prot · H50964 · 2018-01-31 00:00:00 — Problemet framgår av såväl min motion som betänkandet. När det gäller problemet med icke auktoriserade tolkar handlar det alltså om detta: Om en person, en organisation eller ett företag anlitar en tolk som inte är auktoriserad av Kammarkollegiet omfattas tolken inte av lagen. Visserligen kan ett muntligt eller skriftligt avtal om tystnadsplikt upprättas, men det kan inte föreligga ett straffrättsligt ansvar om ett sådant avtal bryts. Om till exempel en präst eller en pastor vid ett själavårdssamtal tar hjälp av en tolk som inte är auktoriserad saknar tystnadsplikten helt och hållet rättsligt stöd. Det är dessutom ganska vanligt att man i föreningslivet tar hjälp av en enskild medlem som kan teckenspråk eller som kan ett utländskt språk när man behöver hjälp med tolkning. Det är naturligtvis en kostnadsfråga, men jag tror också att det handlar om att auktoriserade tolkar är en bristvara. Därför, fru talman, är det angeläget att utredningen kommer igång för att tydliggöra och förstärka tystnadsplikten för tolkar, så att det blir en generell regel och så att man som icke auktoriserad tolk har det stöd som behövs i lagstiftningen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag yrkar också bifall till reservation nr 2 om kvalitetsverktyg för webbplatser. 40 (C): uttryckte här att Liberalerna vill mer än regeringen när det gäller personlig integritet och konsumentskydd och när det gäller ökad insyn och öppenhet i EU. Det vill också . Men tyvärr var varken jag eller någon annan från närvarande när detta ärende justerades i KU . Därför kom inte de av mig, vid beredningen i KU, framförda yrkandena om bifall till två med Liberalerna gemensamma reservationer med i KU-beslutet. Jag hade vid beredningen i KU, tillsammans med från Liberalerna, under avsnitt 1 om personlig integritet och konsumentskydd yrkat bifall till motionerna 3579 av med flera och 3756 av med flera när det gällde vissa yrkanden. Jag hade också under beredningen i KU, tillsammans med , under avsnittet om ökad insyn och öppenhet i EU yrkat bifall till motionerna 3194 av med flera, yrkande 18, och 3684 av med flera, yrkande 7. För att inte dessa yrkanden från ska försvinna yrkar jag nu bifall till Liberalernas reservationer nr 1 om personlig integritet och konsumentskydd och nr 8 om ökad insyn och öppenhet i EU. Offentlighet, sekretess och integritet Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) § 6 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2017/18:KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse (redog. 2017/18:JO1) 41 (S): Vi ska nu debattera betänkande KU11 om Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Vi talar alltså om den lilla nätta redogörelse som jag håller i här. Den får vi en gång . När jag var ny i KU sa en av mina föregångare: Detta är ett av de bästa kvitton du kan få på hur samhället fungerar. Jag tycker verkligen att det är en himla fin beskrivning. När myndigheter eller annat inte funkar kan man faktiskt som enskild person göra en JO-anmälan, just för att man ska se över hur saker och ting fungerar. Utifrån detta föreslår utskottet att ska lägga Justitieombudsmännens ämbetsberättelse för tiden till till handlingarna. Justitieombudsmännen lämnade muntligen information om sin verksamhet dels vid ett öppet sammanträde med utskottet, dels . I samband med utskottets beredning av ämbetsberättelsen besökte vårt utskottskansli ombudsmannaexpeditionen, där man gick igenom ämbetets äldre ärenden som ännu inte är avgjorda. tog då del av diarier, protokoll och andra handlingar. Inga följdmotioner har väckts utifrån detta. Chefsjustitieombudsmannen entledigades på egen begäran från sitt uppdrag . Till ny chefsjustitieombudsman valde . Hon tillträdde sitt uppdrag . valde till justitieombudsman för tiden till dess nytt val har genomförts under fjärde året därefter. Ställföreträdande ombudsmannen avled tyvärr i början av verksamhetsåret, och justitieombudsmannen begärde i slutet av verksamhetsåret