prot · H60930 · 2018-12-15 00:00:00 — Detta innebär att en budget har gått igenom som innehåller slaktade klimatsatsningar och stora skattesänkningar. Just nu pågår klimattoppmötet i , och gör alltså och det billigare att släppa ut koldioxid. Det är ofattbart. När vi vet att vi har 10–på oss att vända utvecklingen för att inte orsaka en global klimatkatastrof är det uppseendeväckande att de borgerliga partierna agerar på det här sättet. För migrationsbudgeten får och budget också dramatiska och fullständigt ogenomtänkta konsekvenser. och skär ned med 1,1 miljarder på anslag. Tanken är kanske att visa upp ordning och reda eller vilja att föra en stram migrationspolitik, men konsekvenserna blir de motsatta. Detta kommer att innebära fullständig oordning och oreda och leda till ökade kostnader för staten, inte minskade. Om 1,1 miljarder skärs ned kommer handläggningstiderna att bli längre. Dessutom kommer människor att behöva sägas upp kommande år för att återanställas . När handläggningstiderna blir längre kommer också ökade kostnader i form av ersättningar till kommuner, boende och dagersättning . I stället för en minskning på 1 miljard kommer den så kallade besparingen i stället att leda till en ökning på 1 miljard. Allt detta vet och . Utskottet har berett budgeten och bjudit in berörda myndigheter för att redogöra för verksamhetskonsekvenserna av deras budgetförslag. har dessutom i ett brev till utskottets ledamöter tydliggjort konsekvenserna av de stora nedskärningarna: En alltför stram finansiering skulle också få den absurda effekten att vi skulle behöva säga upp väldigt många medarbetare för att sedan behöva rekrytera igen 2020 för att använda den anslagsram som är beräknad. Det kan inte vara lagstiftarens avsikt med budgetbeslutet. Vi har i vår senaste prognos redovisat konsekvenserna av en alltför liten tilldelning på förvaltningsanslaget. Köerna, handläggningstiderna och antalet inskrivna i mottagningssystemet skulle öka mycket kraftigt kommande år, skriver . Konsekvenserna av och förslag är alltså väl kända för hela utskottet, även för M och KD. Detta gör det hela ännu mer uppseendeväckande. M och KD väljer alltså att gå vidare med ett förslag som de själva vet leder till ökade handläggningstider, absurda uppsägningar och ökade kostnader för staten. Dessutom kommer längre väntetider att drabba människor som väntar på olika typer av uppehållstillstånd. Det fördröjer etableringen och försämrar den psykiska hälsan. Tiden av oro och ovisshet kommer återigen att bli lång för stora grupper. Regeringsbildningen är ännu inte klar, och trots att och KD och M har lagt fram en egen budget finns självfallet stora möjligheter för en kommande regering att göra nödvändiga förändringar genom en tilläggsbudget nu framåt, och det kommer att behövas. behöver en regering som tar politiken på större allvar än så här. vill se en mer medmänsklig migrationspolitik. Vi ser positivt på de steg vi redan tagit i diskussionerna om en ny regering tillsammans med S, C och L. Såväl grön skatteväxling som utökad rätt till familjeåterförening är angelägna reformer som är värda att bygga vidare på. vill arbeta för att svårt utsatta personer ska få stanna, för en bättre situation för ensamkommande barn, för en mer rättssäker asylprocess och kortare handläggningstider. Vi värnar öppna regelverk för arbetskraftsinvandring. och budgetförslag är ett dråpslag och ett hafsverk. Och trots att de själva vet vilka konsekvenser deras budget får väljer de att inte omfördela resurserna. Eftersom vårt förslag till budgetramar inte gick igenom hänvisar jag till det gemensamma särskilda yttrandet från S, V och MP. 23 (M): Det är flera talare före mig i den här talarstolen som har påpekat det enkla faktum att det har varit en mycket turbulent tid i migrationspolitiken , och det är svårt att inte hålla med om det. Det har varit nästan exempellöst stora förändringar. Jag kan inte påminna mig om något annat politikområde där de olika har varit så många och så