prot · H60924 · 2018-12-05 00:00:00 — Om vi kan bidra till att öka stabilitet och förmåga att långsiktigt hantera sin egen säkerhet är mycket vunnet. Svensk militär besitter en hög kompetens såväl inom de militära aspekterna som inom mänskliga rättigheter och jämställdhet. Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i feministiska utrikespolitik omsätts i konkret handling då FN:s resolution om kvinnor, fred och säkerhet prioriteras och genomförs som en del av koalitionens operationsplan i . I utskottets betänkande har vi understrukit vikten av att grogrunder till konflikter behöver hanteras för att terrorism ska kunna bekämpas på lång sikt. Nyckeln till ett demokratiskt och långsiktigt stabilt är att alla grupper känner sig inkluderade och delaktiga i landets styre. Utskottet har också i stor samsyn tydliggjort vikten av regelbunden uppföljning av pågående insatser och lyft fram betydelsen av tydliga mål och metoder för att se till att målen uppfylls. Propositionen föreslår att fortsätter att ställa upp med en styrka om högst 70 personer för att förbättra säkerhetssituationen i . Det svenska bidraget ska inte ha stridande uppgifter. Det sammantagna säkerhetsläget i gör att hotbilden är hög mot den svenska styrkan, vilket innebär att vi behöver följa situationen på plats extra noga. Ifall en situation uppstår då våra trupper behöver lämna landet för att trygga sin säkerhet får en extra evakueringsstyrka om högst 150 personer tillföras. är ett land som vill och kan ta ett internationellt ansvar. Det gör vi genom vår biståndspolitik och vår utrikespolitik. Vi gör det också genom att delta i den här typen av internationella insatser. Genom att utgöra en del i den mycket breda koalition av länder som stöttar bidrar vi till att bygga säkerhet tillsammans med andra. Att bidrar i den här typen av insatser är viktigt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) § 8 Kommissionens arbetsprogram 2019 Kommissionens arbetsprogram 2019 (COM(2018)800) 21 (SD): Det vi upplever , fram till , kommer förhoppningsvis att gå till historien som peak EU. I och med utträde kommer unionen aldrig att stå sig ekonomiskt lika stark, den kommer aldrig att ha samma diplomatiska tyngd och den inre marknaden kommer aldrig att ha samma attraktionskraft för företag, investeringar och högkvalificerade arbetstagare. Skälen till att det brittiska folket fattade det modiga beslutet att lämna unionen är lika många som välgrundade, och de ställer det dokument vi debatterar i en synnerligen dålig dager. Kommissionens arbetsprogram innehåller nämligen inte en enda bokstav om att åtgärda alla de synnerligen allvarliga brister som unionen dras med och som har lett till utträde. Det är nämligen så att bakom den chimär av demokrati, frihet och värderingar som unionens företrädare gärna skyltar med finns en verklighet, och verkligheten är att både unionens förvaltning och flera av dess medlemsstater lider av mycket allvarliga problem med korruption, ett stort demokratiskt underskott och en blind tro på framtida expansion. I Europeiska unionen är nämligen allt från yrkeslicenser och medborgarskap till upphandlingskontrakt, lagstiftning och till och med människor till salu till högstbjudande. Låt mig illustrera detta med ett par korta exempel. får enorma mängder stöd ur EU:s så kallade strukturfonder. Bara under den senast rapporterade femårsperioden upptäcktes inte mindre än 5 700 fall av bedrägerier och andra avvikelser och oegentligheter mot dessa fonder enbart i detta land. Men eftersom rättsväsen fungerar milt sagt otillfredsställande väcktes åtal endast i en handfull fall. Den låga ambitionsnivån i antikorruptionsarbetet har sannolikt något att göra med det faktum att leds av ett socialdemokratiskt parti vars ledare, Liviu Dragnea, personligen är misstänkt för att förskingrat ur dessa strukturfonder. Han har också pekats ut som ledaren för ett brottssyndikat av egen antikorruptionspolis. Detta försatte naturligtvis den rumänska regeringen i