prot · H509134 · 2018-06-18 00:00:00 — I försvarsdebatten, herr talman, är vi överens om vikten av att förankra den svenska säkerhetspolitiken både hos den bredare allmänheten och, för långsiktighetens och stabilitetens skull, bland samtliga partier. I KU konstaterade vi under granskningen att den information om svenskt deltagande i det här internationella försvarssamarbetet som försvarsministern och regeringen har lämnat till är av en sådan art att vi vill understryka att det är av stor betydelse för försvars- och säkerhetspolitik. Det är därför viktigt att informationen är tydlig, fullständig och aktuell. För egen del vill jag även lägga till ordet ”löpande”. Utifrån vad som framkommit i granskningsärendet har vi i utskottet inget att anföra mot försvarsministerns och regeringens agerande på formella grunder men noterar att oklarheter hade förebyggts om försvarsministern lämnat information i ett tidigare skede än vad som gjordes. Översatt från KU-språk betyder det att en hel del oklarheter, missförstånd och missnöje hade undanröjts och vi hade haft en betydligt klarare och bredare förankringsprocess. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) Det är ju tyvärr inte första gången som försvarsministern varit föremål för KU:s granskning huruvida man har lämnat tillräckligt med information i tillräckligt god tid. Ska vi lägga vikt vid att det ska vara brett förankrat och att det ska vara ordentliga beredningsprocesser är detta viktigt att beakta. 25 (SD): Jag sa i mitt inledningsanförande att det är glädjande att KU finner nästan helt gemensam grund i årets granskning. Så är det naturligtvis. När det gäller det ämne vi nu ska diskutera, regeringens förhållande till , är vi faktiskt helt eniga. Eftersom föregående talare redan har sagt mycket om det vi nu ska tala om får jag be utskottet och dem som lyssnar om ursäkt för en del upprepningar. Men så blir det, såklart, när vi till stor del är eniga i ett betänkande. Då finns ändå mycket klokt som tål att upprepas. Jag börjar med, likt , att tala om regeringens förhållningssätt till interpellationsinstrumentet. För er som lyssnar och som inte är ledamöter kan det vara värt att känna till att en interpellation är en fråga som en riksdagsledamot kan ställa till ett statsråd eller en minister. Ministern har på sig att besvara en interpellation. KU har i en tidigare granskning yttrat att interpellationer till statsråd är en viktig del av kontrollmakt. Det är därvid viktigt att svarstiderna också respekteras så att frågeinstituten kan ha avsedd verkan enligt lag och författning. KU har konstaterat att svarstiden för interpellationer, trots upprepade påpekanden från utskottet , åsidosatts i en alltför stor del av fallen. Det är naturligtvis inte bra. yttrar KU att det är viktigt att det är det statsråd vars område berörs av interpellationen som också ska besvara den. Ett statsråd bör endast undantagsvis och om synnerliga skäl föreligger kunna avstå från att besvara en interpellation. Den tid som har förflutit sedan en tidigare interpellation besvarats och om det tillkommit ytterligare omständigheter av betydelse i sammanhanget är exempel på sådana förhållanden som enligt utskottet måste beaktas vid bedömningen av om synnerliga skäl ska anses föreligga för att avstå från att på nytt besvara en interpellation. KU konstaterar vidare att ett statsråd inte kan avstå från att besvara en interpellation endast på den grunden att en liknande eller likalydande interpellation redan har ställts och besvarats . KU har även behandlat frågan om hur regeringen arbetar med tillkännagivanden, det vill säga hur regeringen behandlar en avsiktsförklaring från . Grunden är att regeringen alltid ska tillgodose ett tillkännagivande. Jag kommer inte att fördjupa mig i alla ärenden, men ett av särskilt intresse är hantering av ett tillkännagivande om ökat valdeltagande bland utlandssvenskar. Min kollega kommer att tala mer om UD i ett anförande längre fram, men i nu aktuellt fall har det gått till på följande vis. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) har gjort ett tillkännagivande till regeringen om åtgärder för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar. Grunden till tillkännagivandet var ett betänkande från just KU. UD har sedan i en instruktion till utlandsmyndigheterna skrivit: har i betänkande föreslagit ett tillkännagivande om åtgärder för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar. Men är det så att KU inte har rekommenderat detta, utan det är fråga om ett beslut fattat av riksdag. Det borde rimligen också ha framkommit av UD:s instruktion. Som vi kommer att höra längre fram är detta inte enda gången som UD inte har hanterat information korrekt. Jag tycker att det är anmärkningsvärt. Slutligen vill jag nämna några ord om EU. KU får anledning att påminna om att det är viktigt att regeringen förankrar sina ställningstaganden hos i enlighet med regeringsformen, vari det stadgas att regeringen fortlöpande ska informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. Detta har varit aktuellt bland annat när agerade inför och vid rådet för allmänna frågor i frågan om en dialog med . Statsrådet hade lämnat uppgifter om att ministerrådet endast skulle informeras av kommissionen rörande och var därför av uppfattningen att ett samråd med inte behövdes. Därmed inhämtades i det här fallet aldrig något mandat från svenska ståndpunkter på ministerrådet. blev det i stället en diskussionspunkt där statsrådet själv var drivande. KU har därför mot denna bakgrund framhållit att statsrådet varit oförhindrad att samråda med antingen vid sammanträdet eller på statsrådets begäran vid ett senare telefonmöte. Det är viktigt att regeringsföreträdarna inte rundar företrädare utan förankrar sina ståndpunkter enligt de regler som vi gemensamt tagit fram. EU är överstatligt nog som det är; att då inte använda de verktyg som trots allt finns för att förankra vårt arbete med ger oss ännu sämre förutsättningar att faktiskt påverka. Min uppfattning är såklart att bör lämna EU, men tills vi har gjort det borde regeringen åtminstone klara av att informera om vad man ämnar hitta på i förhandlingarna med detta överstatliga organ. 26 (MP): är vi i den delen av granskningen som handlar om regeringens förhållande till . Precis som jag lyfte upp i mitt inledningsanförande finns där en hel del av spelregelsfrågorna. De är otroligt viktiga för att regeringens och arbete ska fungera bra. har det varit frågor om EU-samarbetet, som tidigare i debatten förtjänstfullt har lyft upp. var det så många som tio anmälningar. Sedan tillsatte en utredning, och därefter verkar det som att det har blivit färre anmälningar och att det har blivit något bättre klarhet i hur det svåra arbetet med att förankra EU-frågor i ska gå till. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) har genomfört en utredning som klarlägger att regeringschefen bör be ministrar att skriftligt förbinda sig att komma till då KU kallar. Detta är principiellt viktigt och klargör hur stark och betydelsefull KU:s roll är. KU har när det gäller tillkännagivanden tidigare särskilt granskat negativa tillkännagivanden. Men i årets granskning har utskottet, vilket jag finner alldeles särskilt intressant, pekat på att det är viktigt att regeringen får tillräckligt med tid på sig att genomföra det som ska göras och att det också är viktigt att regeringen försöker lyssna på och inte onödigt förlänger en process där riksdag och regering ändå är överens. Utskottet kommenterar också i några fall att bättre kommunikation gör att risken för missförstånd minskar. Ett viktigt och principiellt ärende handlar om ett Natura 2000-område på , Ojnareskogen, där regeringen anmälde detta område till Natura 2000-nätverkets lista. Jag kan nu konstatera, efter att ärendet har varit ända uppe i , som förklarat att regeringens beslut står fast, att också KU menar att regeringen faktiskt har gjort rätt. Efter