tvära . Vi talar ofta om och att det ligger bakom oss. Men om man ska göra en mer korrekt beskrivning får man nog säga att det inte bara handlar om 2015, utan det som vi har varit med om är något som byggts upp . kom 80 000 asylsökande till , 2016 kom 30 000 och 2017 nästan lika många. Det gör att har tagit emot 300 000 människor som har sökt asyl i vårt land. Man kan tycka vad man vill om det, att det är för många eller att det är för få. Men låt oss alla enas om att ur ett historiskt perspektiv är detta något helt unikt. Vårt land har inte varit med om ett sådant högt mottagande. Det är klart att det här påverkar samhället. Det påverkar en lång rad institutioner, kommuner, myndigheter, trossamfund, civilsamhälle, privatpersoner – ja, alla som på ett eller annat sätt har varit med om att arbeta med detta. Vi står, som jag snart ska återkomma till, inför väldigt stora utmaningar på det här området. Vi har en lång rad mycket allvarliga problem. Men vi kanske ska stanna upp en sekund vid det enkla faktum att väldigt mycket som har skett också har gjorts väldigt bra. Väldigt många har arbetat oerhört hårt, inte minst just det civila samhället, enskilda människor, för att få detta att fungera. De är värda all tacksamhet och uppskattning för det. Det har också politiskt varit en omtumlande tid, som sagt. Vi träffade ju 2015, på regeringens initiativ vill jag säga, en gemensam överenskommelse om migrationspolitiken. Överenskommelsen gick inte lika långt som vi moderater hade önskat. Vi förde fram förslag om till exempel ett försörjningskrav vid anhöriginvandring som just är ett försörjningskrav och ingenting annat. Men det var ändå en liten bit på vägen. När vi nu kan summera vad som hänt kan vi se att en hel del av det som vi tog i hand på faktiskt har införts. Men vi väntar på en hel del av de andra saker som vi från Alliansen förde fram, till exempel obligatorisk samhällsinformation till asylsökande. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen, trots att man haft på sig, fortfarande inte ens har kunnat presentera ett förslag att lägga på bord. Sedan kom då den tillfälliga lagen, som ju löper ut . Detta illustrerar det som flera andra från Alliansen också har sagt härifrån talarstolen, att ryckigheten är ett problem i migrationspolitiken. Vi minns alla hur det lät på : skulle inte bygga några murar. fick vi en migrationspolitik, så som den har beskrivits, på EU:s lägsta nivå, vilket den ju inte är. Vi hade en lång diskussion om skuggsamhället och utvisningar. Alla var överens om att ett nej skulle vara ett nej – åtminstone de flesta av oss var överens om det. Sedan förändrades det så att ett ”nej” blev ett ”kanske”, men bara för några. Denna ryckighet skapar, fru talman, en lång rad problem, till exempel osäkerhet för kommuner och myndigheter. Det skapar även en osäkerhet för enskilda som söker sig till vårt land, för man kan aldrig vara säker på vad som egentligen gäller i . Vi i har sagt att det behövs en migrationspolitik som håller . Vi har därför pekat på behovet av att träffa en blocköverskridande överenskommelse här i . Vi vill att den ska genomföras precis på det sätt som vi brukar hantera svåra frågor som denna, i parlamentariska utredningar där vi tillsammans försöker resonera oss fram till något som håller . Det innebär inte att alla behöver vara med i en sådan överenskommelse, men alla ska i varje fall ha möjligheten och ha en plats runt bordet så att man kan göra sin röst hörd. Det tror vi är en förutsättning för att råda bot på ryckigheten och skapa något som håller. kommer att spela in flera saker i en sådan utredning, om den kommer till stånd. Exempelvis tycker vi att det är oerhört viktigt att medborgarskapet i betyder någonting på riktigt. Vi vill markera medborgarskapets betydelse. Det håller ihop ett samhälle och skapar en grundläggande gemenskap. Medborgarskapet är även ett kvitto för den enskilde att man fullt ut är en del av det land som är ens nya hemland. Vi tycker att det är rimligt