prot · H50968 · 2018-02-07 00:00:00 — I en öppen och transparent demokrati, som alltid eftersträvar att vara, måste medborgarna kunna lita på att de folkvalda och de politiska partierna inte finansieras av mörkerkrafter – eller åtminstone ska man kunna få veta att de gör det, om så är fallet. För transparensens skull beslutade regeringen att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppgift att analysera frågor om insyn i partiers och valkandidaters finansiering för att åstadkomma ett sammanhållet och väl avvägt regelverk för insyn i partifinansiering. Detta har mina allianskollegor förtjänstfullt redogjort för. Inom utvärderas hur de 49 medlemsländerna uppfyller rekommendationer om gemensam reglering mot korruption vid finansiering av politiska partier och valkampanjer liksom andra konventioner och rekommendationer på området för korruptionsbekämpning. Detta görs av kontrollorgan Gruppen av stater mot korruption, Greco. Efter Grecos utvärdering var bedömningen att det dåvarande svenska systemet inte uppfyllde rekommendationer, och fick sju rekommendationer om åtgärder som borde vidtas för att skapa ökad insyn. Det är just detta som vi med det här förslaget försöker göra. Utskottet föreslår därför nu att antar regeringens lagförslag, där kravet på intäktsredovisning ska gälla även för partier på regional och lokal nivå liksom för partiers sidoorganisationer. Varje ideell förening inom ett parti eller en sidoorganisation och varje ledamot och ersättare för en ledamot ska redovisa sin verksamhet. Partier på central nivå, som har mandat i eller eller som av någon annan orsak får statligt stöd, ska alltid lämna en intäktsredovisning. När det gäller punkten om partistöd från arbetsmarknadens parter och medlemmars samtycke har vi i Alliansen haft en ganska livlig diskussion. Liberalerna har valt att ställa sig bakom utskottets ställningstagande. Vi anser helt enkelt att föreningsfriheten måste gå före i detta fall. Det är upp till varje förening att besluta om hur man väljer att använda sina medel, och det är upp till varje medlem i en förening att vara med och besluta om detta. Därför har vi valt att ställa oss bakom utskottets förslag. Ökad insyn i partiers finansiering Liberalerna instämmer i stort i utskottets ställningstagande, och vi tycker att man nog kan säga att alla partier tar frågan på stort allvar – med ett förbehåll. Det gäller partiernas lotteriverksamhet, och där har Liberalerna och Alliansen en reservation. Vi tycker inte att regeringens förslag eller, rättare sagt, förslaget från regeringspartiernas företrädare i samt V och SD är tillräckligt långtgående. När politiska partier anordnar lotteriverksamhet, som i vissa fall utgör en betydande del av partiets intäkter, är det inte mer än rimligt att mor och farbror får tydlig information om att lottköpet finansierar partipolitisk verksamhet. Här behövs ett tydligt ställningstagande så att detta kan inkluderas i en ny lotterilagstiftning. Det räcker inte att Lotteriinspektionen vet vem som står bakom ett lotteri om man menar allvar med propositionens syfte, det vill säga att öka allmänhetens insyn i partiers finansiering. Jag yrkar därmed bifall till Alliansens reservation nr 5. 22 SKÅNBERG (KD): Arbetet med betänkandet och propositionen och i kommittén har varit långvarigt och svårt. Jag har suttit med i kommittén och försökt att brottas med dessa frågor på bästa sätt. Det finns uppenbara målkonflikter som kommittén, regeringen och försökt lösa så bra som möjligt. När kommittén, föranledd av kontrollorgan mot korruption, Greco, inledde sitt arbete kunde vi i extremsituationen se framför oss att uppåt 80 000 människor, organisationer och partiavdelningar skulle vara tvungna att lämna in en årlig redogörelse. Var detta verkligen nödvändigt? Å andra sidan såg vi att det finns ett berättigat krav på och ett intresse av ökad insyn i partiernas finansiering, som vi själva som politiker och i de politiska partierna fullt ut delar. Vi vill bidra till att det inte förekommer korruption, till att det är transparent och till att allmänheten ser att detta är helt tillförlitligt och rimligt. Vi vill emellertid inte skruva åt kontrollorganen och gränsvärdena så mycket att vi stryper givmildheten. Jag håller i övrigt med de tidigare talarna i allt väsentligt, men låt mig som något nytt i detta få säga: Det är bra att ge till politiska partier och att stödja ett politiskt engagemang också genom att ge en slant. Det är inte fult; det är bra. Det måste bara vara genomskinligt och tydligt så att man inte för någon bakom ljuset, försöker luras eller försöker hitta fördelar – det som vi i dagligt tal kallar muta. Detta vill vi undvika. Vi vill begränsa antalet uppgiftsskyldiga och byråkratin, och vi vill att ska få en rimlig arbetssituation. Detta är det förslag vi har kommit fram till. Ökad insyn i partiers finansiering Det finns några gränsvärden som vi menar är nödvändiga och välavvägda. Det behöver till exempel inte lämnas någon intäktsredovisning om intäkterna efter vissa avdrag understiger 0,5 prisbasbelopp, . Vi inför också ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag vars värde överstiger 0,05 prisbasbelopp, i dagens penningvärde . Anonyma bidrag på ett par hundralappar, som till exempel swishas in eller ges på annat sätt som gör att det svårligen kan kontrolleras varifrån de kommer, är också acceptabla. Men det rör sig om marginella, obetydliga bidrag. Likaså är medlemsavgifter tillåtna om de ligger på en normal nivå, upp till 400. Det är också möjligt att så att säga låta hatten gå runt och göra en anonym insamling. Varför är dessa gränsvärden satta, och varför är dessa möjligheter givna? Jo, därför att vi vill ha insyn i allt som är väsentligt och vill till varje pris undvika