att få bli entledigad från sitt uppdrag. Det framgår också att under verksamhetsåret tjänstgjorde de ställföreträdande justitieombudsmännen i viss omfattning med handläggning och avgörande av tillsynsärenden. Av redogörelsen framgår vidare att instruktionen ändrades till följd av att en ny lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter då trädde i kraft. Det anges även att JO:s arbetsordning ändrades under verksamhetsåret. Ändringen föranleddes av att hade tillträtt som chefsjustitieombudsman. När vi haft de öppna utfrågningarna tror jag inte att någon i utskottet lämnats oberörd av de berättelser som vi fått ta del av. Det är ganska ohyggliga historier som möter oss, och det är också ett kvitto på varför justitieombudsmännens uppdrag är så otroligt viktigt. Utskottet har också ett ställningstagande i detta. Utskottet konstaterar att ombudsmännen även i denna ämbetsberättelse redovisar iakttagelser om allvarliga brister och problem med långa handläggningstider och med vissa myndigheters regeltillämpning och ärendehantering. Att myndigheter brister i rättstillämpningen eller har otillräckliga resurser, felaktig organisation eller bristfällig kompetens är naturligtvis otillfredsställande. Ombudsmännens iakttagelser och de behov av förändringar och nödvändiga åtgärder som har identifierats ska tillmätas stor vikt. Utskottet förutsätter också att regeringen och myndigheterna vidtar de åtgärder som krävs för att komma till rätta med de fel och brister som konstateras. Utskottet instämmer i chefsjustitieombudsmannens påpekande om vikten av att grundläggande rättsstatliga principer ska tillämpas också i förhållande till personer som frihetsberövats på grund av brott. Utskottet finner även anledning att på nytt påminna om att det är en central fråga i en rättsstat att ingen sitter frihetsberövad utan laglig grund. Principerna om legalitet, proportionalitet, ändamål och behov ska naturligtvis iakttas vid alla former av tvångsåtgärder som myndigheter vidtar mot enskilda. Av ämbetsberättelsen framgår också att tillämpningen av bestämmelserna om utlämnande av allmänna handlingar fortfarande vållar stora bekymmer på många ställen. I likhet med vad utskottet har anfört är det ett grundläggande krav att myndigheter och kommuner fullgör sina skyldigheter att enligt offentlighetsprincipen på ett korrekt sätt och i överensstämmelse med gällande regelverk lämna ut dessa . Utskottet vill på nytt betona vikten av en fungerande ordinarie tillsynsverksamhet. En väl fungerande ordinarie tillsyn ger bättre förutsättningar för justitieombudsmännen att utföra sin extraordinära tillsyn. Ämbetsberättelsen innehåller även ett antal fall där ombudsmännen har funnit allvarliga brister kopplade till myndigheternas bemötande av enskilda, och det är också där ledamöterna i utskottet har blivit rätt illa berörda. Mot bakgrund av det som har framkommit finner utskottet anledning att framhålla respekten just för individens värdighet i den offentliga verksamheten. Myndigheternas respekt för medborgarnas rättigheter och integritet är en självklar del av en rättsstat. Utskottet understryker därför vikten av att myndigheterna kontinuerligt arbetar med frågor om bemötande och grundläggande rättsliga principer som bland annat definieras i den statliga värdegrunden. Det bygger på sex punkter som sammanfattar lagar och förordningar på ett väldigt bra sätt. I ämbetsberättelsen redogör ombudsmännen också för ett antal åtgärder som de har vidtagit för att ytterligare utveckla sin verksamhet. Det framgår även att det pågår en intern översyn av JO:s Opcatverksamhet. Som utskottet tidigare uttalat kan det finnas skäl att göra en bredare översyn av , inte minst mot bakgrund av att den senaste större översynen av genomfördes , 1983. har verksamheten hos JO och dess förutsättningar förändrats på flera områden, bland annat när det gäller organisation, ärendetillströmning och arbetssätt. Utskottet kan framöver komma att ta initiativ till en sådan utredning. Med detta föreslår utskottet att lägger ämbetsberättelsen till handlingarna. 