prot · H50977 · 2018-03-01 00:00:00 — Vår poäng är att det finns barn som lever i sådan ekonomisk utsatthet att deras familjer inte har råd med det här. Vi kanske har svårt att sätta oss in i det här och känna medkänsla, men det finns alltså barn som lever så fattigt – det finns fattigdom i – att deras familjer inte har råd att betala medlemsavgift till en idrottsförening eller terminsavgiften till . När man talar om en generell välfärd låter det jättebra. Alla ska få del av den, och det låter ju fantastiskt fint. Det är bara det att det finns fattiga barn och fattiga familjer. Vi måste se verkligheten som den är. De här barnen har problem med att kunna vara del av till exempel idrotten. Det handlar inte om att man pekar ut någon. Det är som hanterar det här med socialbidrag, alltså försörjningsstöd. Det här med fritidspengen inryms också i arbete. Det finns ingen offentlighet i det, så det kommer inte alls att bli något utpekande av de här barnen. 101 (S) replik: När jag besökte föreningslivet och i samband med och efter införandet av fritidspengen sa de att de inte ville ha den. Det kanske var några kommuner som startade satsningen, men många sa att de inte ville ha pengen just av anledningen att man pekade ut de barn som inte hade det tillräckligt bra ekonomiskt i sina familjer. Vi har ett väldigt utbrett försörjningsstöd för att ge en tryggad tillvaro även för människor som har ekonomiskt tuffa situationer i livet. Vi stärker också samhällets resurser för att öka möjligheten att exempelvis komma ut i arbetslivet och få ett jobb. Det är också en möjlighet för de föräldrarna att på det sättet få en ekonomiskt bättre situation. Vi har alltså olika nivåer som vi arbetar på för att familjer ska få mer resurser. Vi har bestämt oss för att gå ifrån den politik som ni stod för med stora skattesänkningar till de mest välbärgade i samhället för att i stället satsa på att bygga upp den svenska modellen och den svenska välfärden. Så enkelt är det. Det betyder också att vi kommer att se en ytterligare utveckling där vi ger förutsättningar för människor som har lite sämre ekonomi att få det ännu bättre, och på det sättet stärker vi deras förutsättningar. Vi har förtroende för att grunden ska ligga i föräldrarnas förutsättningar att hjälpa sina barn och ungdomar. Det gör vi genom den politik vi för. 102 (M) replik: Idrott, friluftsliv och folkbildning Jag måste replikera på uttalande om att vi ska hålla en armlängds avstånd till idrottsrörelsen. Till saken hör att själv har suttit med i en utvärderingsgrupp här i där vi var helt eniga, samtliga partier utom V som inte kunde närvara. Där beslutade vi, inkluderad, att vi skulle göra en översyn av statens stöd till idrotten. Det var det som var ämnet för den här gruppen, och det gällde främst barn och ungdomar. uttryckte som alla vi andra att det här var jätteviktigt och att en översyn behövdes. Vi skulle ha en bra dialog med RF. Till saken hör också att vi har styrda medel till arbete mot dopning, till lokalt aktivitetsstöd, integrationen, socialt utsatta områden med mera. De har kommit till stånd i en dialog mellan regeringen och . Vill riva upp det här nu och kritisera tidigare alliansregeringar som faktiskt har fått det här till stånd? Vilken myndighet eller organisation får in att göra vad den vill med? Är det vad Socialdemokraterna och nu driver på för? Det undrar jag. Det ska finnas en mycket bra dialog mellan och staten om den samhällsbärare som idrotten faktiskt är. Den är en fantastisk samhällsbärare. Tillsammans ska vi också skapa mål och syften för det här. Vi tog ett riksdagsbeslut om att det är som beslutar om mål och syften för idrottsrörelsen och statens medel för den. Är det det beslutet som vill riva upp här ? 