prot · H60916 · 2018-11-14 00:00:00 — Det kan införas sanktioner mot de kommuner som trots detta inte bygger i enlighet med den regionala bostadsplaneringen. I likhet med Delegation Bostad 2030 anser vi att det ska vara kostsamt för kommuner som inte fullgör sitt bostadsförsörjningsansvar. För att ge kommunerna möjlighet att uppnå bostadsmålen i den regionala bostadsplaneringen och bygga de bostäder som de tilldelats via och bör staten bistå med finansiellt stöd. Under förra mandatperioden införde regeringen och omfattande investeringsstöd för byggande av hyresrätter samt ett riktat statsbidrag för ökat bostadsbyggande, den så kallade kommunbonusen. Dessa stöd bör höjas och förbättras. Dessutom bör statliga topplån för nyproduktion av hyresrätter införas. Staten ska vara kommunerna behjälplig i att uppnå målen, och särskilt bör finansieringsstöd för nyproduktion av hyresrätter prioriteras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En ny regional planering För att avsluta: Det är dags för en ny bostadspolitik där staten, kommunen och regionen ska ta sitt ansvar och genomföra vad som är en lagstadgad rättighet för varenda människa som bor i det här landet. Regeringen bör således återkomma med förslag som innebär att staten ges rätt att förelägga kommuner att bygga de bostäder som de har tilldelats enligt den regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter, och att de kommuner som inte följer ett sådant föreläggande kan åläggas en sanktion. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från , men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2. 44 (MP): är det civilutskottets första debatt för den här mandatperioden och även min första debatt i rollen som utskottets ordförande. Vi är här för att debattera regeringens proposition En ny regional planering. Regeringen grundar sitt förslag på den parlamentariska utredning, och det är ett led i det arbete den rödgröna regeringen under den gångna mandatperioden har gjort för att stärka den verktygslåda som kommuner och andra behöver för att få igång och hålla uppe det bostadsbyggande vi behöver. En del i detta arbete har varit att ge länsstyrelserna i uppdrag att prioritera bostadsbyggande. Bostadsbristen är ett faktum, även om det just nu byggs och färdigställs fler bostäder än på väldigt länge i . Det är nu vi har i uppgift att se till att vi håller uppe den byggtakt vi faktiskt har kommit upp i, så att ännu fler bostäder byggs och ännu fler får ett hem. Jag tycker att regeringens proposition En ny regional planering är bra, och den är också oerhört viktig. Den är ett viktigt verktyg för att kommunerna ur ett övergripande perspektiv ska kunna ta ansvar för den planering vi behöver för att bygga våra framtida samhällen. Det är samhällen som ska vara bra, inkluderande och hållbara ur såväl ett ekonomiskt som ett socialt och ett ekologiskt perspektiv. Det är samhällen där vi vågar se vad som händer på andra sidan kommungränsen och gemensamt i en region planera för de bostäder som behövs och för att regionen ska kunna växa. I propositionen föreslås att nya bestämmelser om regional fysisk planering införs i . Sådan planering föreslås införas i och län. Regeringen öppnar också för att ytterligare län ska göra denna typ av planering. blir regionplaneorgan med ansvar för den regionala fysiska planeringen inom sitt län. Regionplaneorganets uppgifter innefattar bland annat att man ska anta regionplanen. Planen ska vara vägledande för beslut om översiktsplaner, detaljplaner och områdesbestämmelser. Av regionplanen ska det bland annat framgå hur hänsyn har tagits till och hur planen har samordnats med andra nationella, regionala och kommunala planer och program. i de berörda länen får med förslaget ett antal nya uppgifter. Två av dessa är att verka för insatser som kan bidra till att det långsiktiga behovet av bostäder kan tillgodoses samt att verka för insatser som kan bidra till att minska länets klimatpåverkan och dess