alla dessa år av strider om detta skyddsvärda område tycker jag att det känns mycket bra. Flera tidigare talare har varit inne på frågan om frågeinstituten. KU klarlägger nu hur man ska agera när det gäller att lämna över frågor. Där vill jag invända mot något som hävdat från talarstolen, nämligen att vi från KU skulle ha pekat på brister i frågan. Jag kan inte se att utskottet har skrivit så i yttrandet. Det är ett kort ställningstagande där utskottet skriver att enbart omständigheterna att en likalydande eller liknande interpellation redan har besvarats inte kan sägas utgöra synnerliga skäl. Det är väl den starkaste kritiken som finns. Jag anser inte att det är att gå så långt som att kalla det för en brist, och det framgår inte heller i vårt pressmeddelande. Vi konstaterar också att miljöministern faktiskt svarade på frågan i den kommande debatten. Jag bedömer att alla praxisförtydliganden som KU gör och har gjort under den här mandatperioden hjälper till att tydliggöra spelregler och därför är mycket bra. 27 (C): Jag vill framföra några synpunkter på ärendet om tillkännagivande om ökat valdeltagande för utlandssvenskar. I har jag tillsammans med övriga ledamöter medverkat till ett tillkännagivande som lämnade vidare till regeringen , som handlade om åtgärder för ett ökat valdeltagande bland utlandssvenskar. Eftersom det sedan i regeringens budgetförslag inför inte fanns några förslag till åtgärder lämnades en skriftlig fråga till kulturminister om åtgärder. Frågan besvarades sedan av utrikesminister . Hon utlovade i svaret att det skulle vidtas åtgärder för ett ökat valdeltagande bland utlandssvenskar, bland annat genom ökat öppethållande på våra ambassader utomlands. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) När besökte fick vi dock beskedet att flera generalkonsulat i länder där det finns många utlandssvenskar hade gett beskedet att man inte kommer att kunna ta emot utlandssvenskarnas röster, beroende på att det från och med detta val kommer att krävas dubbelbemanning på ambassader och generalkonsulat för att ta emot deras röster. KU har ställt frågor till kring detta och fick svar om att man arbetar för att lösa de här problemen och att det också finns en plan för ett ökat valdeltagande bland utlandssvenskar i höstens val. KU har inte kritiserat regeringen i det här ärendet. Men jag anser att det är viktigt att vi följer upp att verkligen lever upp till det som utlovats, att man vidtar åtgärder för ett ökat valdeltagande och att alla generalkonsulat kommer att kunna ha ökat öppethållande, något som var oroad över efter vissa signaler som tidigare hade kommit. 28 (L): Som vi har sagt är vi ett helt enigt utskott vad gäller de här frågorna. I stället för att repetera vad mina ärade kollegor har sagt i de två ärenden som jag också hade valt att adressera – det vill säga betydelsen av interpellationsinstrumentet och ett ökat valdeltagande för utlandssvenskar – vill jag säga att jag till fullo står bakom , och uttalanden. Jag kan ändå inte låta bli att ta upp ett ärende som också har diskuterats, men det är en fråga som ligger mig särskilt varmt om hjärtat, för även detta år har KU haft att granska anmälningar om regeringens arbete med EU-frågor och om kontakten med . Det är ett kärt anmälningsobjekt som jag som varm EU-vän väljer att se som ett bevis på att vi i denna kammare tar aktiva arbete med EU-frågorna på allvar både här och i . Det är uppenbart när man är ute i världen och diskuterar EU-frågor att vi som svenska folkvalda får vara delaktiga i EU-arbetet på ett helt annat sätt än många av våra kollegor runt omkring i , det vill säga att vi kan ta del av och kan påverka frågor. Det är en stor möjlighet för oss, men det är då också en skyldighet för regeringen att verkligen fullfölja den informationsplikt och samrådsplikt som den har. Vad gäller anmälan om handelsministerns agerande vid ett rådsmöte i frågan om rättsstatsprincipen var statsrådet under samrådet