42 (M): Jag tror att vi alla håller med om att ämbetsberättelsen från JO är mest spännande läsning, för det är, som sa, ett kvitto på vad myndigheterna har gjort. Har de följt de direktiv och lagar som finns? Vi har konstaterat att det går bra för det mesta, men ibland blir det inte riktigt rätt. Det var 700 fler nya ärenden jämfört med , mest socialförsäkringsärenden och utlänningsärenden. Det är en väldigt blandad kompott, och JO gör nedslag, en del slumpvisa och en del förutbestämda. JO tittar till exempel alltid på domstolarnas verksamhet och har då sett att man i vårdnadsmål ibland inte följer lagen utan tittar på vad som är bäst för barnen. Det är den förklaring som har varit. Men då säger , som var den JO som såg över detta, något som jag tycker är väldigt bra sagt: ”’Barnets bästa’ är inte en trollformel som förvandlar fel till rätt.” Det är oerhört viktigt att man får lov att tycka, och det är mycket känslor i sådana här mål, men man måste ändå följa lagen. När JO var på besök hos oss konstaterades också att det som hände 2015 har medfört att vi har behövt väldigt mycket ny personal på nästan alla ställen i landet, och man har inte hunnit utbilda som man borde. Det handlar om både personalbrist och kompetensbrist. saknas empati, och ibland saknas sunt förnuft. Ingenting sker nog av ovilja, men det har gått för fort och man har inte tillräckligt på fötterna. Ett förfärligt exempel som jag tror att vi alla reagerade på var den gravida kvinnan från Hinseberg som skulle in på förlossningen. Hon får åka från Hinseberg med tre väktare. Hon är handfängslad och har midjefängsel. Även om man inte har fött barn kan man lätt föreställa sig hur det är att ha ett midjefängsel på sig när man har värkar. Vad tror väktarna? Ska hon rymma ut i skogen mellan värkarna? Jag känner att man helt tappar det vid sådana tillfällen. Sedan är dessa tre till och med med inne i förlossningssalen. Där är det väl ännu mer osannolikt att någon skulle säga ursäkta, nu rymmer jag! Det här med sunt förnuft lämnar alltså ibland en del övrigt att önska, och JO kommer självklart att följa upp det här. Jag har även, egentligen av en slump, tittat lite grann på biblioteken och hur godtyckligt de köper in böcker. har man absolut inte följt bibliotekslagen eller regeringsformens krav på objektivitet när man har bemött en låneframställan. Bedömningen av vad som ska köpas in till ska vara saklig och opartisk och inte innebära inskränkningar på grund av religiösa, politiska eller ideologiska utgångspunkter. Man ska avstå inköp om innehållet i boken är brottsligt men inte på grund av att man själv inte gillar vad som står i boken. Det råder yttrandefrihet. Om boken köps in kan de som har en annan uppfattning bemöta innehållet. Vi har ju fri yttranderätt. ska inte ägna sig åt egen censur. Några böcker har varit på tapeten. I och har de svarat att de inte köper in boken den är baserad på selektivt vald statistik. Statistiken i boken kommer från , , , statliga utredningar, forskning, polisrapporter och journalistiska reportage. Det har inte bäring på sådant jag har nämnt tidigare. På Ekerös bibliotek köper de inte in böcker som stöder rasism, manar till förföljelse eller på annat sätt strider mot de mänskliga rättigheterna. Däremot finns Mein Kampf till utlåning. Där är vi tillbaka till Gå. Tänk efter före innan man gör något. Jag yrkar bifall till utskottets förslag att lägger JO:s ämbetsberättelse till handlingarna. 