prot · H509106 · 2018-04-27 00:00:00 — har länge påpekat att tiggeriet är organiserat och att människors utsatthet förvärras av regeringens ovilja att erkänna och hantera problemen. Återintegreringen i tiggarnas hemländer blir såklart omöjlig om de inte återvänder till sina hemländer. Bland dessa 4 000–5 000 utsatta EU-migranter beräknas ungefär 100 vara barn. Det gör givetvis läget ännu mer allvarligt att barn får erfara tiggeri och fråntas möjligheten att gå i skola i sina hemländer. Olika former av tiggeriförbud har visat på omedelbar effekt i flera olika länder. I har de stora städerna infört tiggeriförbud. har de strukturer som organiserat tiggeriet slagits sönder, och tiggeriet har därmed upphört permanent. Ett tiggeriförbud skulle inte ta så mycket resurser i anspråk från exempelvis poliser och ordningsvakter som dagens utbredda tiggeri gör. Ett nationellt tiggeriförbud skulle uppskattningsvis kunna ge den effekt som regeringen har försökt uppnå under hela mandatperioden: att utsatta EU-medborgare i ökad grad återvänder till sina hemländer. , , presenterade regeringens nationella samordnare för utsatta EU-medborgare, , sin slutredovisning för regeringen och statsrådet . På den efterföljande presskonferensen presenterades hur regeringen förhöll sig till en rad frågor. Åtgärder från det allmänna som på olika sätt underlättade eller uppmuntrade till fortsatt tiggeri ratades, och det konstaterades att den bästa hjälpen uppnåddes genom etablerade hjälporganisationer i tiggarnas hemländer. Regeringens ståndpunkt var sammanfattningsvis mindre hjälp i och mer hjälp i tiggarnas hemländer. instämde i slutsatsen men inte i vilka åtgärder som regeringen avsåg att vidta för att nå målet. Ett tiggeriförbud avfärdades i slutredovisningen av och av statsrådet . Därefter har bland andra , , , och inte minst nuvarande justitieminister avfärdat ett tiggeriförbud som en lösning för att nå våra gemensamma slutsatser kring tiggeriproblematiken. Under mandatperiodens gång har dock stödet ökat för förslag om ett nationellt tiggeriförbud. Inte minst ändrade regeringens egen nationella samordnare för utsatta EU-medborgare, , ståndpunkt. efter att han presenterat sin slutredovisning för regeringen förordade han ett tiggeriförbud. I har deklarerat att de ansluter sig till ett förslag om ett nationellt tiggeriförbud. Trots att tiggeriförbud gett omedelbar effekt i andra länder har regeringen storsatsat på andra åtgärder. Med facit i hand kan vi se att regeringens storsatsningar inte har resulterat i någon förändring sett till antalet tiggare som uppehåller sig i . Då stödet för ett nationellt tiggeriförbud finns hos både och skulle en ändrad inställning från regeringen eller Socialdemokraterna enskilt kunna resultera i ett brett stöd för ett nationellt tiggeriförbud i riksdag. Med anledning av det har jag ställt några frågor till vår justitieminister: slutsatser drar man av det som har gjorts ? Och kan ministern kan tänka sig en överenskommelse om ett tiggeriförbud över blockgränsen, mellan Socialdemokraterna, ? Jag har inte riktigt fått tillfredsställande svar i ministerns inledande svar. Men jag tror att vi får anledning att fördjupa oss i det i denna debatt. 10 Justitie- och inrikesminister (S): Jag tror att vi alla kan vara överens om att tiggeri inte är att leva ett värdigt liv. Och det måste motverkas på många olika sätt. I grunden handlar det om att bekämpa fattigdomen. Det gjorde vi i en gång, genom utbyggnaden av välfärdsstaten. Den socialdemokratiska politiken handlade om att minska klyftorna och bekämpa fattigdomen. Vi skapade en situation där tiggeriet i minskade dramatiskt, för att inte säga nästan helt försvann. Det var en effekt av den socialdemokratiska välfärdspolitiken. Det är klart att man skulle vilja se den typen av sociala reformer i länder som och . Om de skulle ta till sig en socialdemokratisk välfärdspolitik skulle situationen där vara helt annorlunda. Vi gör en del insatser för att hjälpa till med just det, i både