med tydlig med att ministerrådet endast skulle informeras av kommissionen rörande och att frågan egentligen inte krävde något samråd. Därmed inhämtades naturligtvis inte något mandat från i frågan. Men som anmälaren sedan uppmärksammade – vilket jag också gjorde när jag lyssnade på P1 – sa , när hon intervjuades i och fick frågor om hur och EU agerade gentemot , att deltog aktivt i de diskussioner som hölls på ministerrådets möte och att var tydligt med vilket agerande önskade från EU:s sida. EU-ministern gick faktiskt så långt att hon sa: Jag har varit väldigt drivande i den här frågan, och på det senaste mötet var det jag som inledde diskussionen. Då kan man ju diskutera huruvida det skulle ha skett ett samråd eller inte. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) I riksdagsordningen föreskrivs att regeringen ska underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd. Regeringen ska också rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför beslut i rådet, och regeringen ska rådgöra med nämnden inför möten och beslut i . Den aktuella punkten på dagordningen för allmänna rådet var en övrig fråga som gällde information från kommissionen om den pågående dialogen mellan kommissionen och . Om ett förfarande enligt artikel 7 i senare initierades skulle frågan bli föremål för beslut i , och samrådsskyldighet skulle då alltså föreligga. Men vid tiden för sammanträdet i och rådsmötet var det ännu inte avgjort om ett artikel 7-förfarande skulle initieras. Regeringen har därför inte formellt en samrådsskyldighet. Men, och här kommer det, utskottet noterar också att den frågeställning som var aktuell, det vill säga att om det finns en klar risk för att en medlemsstat allvarligt respektive allvarligt och ihållande åsidosätter rättsstatens principer – som man väl kan diskutera om inte ett antal länder inom Europeiska unionen just nu gör – gällde om unionen skulle ta ställning mot en av sina egna medlemsstater. Frågan är alltså därför av mycket stor vikt och betydelse både för som stat och för som medlemsstat i EU. Av granskningen framgår att har haft en tydlig uppfattning och agerat på ett proaktivt sätt vid rådsmötet. Dessutom kom rådsmötet att omfatta även annat än information från kommissionen. Mot denna bakgrund vill utskottet framhålla – här kommer ett fantastiskt KU-språk igen – att har varit oförhindrad att samråda med vid sammanträdet eller vid ett senare telefonmöte. Det går som en röd tråd genom många av de anmälningar och granskningar vi har gjort att kommunikation är nyckeln till allt. Jag skulle i fortsättningen hellre vilja se ett samråd för mycket än ett för lite. Det säger jag på vägnar och också på vägnar. 29 SKÅNBERG (KD): jobbar sig igenom den här debattdagen och är snart framme vid halvlek. Vi håller nu på med ett kapitel som handlar om regeringens förhållande till . Av ärendena under denna rubrik har jag tydligen gjort samma val som föregående ledamot, att ta upp EU- och handelsministerns agerande vid ett rådsmöte i fråga om rättsstatsprincipen. I anmälan bad anmälaren KU att granska statsrådet agerande inför och vid mötet i rådet för allmänna frågor i fråga om dialogen med inom ramen för rättsstatsramverket. Enligt anmälaren var statsrådet tydlig med att ministerrådet endast skulle informeras av kommissionen rörande och att frågan inte krävde något samråd med . Därmed inhämtades inte heller något mandat från svenska ståndpunkter på ministerrådet. När intervjuades i och fick frågor om hur och EU agerade gentemot framhöll hon att deltog aktivt i de diskussioner som hölls på ministerrådets möte och att var tydligt med vilket agerande önskade från EU:s sida. sa: Jag har varit väldigt drivande i den här frågan, och på det senaste mötet var det jag som inledde diskussionen. Gransknings-betänkande Vissa frågor om reger-ingens förhållande till (kapitel 1) Vad tänker KU om detta? Jo, vi utgår från riksdagsordningens 7 kap. 14 § första stycket, där det står att regeringen