att förlänga normaltiden och att ställa lite högre krav än på vad som krävs för att kunna bli svensk medborgare. Vi vill också skärpa försörjningskravet vid anhöriginvandring. Det är en märklig princip att man kan räkna in olika slags bidrag som sin försörjning i försörjningskravet. Då är det inget försörjningskrav på riktigt. Alla partier måste naturligtvis vara beredda att kompromissa. Mig veterligen har inget parti här i kammaren ensam majoritet, så vill man få något gjort måste man vara lyhörd och öppen för kompromisser. Det är sådant som vi i vill spela in i en framtida förhandling. Till dess att en sådan utredning är klar är vår uppfattning att den tillfälliga lagen bör förlängas i dess nuvarande form. I det budgetförslag som och har presenterat och som fick stöd i finansutskottet finns en hel del förändringar jämfört med det förslag som övergångsregeringen lade fram. Merparten handlar om att vi inte tycker att man bara kan prolongera utgifter. Vi genomför en hel del besparingar som den rödgröna regeringen hade aviserat. I detta ligger till exempel besparingar på . Vi tycker att detta är naturligt mot bakgrund av att 21 000 människor har sökt sig till . Som jag nämnde var det 163 000 under . Det vore märkligt om detta inte gjorde avtryck i verksamhet. Det är såklart alltid lätt att vara generös, särskilt när det handlar om andras pengar. är dock noga med skattebetalarnas pengar. De ska användas på det mest effektiva sättet. Vi prioriterar dessutom andra verksamheter, till exempel polisen, försvaret och sänkta skatter på arbete för vanliga inkomsttagare. Detta krävs för att integrationen ska fungera bättre. Vidare genomför vi en satsning på för att bygga ut förvarsverksamheten. Att man inte har agerat mer kraftfullt på detta område är en av denna regerings allra största misstag i migrationspolitiken , tycker jag. kan man se ett växande skuggsamhälle. Enligt de beräkningar som finns lever snart kanske 80 000, 90 000 eller 100 000 människor i utan tillstånd på ett sätt där egentligen alla bara är förlorare. lägger på detta med ett uppdrag till att bygga ut förvarsverksamheten väldigt snart. Vi tror att det är helt avgörande för att man ska få rätsida på detta problem. Jag yrkar härmed bifall till förslaget i betänkandet. 24 (SD) replik: Bitvis gjorde det mig som sverigedemokrat väldigt glad att lyssna till detta anförande. Det fanns formuleringar som näst intill hade kunnat vara tagna ur vårt migrationspolitiska program, inte minst det som handlade om medborgarskapets vikt för att hålla samman samhället. Som både jag och merparten av övriga partier här i kammaren har fört fram tidigare går dock den budget som ligger på bordet inte ihop. Minskningen går inte ihop. avslutade sitt anförande med att tala om en satsning på 100 miljoner som ska gå till förvarsplatser. gd har varit extremt tydlig med att detta inte kommer att kunna genomföras om man gör så drastiska minskningar som ni föreslår och som blir resultatet av denna budget. Jag har i artiklar läst att talat om vikten vid att ökar sin produktivitet. Jag undrar hur det ska gå till med denna drastiska minskning. Under detta år har ca 2 000 personer avskedats, och genom det sparades 800 miljoner. Den aktuella budgetminskningen är på 1,1 miljard, vilket innebär ytterligare 2 200 personer om det handlar om samma kostnader. Vi har dock fått veta att det handlar om personer med till och med längre uppsägningstider, eftersom de har jobbat och är erfarna. Detta kommer såklart också att få stora effekter på produktiviteten. Den fråga jag främst vill ställa handlar om fördelningen och vad som kommer att öka. är tydligt med att det gäller arbetskraftsinvandringsärenden. Detta är något som ligger varmt om hjärtat, men dessa ärenden kommer att få ligga och vänta. Och hur avser att säkerställa att detta inte sker om man inte utgör regering? 