effekter. En ny regional planering Regeringen föreslår också att får i uppgift att verka för insatser som kan bidra till att länets långsiktiga behov av bostäder för alla delar av befolkningen tillgodoses. Regeringens förslag om att ska verka för insatser som bidrar till att minska länets klimatpåverkan ersätter inte ansvar för samordningen av det regionala arbetet för minskad klimatpåverkan. Avsikten med den uppgift som regeringen nu föreslår ska gälla för är i stället att detta ska bli ytterligare en arena där den regionala fysiska planeringen kan bidra till en minskning av länets klimatpåverkan. Exempelvis kan genom sin kunskap och med dialog skapa förutsättningar för ökad användning av kollektivtrafik och ökad samordning av godstransporter. Det kan också avse strukturella förutsättningar för infrastruktur, markanvändning och bebyggelse och hur dessa kan utnyttjas för att skapa transporteffektivitet. En annan åtgärd kan vara att lyfta upp frågan om regionala cykelstråk. Detta är något som kräver koordinerade insatser på nivå. Andra åtgärder som står den regionala och lokala nivån till buds är att skapa regionala plattformar för att diskutera hur naturliga resurser som vind, sol och vatten kan tas till vara. I går publicerade SKL, Kommuner och Landsting, på sin hemsida ett debattinlägg där såväl ordföranden som vice ordföranden uttrycker oro över att lagstiftningen om ny regional planering ska försvaga den lokala demokratin. Jag vill vara tydlig med att den lagstiftning som vi debatterar här inte ska ses som ett hot mot den lokala demokratin. Den ska snarare ses som en hjälp till alla de kommuner runt om i vårt land som tillsammans behöver jobba med långsiktig, övergripande och hållbar planering av våra samhällen. Jag håller med SKL:s presidium i deras argumentation om att viljan är stor bland landets kommuner att se till att vi bygger fler bostäder. Däremot håller jag inte med om slutsatsen att kommunerna planerar tillräckligt med bostäder. Det finns kommuner som gör en alldeles strålande insats, men det finns också kommuner som behöver göra mer. Jag tror att detta blir ett viktigt verktyg för att alla kommuner ska dra sitt strå till stacken. I utskottet har en bred majoritet enats om ett tillkännagivande till regeringen. Vi vill att regeringen tar nödvändiga initiativ för att regional fysisk planering ska omfatta fler län än och . Det känns bra, för jag tror att det är en viktig väg framåt för att se till att vi bygger bostäder i hela och att vi i regionerna gemensamt jobbar för detta. Härmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 45 (S): Detta kommer nog delvis att låta som en upprepning av det sa. Vi tillhör dock samma regering, och det kan såklart komma att märkas i anförandet. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU2. En ny regional planering Förslaget innebär bland annat nya bestämmelser om regional fysisk planering i . Den lagändring samt det förslag till tillkännagivande som utskottet ställt sig bakom om regional fysisk planering i är ett viktigt steg i att åstadkomma mer enhetlighet i landet för en sådan behövlig prövning. Den regionala fysiska planeringen ska omfatta frågor av betydelse för den fysiska miljön som angår två eller flera kommuner i ett län. Sådan planering ska enligt förslaget ske i och län. Ett enigt utskott anser dock också att regeringen bör ta nödvändiga initiativ för att fler län ska omfattas av regional fysisk planering. Där råder det egentligen ingen skillnad, men det måste bygga på att det också finns förutsättningar för det. kommer att ansvara för den regionala fysiska planeringen inom sitt län. Uppgiften att bland annat anta en regionplan ska innefatta att ange grunddrag för användningen av mark- och vattenområden och riktlinjer för lokaliseringen av bebyggelse och byggnadsverk som har betydelse för länet. Regionplanen ska även ge vägledning för beslut om översiktsplaner, detaljplaner och områdesbestämmelser. Detta är