en något prekär situation, vilket man löste genom att sparka chefen för antikorruptionspolisen. Som om detta inte vore nog hjälper unionen dessutom Dragnea att tysta sina kritiker. datainspektion hotar nämligen grävande journalister med i böter om de skriver om hans fall – detta i enlighet med EU:s dataskyddsförordning. Dryga böter är dock kanske det som oroar journalister som gräver i den europeiska korruptionen allra minst. Journalisten undersökte banden mellan socialdemokratiska regering och organiserad brottslighet. Han hittades i sitt hem tillsammans med sin sambo, båda skjutna till döds. Journalisten grävde i den omfattande maltesiska korruptionen och framför allt den socialdemokratiska regeringens storskaliga handel med europeiska medborgarskap. Hon sprängdes till döds av en bilbomb . Den bulgariska programledaren gav utrymme åt två journalister som grävde om förskingringar och bedrägerier inom . Kort efter hittades hon våldtagen och brutalt mördad i en park i . Denna lista skulle kunna göras längre, men jag tror att jag har fått fram min poäng. Problemet är så omfattande att EU:s egen antikorruptionsmyndighet upptäckte bedrägerier och krävde tillbaka pengar till ett värde som överstiger hela det svenska nettobidraget till unionen. Att tvinga redan hårt tyngda svenska skattebetalare att finansiera den här cirkusen och att låta dessa länders regeringar stifta svensk lag är synnerligen olämpligt. Men inget av detta är tyvärr av minsta intresse för kommissionen. Den europeiska förvaltningstraditionen har också en mer direkt inverkan på . rapporterade att ett stort antal personer med köpta examensbevis arbetar inom den svenska sjukvården. Bara utfärdade den svenska ungefär 200 yrkeslicenser till sjuksköterskor och läkare som på papperet studerat i till exempel . Att examensbevis är till salu i flera medlemsstater är ingen nyhet utan har varit känt , och det är naturligtvis fullständigt livsfarligt för europeiska patienter. Men återigen är det inte av något som helst intresse för kommissionen. Även om ambitionen att göra unionen bättre och få den europeiska förvaltningen att fungera bättre lyser med sin frånvaro har ambitionen att göra unionen större aldrig varit så levande. , , , och är kandidatländer , och Bosnien, med dess mycket exotiska konstitutionella modell som helt och hållet bygger på etnonationalism, kan komma att bli kandidatland . står , , och i EU:s så kallade väntrum. Sammanlagt handlar det här om 10 länder vilkas 70 miljoner invånare ska in på den gemensamma arbetsmarknaden, och där riskerar man att tvingas konkurrera med låga löner och dåliga villkor. Det handlar om ytterligare tio länder som dras med utbredd fattigdom med allt vad det innebär av stöldligor, tiggeri och människohandel. Det innebär ytterligare tio länder med stora problem med organiserad brottslighet, vilkas narkotika- och vapensmugglare står i startgroparna för att resa fritt över de gränser som snart inte finns. Det gäller ytterligare tio länder vilkas regeringar kommer att arbeta ihärdigt för att förstora och utnyttja den redan kraftigt överdimensionerade EU-budgeten. De problem som skapades genom den östeuropeiska utvidgningen är troligtvis små jämfört med vad som väntar när inom en inte alltför avlägsen framtid gränsar direkt mot länder som eller . Inget av detta verkar dock avskräcka kommissionen det allra minsta. Arbetsprogrammet stadgar att unionen ska bli större, kosta vad det kosta vill. Mot den här dystra bilden kan man naturligtvis invända att länder som är långt ifrån att uppfylla EU:s anslutningskrav, de så kallade Köpenhamnskriterierna, och det är sant. På papperet är långt ifrån att uppfylla Köpenhamnskriterierna, det stämmer. Men det är också, och det landet har varit medlemmar . Att se mellan fingrarna på systematiska brister hos potentiella kandidatländer är tyvärr regel snarare än undantag i dessa sammanhang. Jag vill också naturligtvis understryka att inte vill dessa länder något illa. Vi vill såklart ha vänliga och nära relationer med dem. Men att ingå i en politisk union är någonting helt annat. Det kommer inte att bli aktuellt från vår sida. Mot bakgrund av hur illa den europeiska förvaltningen på sina håll fungerar har jag på sätt och vis förståelse för att EU:s trojka, rådet, parlamentet och kommissionen, inte precis är generösa med insyn i lagstiftningsprocessen. Om jag satt i en församling som kommissionen, vilken en gång har ertappats med att begära miljardmutor i utbyte mot lagstiftning, skulle jag kanske göra samma sak. Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft har användandet av så kallade trilogmöten – alltså inofficiella, hemliga lagberedningar mellan kommissionen, rådet och parlamentet – ökat mycket kraftigt. I de fall partnerna inte kan komma överens finns i och för sig ett officiellt förlikningsförfarande som också är stadgat i lag, men eftersom förlikningsförfarandet kräver ett större mått av öppenhet väljer man i stället hemliga kommittéer och hemliga lagberedningar. Anledningen till detta är mycket enkel. Europeiska unionens arbetsmodell bygger på att väljarna ska ha svårt att utkräva ansvar, vilket är omöjligt när vem som sagt vad i lagstiftningsberedningen är belagt med sekretess. Den grupp som däremot har allt att vinna på de hemliga lagberedningarna är de drygt 80 000 lobbyister som verkar i – detta eftersom det är betydligt lättare att påverka politiker som vet att väljarna inte kommer att få insyn i beslutsgången. Att komma till rätta med detta så kallade demokratiska underskott borde vara av högsta prioritet för varje demokratiskt sinnad person, dock inte för kommissionen. I stället talas det i arbetsprogrammet om nya rättsakter för att detaljstyra europeiska företag, tvingande gemensamma skattebaser, ytterligare begräsningar av yttrandefriheten, en ny arbetsmarknadsmyndighet, ökad överstatlighet i utrikespolitiken med mera. Resultatet av allt detta är som konstaterat att valde att lämna EU, och fler länder är säkerligen på väg. Jag hoppas att är ett av dessa länder. Som det fungerar är EU bevisligen inte en stabil plattform för samarbete i . Vi ser det därför som vår uppgift att rädda de delar av det europeiska samarbetet som fungerar, exempelvis den inre marknaden, genom att avveckla de delar av samarbetet som inte fungerar. erbjuder därför en vision om ett långsiktigt hållbart, rättvist och mellanstatligt samarbete. Vi vill se en europeisk klubb utan enorma avgifter, utan villkor för frihandel, utan tvingande gemensamt asylsystem och definitivt utan en gemensam armé. De första stegen mot ett sånt samarbete är vad som borde finnas i kommissionens arbetsprogram, om man hade haft vett att förstå sitt eget bästa. Med detta vill jag yrka bifall till vår motivreservation. 22 (V): EU står vid ett vägskäl. Antingen ser man till att klara av de utmaningar som man står inför genom att lyssna på medborgarna, eller också viker man undan för de allt fler högerextrema regeringarna i EU som går åt fel håll och där det demokratiska utrymmet krymper. Det finns tydliga demokratikriterier för att bli medlem i EU, men har det blivit alltmer klart och tydligt att bara för att ett land har blivit en demokrati betyder det inte att landet alltid står upp för demokratiska rättigheter och värderingar. har aldrig varit så rikt och så ojämlikt. Ojämlikheten mellan dem som har och dem som inte har breder ut sig såväl inom länder som mellan länder i . EU:s svar på finanskrisen var ännu mer av den högerpolitik som skapade krisen. Banker räddades medan kostnaderna fick bäras av oss andra. Den växande ojämlikheten har skapat en grogrund för de nationalister och rasister som vill inskränka demokratin och som med högerns hjälp tar makten i genom en retorik och en politik som sparkar nedåt. ser vi en utveckling inom EU som drar ifrån många av medborgarnas värderingar. Fler och fler EU-ledare ropar i högan sky om EU-armé, beskattningsrätt och mer federalism. Detta är en utveckling av EU som inte många av svenskarna