prot · H509107 · 2018-05-02 00:00:00 — Det viktiga är alltså att man fullständigt trycker igenom att den svenska försvarsmakten ska följa krigets lagar. Det ska man fokusera på – inte på genderforskning eller genderstudier eller på att fördjupa sig på de områdena. Det är att gå för långt, och det är fel plats för den typen av studier. 58 (M): debatterar vi försvarsutskottets betänkande 6 om militära frågor. Jag vill först göra klart att jag ställer mig bakom utskottets förslag under punkt 8, Moratorium om övnings- och skjutfält. Yrkande 16 i vår alliansmotion slår fast ett mycket viktigt förhållningssätt som det tål att resoneras om, eftersom tillgången till övnings- och skjutfält av olika typer är av stor betydelse för att säkerställa möjligheten till kvalificerad övningsverksamhet. Antalet tillgängliga övningstimmar är för lågt, vilket skapar problem när Försvarsmakten har behov av att öka sin övningsverksamhet. Därför behövs ett moratorium mot avveckling av befintliga övnings- och skjutfält. Det är tillfredsställande att se att vi nu har en majoritet i som vill ställa sig bakom det som anförs i yrkandet och att vi nu kan tillkännage det för regeringen. Men lika viktigt som det är för försvaret att ha övnings- och skjutfält är det för våra kommuner att ha byggbar mark. I min hemkommun kommer vi, om prognoserna slår in, att behöva bygga bostäder för ytterligare 50 000 invånare . Det är en befolkningsökning på på endast , och situationen är mer eller mindre densamma i hela . För de flesta Halmstadbor är försvarets närvaro en självklar del av vår vardag. Med runt 1 300 anställda på luftvärnsregementet, FMTS och har nästan alla någon form av relation till militären. Vi lever i en orolig tid. Säkerhetsläget i närområde fortsätter att försämras. Hotbilden handlar om såväl traditionella militära hot som ökad underrättelseverksamhet, desinformation och cyberhot riktade mot . Vi vill därför öka resurserna till Försvarsmakten. försvarsanslag ska uppgå till av bnp, vilket innebär en fördubbling av dagens anslag. Vi ser också att behöver en färdplan för ett Natomedlemskap. Ett Natomedlemskap är det enda försvarssamarbete som på allvar stärker säkerhet. Vidare behöver vi en bättre krisberedskap och ett totalförsvar som kan möta alla slags hot. En god krisberedskap i fred lägger grunden för ett väl fungerande totalförsvar i kris och krig. På samma gång har vi också en utmaning i att bygga bostäder, framför allt i en region som . Min fasta övertygelse är att om vi ska vara framgångsrika med att öka vår försvarsförmåga måste det ske i samarbete med civilsamhället. Låt oss nu återvända till skjutfälten. Med stöd i har försvaret blivit betydligt mer restriktivt och har tydligare meddelat vilka influensområden man anser sig ha i anslutning till sina övnings- och skjutfält. Försvarsmakten själv beskriver influensområde på följande sätt: ”Områden som berörs av omgivningspåverkan från den militära verksamhet, som är ett riksintresse, redovisas som influensområden. Ett influensområde är ett område inom vilket åtgärder som exempelvis ny bostadsbebyggelse kan påverkas av, eller som i sin tur kan påverka, verksamhet inom riksintresseområdet.” Detta får ganska långtgående konsekvenser för en snabbväxande kommun som . Jag är uppvuxen och åter boende i Vilshärad, som ligger i direkt anslutning till Ringenäs skjutfält norr om . Min erfarenhet är att det både för mig personligen och för andra boende i området är en självklarhet att försvaret ska få öva. Min övertygelse är att de flesta nog förhåller sig så till försvaret. Problemet blir när man ska tillämpa på bullerområdet. Då är principen att om någon klagar riskerar man att verksamheten i bästa fall måste begränsas och i värsta fall måste upphöra. Skulle Försvarsmakten tillåta nybyggnation inom ett influensområde vid ett skjutfält och den nyinflyttade upplever verksamheten som störande riskerar alltså försvaret att skjutfältet måste stängas. Att försvaret har den hållning man har när man riskerar