43 (SD): Jag inleder också med att yrka bifall till utskottets förslag att JO:s ämbetsberättelse läggs till handlingarna. brukar ständigt påpeka vikten av att JO ges de goda förutsättningar som krävs för att kunna tillvarata medborgarnas rättigheter på bästa sätt. Jag tycker att JO:s årligt återkommande ämbetsberättelse är en nyttig påminnelse för oss riksdagsledamöter om vad som pågår utanför den skyddade verkstad som trots allt utgör. Tjänstemannaaktivism är en förkastlig företeelse. Tjänstemän som rekryteras för att förvalta våra gemensamma ekonomiska medel och vår gemensamma egendom samt för att upprätthålla lagen men som tar den i egna händer och på detta sätt sätter sig över medborgarna är bland det värsta jag vet. Det är då tur att vi har JO, som kan ingripa när något går fel eller när någon gör fel. har vi kunnat läsa om hur en maktfullkomlig skolledning satte sig över grundlagen och förbjöd användandet av svenska flaggan. Detta kommunicerades bland annat via ett grötmyndigt meddelande där man skrev följande: ”Det är positiva och ljusa känslor som skall lyftas fram. Kan vi dessutom med denna regel hjälpa någon att inte kränka annan person, att inte begå ett brott som benämns som hets mot folkgrupp eller att inte bryta mot reglerna för användandet av svensk flagga eller så är lyckan dubbel.” Självklart är detta ett helt huvudlöst påstående, och skolledningen fick kritik av JO. Även om det i det här enstaka fallet var så att flaggan hade använts på ett direkt olämpligt sätt kan det aldrig någonsin användas som ursäkt för att förbjuda den svenska flaggan eller för att begränsa elevernas rätt till yttrandefrihet. På temat aktivistiska tjänstemän finns åtskilligt att säga i årets redogörelse. Det finns även ett exempel, som också föregående talare var inne på, med ett bibliotek här i närområde som underlåtit att köpa in viss litteratur eftersom den strider mot interkulturella handlingsplan. Detta strider mot objektivitetsprincipen i grundlagen, och får också kritik av JO. i har vägrat att köpa in eller ens fjärrlåna invandringskritisk litteratur eftersom den strider mot medieplan, där – håll i er nu – värderingar är en av de viktigaste faktorerna i bedömningen av om en bok ska köpas in eller ej. Som exempel på sådana värderingar som ska beaktas anges könsroller, rasism och främlingsfientlighet. Vidare anges, i syfte att utveckla värderingsaspekten, att inte kan tillhandahålla medier som glorifierar eller propagerar för sådant som strider mot FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. Med de kriterierna då vete tusan om ens skulle klara sig med tanke på de våldsglorifierande budskap som kan återfinnas i vissa delar, exempelvis i . i menar nämligen att en låntagare ska känna sig trygg med att inte få sina mänskliga rättigheter kränkta genom att läsa lånad litteratur. Att censurera böcker, eller plocka bort dem för att de framför förvisso lagliga åsikter men ändock åsikter som strider mot den godkända åsiktskorridoren, är sådant mer auktoritära regimer sysslar med. JO landar således i den helt rimliga slutsatsen att den grundlagsfästa principen om yttrandefriheten innebär att det i alla sorters medier får föras fram åsikter andra inte delar så länge dessa uttalanden inte är brottsliga. Man får till och med gå så långt att man får föra fram uttalanden som kan vara sårande för enskilda individer utan att dessa i rättslig mening kränker några mänskliga rättigheter. Att böcker och andra medier med ett sådant innehåll tillhandahålls på ett folkbibliotek kan inte anses kränka låntagarnas eller andras mänskliga rättigheter. Har man en annan uppfattning än de som förs fram i viss litteratur kan man i stället välja att bemöta dem, eller om man är lättkränkt kan man helt enkelt låta bli att läsa dem från första början. Nämnden fick således rättmätig kritik av JO även i detta fall. Jag hoppas att vi aldrig mer behöver läsa om liknande fall i . 