delar och inte heller många av partierna i riksdag. Ändå kör EU-eliten på med oförtruten kraft i en alltmer federalistisk riktning. Ett sådant område är utrikespolitiken. Tanken med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är att EU:s röst i omvärlden ska bli starkare. Tyvärr ser vi att röst har blivit svagare när länder inte vågar gå före och visa vägen. I utrikespolitiken måste man ibland vara modig och kalla en spade just för en spade. När man inte gör det vinner de som krymper demokratin och kränker mänskliga rättigheter alltmer makt. Ett nyligt exempel är att EU inte klarade av att införa nya sanktioner mot med anledningen av utvecklingen i östra . motsätter sig en generell utveckling mot en ökad samordning av utrikespolitiken inom EU. Vi värnar möjligheter att föra en självständig utrikespolitik och möjligheter att självt avgöra när och med vilka andra länder vi vill samarbeta när det kommer till att möta våra stora internationella utmaningar. anser att det är viktigt med effektiva beslutsprocesser men att det inte får ske på bekostnad av medlemsstaternas inflytande. Därför, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation nr 2. Fler naturkatastrofer, torka och värmeböljor är att vänta. Klimatförändringarnas konsekvenser hotar både människor, djur och samhällen. Det behövs omfattande samhällsförändringar för att mildra konsekvenserna, och det är bråttom. Det finns en stark folkrörelse för en omställning till ett långsiktigt hållbart samhälle, men motståndarna, som tjänar pengar på dagens system, är mäktiga. kan inte acceptera att fossilindustrin och dess lobbyister får avgöra vår framtid. Deras makt i EU måste brytas. Det krävs ett mer ambitiöst samarbete i för att komma till rätta med klimatförändringarna. vill använda EU till att sätta betydligt högre klimatambitioner för utsläppsnivåer, energieffektivisering och krav på förnybar energi. Genom att ha högre klimatambitioner kan inspirera andra länder att leva upp till och gå före inom klimatpolitiken. , då antalet asylsökande i EU ökade kraftigt, har migrationspolitiken i EU och dess medlemsstater förändrats i en mycket restriktiv riktning. Kommissionen har börjat driva en politik som går ut på att hindra migranter och flyktingar från att komma till . Denna politik har framför allt byggt på ett stöd till den libyska och avtal med afrikanska stater där bistånd, handel och investeringar villkoras med insatser för att stoppa människor på flykt. Det är en politik som bryter mot överenskomna principer om hur bistånd ska användas, som går emot andemeningen i asylrätten och som har resulterat i grova kränkningar av migranters mänskliga rättigheter. Politiken försämrar även möjligheterna att åstadkomma en hållbar utveckling i dessa länder och leder till ökad instabilitet. är mycket kritiskt till den politik som kommissionen har bedrivit på detta område med EU:s medlemsstaters godkännande. Därför vill jag att kammaren noterar vårt särskilda yttrande nr 2. Vi ser en oroande utveckling i där demokrati, mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter ifrågasätts. Sexism, rasism och homofobi utgör kärnan i de högernationalistiska rörelser som finns i . driver feminismen framåt i EU. Vi kräver ekonomisk rättvisa för kvinnor. Vi försvarar rätten till lagliga och säkra aborter, rätten till kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa samt hbtq-rättigheter. Vi bekämpar alla former av könsbaserat våld. Vi står upp mot alla de högerkonservativa krafter som vill förminska våra liv. EU behöver fler feminister. Det behövs också trygga anställningar med sjysta arbetsvillkor. Det är grunden för ett tryggt samhälle där vi människor kan försörja våra familjer och planera våra liv. Oavsett om vi är svenskar, polacker eller fransoser behöver vi alla ett arbete med skälig lön och trygga arbetsvillkor. ser det inte ut så. EU:s arbetsmarknadspolitik sätter företagens behov över arbetstagarnas rättigheter på arbetsmarknaden. Arbetstagare ställs