en viktig del för samordningen och för att man ska få en överblick. Vidare ska det av en regionplan framgå bland annat hur hänsyn har tagits till och hur planen har samordnats med den regionala utvecklingsstrategin, länsplanen för regional transportinfrastruktur, trafikförsörjningsprogram, kommunala riktlinjer för bostadsförsörjning samt nationella och andra regionala och kommunala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling i länet. Det ska också framgå hur planen är avsedd att genomföras. Vi instämmer i regeringens bedömning att regional fysisk planering bör kunna bidra till att tillgodose en förbättrad bostadsförsörjning och en hållbar utveckling. Vi ser att behovet av bostäder är väldigt stort och att det krävs samverkan mellan kommuner för att det ska bli en bra bostadsförsörjning. En enda kommun kan inte lösa detta problem, utan vi måste samverka. Att reglerna om regional fysisk planering samlas i PBL bedömer vi underlättar samordningen mellan å ena sidan det kommunala ansvaret för planering av mark- och vattenområden enligt PBL och å andra sidan de regionala aktörernas uppdrag att utreda och planera frågor av betydelse för länets fysiska miljö. I förlängningen bör den ökade samordningen kunna medverka till en förbättrad effektivitet i planeringsprocesserna samt förbättra utväxlingen av både offentliga och privata investeringar. Detta bör leda till en förbättrad fysisk planering sett ur både ett hållbarhetsperspektiv och ett samhällsekonomiskt perspektiv. I lagstiftningsärendet har det även gjorts bedömningen att tidigare anförda skäl för att regionplaner inte ska vara bindande är giltiga. I huvudsak anförs följande: En bindande regionplan minskar genomförbarheten genom att den inte lämnar utrymme för skiftande prioriteringar och nytillkommande frågor i efterföljande planeringar. Det riskerar att bli stelbent, och regionplanen kan bli ett svårforcerat hinder i stället för det hjälpmedel som den är avsedd att vara. En ny regional planering och flera remissinstanser har också framfört att regionplanerna även fortsättningsvis bör vara vägledande. Sammanfattningsvis, fru talman, ser vi socialdemokrater positivt på den nya lagstiftningen. Vi anser att den kommer att underlätta för framtida planering av bostäder och infrastruktur, vilket är väldigt behövligt för att vi ska lyckas uppnå de mål som jag tror att vi har gemensamt över blockgränserna. Det behövs fler bostäder och en fungerande infrastruktur. Regionplaner kommer också att stärka olika regioners framtida utvecklingspotential på ett bättre och tydligare sätt. Avslutningsvis, fru talman, yrkar jag återigen bifall till förslaget i utskottets betänkande. 46 (M): Vi välkomnar i det stora hela regeringens proposition om en ny regional planering för ökad samordning och framför allt bättre bostadsförsörjning. Med växande regioner, satsningar på utbyggd infrastruktur, en kraftigt växande befolkning till följd av migration och krav på en hållbar utveckling krävs en ökad helhetssyn med samordnade insatser i samhällsplaneringen. Att bekämpa bostadsbristen, att efter de fyra gångna åren få en bostadspolitik värd namnet och underlätta för städer och samhällen över hela vårt land att utvecklas och expandera är en av våra absolut största samhällsutmaningar. Uppbromsningen som skett av bostadsbyggandet är alarmerande. Vi ser en bostadsbrist som främst drabbar just dem som har svårast att ta sig in på bostadsmarknaden, en bostadsbrist som hämmar tillväxt, företagande och integration och som gör det svårare att hantera migrationsutmaningarna. Varje reform som påtagligt förenklar och förkortar kommunernas arbete med detaljplaner är välkommen. Här har tyvärr inte mycket skett . Regeringen har varit anmärkningsvärt passiv i arbetet med att ta fram förslag för att underlätta bostadsbyggandet. Dock har vi från och Alliansen alltid varit tydliga med att vi välkomnar alla initiativ, stora som små, som bidrar till att underlätta bostadsbyggandet