och . Det var det jag nämnde i mitt svar när det gällde samarbeten med de länderna. Det här handlar i grunden om fattigdom, och det handlar om utsatta människor. När man går in i de här frågorna måste man alltid ha ett starkt mått av empati. Det handlar om människor – män, kvinnor och barn. Vi måste se till att de får ett bättre liv framöver. Man kan inte komma ifrån att det här också kopplas till en del störningar och brottslighet. Och vi har sett en hel del förändringar när det gäller det. När vi tillträdde 2014 fanns det ett stort läger mitt inne i , i Sorgenfri, som ingen hade brytt sig om att göra någonting åt. Det hade stått där år . Den gamla regeringen gjorde ingenting i någon riktning för att över huvud taget adressera ett sådant problem. Det pågick också stora diskussioner om att folk bosatte sig i skogen, i kojor. Den frågan, det vill säga att man bosätter sig på privat mark eller ockuperar privat mark på det sättet, är enligt min uppfattning mycket mindre , bland annat till följd av den lagstiftning som vi gick fram med . Om vi tittar på ärenden som gäller särskild handräckning, när någon markägare begär hjälp av polisen för att avhysa människor som har bosatt sig på privat mark, kan vi se en markant minskning med , . Min bedömning är att den minskningen fortsätter. talar om en grupp på mellan 4 000 och 5 000. Det var den bedömning som gjordes 2015. Men sedan säger han också att det rör sig om 100 barn. Jag har letat och letat för att hitta belägg för de där 100 barnen. Men jag hittar inte något sådant och undrar därför var han har fått den siffran från. Den kanske är . Då hade vi också en diskussion om barn till tiggare kunde gå i skolan i . Men bedömningen nu är att det är mycket ovanligt att det finns barn som är i en sådan situation. har vi dessutom sett ett antal domar när det gäller människohandel som har lett till ganska långa fängelsestraff. Det sänder också en signal till omvärlden. ligger dessutom på bord en proposition om människoexploatering. Vi vill förbjuda att det ska gå att tjäna pengar på andras tiggande. Det är ett slags parallell till den kopplerilagstiftning som har funnits . Jag tror att det också kommer att få stor effekt. Vi tar det alltså steg för steg. Jag utesluter inte att vi kommer att behöva göra mer för att åtgärda själva grundproblemet. Men det vi har gjort under den här mandatperioden är mycket mer än den gamla regeringen gjorde. Det har också gett resultat, herr talman. 11 (SD): När regeringen genom presenterade utredningen om utsatta EU-medborgare konstaterade regeringen att det bästa vore om de som tigger på våra gator kan återvända till sina hemländer så fort som möjligt för att påbörja en integrering där. Det är såklart en rimlig och logisk slutsats. Men det har visat sig vara ganska mycket tomma ord från regeringen. De har inte resulterat i någon större skillnad sett till antalet tiggare som uppehåller sig i . Regeringen har också påtalat att den som skänker pengar till tiggare riskerar att stödja människohandel. Det pågår alltså en fullt synlig pengainsamling runt om i hela landet; det finns en påtaglig risk för att människohandlare tjänar pengar och stärker sin ställning i vårt land genom en verksamhet där människor utnyttjas och utsätts för brott. har vi en polismyndighet som av regeringen har fått i uppdrag att göra nästan ingenting, alltså ingenting som på riktigt bryter ned de strukturer som är själva förutsättningen för att människor utnyttjas och utsätts för olika typer av brott. Regeringens främsta ansträngning har varit att öka sannolikheten för en fällande dom mot personer som gör sig skyldiga till brott inom dessa strukturer. Men av förklarliga skäl är anmälningsbenägenheten väldigt låg eftersom de som utsätts för organiserat tiggeri och människohandel har en väldigt svag ställning i vårt land och ofta är i stark beroendeställning till ledande personer inom tiggeriverksamheten. Eftersom det organiserade tiggeriet inte har upphört är regeringens ansträngningar