103 (S) replik: Nej, det är det absolut inte. Det är precis på det sättet att ger förutsättningar för mål och inriktningar som sedan ska föras vidare via dialog med . Det som jag funderar på och är lite orolig över är oppositionens reservationer. Gehör för dem i kammaren leder till ett tillkännagivande till regeringen. Regeringen kan med regleringsbrev vara med och ge förutsättningar för idrottsrörelsen, i dialog med RF. Men här i , i den här kammaren, fattar vi lagbeslut. Förstår ni utgångspunkten? Om det eventuellt blir ett tillkännagivande från är det ett tydligt krav från , som är det lagstiftande organet, om att svensk idrottsrörelse ska påverkas. Det är det som jag vänder mig lite emot och är lite orolig för. Då är det inte längre armlängds avstånd, utan då är vi, , inne och petar i idrottsrörelsens utveckling. Vi ska självklart ha en dialog och ett resonemang om samt en uppföljning av hur resurserna används. Det är inget konstigt med det. Men när vi trycker på knapparna och fattar beslut i den här kammaren blir det, ifall en majoritet är för det, ett tillkännagivande. Och skulle styra politiken inom idrotten på ett helt annat sätt . Det är det jag är lite oroad över. 104 (M) replik: 100 fler timmar idrott i skolan var ett stort och viktigt önskemål från Alliansen, eftersom vi har enormt stora folkhälsoutmaningar just . Regeringspartierna stretade verkligen emot, vilket är helt ofattbart med tanke på de utmaningar vi har. Idrott, friluftsliv och folkbildning stöder oss, självklart också idrottsrörelsen. Forskningen stöder oss. Idrott och fysisk aktivitet i skolan leder till mängder av bra resultat. Men regeringspartierna ville inte gå med på det. Tack vare tillkännagivandet från Alliansen kunde vi driva igenom 100 fler timmar idrott i skolan. Det är en bra början. Det räcker inte. Det är inte tillräckligt. Men det är en bra början. Regeringen sa länge nej till det. Det blev också ett tillkännagivande, tillsammans med kritik från , när det gäller att regeringen inte för tillbaka resultatredovisning av de effekter som statens medel till idrotten har fört med sig. tycker också att det bör förbättras. Självklart har också, i sin utvärdering av statens stöd till idrotten, varit med och tyckt att det är rätt och riktigt. står och säger något helt annat. var en i gruppen som tyckte det, men hör vi något annat. En stor kritik är alltså att regeringen inte har rapporterat om effekterna av stödet till idrotten. Och den stora förloraren på det är idrotten. Vi behöver visa vilken samhällsnytta den faktiskt leder till. Det skulle i sin tur kanske innebära att det kunde komma mer resurser. Det vet vi inte, och jag kan inte lova det här . Men de tillkännagivanden som har kommit är viktiga. 105 (S) replik: Vad gäller mer idrott i skolan vet jag inte om det ligger på kulturutskottets bord. Det är väl mer kopplat till läroplanen och ligger alltså på utbildningsutskottet. Och läroplanen är inte opolitiskt styrd på något sätt, till skillnad från idrottsrörelsen, utan är självklart politiskt styrd via och regeringen. Det är alltså lite skillnad utifrån det perspektivet. När det gäller effekter och ekonomin är det självklart en ekonomisk fråga på det sättet att man vill veta vad pengarna går till. Det är en sak. och utskottet ska såklart få oss det till livs på olika sätt. Men det som jag pekar på är just styrningen, rent generellt, med beslut från om ett tillkännagivande om inriktningen för idrottsrörelsen. Idrottsrörelsen säger blankt nej till den formen av inriktning, till att vi ska styra mer politiskt hur idrottsrörelsen utvecklas. Den ska nämligen utvecklas underifrån, lokalt och regionalt, via olika demokratiska beslut inom stämmor och liknande. Och vi ska vara med i en dialog för att ge förutsättningar för samhället och idrottsrörelsen att tillsammans utveckla de saker som inte fungerar. Det är självklart, och det är så jag vill ha det. vill jag naturligtvis veta vad som händer med de ekonomiska förutsättningar som vi ger RF. Men pengarna var som sagt historiskt sett direkt kopplade till . Då var det definitivt ingen politisk styrning. Det gick inte, eftersom gav av sin avkastning till idrottsrörelsen. Men man ville ha en långsiktigt tryggare tillvaro, inte ökad