prot · H60922 · 2018-11-28 00:00:00 — Däremot specificerar regeringen inte vad som ska gälla rörande just beredskapslagring och ransonering trots att både Försvarsberedningen och specifikt nämner just dessa områden. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Det finns enligt vår mening ingen anledning att vara otydlig på detta område. Vi menar därför att regeringen bör ta fram ett system för statlig ransonering och beredskapslagring av livsmedel och läkemedel. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 2. 33 (C): Vi står här med anledning av om bristerna i svensk livsmedels- och läkemedelsförsörjning. Det är ingen munter läsning. Vår beredskap är god, sa Per om livsmedelsförsörjning under . Tyvärr kan vi inte säga det . Givetvis har mycket hänt sedan Per dagar, men faktum är att är av maten vi äter importerad. Vi vet vad som skulle hända om importen stoppades: Vi skulle klara oss i tio ; sedan skulle livsmedelsförsörjningen vara borta. Jag som gotlänning vet att om Gotlandsfärjan stannar blir det tomt på hyllorna i butikerna . De enskilda hushållen klarar sig oftast bara några enstaka dagar. Den bestående känslan efter att ha läst är att nu måste vi börja lära oss att bunkra igen, för så stora är bristerna i livsmedels- och läkemedelsförsörjningen i . Så stora är också systembristerna efter regeringens hantering. har länge efterlyst att ansvarsfördelningen i livsmedelsberedskapen vid kris tydliggörs och blir mer ordnad. Vi har lagt fram en egen följdmotion om livsmedelsstrategin, där vi bland annat lyfter fram vikten av att minska livsmedelskedjans sårbarhet vid kris och tydliggöra ansvarsfördelningen av livsmedelsberedskapen vid kris. Det första vi tror behöver göras är en utredning som pekar ut sårbarheter i hela livsmedelskedjan och hur bristerna som framkommer kan minimeras. Vi delar bedömning att samordningsuppdrag för livsmedelsförsörjning är oklart. Det beror mycket på att primärproduktionen inte ingår. Uppdraget förhåller sig heller inte till längre kriser eller höjd beredskap. Efter sommarens torka förstår ju alla att det inte går att förbise primärproduktionens roll i försörjningsförmågan. Den är elementär. ser svenskt lantbruk som en viktig del av svenskt totalförsvar och krisberedskapsplanering framöver. Det behöver är ökad livsmedelsförsörjning, inhemsk sådan, och det åstadkommer man endast genom att öka konkurrenskraften i . Ett sätt kan givetvis vara att välja svensk mat vid offentlig upphandling och ställa samma krav som när vi lagstiftar om det. Ett annat sätt kan faktiskt vara att öka exporten av svensk mat. Då får vi upp produktionen, och därmed minskar sårbarheten. Tyvärr får jag konstatera att den rödgröna regeringen har sagt sig jobba i denna riktning men inte genomfört det. Tvärtom har man lagt på ytterligare pålagor. Ett exempel är kilometerskatten; ett annat är högre beskattning av anställda inom jordbruket. Det blir en bromskloss för svensk livsmedelsproduktion. I praktiken innebär det att gårdar slås ut och produktion flyttar utomlands. Därmed ökar sårbarheten i livsmedelsförsörjningen högst radikalt. Det är i precis motsatt riktning mot den vi behöver gå i. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Som centerpartist ser jag givetvis att jordbruket har en viktig roll, men det finns andra delar som också är centrala. Den princip som har utarbetats , just in time-principen där vi i praktiken har allt lagrat på lastbil, är en försvårande faktor. väntas drivmedel och transportkapacitet bli kritiska resurser i orostider. nämner också att det finns oklarheter kring hur privata aktörer förväntas ta ansvar när det gäller samhällsviktiga funktioner samt att det saknas målbilder som ger förutsättningar för samarbete med till exempel avtal. var i och fick höra hur de jobbar med dessa frågor. Där har vi lite att lära i när det gäller att få med de privata funktionerna i det ansvar som hela samhället har. Givetvis tror vi också att individen behöver ta ett ökat ansvar för sin egen försörjning. vill jag säga att det finns mycket kvar att göra på detta område. Därför är det olyckligt och faktiskt oförsvarbart att regeringen varit så passiv under den gångna mandatperioden – den mandatperiod när totalförsvarsplaneringen återupptagits och vi har haft ett säkerhetspolitiskt kraftigt försämrat omvärldsläge. Passiviteten är slående, långtgående och väldigt besvärande. Jag vill därför yrka bifall till reservation. 