ska underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd. Har gjort detta? Om ett förfarande enligt artikel 7 i fördraget om Europeiska unionen senare initierades skulle frågan komma att bli föremål för beslut i och samrådsskyldighet föreligga. Vid tiden för sammanträdet i och rådsmötet var det emellertid inte avgjort om ett artikel 7-förfarande skulle komma att initieras, och därmed säger vi i utskottet att det formellt inte har förelegat någon samrådsskyldighet. Härutöver noterar KU att den typ av frågeställning som var aktuell, det vill säga om det finns en klar risk för att en medlemsstat allvarligt respektive allvarligt och ihållande åsidosätter rättsstatsprincipen, gäller om unionen ska ta ställning mot en av sina egna medlemsstater. Frågan är därför av stor betydelse både för som stat och för som medlemsstat i EU. Av granskningen framgår att har haft en tydlig uppfattning och agerat på ett proaktivt sätt vid det aktuella rådsmötet. Det synes som att det som sedermera kom att äga rum på rådsmötet även omfattade annat än informationen från kommissionen. Avslutningsvis drar KU slutsatsen: ”Utskottet vill mot denna bakgrund framhålla att varit oförhindrad att samråda med , vid sammanträdet eller på statsrådets begäran vid ett senare telefonmöte.” Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 2) 30 (S): Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 2) Inledningsvis vill jag rikta ett stort tack till hela för ett konstruktivt och gott samarbete. Ett extra tack vill jag rikta till vår ordförande och vår vice ordförande för deras genuina ledarskap. Jag vill också rikta ett tack till vårt fantastiskt kompetenta kansli. är ett utskott som strängt håller riktningen för hur praxis för landets bästa vad gäller styrningen i fokus ska prioriteras, framför allt före intern partipolitik. Det är inte bara utan för en hel mandatperiod, och trots en osäker omvärld har det lett till att utskottet än mer effektivt har fokuserat på sina uppgifter att upprätthålla grundlagar och regeringsform. Jag vill specifikt för detta block lyfta upp den anmälan som gällde regeringens informationshantering och dåvarande inrikesminister uttalanden i samband med flyktingmottagandet . KU har i huvudsak granskat regeringens agerande när informerade och gav signaler till om att antalet asylsökande såg ut att bli fler än verket trott. Utskottet konstaterar att den särskilda utredaren bedömde att regeringen på olika sätt försåg sig med tillräcklig information och att bland annat , enligt , i huvudsak lyckades fullfölja sitt kärnuppdrag under flyktingsituationen. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 2) KU delar bedömningen av den särskilda utredaren, som konstaterat att regeringen och inte agerade tillräckligt snabbt på den information som lämnades. För att regeringen ska kunna fullgöra sin styrfunktion i situationer som kräver snabba och kraftfulla åtgärder krävs ett mer proaktivt agerande. Utöver detta konstaterar KU att dåvarande inrikesministern i kammare sagt att den information som lämnades till innebar att antalet flyktingar till ökade, inte att antalet asylsökande till skulle öka. Uttalandet är inte helt förenligt med vad som framkommit i granskningen. Vi socialdemokrater står för utskottets bedömning i ärendet, men frågan tjänar på att sättas i rätt kontext. och den tidiga var det mycket svårbedömt hur många människor på flykt som skulle söka sig till . föll också det europeiska asylsystemet samman. De signaler regeringen fick av var att man bedömde att det kunde komma upp till totalt 90 000 till . Det är en hög siffra, både i förhållande till juliprognosen och till vad som är normalt. är siffran väsentligt lägre än de 163 000 som det till slut landade på. Varken eller MSB efterfrågade några extraordinära insatser från regeringen med anledning av dessa signaler . Detta är viktigt att framhålla. Regeringen försåg sig på olika sätt med tillräcklig information. Relevanta myndigheter lyckades i huvudsak fullfölja sitt kärnuppdrag under flyktingsituationen. Utifrån septembersignalerna vidtog regeringen åtgärder för att bland annat öka myndigheternas och kommunernas beredskap att ta emot en ökad mängd flyktingar och kunna hantera situationen. inrättades också olika funktioner för krishantering, samordning och informationsspridning. Som helhet måste det konstateras att hela det svenska samhället gjorde en imponerande insats i en mycket krävande och svår situation. 