska uppfyllas. Direktivets regler gäller skattskyldiga som omfattas av bolagsbeskattning, medan gällande svenska CFC-regler tillämpas på såväl fysiska som juridiska personer. De förslag som lämnas i propositionen innebär förändringar för delägare i båda kategorierna. Det finns en regel i inkomstskattelagen som säger att även om nettoinkomsten är lågbeskattad ska inkomsten inte anses lågbeskattad om den utländska juridiska personen hör hemma och är skattskyldig i ett område som anges i en bilaga till inkomstskattelagen och inte omfattas av de undantag som anges i bilagan. I detta förslag ingår också förändringar av denna bilaga. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Propositionen innehåller viktiga förslag för att bekämpa skatteundandragande. Möjligheten att skatteplanera skadar förtroendet för skattesystemet hos den som arbetar och betalar skatt. Det är viktigt att hål i skattelagstiftningen täpps till.