34 (S): har i denna skrivelse granskat förutsättningarna för att skapa robusthet i två för samhället väldigt viktiga funktioner: vår livsmedels- och vår läkemedelsförsörjning. Så här en vanlig onsdag är det kanske inte så många som reflekterar över robustheten i våra försörjningssystem. Vi tar den nog lätt för given. I matbutiken är det fullt i hyllorna, och på apoteken finns ju numera allt mellan himmel och jord. Men faktum är att såväl läkemedels- som livsmedelsförsörjningen består av många långa och komplexa kedjor. Utmärkande för såväl livsmedels- som läkemedelsindustrin är att de är branscher som verkar i en internationell miljö, med ett stort mått av utländskt ägande. Näringslivets aktörer spelar naturligtvis en helt central roll, från forskning och tillverkning av nya läkemedel till distribution och transport av den mat vi ställer på bordet. För att illustrera komplexiteten kan nämnas att det här i finns 800 grossister som förser 173 000 apotek, sjukhus och kliniker med läkemedel. Även om självförsörjningsgraden är betydligt högre på livsmedelssidan jämfört med på läkemedelsområdet har vi alltjämt ett stort beroende av import av bland annat råvaror och insatsvaror för vår inhemska livsmedelsproduktion. Antalet matbutiker i har minskat, och för konsumenten har avstånden till butikerna ökat. Distributionen bedrivs av affärsmässiga skäl i enlighet med just in time-konceptet. granskar alltså vår förmåga att på en systemövergripande nivå klara försörjningen under en svårare kris. gör flera viktiga iakttagelser som det är lätt att instämma i, som att det krävs ytterligare styrning och behöver klargöras mål för ansvariga myndigheter. skulle jag inte säga att dessa slutsatser kommer som någon överraskning. Det är faktiskt bara som vi i har rört oss bort från en fredstida rationalitet och på allvar har börjat umgås med svåra frågor som vad som händer om de ordinarie försörjningsvägarna skulle skäras av, hur vi ställer om samhället och hur vi prioriterar. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Under det fanns svar på den här typen av frågor. Alla som är bekanta med dåtidens beredskapsplanering förstår vilket omfattande arbete som ligger framför oss, dels med att återta förlorad förmåga, dels med att möta de utmaningar som följer av att samhället har genomgått fundamentala förändringar på ett antal områden. Vi ser en kraftigt ökad digitalisering och en internationalisering. Men även privatiseringar och avregleringar är exempel på förändringar som på olika sätt har påverkat våra förutsättningar att beredskapsplanera. Ett konkret exempel, herr talman, som direkt anknyter till granskning, är avregleringen av apoteksmarknaden under den förra borgerliga regeringen. Fram till avregleringen hade statliga ett särskilt ansvar för att upprätthålla en lager- och leveransberedskap och för att kunna möta totalförsvarets behov. I samband med avregleringen försvann särskilda uppdrag, och det ersattes inte med något motsvarande krav på de nya privata aktörerna. skrivelse sträcker sig . Det är , där vi egentligen bara har sett ett tydligt säkerhetspolitiskt skifte som också lämnat avtryck i de politiska besluten. Arbetet med det civila försvaret har kommit en liten bit på vägen. befinner sig Myndighetssverige i en process för att skapa gemensamma planeringsförutsättningar. Arbetet sker inom och mellan myndigheter i utpekade sektorer. Bland annat kommer