mot varandra med den uppenbara risken att arbetares rättigheter pressas nedåt. med goda anställningsvillkor kan konkurreras ut av företag som dumpar sociala villkor för att pressa priser. Ofta utnyttjas utländsk arbetskraft hänsynslöst. På detta sätt hotas jobb och arbetsvillkor. Ofta får den utländska arbetskraften skulden för de dumpade villkoren, och rasismen sprider sig på våra arbetsplatser. Lösningen är att garantera att arbetskraft från alla länder, även de som tillfälligt arbetar här, har villkor och löner som är minst lika bra som inhemska arbetare. vill att EU skriver in i fördragen att sjysta arbetsvillkor och sociala rättigheter värderas minst lika högt som den fria rörligheten för tjänster och kapital, ett så kallat socialt protokoll. Ett socialt protokoll gör att respekt för kollektivavtal och lagar som skyddar arbetstagare blir ett villkor för arbetskraftens rörlighet, något som vore bra för jämlikheten i . EU har använts som ett instrument för att sprida idén om att politik bör styras av experter och byråkrater, som inte ska kunna påverkas av folkliga opinioner. vill demokratisera EU genom att ge mindre makt till EU:s byråkrater, kommissionärer och domare och mer makt till oss i de nationella parlamenten. Vi vill begränsa lobbyisternas närvaro i EU. I ett folkstyrt ska inte kunna påtvinga länder högerpolitik med nedskärningar i välfärden. ska ha en självständig ekonomisk politik, och de länder som vill lämna euron ska kunna göra det. Det är vi medborgare, genom våra folkvalda, som ska styra politiken, inte EU-byråkrater. 23 (S): Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. EU har flyttat fram positionerna när det gäller till exempel handel, utrikespolitik, säkerhetspolitik och klimat samt EU som global aktör. I ljuset av brexitprocessen finns numera en starkare sammanhållning mellan EU-27-länderna, och det bådar gott efter brexitprocessen. Kommissionens arbetsprogram ger också en tydlig indikation att framtiden är EU:s, men det är ändå tid att göra klart och avsluta pågående processer för att gripa an framtidens utvecklingsmöjligheter. Jag ska beröra några av dessa områden. 2015 är ett historiskt åtagande, i praktiken för världens alla länder. När lämnade avtalet försvann en viktig aktör med stort ansvar för pågående och historiska växthusgasutsläpp. EU ska givetvis inte ta ansvar för agerande. Men i tider av extrema väderförhållanden, delvis grundade i människors eller staters slarviga och slentrianmässiga attityder visavi klimathotet, har EU ändå ett både moraliskt och ekonomiskt ansvar att visa vägen, precis som inför och under tillkomst. De utvecklade länderna lovade till utvecklingsländerna för att främja klimatsmarta lösningar inom energi och övergång till fossilbränslefria alternativ. Satsningarna är dock långt ifrån genomförda, och givetvis blir det ett avbräck när ett av världens mest koldioxidutsläppande länder som drar sig ur avtalet. Ett flertal andra mer progressiva nationer har emellertid visat ansvar, så det finns fortfarande ett visst hopp om att komma vidare. EU både kan och måste agera som det lär. Vi måste ned till 1,5-gradersmålet, och det . Vi hoppas givetvis att konferensen i den polska staden , en av världens mest koleldade städer, ger positiva ringar på vattnet eller fossilbränslefri tändvätska i klimatdebatten. EU:s interna klimatdebatt måste också förstärkas och utvecklas. Det finns fortfarande för många länder i EU som inte tar sitt klimatansvar fullt ut, inte minst avseende uppvärmning av hushåll och drift av industri men också avseende transportsektorn. Här skulle exempelvis kunna vara ett föredöme och ett gott pedagogiskt exempel på att grannländer kan samverka för att minska klimatutsläppen. EU har också indikerat att man gärna tittar på nordisk samverkan och forskning. EU har en stor påverkan på världshandeln. EU är fortfarande världens största ekonomi. Det innebär att det finns stora möjligheter för EU i gemenskap att främja och skynda på ett nytt handelsklimat