25 (M) replik: Tack, , för frågan! Låt oss backa bandet något. Man måste vara noggrann. Vad vi har fört fram och som vi också har fått stöd för handlar inte om en besparing av ett egentligt förslag utan om en prolongerad budget. Jag tror att vilken regering som helst som inte hade varit en övergångsregering hade gjort ett avtryck här. Det hade naturligtvis sett olika ut beroende på vem som satt i en sådan regering. Jag säger detta bara så att vi vet vad vi talar om. Grunden i detta är att står inför en helt annan situation än vad det har gjort . Som jag sa i mitt anförande kommer 000 människor att ha sökt asyl. kom 163 000. För mig är det alldeles självklart att det också påverkar de resurser man tillför en myndighet, om man vill värna skattebetalarnas pengar. Som lagstiftare har vi ett ansvar att ställa frågan: Var gör skattebetalarnas pengar störst nytta? Jag tycker att det är rimligare att prioritera viktiga välfärdsverksamheter, till exempel polis, försvar och annat. Detta kommer dessutom inte som någon nyhet för . Den tidigare regeringen har gett detta besked, så verket har haft gott om tid att planera för detta. Svaret på fråga är att nyckeln är just produktiviteten. Det är lätt att från politiken anslå nya medel. Men hur använder vi de medel som redan finns? Jag är bekymrad över att produktivitet har minskat, trots att man har fått betydligt mer pengar. var dess produktivitet lägre än den prognos som man lämnade . Produktiviteten är betydligt lägre än den varit –2017. Jag tror att och framför allt dess ledning har en väldig viktig uppgift framför sig i att öka produktiviteten. 26 (SD) replik: Jag och ledning är överens om att produktiviteten behöver öka och att effektiviseringar behöver genomföras. Detta är man väldigt tydlig med även från . Man är även tydlig med att man ännu inte är i balans. Så drastiska nedskärningar som detta handlar om kommer att innebära kaos när det gäller hur många anställda man har. Det är inte genomförbart att fokusera på en ökad produktivitet och en bättre effektivitet om man tvingas sparka ytterligare 2 000 personer eller ännu fler, när man har gjort sig av med en tredjedel av sina anställda på lite . Jag fick inte svar på min fråga. Det som framför allt beräknas öka är väntetiden för arbetskraftsinvandrare. Man skulle förvisso kunna styra det här genom regleringsbrev, och vi vet att framför olika prioriteringsköer. Men vad händer då? Jo, då kommer asylsökande att få vänta , och det är just det som är mest kostsamt. Hur ser man över huvud taget någon långsiktig besparing som är hållbar med den här budgeten? 27 (M) replik: Till skillnad från ser inte jag något spikrakt samband mellan högre anslag och högre effektivitet. Vi ser egentligen det rakt motsatta i samhället. Anslagen till har ökat väldigt kraftigt. Produktiviteten har sjunkit väldigt kraftigt. Jag är allvarlig när jag säger att det här är en ledningsfråga för . Man måste återskapa en kultur där man fattar fler beslut. Vi kan till exempel göra en jämförelse med vårt östra grannland , där jag tror att en beslutsfattare fattar fyra beslut . I ligger enligt en internrevisionsrapport från motsvarande siffra på ett beslut. Här finns alltså en väldigt viktig uppgift för myndigheten att genomföra. Vi kommer inte att kunna lösa det här genom att bara passivt se på och tillföra mer medel. Detta är en styrningsfråga på myndigheten, och det är naturligtvis nästa regerings uppgift att se till, till exempel via regleringsbrev, att det blir ordning på verksamheten. Som politiker måste vi kunna göra prioriteringar. Varje krona som vi lägger på en sak är en krona som hade kunnat gå till någonting annat. 