31 DAG KLACKENBERG (M): Jag vill ge en speciell hälsning till alla statsrättsligt intresserade lyssnare, eventuellt dem som läser protokollen. Det är en viktig funktion som vi upprätthåller inom , och jag vill påminna om att kontrollmakten måste pågå ständigt, även om det inte har inträffat något. har det inträffat rätt mycket , men normalt sett är det viktigt att kontrollmakten i dess olika skepnader – JO-anmälningar, , , yttrandefriheten och meddelandefriheten – ständigt pågår, . Det behöver inte vara så att en revision ska påkallas. Tänk om det skulle vara så i aktiebolag och företag att det bara blev en revisionsberättelse om en aktieägare begärde att få en sådan. Då hade det varit kaos i ekonomin och naturligtvis även i den offentliga förvaltningen, om inte vi gör vårt viktiga arbete. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 2) Allmänheten och väljarna tror att KU är det politiska käbblet och hoppas gärna på en del ordväxlingar vid utfrågningar, men i själva verket är det så att kvaliteten i KU:s arbete upprätthålls av kansliet, under ledning av de valda ledamöterna i . En del tror att det är vi i utskottet som har skrivit alla papper – de som visade upp. Så är det inte, utan det är ett mycket skickligt kansli. De ska ha ett speciellt tack från medborgarna för att de med oväld och nit ser till att KU kan göra jobbet. Kontrollmakten finns numera i ett politiskrättsligt ekosystem, som man skulle kunna kalla det. Medierna granskar och uppmärksammar, och yttrande- och meddelarfriheten fungerar. Detta blir grundstenar som vi inte kan vara utan. Därför är det med stor glädje som jag kan konstatera att vi återigen har sett till att den fria pressen har möjlighet att verka framöver. Utan tidningarnas och mediernas insatser kanske det inte skulle bli så mycket uppmärksamhet och därmed inte så många anmälningar från ledamöterna och . Låt mig visa vad jag menar med ett exempel. Det finns i granskningspromemorian något som heter ”hantering av handlingar i samband med säkerhetsrådskampanjen”. Handlingar ska registreras och vara åtkomliga. Det är också en given förutsättning för att få vår demokrati att fungera. I det här fallet tog det för att lägga dessa handläggningar till arkivet på rätt sätt. Det är klart att utrikesministern har ett ansvar för detta. Men hon har också tagit på sig detta och har sett till att det har blivit en reform som vi hoppas kommer att fungera. Vi har inte sett resultatet . Men utrikesministern har tagit till sig detta och har tagit på sig ansvaret för att denna brist uppstod. Hur gick det då till i verkligheten? Jo, någon utnyttjade sin meddelarfrihet i kontakter med en journalist. Det vet jag; så gick det till. efterfrågade då handlingarna kring säkerhetsrådskampanjen hos , vilket de naturligtvis också har rätt att göra i det system som vi har. Handlingarna hade då ännu inte blivit allmänna. De fanns inte på det sätt som vi skulle vilja se dem. DN publicerade då två artiklar där UD anklagas för att vilja dölja fakta kring säkerhetsrådskampanjen. Det är klart att man gärna misstänker det om någon säger: Nej, det tänker jag inte visa för er. Det är klart att det då finns risk för att det uppstår en känsla av att någonting inte är rätt och att någonting är lurt. KU har inte att granska innehållet i utrikespolitiken. Vi ska granska om det har gått rätt till. Men icke desto mindre har tjänstemän från KU tittat på hela denna gemensamma arbetsyta och de 900 sidor som finns där.