bevakningsansvariga myndigheter såsom , och att få tillgång till relevanta delar av Försvarsmaktens planering för ett väpnat angrepp, vilket är ett viktigt steg när det gäller att koppla ihop det civila och det militära försvaret. Förutom att vi nu tillför ekonomiska medel till det civila försvaret har regeringen också tillsatt tre utredningar med koppling till de områden som granskas i . Det handlar om Utredningen om ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar, Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap och Utredningen om näringslivets roll inom totalförsvaret. Dessa tre utredningar kommer var och en att ge oss viktiga svar inför arbetet med att samordna, förtydliga styrningen och, inte minst, inkludera näringslivet i totalförsvarsplaneringen. Det är vår uppfattning, herr talman, att vi nu bör invänta dessa utredningar liksom Försvarsberedningens kommande rapporter. Därför föreslår jag att lägger skrivelse till handlingarna. 35 (M): De samlade hot och risker som står inför kräver ett återtaget totalförsvar. har vi både Försvarsberedningens rapport – Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025 och granskning av samhällets säkerhet och viktiga samhällsfunktioner med inriktning mot livsmedels- och läkemedelsförsörjning. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Sammantaget kan vi i båda rapporterna se att det finns en hel del viktiga förbättringsförslag. Det kan ju inte vara så, herr talman, att vi inte har tillräckligt med mat och medicin i kristider. tar upp att värnandet av samhällets funktionalitet är ett av tre mål för samhällets säkerhet. För att kunna uppnå dessa mål krävs insatser från aktörer i hela samhället, inte minst från regeringen och de myndigheter som har en viktig roll för att skapa ett system för helheten. samlade bedömning är att det inte finns tillräckligt tydliga förutsättningar och inte vidtas tillräckliga åtgärder för att skapa förutsättningar för livsmedels- och läkemedelsförsörjning vid kris eller under höjd beredskap. Så kan vi helt enkelt inte ha det. I frågan om styrning och ansvarsfördelning gällande livsmedels- och läkemedelsförsörjningen anser bland annat att man inte är tillräckligt tydlig från regeringens sida. Vidare anser de att även om regeringen uttryckt ambitioner och vidtagit åtgärder har detta inte på ett tydligt sätt gett utslag i styrningen. Rapporten från landar i ett par rekommendationer till regeringen: att regeringen ska klargöra mål, krav och ansvar, särskilt förtydliga vad man förväntar sig av de myndigheter som har samordningsansvar samt säkerställa samverkan. Detta är inte alldeles enkelt. ger också rekommendationer till , och om ökad samverkan, uppföljning och kunskapsinhämtning. Detta är jätteviktigt. Det behövs alltså tydligare styrning, tydliga mål och resultatuppföljning. Som civilekonom med huvudinriktning mot organisation och ledarskap uppskattar jag verkligen synpunkter och rekommendationer. Vem som ansvarar, hur det ska styras och hur allt ska samordnas – det är huvudfrågorna, och vi moderater ser fram emot återrapporteringen av regeringens uppdrag att utreda detta. Vi moderater ser också behovet av att inkludera näringslivet i totalförsvaret. Många av de kompetenser och resurser i totalförsvaret som tidigare låg under offentliga aktörer återfinns nu i det svenska näringslivet. Det gör att näringslivet måste inkluderas i återtagning av totalförsvaret. Regeringen har tillsatt en utredning av näringslivets roll i totalförsvaret som vi tycker är viktig och bra. Vi väntar på återrapportering från den utredningen. Regeringen har även tillsatt en utredning om hälso- och sjukvårdens beredskap och förmåga inför och vid allvarliga händelser i fredstid och höjd beredskap och gett i uppdrag att stödja landstingen i deras arbete med katastrofmedicinsk beredskap och planering för civilt försvar inom hälso- och sjukvården. Här tycker vi moderater att det är viktigt att också granska att varje landsting använder offentliga medel till att faktiskt ha bra beredskap och lager, så att det inte ser helt olika ut. Planering och organisation är ledord i arbetet med att göra vårt samhälle mer robust och hållbart. Genom att planera för svåra situationer blir vi också starkare och tryggare i vår vardag. 