att tvingas stänga ett för verksamheten helt avgörande skjutfält är ju fullt naturligt. Å andra sidan blir konsekvenserna av detta agerande omfattande för en snabbväxande kommun som , framför allt när det begränsar bostadsbyggandet i områden som kan klassas som de mest attraktiva vi har i vår kommun. Den här situationen tror jag inte på något sätt är unik – det vill säga att riksintressen begränsar vårt behov av att bygga bostäder, som många kommuner är i skriande behov av. Vore det då inte mer rimligt om vi i stället kunde arbeta tillsammans för att både stärka vår försvarsförmåga och på samma gång tillåta mer bostadsbyggande? Jag är övertygad om att försvaret hade kunnat tänka sig nybyggnationer inom sina influensområden om man var garanterad att det inte skulle påverka verksamheterna negativt. Problemet är att inte tillåter detta. Önskvärt vore att man i stället kunde tillåta någon form av servitut för försvarets övningsverksamhet. På det sättet skulle vi kunna säkra både försvarets möjligheter att öva och våra kommuners möjligheter att bygga bostäder. Menar vi allvar med att bygga ett starkt försvar måste vi göra det tillsammans med våra kommuner och regioner. Då blir försvaret en naturlig del av vår vardag och ses som en tillgång och inte en belastning på grund av att vi har en stelbent lagstiftning. 59 (SD): Jag skulle vilja passa på att svara på en del frågor som jag fick tidigare av olika ledamöter. Vad gäller 10 300 tittade jag lite mer för att kunna svara lite bättre. De tabellerna har jag inte med mig, men det tror jag inte heller att du begär, . Vi satt och räknade ut detta tillsammans med representanter för hemvärnet och försvarshögkvarteret. Vi tittade på förbandet för avkastning, parallellt med att vi vill utöka den civila plikten och kalla in dessa till tjänstgöring. Det handlar alltså om avkastning till hemvärnsförband. Vi ville se till att vi får tillräckligt många värnpliktiga. Skälet till det är att när man utbildar värnpliktiga är det många av dem som blir krigsplacerade men som till sin profession kanske är poliser eller något annat. Var ska de krigsplaceras? Detta är ofta direkt beroende på att det är så få som gör värnplikten. Dragningsrätten, var man ska krigsplaceras, kan lösas – inte helt och hållet, men man kan förbättra situationen genom att öka antalet värnpliktiga. De tabellerna har jag, och du är välkommen till mig, så ska jag visa dig dem. När det gäller budget kan jag bara konstatera att ni satsar 1,9 miljarder. Det är er försvarssatsning, som ni lade fram , , 2019 och 2020. satsar ni ännu mer pengar, men inte på försvaret utan på att folk som inte har rätt att vara i landet ska stanna här. Där ser vi er prioritering; den är tydlig. När det gäller vill jag bara klargöra att vi definitivt värnar kvinnor i det här landet och tar hotet mot dem på största allvar – minst lika mycket som någonsin kommer att göra. Den andra del ni tog upp var vindkraftverk. Jag kan tänka mig att ni nämnde och att försvarsintresset står mot vindkraftverk. Låt mig vara väldigt tydlig: Vi vill inte ha vindkraftverk. Stoppa utbyggnaden – bygg den nya generationens kärnkraftverk! Det är vår inriktning. Sedan kan man tycka att den är fel, men detta är vår inriktning. Låt mig vara tydlig med det. Med den nya generationens kärnkraftverk kan vi också använda det uran som vi nu har. Upparbetat är det ännu bättre; då kanske man kan få 90 procents verkningsgrad av det i stället för . Man kan använda det i stället för att gräva ned det i bergrummen och köpa nytt uran från . Att man köper uran från har jag aldrig hört protestera mot. Vi kan använda det uran vi har. Det är vår politik. KD säger att man ska gå . Min konkreta fråga är då: När tänker ni börja? –2020, inför det nya försvarsbeslutet, satsar ni 4 miljarder mer än regeringen. Är det starten på höjningen till ? har tagit ett rejält kliv för perioden –2020, då man går upp med drygt 19 miljarder, om jag har rätt siffror här. Sammanfattningsvis tror jag att jag har svarat på frågorna, och jag hoppas att jag var tydlig också. 