och till att städer och samhällen kan växa. Jag vill avsluta med att även beröra det som tog upp. Det är naturligtvis av vikt att regionplaneringen inte får fördröja eller försvåra kommunernas planering och genomförande på något sätt. Framför allt får den inte preja eller på något sätt inskränka det kommunala självstyret. Jag har, precis som , tagit del av de kommentarer och synpunkter som Kommuner och Landsting har framfört. Jag vill vara tydlig med, fru talman, att en förutsättning för oss är att regionplaneringen inte prejar det kommunala självstyret på något sätt. Om det nu skulle bli en rättstillämpning som på något sätt går i den riktningen, vilket jag inte tror, kommer vi inte bara att vara öppna för utan vilja att man ser över lagstiftningen . Men som sagt var tror vi inte det, utan förhoppningen är att den ska underlätta regional planering och bli ett verktyg för kommuner, landsting och regioner att öka bostadsbyggandet över hela linjen. Om någon annan tillämpning och tolkning skulle uppkomma kommer vi på lämpligt sätt att initiera en översyn av lagstiftningen. En ny regional planering 47 (SD): En ny regional planering är en proposition från regeringen som vi sverigedemokrater ställer oss bakom. Vi ställer oss också bakom och har motionerat om att förslaget om regional planering ska sträcka sig utanför och och gälla hela . Vi har fått ett enigt utskott bakom detta arbete, och det är vi såklart glada för. Jag själv satt i den bostadsplaneringskommitté som lade grunden till propositionen och som levererade sitt resultat 2015, så jag är väl insatt i det arbete som ligger bakom förslaget. Från sida är vi glada över att propositionen nu har kommit till . Vi hade såklart önskat att det hade gått fortare, för vi tycker att det här är en stor och viktig pusselbit för att kunna få igång ett utökat bostadsbyggande och underlätta möjligheten att bygga bostäder i . Vi tycker också att detta borde ha varit ett mer prioriterat förslag än många av de andra propositioner och förslag som har kommit från regeringen. Dock får vi ändå vara nöjda med att vi står här . Det behövs en synkronisering av flera politiska områden i , som trafik, näringsliv, tillväxt, finansiering och samsyn gällande bostadsbyggande, infrastruktur och mycket mer. Här är vi glada över att regionorganen, landstingen, får i uppdrag att lägga fram en regional planering för alla kommuner gemensamt och att alla kommuner gemensamt också blir en del av planeringen, så att vi kan komma fram till det så viktiga arbetet med att planera för infrastruktur, näringsliv, tillväxt, finansiering och samsyn, som jag nämnde. Det har varit alldeles för mycket stuprörspolitik; man har sett på detta utifrån sitt eget område. Förslaget från regeringen innebär att man nu får en större samordning i arbetet med detta. Det ger också ett bättre helhetsperspektiv och möjligheter för kommunerna och regionerna att samplanera var man behöver dra infrastruktur och hur man ska lägga kollektivtrafiken för att skapa en bättre tillväxt. Vi vet till exempel att väldigt många kommuner jobbar med att vara pendlingskommuner in till storstadsregioner, och där är den regionala planeringen oerhört viktig. Det här innebär att vi kan skapa bättre förutsättningar för kommunerna, små som stora, där alla får av att planera tillsammans. Det stärker också kommunerna. Om inte annat stärker det kommunerna i det som mycket är en brist på kommunalt håll, nämligen möjligheten att ha kvalificerade fysiska och strategiska planerare. Här kan regionen stärka kommunerna i deras arbete och skapa bättre förutsättningar. Vi tror också att det kan gynna kommunerna mycket ekonomiskt att de kan använda de underlag som man tar fram i den regionala planeringen när de ska planera lokalt för kollektivtrafik, infrastruktur, bostadsbyggande och mycket mer. Det blir alltså en positiv ekonomisk effekt i många avseenden. En ny regional planering Det kan också innebära stora kostnadsbesparingar