36 (MP): Jag vill börja detta anförande med att rikta ett tack till för granskningsrapporten. Den är oerhört viktig. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Under den senaste mandatperioden har gått från ett obefintligt krismedvetande till att börja förstå att även kan utsättas för allvarliga krissituationer. S-MP-regeringen har arbetat mycket med dessa frågor, från att besluta om att återinföra värnplikten till att tillsammans med de borgerliga partierna besluta om ett blocköverskridande arbete med en för unik livsmedelsstrategi, som bland annat lyfter fram behovet av en ökad livsmedelsproduktion och en ökad självförsörjningsgrad i . självförsörjningsgrad måste åter tas på allvar. Vi lever i en global värld och är ett land som är beroende av export och import. Men när det gäller krismedvetande och krisförberedande planering är det viktigt att inse att vi går mot en mer instabil värld – om vi inte redan är där – och att vi behöver en planering för detta. På jordbruks- och livsmedelsförsörjningsområdet har varit tydlig. Där är arbetet på gång. När det gäller läkemedelsfrågan är situationen mycket mer komplex i och med att efter avregleringen av apoteksmarknaden saknar en naturlig centralorganisation som kan ta ansvar för lagring. Tillgång till läkemedel och livsmedel är fundamental. Det vet vi. Det är alltså av största vikt att vi i har system för att försörjningen av läkemedel och livsmedel ska fungera även i olika krissituationer. fanns statliga beredskapslager som var avsedda för en situation med höjd beredskap eller ett krig men också kunde nyttjas vid en kris. Dessa lager är avvecklade. Därför är försörjningen av livsmedel och läkemedel beroende av att alla delar i en komplex kedja fungerar. Styrning och ledning inom flera olika områden är alltså av största vikt. Därtill vet vi ju att livsmedels- och läkemedelskedjorna är internationaliserade, vilket naturligtvis kan medföra en ökad sårbarhet. har alltså granskat hur det fungerar – hur vi sköter oss, kan man säga – och då handlar det inte bara om regeringen utan även om de myndigheter som ansvaret till stora delar är förlagt till. Den sammantagna bedömningen är att uppdragen, som ges av regeringen till dem som ytterst ska ansvara för att försörjningen fungerar, inte är tillräckligt tydliga. Jag har stort förtroende för granskningar. De arbetar inom ett tydligt avgränsat område och har förutsättningar att verkligen fördjupa sig. När de anser att vi är otydliga förstår jag att vi behöver klargöra krav, ansvar och förväntningar för dem som vi har ställt krav på, gett ansvar till och har förväntningar på. Även om vi har arbetat mycket med frågan återstår helt klart en del att göra. Man bygger inte upp detta på ett fåtal år. På livsmedelsområdet är det tilldelade samordningsansvaret för en krissituation begränsat till leden efter primärproduktion. Men hur förhåller vi oss till längre kriser och till produktionsledet, alltså lantbrukarna? Att ambitionen att ha en bra beredskap för samhällets invånare är partiövergripande har jag förstått. Att ha ett starkt civilförsvar och beredskap för samhället när det krisar är en ambition som vi alla delar. Det vågar jag påstå. Vi vet också att dagens kontext är betydligt mer komplicerad att verka i, med privat–offentlig samverkan och internationalisering av fundamentalt viktiga försörjningskedjor. Ja, det är alltså en utmaning som vi alla har att ta tag i. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner När det gäller livsmedel behöver vi också tänka till kring hur vi kan stärka och säkerställa produktionen i kris. Vi såg ju att vi faktiskt tappade halva produktionen i . Det är mycket. I klimatförändringarnas tidevarv kommer det fler varma somrar, fler snustorra somrar. Här behöver vi styra medel till lantbruket, till dem som ytterst producerar våra livsmedel, så att de har en infrastruktur som fungerar i vått och torrt. För det är just vått och torrt som det kommer att handla om: störtregn och långvarig torka. Bevattningsanläggningar och våtmarker är två viktiga faktorer här, liksom uppsamlingsdammar vid störtregn. Vi har ingen tradition när det gäller att bruka jorden i de förhållanden som är här . Det är av största vikt att vi hjälper lantbruket att bygga den infrastruktur som behövs på en gård för en fungerande livsmedelsproduktion även i kris. Eftersom vi nu pratar om krismedvetenhet hoppas jag att det är självklart för oss alla att vi måste göra precis allt vi kan för att stoppa våra koldioxidutsläpp så fort som möjligt. behöver en ny krisberedskap, och vi är på väg att skapa den. Regeringen arbetar på det, och ska driva på detta arbete. Men krisberedskapen kommer att se annorlunda ut än den gamla, och den kommer att möta helt nya utmaningar, framför allt på grund av klimatförändringarna men också, naturligtvis, på grund av det allmänna läget i omvärlden, inte minst de cyberhot vi möter där digitaliseringen går betydligt fortare än utvecklingen av cybersäkerheten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 37 (C): Vi lever i en föränderlig värld och har gjort så . Även har varit en del av denna föränderliga värld, där vi bland annat har rustat ned vårt totalförsvar och där krisberedskap inte har stått högst upp på dagordningen. Hit hör bland annat förmåga att i vardag, i kris och till och med i krig kunna hantera livsmedelsförsörjning och läkemedelsförsörjning. När vi här i kammaren debatterar om livsmedels- och läkedelsförsörjningen i är det några nedslag som behöver göras. skriver i sin rapport att läkemedel i tillhandahålls dels genom öppenvårdsapoteken, dels genom landstingen. Landstingen köper in till den slutna vården, och apoteken köper in till individer som får läkemedel utskrivna på recept. finns bara den mängd läkemedel som för tillfället anses behövas hos parterna. Dessutom levereras de från distributörernas just in time-lager, som beskriver det. Detta är ett mycket sårbart system. I fredagens nyhetssändningar kunde vi höra att årets vaccin håller på att ta slut på en del platser i landet. uppmanar endast personer i olika riskgrupper att vaccinera sig för att det antagligen inte kommer att räcka till fler. har vi kunnat läsa om leveransbrister när det gäller vacciner till barnvaccinationsprogrammet. Vaccin är ett läkemedel som det tar att framställa. Det är mycket oroväckande att vi eventuellt inte kommer att kunna tillgodose att alla som vill vaccinera sig kan få det. Då ska man komma ihåg att vi nu inte befinner oss i vare sig kris eller krig. om livs-medels- och läke-medelsförsörjning – samhällets säkerhet och viktiga samhälls-funktioner Den mängd läkemedel som produceras i är mycket liten. Stora delar av läkemedlen produceras i , inte sällan i länder som är politiskt instabila eller som är klimat- och vädermässigt sårbara. Vi och många andra länder är alltså helt beroende av att kunna importera läkemedel. skriver sammanfattningsvis att regeringen inte har lämnat några uppdrag som rör hur läkemedelsförsörjningen och tillgången till läkemedel ur ett beredskapsperspektiv ska hanteras eller tillhandahållas. fanns så kallade beredskapslager med läkemedel som skulle kunna användas om ett krig eller kris bröt ut. Hur ett sådant lager ska se ut och framåt måste och skyndsamt utredas. Det är mycket beklagligt att regeringen inte har gjort något åt detta , då man suttit vid makten, trots att vi har sett den säkerhetspolitiska situationen försämras . Problematiken och sårbarheten var knappast okända innan eller Försvarsberedningens