60 (C) replik: Tack, , för ett något utvecklande svar på de frågor som ställdes tidigare! Man kan konstatera att 10 300 alltså är 4 300 fler än vad som föreslogs i den utredning som presenterades . Det är detta som frågan kommer att handla om när Försvarsberedningen nu ska arbeta fram förslag på utbildningsvolymer och långsiktig personalförsörjning till Försvarsmakten, även ur ett totalförsvarsperspektiv. I betänkandetexten återges texten från motion. Där står: ”I motionen anförs att samtliga unga män och kvinnor bör mönstras på en mönstringsplats.” i debatten uttryckte att det skulle vara fler mönstringsplatser, bland annat i . Jag är öppen för att hitta flexibla lösningar. Jag sitter också med och följer arbetet i insynsrådet för . , stämmer det som står i betänkandetexten, alltså att man ska mönstras på en mönstringsplats, eller är det flera platser det handlar om? Detta är kanske en detalj, men frågan är rätt intressant utifrån vad som har uttryckts i muntlig form under den här debatten. Det är viktigt för de militära frågornas utveckling. Jag skulle också vilja fråga hur tänker fördela de 10 300 på de olika brigader som man har presenterat i tidigare inlägg i debatten. När det gäller budget kan jag säga att vi har presenterat förslag och 2020. Vi står bakom överenskommelserna, och vi har också tillfört mer pengar, vilket får praktisk betydelse , 2019 och 2020. 61 (SD) replik: blandar fullkomligt ointressanta saker med intressanta saker. och tror väl ändå inte att jag här och kan redogöra för den exakta fördelningen på krigsförbanden? Hade jag kunnat det skulle jag ändå inte ha gjort det. Det handlar ju om personer som ska mönstras och rekryteras. Sedan är det Försvarsmaktens behov som ska styra. Det är Försvarsmakten som har dragningsrätt på de värnpliktiga. Det är så det ska gå till. Vad gäller frågan om mönstringsplatser har vi föreslagit att vi ska öppna ett rekryteringskontor i . Det har och övriga partier sagt nej till. Vi var där . Då frågade vi vad som var det viktigaste som vi politiker skulle kunna göra för att stärka upp där. Jag tror att var med då. Då fick vi svaret att det viktigaste vi kunde göra var att öppna ett rekryteringskontor där. Därför väckte vi en motion om det, som ni har röstat nej till. är det på väg att bli en central plats som är kopplad till beslutet om de 4 000. Men i vår vision för framtiden, där vi ökar krigsförbanden och öppnar fler rekryteringskontor, kommer det att finnas fler mönstringsplatser. 62 (C) replik: Detta kan tyckas vara en marginell fråga, men den är viktig utifrån hur man uttrycker sig här och utifrån vad man har skrivit. Min tolkning av svaret är att ser framför sig att det ska vara i som all rekrytering till Försvarsmakten sker. Är det så, eller ska fortsätta bedriva verksamhet i och , där man har organiserat sig för att få fler att söka sig till Försvarsmakten? När det gäller fördelningen noterar jag att det var väldigt många punkter som tog upp om hur den framtida Försvarsmakten ska organiseras. Han talade om sju armébrigader, tre amfibiebrigader, fördelningsförband och så vidare. Jag är bara intresserad av att höra hur ser helhetsbilden när det gäller hur de olika delarna ska organiseras och hur man avser att rekrytera till detta upplägg. Det ska finnas personer som står till förfogande för hemvärnet, som ju nämndes i det senaste inlägget, vid sidan av krigsplaceringarna. Det är helhetsperspektivet som är intressant. Det närmaste året kommer vi att få se hur i ord och handling kommer att leverera utifrån de målbilder man nu målar upp. Det får vi se i det kommande förhandlingsarbetet efter Försvarsberedningens slutrapport. Då blir det intressant att jämföra tillbaka i tiden och se på de förslag som , lite yvigt, kan tyckas, har formulerat och lagt fram i riksdag. 