när man kan använda en form av saminvestering när det gäller vatten, avlopp, energi och många andra områden som berör kommuner och regioner. Jag instämmer med många talare här . Och jag är glad att många talare här varit så tydliga med att om det skulle bli ett problem, som Kommuner och Landsting hävdar, att det här skulle påverka det kommunala självbestämmandet vad gäller byggande av bostäder och planering är man beredd att lägga fram förslag för att justera det så att vi inte hamnar i en sådan situation, för det är ingenting som vill se. Vi vill inte att man på regionalt plan ska planera var kommunerna ska bygga bostäder. Det måste vara kommunernas eget ansvar långsiktigt att själva veta var det behöver byggas bostäder och annat. Här är vi sverigedemokrater väldigt tydliga i vår inställning. Farhågorna från SKL tror jag inte kommer att besannas, men om de skulle besannas är vi beredda att ställa upp tillsammans med övriga partier och justera förslaget. Med dessa ord, fru talman, ställer sig bakom propositionen. Jag yrkar därmed bifall till den. I detta anförande instämde och (båda SD). 48 (C): Fru talman, och åhörare som just lämnade läktaren! Var vi bor, var vi arbetar och hur vi reser är faktorer som påverkar samhällsbygget. När vi nu diskuterar hur, var och hur snabbt höghastighetsjärnvägar ska transportera människor är det ett tecken på vad vi brukar kalla för regionförstoring. Att man är emot bildandet av större regioner behöver inte innebära att man förnekar existensen av funktionella regioner och deras framväxt. Växande arbetsmarknadsregioner ska inte hindras av redan existerande länsgränser. På gott och på ont får våra storstadsregioner en allt större och vidare påverkan på sitt omland. När , Organisationen för samarbete och utveckling, definierar en ”Megaregion of Western ” sträcker den sig från i norr till i söder. En infrastruktursatsning som knyter denna samman skulle i så fall innebära satsningar på järnvägen från ända ned till –Köpenhamn-området, undanröjande av flaskhalsar av olika slag genom och och en eventuell tunnel under Fehmarn Bält mellan och . Mitt i denna jättelika ”banan” ligger mitt hemlän , som växer snabbt och som måste planera för en befolkning på en halv miljon invånare. Vi har dessutom anslutit oss till en samarbetsorganisation som heter Greater . Satsningar som dessa må vara visionära och abstrakta, men är det en utveckling som sker, vare sig vi vill det eller inte. I stället för att bromsa detta måste vi alltså skapa verktygen som behövs för att styra utvecklingen gemensamt. Regionerna är när de är överens en starkare röst mot staten. En ny regional planering Tiden det tar för oss hallänningar att arbetspendla till styr hur vi trafikerar den järnväg vi har med många återstående flaskhalsar. Regionernas inflytande över hur staten prioriterar investeringar är svagt, och oförutsägbarheten gör att redan beslutade stora satsningar, i exempelvis Västsvenska paketet, inte har förankrats med medborgarna i den kommun som kommer att beröras av dessa arbeten. Mot denna bakgrund är det särskilt viktigt att vi talar om behovet av en starkare regional planering. Det är enda sättet att politiskt ta kontroll över utvecklingen och se till att den lokala infrastrukturen hänger med, att alla kommuner inom en region kan ta del av utvecklingen, att vi får en minskad miljöpåverkan med effektiva transporter och att vi kan planera för en demografisk utveckling med behov av nya skolor, vård, äldreomsorg, bostäder och dricksvattenförsörjning. Stora företagsetableringar ska inte hindras för att det saknas infrastruktur och ett utbildningsväsen som tillgodoser kompetensbehovet. Alltsammans är starka skäl för att vi behöver utveckla regionplaneringsverktyget. Det är bra att de två funktionella arbetsmarknadsregionerna och tillåts gå före så att andra län kan följa efter. Med det beslut som kommer att fatta om vägen framåt för fler län är jag som representant för glad över