rapport presenterades . När nu omvärlden är orolig behöver vi ta krisberedskapen på största allvar och samordna de resurser och myndigheter vi har för att bland annat riva murar och i stället bygga upp samarbete som ser till ökad och stärkt förmåga att tillhandahålla läkemedel för landets och invånarnas bästa. Det är i fred som vi måste minska de sårbarheter som finns i vår försörjningsförmåga, så att vi står rustade för de allvarliga tider som kan komma. har länge efterlyst ett helhetsperspektiv när det gäller hur ska klara och stärka sin försörjningsförmåga. Tyvärr har inte regeringen samma syn på detta. Enskilda sektorsutredningar som är på gång är förvisso en okej start, men det finns en stor risk för suboptimeringar när man utgår från enskildheter och missar helheten. Helhetsperspektivet är mycket viktigt i beredskapsperspektivet. När man ska tala om krisberedskap är det viktigt att hela samhällsapparaten är med. Det offentliga är kanske en motor i arbetet, men lika viktigt är det att näringslivet och civilsamhället står rustade för denna typ av beredskap. Om vi ska bygga ett nytt totalförsvar för en ny tid måste vi se att näringslivets roll har ändrats . Borta är de statliga monopolen. Det är av yttersta vikt att alla samarbetar på lika villkor kring krisberedskapen. Jag vill därför yrka bifall till reservation. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 9 Moderna och rättssäkra regler för att hålla utlänningar i förvar betänkande 2018/19:SfU10 Moderna och rättssäkra regler för att hålla utlänningar i förvar (prop. 2017/18:284) 38 (S): Vi ska nu debattera socialförsäkringsutskottets betänkande Moderna och rättssäkra regler för att hålla utlänningar i förvar. Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 1. Moderna och rätts-säkra regler för att hålla utlänningar i förvar Tyvärr fanns det en majoritet i utskottet för att inte modernisera reglerna, med motiveringen att det tagit från utredning till proposition och att det var 2014 och 2015 som det kom många asylsökande till . Denna motivering håller inte, eftersom det är nu som vi utökar antalet förvarsplatser. Och vi kan se statistik från över hur länge utlänningar hölls i förvar . Ca 2 000 personer vistades i förvar än . Ca 2 000 personer vistades i förvar i mellan och . 164 personer vistades i förvar i mellan och . 156 personer vistades i förvar än . Vid tillämpningen av de nu gällande bestämmelserna har det visat sig att det processuella regelverket för förvar och uppsikt behöver anpassas för att tillvarata intresset av en tydlig, lättöverskådlig och rättssäker hantering av förvars- och uppsiktsfrågor hos förvaltningsmyndigheterna och domstolarna. Det finns bland annat behov av att klargöra vilken myndighet som är ansvarig för förvars- och uppsiktsfrågan under migrationsprocessens olika skeden, inte minst i samband med överklaganden. Oklarheter i lagstiftningen har också noterats vad gäller muntlig förhandling, beräkningen av frister för ny prövning av frågan om förvar och vilken myndighet som är utlänningens motpart vid ett överklagande. Vi socialdemokrater delar alltså regeringens bedömning att det finns ett tydligt behov av att ändra och förbättra regelverket om förvarstagande och uppsikt i migrationsprocessen för att uppnå ett modernt, tydligt och rättssäkert system. Förslagen i propositionen tycker vi socialdemokrater är väl avvägda. Syftet är att skapa ett tydligare regelverk och höja rättssäkerheten i ärenden och mål om förvar och uppsikt. De föreslagna reglerna skulle bland annat innebära att en domstol alltid ska pröva om en utlänning får hållas i förvar än med stöd av utlänningslagen. Ni hörde tidigare att jag räknade upp hur många det var som faktiskt vistades i förvar än . Det var ju majoriteten. Enligt det regelverk som vi skulle vilja ha skulle proportionalitetsprincipen få en avgörande betydelse vid bedömningen av hur länge en utlänning får hållas i förvar.