28 (MP) replik: Jag har en liknande fråga som jag skulle vilja ställa till . Det är nämligen så att även om vill påstå att det skulle handla om en styrningsfråga så har vi det svart på vitt: Vi vet att det förslag som och har lagt i kommer att innebära ökade kostnader för staten. Trots att man skär ned på med 1,1 miljarder kommer det att innebära att väntetiderna blir längre med större kostnader som följd. Jag får faktiskt inte ihop det när försöker säga att vill värna skattebetalarnas pengar eller prioritera annat, för det blir precis motsatt effekt. Detta handlar inte bara om en styrningsfråga eller för den delen möjligheten att öka produktiviteten, utan det handlar om att man kommer att behöva säga upp handläggare. Det kommer helt enkelt inte att vara möjligt att genomföra den verksamheten. Det här är bara en del av flera orimliga konsekvenser av budget, där man till exempel också har anslagit alldeles för lite pengar till ett ökat antal försvarsplatser trots att man vill få fler förvar. Det går helt enkelt inte ihop. Därför vill jag fråga varför går vidare med det här förslaget som kommer att innebära ökade kostnader för staten, som man försöker påskina att det skulle innebära motsatsen. 29 (M) replik: Tack så mycket, , för frågan! Jag märker att detta är en fråga som röner stort intresse från , och . Ni verkar ha hittat varandra här. För mig är det återigen så att jag vill värna skattebetalarnas pengar. Jag ställer mig frågan var skattebetalarnas pengar gör störst nytta. Vi har en utveckling där antalet asylsökande alltså är en sjundedel av vad det var – en sjundedel! Ändå ställs det krav på att vi närmast ska om inte helt behålla den gamla kostymen så i alla fall minska den väldigt lite. Jag ställer mig frågan: När det kommer så många färre för att söka asyl i , är det då verkligen rimligt att vi ska behålla den här typen av väldigt stora strukturer som ju byggdes ut på väldigt ? Jag tycker att det finns andra och rimligare saker att prioritera. Som jag har pekat på i mitt tidigare svar och gärna upprepar finns det ett problem på med den bristande produktiviteten. Det är siffror som kommer från myndigheten själv. Produktiviteten har alltså sjunkit mot den budget som man själv presenterade. Produktiviteten är betydligt lägre än –2017 med undantag . Jag skulle därför önska att vi inte bara fokuserade den här debatten på hur mycket pengar vi tillför utan också på vad myndigheten gör med de pengar som den får. Här finns det exempel som jag nämnde från till exempel , där man lyckas fatta fyra gånger fler beslut än i och som jag tycker att vi kan inspireras av. Detta är en ledningsfråga för och någonting som jag hoppas att nästa regering tar itu med på allvar. När det gäller förvarsplatserna vill jag bara kommentera att vi tillför 100 miljoner utöver det som regeringen har presenterat. 30 (MP) replik: Det är faktiskt så att när handläggningstiderna ökar, vilket de kommer att göra om ni gör den här stora nedskärningen på anslag, så kommer det att leda till ökade kostnader, både för att ersätta kommuner och för att personer kommer att bo i mottagningssystemet och då behöver dagersättning liksom att boendekostnaderna kommer att vara större. Långa väntetider leder också till mer komplexa asylfall. Det kan uppstå nya omständigheter som gör att det helt enkelt tar , vilket också leder till en försämrad hälsa för dem som befinner sig i denna ovisshet . Om man nu återigen ökar väntetiderna så att de blir lika långa som tidigare kommer vi att stå inför jättestora utmaningar . Det är utmaningar som i sig kommer att öka kostnaderna ännu mer och även minska produktiviteten, eftersom nya omständigheter gör att det kommer att ta . 31 (M) replik: Man kanske ska ta till protokollet att de besparingar vi genomför är dem som den rödgröna regeringen presenterade innan man blev en övergångsregering. Jag antar därför att det har funnits en diskussion i parti om detta. Ändå har ni valt att i den dåvarande regeringen faktiskt stå bakom detta när det skickades till . Jag märker också att frågan om effektivitet är helt frånvarande i syn på detta. Det handlar bara om hur mycket av skattebetalarnas pengar man ger en myndighet och inte ett ord om att man faktiskt kan fatta fler beslut och utveckla saker och göra dem bättre. Jag som moderat vill värna skattebetalarnas pengar och har därför ett annat perspektiv på det, och jag ser att om inte klarar att förbättra sin produktivitet så måste man genomföra förändringar. Jag står för att vi vill minska kostnaderna till och noterar att , har en annan syn i den frågan. 