politisk styrning. Det är det jag känner en oro för när jag ser oppositionens reservationer här i kammaren. Idrott, friluftsliv och folkbildning 106 (MP): Det går inte att debattera idrottsfrågor utan att nämna de svenska framgångarna i . Det var en fantastisk insats, framför allt av damerna. Men även sammantaget tar långt fler medaljer än vår befolkningsstorlek egentligen motiverar. Någonting gör vi onekligen rätt i landet vad gäller förutsättningarna för idrott. En grundläggande faktor är breda föreningsliv och inte minst de ideella insatser som föräldrar och andra gör som ledare och tränare i barn- och ungdomsverksamheten. Det bidrar till att hålla nere medlemsavgifter så att så många som möjligt kan delta. Det går knappast att överskatta värdet av den ideella arbetstid som läggs ned i våra föreningar, inte bara idrottsföreningar utan även friluftsorganisationer och andra. Varje krona i föreningsbidrag ger en oerhört stor utväxling i samhällsnytta. Det finns naturligtvis också utmaningar. En sådan utmaning är, som flera har varit inne på, det ökande stillasittandet. Barn, ungdomar och vuxna rör sig för lite. Därför är varje insats som leder till att fler rör sig mer välkommen och viktig, ur ett folkhälsoperspektiv. Jag har bland annat motionerat om att bredda regelverket för friskvårdsbidrag, så att också ridning kan inkluderas. Där behövdes inget politiskt beslut. meddelade att det inte finns några lagliga hinder mot att också ridning, golf och annat ska inkluderas i friskvårdsbidraget. Jag hoppas nu att också kan tydliggöra att samma skattemässiga regler som gäller för idrottsföreningar ska gälla för friluftslivsorganisationer. Om det inte sker, behöver vi gå vidare med politiska beslut för att förtydliga lagstiftningen i den frågan. I detta betänkande har många viktiga motioner lagts fram. Men utskottet har i samtliga fall kunnat konstatera att det är frågor som på ett eller annat sätt är tillgodosedda. Det gäller till exempel motionen om fritidsbanker. Den första fritidsbanken etablerades i . Konceptet är enkelt: Den som har fritidsutrustning som man inte längre behöver kan skänka den till fritidsbanken som sedan kostnadsfritt lånar ut utrustningen i till den som behöver. Konceptet har spridits som en löpeld över landet, och så här är visionen om minst en fritidsbank i varje kommun på väg att bli verklighet. fick vi som bor i det positiva beskedet att andra fritidsbank etableras. Det skapar ännu bättre förutsättningar för fler att använda fritidsutrustning som man kanske har svårt att klara av själv ekonomiskt. Inte bara ekonomi kan vara ett hinder för att engagera sig i idrott. Funktionsvariationer är ett annat stort problem. Här har regeringen agerat genom att ge i uppdrag att analysera situationen och lyfta fram de positiva exempel som finns. Jag ser fram emot deras rapport och att vi kan formera en politik som gör så att också personer med olika funktionsnedsättningar får bättre förutsättningar att engagera sig i idrotten. Idrott, friluftsliv och folkbildning Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 107 (V): Det är ju verkligen fantastiskt att så många som nästan 3,1 miljoner invånare i vårt land är medlemmar i en idrotts- eller friluftsförening. Låt mig börja med att tacka alla de eldsjälar som ställer upp för sina medmänniskor, som i ur och skur spolar isar, städar hallar, kokar korv, tvättar kläder, uppmuntrar och tröstar. De engagerar sig för en förening utan betalning och inte sällan till och med med stora egna ekonomiska insatser för att få verksamheten att fungera. Alla föreningsaktiva i vårt land gör en mycket värdefull insats för folkhälsan, för sammanhållningen på orten samt för barn och ungas uppväxtvillkor. För mig som vänsterpartist är det mycket viktigt att vi uppmärksammar att många barn tyvärr står utanför den här viktiga verksamheten . Jag är stolt över att vi tillsammans med regeringen har ökat anslagen till idrottsrörelsen i de senaste budgetarna och att fokus har