bevisligen mer eller mindre verkningslösa. Det är av lättförståeliga skäl inte heller tillräckligt att hoppas att en skärpt lagstiftning mot människohandel ska kunna bryta ned strukturerna för organiserat tiggeri. Det finns som sagt ljusglimtar runt om i , vilket jag sa i mitt förra inlägg. Man har på ganska brutit ned de här strukturerna. Det har man gjort enklast genom att förbjuda tiggeriet på olika sätt, genom ett nationellt tiggeriförbud eller tiggeriförbud på ställen där det vanligtvis finns mycket folk och där det är lätt att få in pengar genom att tigga. Att angripa just inkomsterna, möjligheterna att få en inkomst genom tiggeri, är huvudlösningen för att bryta ned de här strukturerna så fort som möjligt. Mina frågor var inriktade på vilka slutsatser ministern drar av de åtgärder man har vidtagit . Jag instämmer i att det är bra att man skärper straffen för olika typer av brott. Det är bara bra. Men vilka slutsatser drar ministern av regeringens vidtagna åtgärder, sett till antalet tiggare som uppehåller sig i ? Vi har ju inte sett någon dramatisk minskning av dem som uppehåller sig i för att tigga. Utesluter ministern ett nationellt tiggeriförbud över huvud taget? Vi behöver kanske inte bestämma oss för om , och regeringen eller Socialdemokraterna enskilt ska samarbeta i en blocköverskridande uppgörelse. Men utesluter justitieministern generellt förslaget om ett tiggeriförbud i någon form? Det är en fråga som jag också skulle vilja få svar på, om inte annat som en sakupplysning till väljarna. 12 Justitie- och inrikesminister (S): Det är helt fel att säga att polisen inte gör någonting. Och det är ännu mer fel att påstå att regeringen har sagt åt polisen att inte göra någonting. Det räcker med att titta på allt det arbete som polisen faktiskt gör, till exempel när det gäller avhysningar från privat mark. Jag nämnde att antalet anmälningar om avhysningar från privata markägare som upplever att andra har bosatt sig på deras mark uppenbarligen har minskat. Men när polisen får in den typen av ärenden är det klart att man åtgärdar det. Jag nämnde också ett antal domar mot just dem som organiserar tiggeriet och som därmed har ägnat sig åt människohandel. har vi fått ett antal sådana domar, med ganska långa fängelsestraff som följd. Det är polisen som gör de brottsutredningarna, och det är polisen som ser till att leda dem i mål när det gäller att de går till domstol. Det är alltså fullständigt fel att påstå att polisen inte gör någonting eller att regeringen har sagt åt polisen att inte göra någonting. Det är tvärtom! Polisen har fått ökade möjligheter när det gäller avlägsnanden. får man också ökade möjligheter att komma åt detta genom den nya lagstiftningen om människoexploatering. Det förslaget ligger på bord och ska som sagt träda i kraft . frågar mig om mina slutsatser om vad våra åtgärder har lett till . Jag nämnde i mitt tidigare inlägg att det när vi tillträdde fanns ett stort läger mitt inne i , i Sorgenfri. Det revs och försvann efter bara något halvår. De nya avhysningsreglerna har också inneburit att antalet ärenden har minskat från till ett annat. Min bild är ändå att den utveckling vi såg mot att det skulle kunna växa fram någon sorts kåkstäder har saktat ned betydligt. Det innebär kanske att de bor eller sover på andra platser än tidigare, kanske i bilar eller . Men min bedömning är att situationer där man ockuperar privat mark har minskat. Hur ska vi gå vidare? På bord ligger det, som sagt, ett nytt förslag om människoexploatering med straffskärpningar och med utvidgning av det kriminaliserade området. Jag utesluter inte att vi skulle behöva göra mer. Men när pekar på att det finns länder som har generella förbud vill jag också peka på att generella tiggeriförbud faktiskt inte är det vanliga, vare sig i eller i . Det finns inte i , det finns inte i , det finns inte i , det finns inte i , det finns inte i och det finns inte i . Det finns olika sätt att ta sig an denna fråga från olika länder. Men att ha ett generellt förbud som gäller överallt är faktiskt inte det vanliga i . vet säkert att vi från socialdemokratisk sida har sagt att vi är beredda att se över ordningslagen för att titta på vilka störningar som detta tiggeri kan innebära och att vi kanske kan vara beredda att ändra också i denna lagstiftning. Det finns anledning att återkomma i den delen. Men det förslag som ligger på bord om lagstiftning när det gäller människoexploatering tror jag är ett viktigt steg på vägen. 