32 HANS (KD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. Vi har sett en våg av medmänsklighet svepa över vårt land när situationen var som allra mest ansträngd med människor som kom till vårt land för att söka asyl. Frivilliga och det civila samhällets insatser var faktiskt direkt avgörande för att vi ändå klarade situationen så pass bra som vi gjorde. Vi kan och ska vara stolta över det ansvar som har tagit. Utmaningarna kommer dock att fortgå framöver. Om vi ska ha ett där vi lever med varandra och inte bredvid varandra behövs det politiska beslut där vi inom ramen för den reglerade invandringen sjösätter en reformagenda som bryter ett långvarigt utanförskap, med integration från dag ett. förordar därför en fortsatt stram migrationspolitik , och vi gör det för att klara de integrationspolitiska utmaningarna. Vi måste ta itu med utanförskap, utsatthet, bostadsbrist och klyftan mellan utrikes och inrikes födda på arbetsmarknaden. Här behövs också öronmärkta insatser. och har därför valt att förlänga den förstärkning med som har skett till kommunerna för arbetet med ensamkommande unga asylsökande. En rättssäker migrationspolitik är central. Vi ska göra en individuell bedömning av varje ansökan, och de som fått ett nej på sin asylansökan ska också lämna landet. Därför har vi också i vår gemensamma budget anvisat 100 miljoner ytterligare för att skapa fler förvarsplatser. Det råder stor brist på förvarsplatser , och vi vet att det kommer att behövas fler platser . Att avvika är inte bra för vare sig den enskilde eller samhället. Jag tror att alla här i kammaren har tagit del av artiklar om hur unga män gått med i kriminella gäng för att kunna överleva. Man har i unga pojkar som säljer sin kropp för att kunna få mat i magen och tak över huvudet. Det finns dessutom en uppenbar risk att vi får skuggsamhällen som växer fram med trångboddhet, social utsatthet och illegalt arbete. Det är min bestämda uppfattning att förtroendet och legitimiteten för en rättssäker asylrätt och vår reglerade migrationspolitik vilar på att det måste finnas en avgjord skillnad i och konsekvens av ett få ett ja eller ett nej. Vi kristdemokrater har gång efter annan slagit fast att barn inte ska hållas skilda från sina föräldrar. Från en kristdemokratisk utgångspunkt är därför detta med familjeåterförening någonting vi drivit, driver och kommer fortsätta att driva. För nästan exakt en månad sedan, , fattade Migrationsöverdomstolen ett för familjeåterföreningen väldigt viktigt beslut som gällde en liten åttaårig pojke som ville återförenas med sina föräldrar och syskon som är kvar i . Pojken hade beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande när han kom med sina släktingar till . Migrationsöverdomstolen ansåg att ett nekande för familjemedlemmarna att få uppehållstillstånd inte bedömdes stå i rimlig proportion till regeringens angivna syfte att begränsa antalet asylsökande. Migrationsöverdomstolen ansåg att särskild vikt måste fästas vid principen om att barnets bästa ska ges företräde. Jag menar att Migrationsöverdomstolens beslut ökar möjligheterna för att vi nu blir fler som ser att vi måste skapa utrymme för en familjeåterförening som ligger i linje med de konventioner som skrivit under och som vi ska följa och därmed hedra. Vi kristdemokrater menar att vi har all anledning att se över det otydliga familjeåterföreningsregelverket när den tillfälliga lagen ska ersättas av en permanent lag. Här vill vi se en bred politisk förankring. Jag vill också ta upp en fråga som av naturliga skäl ligger mig mycket varmt om hjärtat, nämligen att ge konvertiter det skydd som de rimligen ska få. Här fungerar det inte i . För bara drygt en månad sedan tog en ung afghansk man sitt liv. Efter det tredje avslaget orkade han inte längre. Hans tro på som sin personlige frälsare bedömdes av som att den inte var genuin. Den räknades alltså inte.