varit på att hålla avgifterna nere. Det är grundläggande att varje förening funderar på hur de ska kunna vara öppna för alla barn. Det finns många goda exempel på hur ledare och styrelser ifrågasatt gamla traditioner kring dyra aktiviteter, köp av utrustning eller kostsamma träningsläger. En del av satsningen har också gått till det viktiga integrationsarbete som föreningarna står för. För nyanlända barn är förstås medlemsavgiften en avgörande fråga, men det är också viktigt hur föreningarna jobbar med föräldramedverkan och information. Vi behöver vara medvetna om att strukturerna kring idrotten ser helt annorlunda ut i de flesta andra länder i världen. Vi är säkert många ledamöter här som kan vittna om hur idrotten på olika sätt har varit viktig i våra liv. Så ser det ut för många människor i vårt land. är platsen där många har sina vänner, där man får utvecklas både fysiskt och mentalt. Där finns vuxna som stöttar och bryr sig. Det är kanske den platsen där man får vara sig själv fullt ut och där språkkunskaper och bakgrund är oväsentligt. Men idrottsföreningen kan tyvärr också vara en hierarkisk miljö där bara de duktigaste räknas och uppmuntras, där man blir uppmärksammad på att ens kropp inte duger, där man känner sig utanför trots att man är en i laget. Det kan vara platsen där de vuxna ledarna tycker att det är viktigare med segrar än med spelglädje för alla som deltar. Språket kan vara grovt och nedsättande i omklädningsrummet och på plan, och de ekonomiska kraven kan vara så höga att man inte kan delta på det sätt som man skulle vilja. För oss som vill att idrottsrörelsen ska fortsätta att vara en viktig del av vårt samhälle, den stora starka folkrörelsen där alla får vara med, är det viktigt att se att båda dessa bilder är sanna. Annars gör vi rörelsen en otjänst. För att vara relevant för en stor del av befolkningen måste alla föreningar jobba med baksidorna och se vilka utmaningar som finns just hos dem. Det är självklart att de strukturer som finns i vårt samhälle kan vi också återfinna inom idrotten, ibland till och med i mer koncentrerad form. Idrott, friluftsliv och folkbildning Under höstens metoo-upprop kunde vi konstatera att det finns många ingredienser inom idrotten som gör tjejer och kvinnor extra utsatta just där. har skrivit motioner om hur idrottsrörelsen behöver jobba hårdare med jämställdhetsmålen, hbtq-frågor och öka kunskapen om transpersoners villkor i föreningslivet. Här är det en svår balansgång mellan hur mycket politiken ska lägga sig i och hur självständig idrottsrörelsen ska vara. Min inställning är att vi ska ställa krav och ha höga förväntningar men inte detaljstyra. Förslagen på hur målen ska uppnås måste komma underifrån och vara väl förankrade för att det ska bli verkstad. Jag är positiv till ansatsen i många av motionsförslagen som vi diskuterar här . Frågor som till exempel osunda kroppsideal och barnperspektivet ligger mig och mycket varmt om hjärtat. Men jag blir nöjd och kanske ännu gladare när jag i svaren från våra sakkunniga kan läsa att och specialidrottsförbunden jobbar på väldigt bra utifrån den strategi 2025 som man har antagit och de utmaningar som man har identifierat. Man har satt upp tuffa mål för jämställda styrelser och verkar ha ett bra fokus på barns perspektiv inom idrotten. Det känns som att det är rätt väg som är utstakad. Men resan har precis bara börjat. Vi kan från politiskt håll ha synpunkter på att det går för sakta och att mycket av detta borde ha hänt för länge sedan. Men känner jag att vi kanske behöver ha lite is i magen och se hur arbetet fortlöper och ha respekt för att det tar tid innan alla ledare i 20 000 föreningar är med tåget. Att slänga in nya uppdrag riskerar i värsta fall att arbetet blir splittrat. Vår roll som politiker måste i det här läget vara att se till att det finns rätt förutsättningar för att genomföra det arbete som är på gång. Det gäller alla utbildningsinsatser och olika projekt som startas. Här spelar de satsningar som och regeringen har fått igenom i budgetarna en stor roll. Det här är ett uppdrag som vi har tillsammans med våra partikamrater i kommunerna. De finns nära föreningarna och styr en stor del av de bidrag som föreningarna får. De tillhandahåller de skidspår, hallar, badhus och gräsplaner som behövs. Sedan ska vi naturligtvis se till att det blir bra uppföljningar, att vi får tillbaka information om vad som händer och att vi fortlöpande har en god dialog med idrottsrörelsen. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag till beslut på alla punkter och därmed avslag på reservationerna. 108 (M): Jag tänker tala om folkbildning ur ett annat perspektiv , även om jag ser fram emot den utredning som nämns i betänkandet angående den framtida tolkutbildningen. Utredningen ska redovisas . Det är bra, viktigt och nödvändigt med en översyn så att vi vet hur det ser ut med tillgången på och användningen av tolkar. Jag tänker prata om en rapport som har presenterat om samverkansmodellen och folkbildningen. Kultursamverkansmodellen infördes av alliansregeringen . Den innebar ett nytt sätt att fördela pengar till regional kulturverksamhet och att regioner ska upprätta treåriga kulturplaner. Folkhögskolor och studieförbund omfattas inte av kultursamverkansmodellen. Därför är rapporten så intressant eftersom folkbildningen är med i samtliga 20 kulturplaner i landet. Idrott, friluftsliv och folkbildning Rapporten tar plats i de regionala kulturplanerna innehåller en kartläggning som är gjord 2017. Det är alltså en färsk kartläggning. När vi talar om kultur tänker många av oss i första hand på teater, musik, opera, konst med mera. Att folkbildningen är landets största kulturarena och en stor uppdragsgivare och arbetsmarknad för landets kulturarbetare är kanske något inte alla tänker på. Jag kan nämna att studieförbunden hade 375 000 kulturprogram med 20 miljoner deltagare . Folkhögskolorna hade 209 000 deltagare och 4 700 kulturprogram. Tack vare folkbildningens stora spridning över landet kan folkbildningen säkra tillgången till kultur och kulturkompetens i hela landet och i olika grupper av befolkningen. Detta är inte minst viktigt på landsbygden och i glest befolkade områden. Samtliga regionala kulturplaner visar att studieförbund och folkhögskolor finns med som samverkanspart eller arrangör inom kulturområdet. Folkbildningens inriktning mot eget deltagande, amatörkultur och deltagarkultur framhålls också i de regionala kulturplanerna. Folkhögskolornas estetiska utbildningar presenteras både som delar i det regionala kulturlivet och som betydelsefulla för det regionala kulturlivet. och folkhögskolor hör ihop organisatoriskt med hundratusentals av det civila samhällets organisationer och de samarbetar lokalt med tiotusentals föreningar. Den här rapporten, som är väldigt intressant och som jag kan rekommendera, tar fasta på att det finns en ambition om ökad samverkan och koordinering mellan olika delar av det regionala kulturlivet och där folkbildningen och civilsamhället ges mer framträdande roller. Folkhögskolor och studieförbund beskrivs i vissa kulturplaner som en naturlig del av regionens kulturella infrastruktur. Deras betydelse som kulturarrangörer lyfts fram, särskilt på mindre orter och på landsbygden, vilket är väldigt positivt. Studieförbundens samarbete med och stöd till det lokala föreningslivet framhålls också i rapporten. Dessutom lyfts folkhögskolornas estetiska kurser fram som väldigt betydelsefulla. De fungerar i vissa regioner som ett nav för olika kulturområden. I mitt eget län, , nämns i kulturplanen att en av länets folkhögskolor ska medverka till att utveckla en symfoniorkester för unga. Här skapar folkbildningen förutsättningar för en mycket levande lokal kultur. Folkhögskolornas estetiska utbildningar och studieförbundens verksamhet inom kulturområdet nämns också som en möjlig samverkanspart inom konstområdet. Det är intressant och spännande. Det är också spännande att folkbildningen verkar ha