i världen som bygger på rättvisa, frihandel och hållbarhet. är ett viktigt steg, men också övriga handelsavtal bör bygga på transparens och möjliggörande för utvecklingsländer att föra handel med EU utan att länderna riskerar utnyttjas och exploateras. Många av EU-länderna har varit stora kolonisatörer, och dessa historiska försyndelser förpliktar till än större åtaganden i nämnd riktning. Frihandel är nödvändigt för globaliseringen, men det innebär också att villkoren bygger på ömsesidig respekt för respektive partner. I det här sammanhanget är det extra välkommet att EU och bildat en allians för hållbara investeringar och arbetstillfällen. EU:s grannskapspolitik är naturligtvis även viktig i detta avseende. Det är bra att kommissionen tittar på möjligheter att göra beslutsprocessen i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken mer effektiv. Givetvis bör även själva modellerna för beslutsfattande inkluderas i dessa analyser. Det handlar om enhällighet och kvalificerad majoritet. Men det är fortfarande för tidigt att dra några slutsatser, och det är högst rimligt att även tar med andra faktorer i en sådan analysprocess. EU:s grannskapspolitik måste fortsätta att utvecklas. Visst har Juncker sagt att det behövs en paus. Men tajmningen är sådan med brexits inverkan och även vissa framgångar i bland annat och delvis att samtalen och stängningarna av de olika kapitlen måste fortgå. Det är givetvis inget självändamål att EU ska ha fler medlemsländer. Detta måste bygga på en ömsesidighet och respekt inför bland annat Köpenhamnskriterierna inklusive alla övriga kriterier som ska grunda association eller medlemskap. Vi ser dock faktiskt att många av de forna östländerna och som blivit medlemmar har upplevt välståndsökningar parat med att EU blivit en starkare aktör på den europeiska kontinenten, inte militärt men ekonomiskt och hållbart. Slutligen vill jag säga några ord EU som en sammankopplad digital inre marknad. Möjligheterna är enorma för forskning, utbyggnad av mobilnät och fler digitala tjänster som underlättar företagande och ger privatpersoner fler möjligheter till smarta tjänster. Det kommer också att underlätta logistiken över gränserna som det finns fler möjligheter att motverka fusk och brottslighet. En sammankopplad digital inre marknad förutsätter också en respekt för integritet och ägandeskap eller åtkomst av digitalt material. Tydliga spelregler samt rättigheter och skyldigheter för leverantörer av digitala tjänster eftersträvas och kommer att kunna skapas tack vare en mer integrerad och sammankopplad inre marknad i EU. 24 HANS (M): EU-samarbetet står inför ett händelserikt år. väntas lämna EU. hålls valet till . väntas byte på ett antal ledarpositioner inom unionen. ska det också hållas diskussioner om EU:s framtida utveckling. Framtidsfrågorna förutsätter ett EU-samarbete som fungerar i de gränsöverskridande utmaningar som möter dagens . Här behöver samarbetet fortsätta att utvecklas och förbättras för att behålla sin legitimitet. I sitt årliga arbetsprogram anger kommissionen de politiska prioriteringarna för . I och med att det är val till och att det här är under den nuvarande kommissionens mandatperiod innehåller arbetsprogrammet färre nya initiativ. Därför är det fullt logiskt och även bra att kommissionen i sitt sista arbetsprogram lägger fokus på att fullfölja sina åtaganden för mandatperioden, något som många regeringar skulle kunna dra lärdom av. Det finns ett mervärde i att samarbeta på EU-nivå inom de områden där det sker och visa att EU gör skillnad i sakfrågor som är viktiga för medborgarna. När det gäller sorgebarnet brexit är det mycket angeläget med ett ordnat utträde som skapar rättslig klarhet och förutsägbarhet. Den överenskommelse om ett utträdesavtal som man kom fram till vid för någon vecka sedan är ett steg i rätt riktning. Men det brittiska parlamentet och behöver godkänna avtalet innan det kan träda i kraft. Detta är det stora osäkerhetsmomentet, och det kvarstår.