13 (SD): När jag sa att regeringen har gett polisen i uppdrag att göra ingenting, fortsatte den meningen med: som på riktigt bryter ned de strukturer som organiserar tiggeri och leder till människohandel. Vi måste väl ändå kunna vara överens om att det fortsatt finns ett utbrett tiggeri i och att det utbredda tiggeriet ofta leder till att människor utnyttjas? I den meningen hade jag en viktig poäng med att polisen faktiskt inte har lyckats bryta ned de strukturer som vanligt folk kan se ute på gator och torg, framför butiker och på andra ställen. Jag vill fortfarande ha ett litet förtydligande när det gäller just frågan om Socialdemokraterna utesluter ett tiggeriförbud. Vi får ofta till svar att man inte utesluter att det behöver göras mer. Men jag vill ha ett konkret svar på frågan om ministern utesluter just ett förbud mot tiggeri. Det borde inte vara för mycket begärt att få ett konkret svar på det. När det gäller den andra frågan, vad regeringen har gjort för att motverka detta, är vi överens om att brott i samband med tiggeri ska beivras och att det ska finnas en robust lagstiftning för att ge dem som utsätter andra människor för brott ordentliga straff. Men den stora skillnaden gör man inte genom att lagföra personer som anmäls för brott, utan den stora skillnaden gör man när man angriper själva förutsättningen för att detta tiggeriproblem ska finnas i , nämligen insamlingen av pengar. Ett tiggeriförbud är inte normalbilden i , men det är den lösning i som har gett störst effekt . Vi har ett förslag som har praktiserats i flera olika länder med gott resultat . Är det inte värt att vi prövar det också i , i stället för att göra det som regeringen har försökt göra en hel mandatperiod utan att lyckas nämnvärt? Svaret på frågan om ett förbud från Socialdemokraterna kvarstår. Jag vill gärna ha ett svar på den frågan. 14 Justitie- och inrikesminister (S): De åtgärder som vi har vidtagit när det gäller de förstärkta avlägsnandereglerna har fått effekt; det är min absoluta bedömning. Vi har inte den situation som vi hade inledningsvis under vår mandatperiod. Jag har gett exempel på öppna stora läger som tidigare fanns. Människor satte upp boenden på privat mark som de sedan bara lät vara där. Så var det under den tidigare regeringens period. Så är det inte längre, utan vi har förstärkt polisens möjligheter och de privata markägarnas möjligheter att komma åt detta. ligger det på bord förslag både om straffskärpningar när det gäller människohandel och när det gäller att vissa människor tjänar pengar på andras tiggande. Precis den situation som nämnde i ett av sina inlägg, det vill säga att vissa människor går omkring och samlar in pengar från andra människor som har tiggt och tvingar av dem deras inkomster, adresserar vi med denna nya lagstiftning. När det gäller förbudsfrågan är generella förbud mot tiggeri överallt inte den vanliga bilden i , och jag gav exempel på ett antal länder som inte har sådan lagstiftning – , , , , , . Däremot har vi från socialdemokratisk sida sagt att vi kan vara beredda att se över ordningslagen för att strama upp reglerna när det gäller ordningsstörningar, och vi kommer naturligtvis att förtydliga vår linje i den frågan inför valrörelsen. Men vi är inte beredda att gå en väg mot ett generellt tiggeriförbud. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2017/18:481 om åtgärder mot narkotikabrottslighet 15 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder i syfte att återställa tidigare särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Regeringen verkar för en folkhälsobaserad syn på alkohol-, narkotika‑, dopnings- och tobakspolitiken med insatser mot både tillgång och efterfrågan på narkotika. Regeringen menar att folkhälsoperspektivet också inrymmer en restriktiv narkotikapolitik som ett viktigt medel för att hindra att narkotika kommer ut på den svenska marknaden. Arbetet för ett narkotikafritt samhälle är en självklar och viktig del av verksamhet. Myndigheten arbetar på en rad sätt mot narkotika, till exempel genom riktad patrullering och genom att vara extra synlig på utsatta platser. arbetar förstås också med riktade insatser mot narkotika, som inte sällan är en huvudsaklig inkomstkälla för kriminella grupperingar. Narkotikasituationen och problematiken skiljer sig åt i landet. Mot den bakgrunden ser också arbete olika ut i regionerna. Regeringen har klargjort att det är verksamhetens behov som ska styra sammansättningen av kompetenser i . Regeringen har inte för avsikt att styra vilka specialistkompetenser eller grupper som ska finnas i . Det är myndigheten som avgör hur resurser ska fördelas inom organisationen och vilka åtgärder som behöver vidtas för att fullgöra de arbetsuppgifter och mål som myndigheten har. När det gäller narkotikabekämpningen har den straffrättsliga regleringen en central roll. har regeringen bland annat infört två nya brott inom narkotikaområdet: synnerligen grovt narkotikabrott och synnerligen grov narkotikasmuggling. har behovet av kameraövervakning på platser där det förekommer öppen narkotikaförsäljning påtalats. har kameraövervakningen därför ökat betydligt på brottsutsatta platser. Regeringen föreslog en ny kamerabevakningslag som ytterligare kommer att öka möjligheterna att använda kamerabevakning på platser där det finns problem med brottslighet och ordningsstörningar. Regeringen har också tillsatt en utredning om att avskaffa tillståndskravet för polisens kameraövervakning. En effektiv brottsbekämpning kräver också resurser. Regeringen har därför i en rad budgetar föreslagit och aviserat stora resursökningar till , vilket ger myndigheten möjlighet att öka antalet anställda och därmed höja förmågan och öka effektiviteten i arbetet. Regeringen har även skapat förutsättningar för att utbilda fler poliser, bland annat genom att utöka antalet lärosäten som kan tillhandahålla polisutbildning. Åtgärderna medför bättre möjligheter för att både stärka och utveckla polisverksamheten, däribland arbetet mot narkotikabrottsligheten. Regeringen har också i olika sammanhang, bland annat i regleringsbrev , påtalat vikten av att särskilt beakta narkotikaproblematiken i polisarbetet. 16 (M): Jag tackar statsrådet för ett bra svar. Jag kan erkänna för statsrådet att han har vänner i mig och när det gäller att fortsatt föra en mycket restriktiv narkotikapolitik. Innan jag fick förtroendet att bli riksdagsledamot arbetade jag på i som brottsutredare. Det innebar bland annat att som en del av välfungerande brottsbekämpning förhöra misstänkta narkotikasmugglare. En del av dem var själva offer för narkotika och hade själva ett missbruk. Det är sorgliga historier, där liv har förstörts genom att personerna ofta är unga när de har introducerats till narkotika och fastnat i ett missbruk. Ofta innebar dessa personers missbruk inte bara att deras egna liv förstördes, utan det hade även mycket stor negativ och sorglig inverkan på personernas familjer. Min interpellation har sin grund i att jag vid flertalet verksamhetsbesök ute hos poliser i yttre tjänst nås av besked att deras arbete mot narkotika är både splittrat och ineffektivt. Poliskrisen i , där vi nu har färre poliser än vi hade , sätter sina spår i det dagliga polisarbetet. Endast akuta ingripanden kan hanteras, och det långsiktiga brottsförebyggande arbetet har fått stå på vänt, inte minst på narkotikaområdet. Den omorganisation av polisen som startade var nödvändig. Det var orimligt att ha 21 olika polismyndigheter. Jag stöder helt