tagit en egen plats i de regionala kulturplanerna. Avslutningsvis vill jag säga att den som läser kulturplanerna får en god bild av folkhögskolor och studieförbund. Planerna uttrycker också en hög förväntan på folkhögskolor och studieförbund vad gäller deras medverkan i regionernas mål. På många håll i landet pågår ett arbete där många olika modeller för samverkan mellan det offentliga och folkbildningen prövas. Många regioner ser också ett utvidgat perspektiv på kultursamverkansmodellen. Idrott, friluftsliv och folkbildning Många regioner ser folkbildningens nära relation till det lokala föreningslivet som en tillgång i kulturlivet. Utredaren avslutar också rapporten med frågan om huruvida folkbildningen har en möjlighet att utveckla en samordnande roll, som ett nav i det regionala ideella kulturlivet. Jag vill avsluta med ett citat av nämnde utredare, som alltså har skrivit rapporten på uppdrag av . Han skriver att ”den regionala kulturpolitiken befinner sig i utveckling och att kultursamverkansmodellen och de regionala kulturplanerna är centrala faktorer i denna utveckling”. 109 (S): Jag vill tacka för en bra debatt så här långt. Det går bra för , men än är inte alla människor med. är 250 000 fler i arbete än . 250 000 fler människor vaknar , äter frukost och kan säga till de närmaste ”Hej då, vi ses efter jobbet!” eller ”drar jag till plugget”. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta . Vi bygger ett kunskapslyft som ger fler möjlighet att delta i det livslånga lärandet med fler platser på yrkeshögskola, satsningar på högskola och inte minst inom folkbildningen. höjs barnbidraget , vilket ger tusentals barn och unga och deras familjer en bättre ekonomisk situation. Vi investerar kort och gott i samhället, i fler bostäder, i skolan och i omställningsarbetet. Vi har här i kammaren fattat ett beslut om en historisk ökning av kulturbudgeten med satsningar på mer kultur för fler: satsningar på biblioteken, mer tillgänglig kulturskola samt ökat stöd till den fria konsten och konstutövare. Vi investerar i varandra, och vi vill mer. Vår modell handlar just om detta: Vi kan om vi vill, tillsammans, göra samhället bättre. En avgörande del i den svenska modellen är just folkrörelserna. riktar vi särskilt ljuset mot idrotten och folkbildningen. Jag kommer i mitt anförande att ägna åt folkbildningspolitiken. Inledningsvis är det på sin plats att göra en sammanfattning. har regeringens politik inneburit ett starkt fokus på folkbildningen. och ända fram till spelar studieförbund och folkhögskolor en avgörande roll för tiotusentals asylsökandes och nyanländas möjlighet att snabbt få grundläggande kunskaper i svenska, en samhällsintroduktion och livsviktiga nätverk i lokalsamhället. Vi har skapat fler platser på folkhögskolorna inom ramen för arbetet med ett kunskapslyft, och folkbildningen har en plats i arbetet att nå grupper allra längst från arbete och kunskap i särskilda insatser såsom uppsökande verksamhet, läsfrämjande insatser och studiemotiverande kurser. är det , . , journalist och författare, beskriver i boken på gränsen till genombrott på ett fantastiskt vis Fogelstadgruppens framväxt och betydelse i kvinnornas kamp för rättvisa, demokrati och fullvärdigt medborgaskap till mitten av . Idrott, friluftsliv och folkbildning 1920-talets utmaningar, demokratins genombrott med allmän och lika rösträtt, det moderna samhällets framväxt, snabbt växande städer, fattigdom, arbetslöshet och inte minst hotet från antidemokratiska krafter från både höger och vänster liksom en ny modernitet krävde organisering. Svaret kom att bli folkbildning och bildningsarbete genom tidningsutgivning. Följande är ett citat från skolans prospekt 1925: ”Skolan vill ge sitt bidrag i arbetet för att bakom vårt medborgarskap måtte stå självständiga och ansvarsfyllda människor. Skolan måste arbeta genom att samla människor från olika arbetsfält och livsområden, från landsbygd och städer, till gemensamma studier och ömsesidig utbyte.