63 (SD) replik: Det är intressant att höra på , som ju har raserat det svenska försvaret, ivrigt påhejade av de övriga partierna. Ni har raserat systemen. Det har kostat hundratals miljarder. har ni vaknat och förstått att hade rätt . har vi sagt att vi behöver ett starkt försvar. Vi har budgeterat och kämpat för detta. är vi överens om att vi behöver stärka försvaret. Då gör neddragningar på budgeten. frågar om helhetsperspektivet. Jag ska försöka förklara det lite enkelt på den här korta tiden. Vi ökar antalet brigader. Antalet förband måste växa. Det är vi kanske ensamma om att tycka. Men vi måste öka antalet brigader om vi ska försvara hela . Parallellt med detta måste man göra materielinköp till brigaderna. Parallellt med detta måste man ha en ökad värnpliktsvolym för att bemanna förbanden. Dessa tre viktiga system måste hänga ihop. Den kanske viktigaste delen är att se till att få officerare, vilket jag tog upp i mitt anförande. Utan officerare kan vi inte utbilda soldaterna. Då kan vi inte använda krigsförbanden. Det viktigaste är att få personer till officersprogrammen. Det måste vi arbeta med, och det gör vi också. Jag har sagt hur man kan förstärka den delen. Man kanske helt enkelt ska öronmärka en rejäl summa pengar, så att det blir ett attraktivt yrke igen. Det är detsamma som man talar om när det gäller lärare och poliser. När de nya brigaderna växer fram, hur ska då de värnpliktiga fördelas? De ska fördelas efter det behov som Försvarsmakten har. Det tycker vi är det viktigaste att prioritera. Det handlar till exempel om att ha ett luftvärnssystem som är värt namnet. Vad kommer sedan? Det är kanske bemanningen av krigsfartygen. Det är sådant som man får diskutera tillsammans med Försvarsmakten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 11 om kärnkraftstillsyn betänkande 2017/18:FöU12 om kärnkraftstillsyn (skr. 2017/18:66) 64 (S): Då ska vi hantera försvarsutskottets betänkande FöU12, om kärnkraftstillsyn. Inga följdmotioner har väckts med anledning av skrivelsen. har granskat tillsyn av kärnkraftsreaktorer i drift. övergripande slutsats är att tillsynen bör bedrivas mer effektivt genom att myndigheten utför tillsyn i den omfattning som gett ekonomiskt utrymme för och på ett mer systematiskt sätt prioriterar de ur säkerhetssynpunkt mest angelägna tillsynsinsatserna. anslag för tillsyn och annan verksamhet som avser kärnkraftverken har ökat , men granskningen visar att myndigheten inte utnyttjat medelstillskotten fullt ut. Enligt innebär det att myndigheten inte utfört tillsyn i den utsträckning som regeringen och efterfrågat. Granskningen visar också att det är oklart om tillsynen inriktas mot de insatser som är mest angelägna. Det har inte ingått i granskningen att bedöma kvaliteten i genomförda tillsynsinsatser eller att bedöma säkerheten vid kärnkraftverken. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av iakttagelser och de åtgärder som bedöms nödvändiga med anledning av de rekommendationer som ges till regeringen. I och med skrivelsen anser regeringen att granskningsrapporten är slutbehandlad. Utskottet lägger stor vikt vid den svenska kärnkraftens säkerhet och att allmänheten har förtroende för verksamheten. I detta sammanhang är det även viktigt att allmänheten har förtroende för statens roll i arbetet för säker kärnkraft, vilket också påpekar i sin rapport. Utskottet ser även positivt på det breda utvecklingsarbete som regeringen och bedriver i frågor kopplade till kärnkraftstillsyn, till exempel att regeringen sett över avgiftssättningen så att avgifter och faktiska kostnader för verksamhet som avser kärnkraftverken ska kunna balanseras för att fullt ut tillämpa principen om full kostnadstäckning. Med beaktande av att regeringen anser att genomför den tillsyn som regeringen, och myndigheten själv bedömt som nödvändig avser utskottet att följa regeringens och myndighetens fortsatta redovisning av utvecklingen inom området, såsom exempelvis när det gäller åtgärder för att inrikta tillsynen mot de ur säkerhetssynpunkt mest angelägna tillsynsinsatserna. Med de orden yrkar jag bifall till utskottets förslag: att lägger skrivelse 2017/18:66, om kärnkraftstillsyn, till handlingarna. 