åtgärderna att göra alla dessa myndigheter till en gemensam myndighet. Med detta sagt har inte allt blivit som vi lagstiftare kanske önskade. Tyvärr är narkotikabekämpningen en av de funktioner som har drabbats hårdast. Från att ha varit polisområdesövergripande skulle narkotikabekämpningen nu ned på lokalpolisnivå. Det var, och det är, en stor missräkning av omorganisationen. Tillsammans med trafikpoliserna splittrades nu narkotikapoliserna upp i mindre enheter – något som kraftigt missgynnade arbetet på området. har ett flertal polisregioner själva tagit tag i problematiken och återgått till den gamla ordningen med speciella narkotikagrupper inom polisen. Detta har skett i smyg och står egentligen i strid med vad omorganisationen ursprungligen sa. Vid ett besök i justitieutskottet ställde jag frågan om speciella narkotikapoliser och polisregioner till dåvarande rikspolischef . Hans svar var att borttagandet och omfördelandet av narkotikapoliserna genomfördes helt i enlighet med de direktiv han hade fått av regeringen i samband med omorganisationen. Därför välkomnar jag det svar som statsrådet har gett om att det nu är helt upp till polisen och polisregionerna att styra sammansättning och kompetenser inom polisen på bästa och mest lämpliga sätt. Min förhoppning är att detta budskap har nått samtliga polisregioner i landet. Narkotikabekämpning måste få ske långsiktigt, förebyggande och effektivt. Det tar åtskilliga poliser i anspråk. Här finns en mycket stor och oroväckande brist. Antalet poliser i yttre tjänst som arbetar med dessa frågor är för litet. Regeringen slår sig för bröstet och nämner de stora satsningar man har gjort på polisen och inte minst de stora satsningar man framgent vill göra. Ändå står vi här regeringstid med ett minskat antal poliser totalt. Det är tomma stolar på och ca 900 poliser som säger upp sig, varav de flesta inte är pensionsavgångar. Polisen har inte fått några nya kollegor att arbeta med, utan färre. Polisnärvaron är på sina håll i landet minimal, och kriminaliteten kan breda ut sig. Speciellt drabbas bekämpning av narkotika, som kräver erfarenhet, specialistkompetens och kontinuitet. Min fråga till blir: Hur ska arbetet mot narkotika kunna fungera om polisnärvaron är obefintlig inom ett lokalpolisområde? 17 Justitie- och inrikesminister (S): måste ha missat en stor del av den polisutveckling som sker. Vi genomför, precis som säger, den största satsningen på polisen . Det blir 2 miljarder till , 2,3 miljarder året därpå och 2,8 miljarder därefter. Ingen regering av någon färg har satsat lika mycket på polisen som vi gör . Ingen har heller ökat polisens resurser lika snabbt som vi gör . ser vi också att antalet poliser har ökat och kommer att öka . Vi tillträdde 2014. fanns 20 051 poliser. kommer det att finnas 20 100. Jag ska inte säga att det är en ökning, fast det är en liten ökning. Det är i alla fall inte den minskning som man så gärna vill försöka påstå i debatten. Det som händer under detta år och nästa är att de stora kullar som vi nu utbildar går ut. gick 461 nya polisaspiranter ut. går 600 till ut. går 1 300 ut från polisutbildningen. Det är de största kullar som vi har haft på . Detta ska sättas i jämförelse med hur den borgerliga regeringen skar ned på polisutbildningen. , , skar man ned . Sedan lade man sig på en alldeles för låg nivå med 600–700 poliser . Det vi nu gör är att vi utbildar dubbelt så många poliser som gjorde. Vi tar igen den nedskärning som genomförde under sin period. Vi ser till att växla upp så att det ska kunna bli 10 000 fler anställda i polisorganisationen . Vi ser dessutom till att resurssätta på så sätt. Jag vill också påstå att polisen kraftsamlar mot narkotika. Vi ska inte ha någon narkotikaförsäljning i . Vi ska se till att polisen sätter hårt mot hårt mot dem som ägnar sig åt att sälja narkotika. Jag ser massor av exempel i just nu på hur polisen jobbar väldigt bra riktat mot narkotika. I gjorde man en stor kraftsamling och ett stort tillslag.