44 (MP): Vi debatterar nu KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Även jag yrkar bifall till utskottets förslag. Vi i får en tjock bok med många av de mest intressanta fallen av JO:s granskningar. Där hamnar de principiella fallen. Ofta kan boken verkligen, precis som har varit inne på, vara en sorts värdemätare på hur mår, framför allt hur situationen är för många utsatta grupper. JO brukar till exempel lyfta fram situationen i häkten, i arresten och för tvångsomhändertagna samt långa handläggningstider med mera. håller utskottet en särskild utfrågning av justitieombudsmännen, som bland annat sänds på tv eller webb-tv. I vårt betänkande brukar vi sedan formulera en del kommentarer. Det som KU framför allt har gjort är att göra tydligt att ärenden som har lämnats vidare till regeringen följs upp för att se om regeringen tar hand om dem. Eftersom många av mina KU-kollegor redan har nämnt en del synpunkter och iakttagelser – utskottet har också ett i princip enigt betänkande – har jag planerat att göra en liten utvikning till min hemkommun , som JO besökte . I rapporten från besöket riktas hård kritik på flera punkter när det gäller arbete. Till exempel konstaterade JO att 8 300 byggnadsärenden fanns uppsatta som oavslutade i nämndens diarium. En del ärenden hade helt enkelt avstannat i avsaknad av nödvändiga beslut. En del ärenden hade avslutats men på ett felaktigt sätt. Det upptäcktes under besöket och nämndes också under utfrågningen att nämnden förvarade omkring 290 ännu inte påbörjade tillsynsärenden i ett plåtskåp i arkivet. Dessa ärenden hade huvudsakligen kommit in till nämnden i form av anmälningar från enskilda . Ingen befattningshavare hade det omedelbara ansvaret för det stora flertalet ärenden. JO uttalar att det var en uppseendeväckande oordning som vittnar om att nämnden inte förstått innebörden av sitt uppdrag. Nämnden fick allvarlig kritik. Man kan läsa flera kommentarer där JO slår fast att man inte kan hänvisa till resursproblem och så vidare. Han skriver också att ärenden visserligen måste få ta beroende på deras karaktär och behovet av utredning men att det aldrig är godtagbart med fullständig passivitet i ett ärende. har oerhört mycket hänt. Jag följer lokala medier och går på möten ibland och träffar kollegor, och jag har förstått att detta har varit ett ganska nyttigt wake-up call för kommunen och . Man har anställt ny personal och en egen jurist, och nämnden får kontinuerlig återkoppling om ärendebalansen. Jag tror att detta på det hela taget har varit positivt för nämnden och framför allt för medborgarna i , men det var verkligen en tuff resa att ta emot de ganska hårda orden. Med detta yrkar jag bifall till KU:s förslag. 45 (C): Jag vill lyfta fram några övergripande uppgifter om justitieombudsmännens verksamhet och göra nedslag i några ärenden där justitieombudsmännen har kritiserat myndigheter för felaktig hantering av ärenden. Under /17 registrerades 8 748 ärenden hos JO. Det var en ökning med i förhållande före, och huvuddelen var klagomålsärenden. Under verksamhetsåret avslutades 8 300 ärenden, och det innebär en liten ökning. Det är ändå en balansökning med 225 klagomålsärenden, och det är naturligtvis ett problem hos JO att det har blivit så. För att komma till rätta med detta har JO begärt att få en ökning av antalet handläggare. Jag ska göra några nedslag i kritikärenden. När det gäller konstaterar JO att tillströmningen av klagomål mot myndigheten har ökat , och han bedömer att myndigheten har problem. Det gäller myndighetens hantering av influtna medel. Kronofogden har enligt ofta gjort felaktiga utbetalningar av influtna medel och inte inom rimlig tid gjort en korrekt utbetalning till dem som ska ha pengarna. Chefs-JO lyfter fram allvarlig kritik mot hur har agerat. Man har långa handläggningstider hos myndighetens omprövningsenheter, och hon menar att den utdragna omprövningsprocessen gör att den enskildes rätt till domstolsprövning har blivit ett allvarligt rättssäkerhetsproblem. Det finns alltså ett allvarligt bekymmer hos . lyfter också fram ärenden när det gäller LSS, som i huvudsak hanteras av kommunerna och där det finns en hel del felaktigheter i hanteringen. JO lyfter fram att det finns ett behov av förbättra socialförvaltningarnas kunskap om handläggning av ärenden som gäller tvångsvård. Det är i allt väsentligt kommunala verksamheter som inte sköter detta på ett bra sätt. Justitieombudsman pekar på de långa handläggningstiderna hos och ser dem som ett allvarligt problem. Hon skriver i ämbetsberättelsen att hon kommer att fortsätta att bevaka tillämpningen inom när det gäller bestämmelserna om åldersbeslut rörande unga asylsökande. Jag vill att lägger JO:s ämbetsberättelse till handlingarna. 