65 (M): Vi har att diskutera angående kärnkraftstillsyn. Man kanske inledningsvis kan ställa sig frågan varför vi diskuterar detta, för i lade man inte fram några förslag som skulle gå till . Inte heller finns det några motioner i ärendet. Men jag tycker ändå att det finns anledning till reflektioner i denna fråga. Först kan man reflektera över roll. fick vi en riksrevision i . var då ett av de sista länder som fick en riksrevision som stod fri från regeringen, och den lades under . Givetvis hade det varit tacknämligt om denna hade kommit tidigare, men vi får väl ändå vara tacksamma över att vi har en riksrevision som står fri från regeringen och som kan göra ett uttalat objektivt arbete. Jag kan konstatera att i den rapport som har lagt fram riktar man kritik i några delar. En del handlar om att har gjort ett överuttag av avgifter motsvarande . Man kan fundera på varför regeringen inte har reagerat på det tidigare. Det finns väl två anledningar, kan man säga. Den första är möjligtvis att man inte har känt till detta. Man har inte vetat att myndigheten har gjort dessa överuttag. Den andra anledningen är kanske att de överuttag av avgifter som har gjort inte har kommit myndigheten till del. Det har faktiskt kommit regeringens kassa till del. Det har gått rakt in i statskassan. Om man får 130 miljoner rakt in i statsbudgeten som man kan göra saker för kanske det inte bidrar till att man faktiskt reagerar över detta förhållande. Men oavsett anledning tycker jag att det är viktigt att det uppmärksammas. Därför ska vi vara tacksamma över att vi har en oberoende riksrevision. Den andra reflektionen, som i alla fall jag gör, är: Vi har en regering med två ingående partier, varav båda vill stänga den svenska kärnkraften på grund av säkerhetsbrister som kan finnas i fråga om kärnkraften. Men har vi en regering som verkar vara genuint ointresserad av det säkerhetsarbete som sker inom statliga myndigheter. konstaterar vidare att inte har gjort den tillsyn som regeringen har ålagt den. Med tanke på att det är en regering med två ingående partier som båda i sina partiprogram tydligt säger att de vill stänga kärnkraften finner jag det märkligt att de har riktat så lite intresse för den myndighet som har att bära kärnkraftens säkerhetsansvar. Den tredje reflektionen handlar om en regering som inte verkar styra myndigheter, inte ens inom områden där man har en uttalad politisk linje. Då ställer man sig givetvis frågan: Hur styr man myndigheter inom andra områden, där man kanske inte har en lika tydlig politisk linje? Jag ska väl kanske inte dra upp förra sommarens debacle med Transportstyrelsen, men det är klart att det väcker en tanke: att man har en så svag styrning av myndigheter att de kan tillåtas att, för det första, inte göra riktigt det de ska och, för det andra, ta ut mycket mer pengar än vad de har befogenhet att göra. Slutligen ska jag säga något för att sätta saker och ting i sitt sammanhang. Man kan konstatera att har övertrasserat eller överfakturerat motsvarande och att man inte riktigt har gjort det som regeringen har sagt till myndigheten. Men man kan fråga sig: Är mycket pengar? Ja, det är givetvis en subjektiv uppfattning. Men jag kan väl konstatera att man i Socialdemokraternas och vårändringsbudget gör satsningar på endast när det gäller försvaret, där man på lång sikt kanske skulle behöva 18 miljarder. Det är klart att det inte är speciellt mycket pengar som regeringen lägger. Jag kan också konstatera – eftersom jag är försvarspolitiker måste jag fundera över detta – att regeringen nu hade möjligheter att faktiskt göra satsningar på försvaret för att på lång sikt stärka det utvecklingsarbete som har påbörjats och som har pågått . Men man väljer i stället att lägga ett besparingsbeting på försvaret. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 12 En amnesti för explosiva varor En amnesti för explosiva varor betänkande 2017/18:FöU13 En amnesti för explosiva varor (prop. 2017/18:116) 66 (L): Regeringen har föreslagit en amnesti för explosiva varor. Nu i dagarna avslutas den senaste vapenamnestin, som säkerligen har varit förebild, fru talman, för propositionens förslag. Man kan väl konstatera att vapenamnestin gick över förväntan. Det är runt 10 000 olika handeldvapen som har lämnats in. Väldigt få av dem emanerar dock från organiserad kriminalitet och den typen av kretsar. Mycket handlar naturligtvis om sådant som har blivit liggande på vindar och som har gått i arv i generationer. Men det är bra att illegala vapen kommer till rätta. Jag vill inleda med att säga att Liberalerna inte på något sätt är principiella motståndare till en amnesti också vad gäller explosiva varor. Men vi bedömer att man måste sätta förväntningarna på en sådan amnesti något lägre än när det gäller vapenamnestin. Explosiva varor i de termer vi tänker handlar om dynamit. Det handlar om improviserade exploderande saker. Det handlar om handgranater. Att tro att vi kommer att få en omfattande mängd av sådana varor inlämnade är nog att vara alltför hoppfull. En amnesti för explosiva varor Vi vill i stället, fru talman, att Försvarsmakten och polisen gemensamt ska få möjligheten att genomföra en sådan här amnesti. Jag kan konstatera, i försvarsutskottet, att Försvarsmakten genomför uppgifter inom detta område över snart sagt hela världen. Försvarsmakten besitter en infrastruktur, en kompetens och en erfarenhet som kan komma väl till pass. Med detta, fru talman, avser jag att yrka bifall till reservation 2. 67 (S): besökte det nationella bombskyddet två gånger. En gång var det en handgranat som hade lagts under en bil, och den var det en husrannsakan där man hittade sprängämnen. Jag tycker att det bevisar att detta är ett stort problem, och det är ett problem som har flyttat ut från storstäderna , och och som börjar sprida sig i övriga . Det står därför klart att någonting behöver göras. Tillgången på sprängmedel har ökat och används i kriminella kretsar. Därför är det bra att vi står här och diskuterar försvarsutskottets betänkande En amnesti för explosiva varor och att vi /19 ska ha en amnesti där man ska kunna lämna in olika typer av sprängämnen och explosiva varor. Vi har erfarenhet av fyra vapenamnestier som har genomförts med gott resultat. Jag hoppas att även det här kan göra så att någonting försvinner från gatorna. Den fråga man kanske ska ställa sig är hur det ska gå till. Den första gången jag hörde talas om det här kände jag en viss oro över att någon skulle slänga en låda handgranater på disken på polisstationen. Ett sådant tillvägagångssätt vore kanske inte så bra. Tanken är i stället att man ska ringa till polisen och meddela var det här finns så att de har möjlighet att komma till platsen och se om de behöver spränga det på plats eller på annat sätt frakta det därifrån och, om det går, bevara det och ha på sig för att utreda om det tillhör någon. Här tror jag att man har nytta av Försvarsmakten. Det är viktigt att Försvarsmakten stöttar det civila samhället. Huvudansvaret för att hantera det här i fredstid är . Här finns kompetens inom Försvarsmakten som man ska ta till vara, både när det gäller att förvara, flytta och spränga de här sakerna när det behövs. Jag vet också att en underhandskontakt har skett mellan och Försvarsmakten för att kunna hantera detta och reglera det i avtal så fort klubban har fallit i denna församling. Det finns naturligtvis en kompetens hos både polisen och Försvarsmakten att hantera detta. Det kanske också ska tilläggas att det här är en del av det regeringen gör för att bekämpa de kriminella gängen och de problem vi har. Det har ju skett en hel del när det gäller att skärpa straffskalorna gällande tillståndsplikt för explosiva varor. Man har också jämställt explosiva varor och vapenbrott så att straffen där har skärpts. En amnesti för explosiva varor Det är alltså flera olika saker som sker. Tullen har också fått ytterligare befogenheter att hantera det här.