att den tredje arbetsmarknadsregionen i , , inte hindras att fortsätta i det redan existerande samordningsförbundet . Jag yrkar såklart bifall till utskottets förslag eftersom det innehåller ett tillkännagivande där ett i stort sett enigt utskott vill att regional planering införs i fler län när det finns behov och förutsättningar och att den regering som endera dagen tillträder tar initiativ till att utveckla reformen i den riktningen. För är det en viktig markering att detta inte på något sätt påverkar eller inskränker det kommunala planmonopolet på det sätt som vill med sin andra reservation, där enligt planekonomiska principer staten ska tvinga samtliga landets 290 kommuner att under hot om sanktioner leva upp till bindande bostadsmål – dessutom med kravet att det i alla dessa ska byggas hyresrätter. Det, fru talman, vill jag med kraft yrka avslag på. En av regeringens tillsatta utredare, , föreslår expropriering av privat mark för att sådana mål ska kunna uppfyllas. Den rödgröna regeringen lät detta förslag gå ut på remiss, och det får nu välförtjänt kritik. hör inte hemma i den breda bostadspolitiska överenskommelse som behövs. Det kan vi konstatera när vi hör Momodou säga att det är dags för en ny bostadspolitik. Låt oss hoppas att det inte är . Avslutningsvis: Detta är ett område inom bostadspolitiken där det i övrigt råder konsensus. Att det behövs reformer för en bättre fungerande bostadsmarknad och ett ökat byggande måste vi komma tillbaka till så snart det bara är möjligt. 49 (KD): En ny regional planering Vi är alla smärtsamt medvetna om att antalet bostäder som byggs i är för litet. Att byggtakten behöver öka för att kunna garantera alla en bostad tror jag att vi är överens om. Jag tror också att vi är överens om att vi gjorde för lite under förra mandatperioden och att vi har ett gemensamt ansvar att öka takten. En mer samlad planering över landet skulle gynna situationen, och en bra början är det arbete och den planering som redan görs regionalt på olika ställen runt om i landet. Detta görs frivilligt och på olika sätt, vilket bör lyftas upp som goda exempel. Jag känner mest till arbete och är väldigt glad över det gemensamma arbete man gör för att samordna planeringen i regionen. Jag är en varm anhängare av att beslut ska tas på den nivån som är lägsta effektiva nivå. Därför är det naturligt att till exempel fördelningen av föräldradagar ska avgöras i varje familj och inte på statlig nivå, att kostnaden för va både kan beslutas och bekostas på nivå och att miljömål ska tas på statlig nivå eller till och med EU-nivå och inte vara upp till varje person. När det gäller fysisk planering har behovet av en större samordning mellan kommunerna ökat. Alternativet att inte samordna den fysiska planeringen kan få ganska stora konsekvenser för . Den ökade komplexiteten i samhället har inneburit att hänsyn behöver tas till allt större geografiska områden och att samverkan över administrativa gränser och planeringsområden blivit allt viktigare. Till exempel har trender som urbanisering och globalisering men också snabbare transporter, som en del talare varit inne på, inneburit att människor och gods rör sig över större geografiska områden. Med regional fysisk planering kan lokala planeringsfrågor behandlas i ett större sammanhang. Den regionala fysiska planeringen stärker förutsättningarna att samordna olika beslutsnivåer och politikområden genom att synliggöra viktiga strukturer och samband mellan dessa beslut. Jag tror också att öppna kommunala och statliga geodata, alla planeringsunderlag som öppna data och en helt digital regional planeringsprocess är helt nödvändiga för att kunna få en effektiv regional fysisk planering. Dagens beslut gör att vi kommer en bit på väg men inte hela vägen. Jag tror även att detta skulle stärka den enskildes möjligheter till inflytande, insyn och planeringsmöjlighet. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om regional fysisk planering.