46 (V): Jag väljer som flera andra att ta med mig den lilla tegelstenen upp i talarstolen. Den ser kanske inte mycket ut för världen och ser kanske inte vansinnigt rolig eller intressant ut och har väl inte ett omslag för den mest spännande boken, kan jag tro, men den är faktiskt extremt bra läsning. Den är intressant, lättläst och väldigt bra när man vill ha en bild av vad som händer i Myndighetssverige. Många har lyft upp flera viktiga frågor, och det finns inte mycket mer att säga än att detta ska läggas till handlingarna. Men det finns ändå några saker som jag vill kommentera. En sak som är ständigt återkommande, vilket förbryllar mig, är de långa handläggningstiderna. Jag hade trott att den digitala utvecklingen och möjligheten att använda verktyg, hjälpmedel och datorer skulle underlätta för myndigheter att göra saker lite snabbt och rappt. Så kanske det i och för sig är, och då är det kanske så att man har gjort sig av med folk. Problemet är att många saker kräver en individuell bedömning, och i dessa fall drar ärenden verkligen ut . Det är ett stort problem för människor. Ett exempel är , där omprövningsärendena tar jättelång tid. lever människor i ett vakuum. De får ingen ersättning från sjukpenningen därför att den är under omprövning, men de kan heller inte driva frågan vidare i en rättslig process. Det är helt oacceptabelt att ärenden som ska omprövas och som gäller människors möjligheter att försörja sig under en sjukskrivning eller sjukperiod då de inte kan arbeta inte kan hanteras inom vettig tid. Det är utmärkt att lyfter upp denna typ av frågor, och vi i utskottet utgår ifrån att regeringen och myndigheterna tittar på de saker som inte funkar, återkommer och vidtar åtgärder. En annan sak som många har lyft fram handlar om bemötandet av människor. Jag tycker att det är helt bedrövligt med den syn som en del myndighetspersoner verkar ha på sina medmänniskor – personer som de har ett ansvar för. Det är framför allt inom polisen, häktena, Kriminalvården och Kronofogden – myndigheter som har maktutövningsbefogenheter gentemot enskilda personer – som personer behandlas på ett fullkomligt ovärdigt sätt. Att ens komma på tanken att låta en person som är misstänkt för ett brott förhöras iförd enbart kalsonger – hur är det möjligt? Detta beror inte på bristande resurser, utan det handlar om ren och skär brist på respekt i synen på sina medmänniskor. Betraktar man ens dem man jobbar med som människor, kan man undra. Hur kan man tycka att en människa ska vara häktad och inte ha tillgång till en filt? Detta är helt oacceptabelt. Polisen och Kriminalvården har ett stort jobb att göra när det gäller se till att personalen beter sig som folk. Det är mycket bra att det finns en instans dit enskilda människor kan vända sig när de blir felbehandlade av myndigheterna. Det är en utmärkt bok. Lägg den till handlingarna, men läs den först! 47 (L): När det gäller denna ämbetsberättelse – denna demokratins nådiga lunta, kan man kanske säga – instämmer jag till fullo med föregående talare. Lägg den till handlingarna, men läs den och agera utifrån den. Medan nyregistrerade ärenden, främst klagomålsärenden inom socialförsäkrings- respektive utlänningsärenden, fortsätter att öka minskar däremot antalet nya inspektionsärenden eller andra initiativärenden. Det är något som man behöver ta en rejäl funderare på. Vad blir effekten av att JO minskar sin proaktivitet, medan den reaktiva delen, klagomålshanteringen, ständigt ökar liksom balansen av ärenden? Detta sker trots att JO för att kunna möta den stora ärendetillströmningen har utvecklat sina rutiner och arbetssätt. För oss politiker blir faktiskt frågan: Behöver JO mer resurser? Behöver man nya instruktioner? Behöver man en annan organisation, eller är det andra myndigheter som behöver det? Sannolikt behövs nog allt detta.