korruption, det vill säga att någon köper sig röstkraft i en politisk församling som till exempel . Vi har därmed uppfyllt Grecos rekommendationer med ganska god marginal, skulle jag vilja säga. Det finns någon sak vi inte är överens om, och jag vill, herr talman, yrka bifall till reservation 5. Det handlar om partistöd från arbetsmarknadens parter och medlemmars samtycke. Kommittén jobbade inte igenom den frågan fullt ut. Den hade i uppgift att överväga och analysera om det borde införas ett krav på samtycke från enskilda medlemmar när det gäller ekonomiskt stöd som organisationer som företräder arbetsmarknadens parter lämnar till partier eller valkandidater. Det gjorde vi inte; vi mäktade inte jobba igenom detta. Svårigheten låg i att hitta en lämplig utformning. Man kan säga att en sådan finns i , och jag har i en reservation ställt mig bakom ett sådant förslag. Man skulle kunna titta vidare på detta. Men ännu viktigare är lotteriverksamhet som bedrivs av partier och information till enskilda. Det är rimligt att lottköpare får tydlig information om ett lotteri anordnas för att finansiera partipolitisk verksamhet. Jag tror att de flesta är medvetna om detta, men det går inte att belägga att det är så för alla. Just i en anda av transparens och tydlighet och för att undvika att människor blir förda bakom ljuset har ställt sig bakom reservation 5. 23 HANS (S): har att behandla en proposition om ökad insyn i partiernas finansiering. Bakgrunden till lagstiftningen är naturligtvis en omsorg om demokratins legitimitet. Det ska inte finnas misstankar om konstigheter vad gäller partiers finansiering eller risk för mutor. Det har också framförts internationell kritik från kontrollorgan mot korruption, Greco. Det gäller risker med det svenska systemet med frivilliga överenskommelser mellan partierna. Därför genomfördes redan inför valet , om än med lite vånda från en del partiers sida, en provisorisk lagstiftning om förbud mot anonyma bidrag till riksdagspartierna på central nivå; den omfattade inte regional och lokal nivå. Sanktionerna bestod i ett helt indraget partistöd. Det måste man säga var sanktioner som inte var proportionella utan verkligen drakoniska. KU sa redan från början att denna lagstiftning var att betrakta som tillfällig, i väntan på en bättre ordning. En parlamentarisk kommitté har arbetat med frågan och försökt hitta en lösning som utgör en rimlig avvägning mellan allmänhetens intresse av insyn och en rimlig administrativ börda. Ökad insyn i partiers finansiering Det har funnits en intressant samsyn mellan partiernas representanter i kommittén. Partierna kan utifrån betraktade framstå som gigantiska apparater som är koncerner, men vi som arbetar i partier och har insyn i dem inser att det inte ser ut så. När man har kommit med förslag om krav på central insamling av uppgifter till något tempel i har detta inte stämt med vår bild av hur partier fungerar. Vi har i stället hamnat i en modell som jag tycker är lämplig med tanke på hur det svenska demokratiska partisystemet fungerar, nämligen att varje nivå ansvarar för sig och att partierna inte centralt redovisar för alla nivåer. Detta välkomnar jag. En enig kommitté har vinnlagt sig om att små partiföreningar ska kunna arbeta och att man ska kunna ta på sig ett kassörsuppdrag utan att få en gigantisk administrativ börda på sig. Det tror jag är viktigt för demokratins funktionssätt, och jag vill tacka kommitténs ledamöter för detta. Vi socialdemokrater yrkar bifall till KU:s förslag till lagstiftning. Vi avvisar motioner som vi menar inskränker föreningsfriheten. Jag vill läsa ur den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. I den anges följande i artikel 11: ”Var och en har rätt till frihet att delta i fredliga sammankomster samt till föreningsfrihet, inbegripet rätten att bilda och ansluta sig till fackföreningar för att skydda sina intressen.” Vidare anges: ”Utövandet av dessa rättigheter får inte underkastas andra inskränkningar än sådana som är föreskrivna i lag och som i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till statens säkerhet eller den allmänna säkerheten, till förebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- och rättigheter.” Jag menar att detta är en stark bestämmelse som rör föreningsfriheten, och jag tycker inte att man ska tassa på den. Motionen om lotteriverksamheten menar vi är att betrakta som ett politiskt luftfäkteri. Vad som krävs i den motionen är redan gjort. Det framgår tydligt på våra lotter vem som är förmånstagare. 24 (M) replik: När det gäller grunderna för den lagstiftning som införs är vi helt överens. Jag tycker att vi hade mycket bra diskussioner i den parlamentariska kommittén om den avvägning som ska göra det möjligt för små partiföreningar att verka. Vi hade i och för sig också korta diskussioner om möjligheten för en medlem i en arbetsgivar- eller fackorganisation att säga nej. Rättare sagt borde det vara självklart att om någon del av min medlemsavgift också ska gå till ett politiskt parti ska jag göra ett medgivande. Så är det inte . Då faller man tillbaka på frågan om föreningsfrihet, ombud och att ombud beslutar på stämman. Men om du har andra politiska uppfattningar blir du aldrig ombud. Det är en demokratisk chimär. Det är olyckligt att vi inte kan lämna de gamla tiderna bakom oss och ge individen rättigheten. Jag önskar att Socialdemokraterna just för att tydliggöra individens rättigheter tar steget. Vi får väl se om det dröjer till. När tror ni att ni är mogna att säga att det är tillbörligt att säga ja, ? 25 HANS (S) replik: Ökad insyn i partiers finansiering Det finns naturligtvis alternativa sätt för föreningar att organisera stöd när inte alla medlemmar delar uppfattningen i ett politiskt budskap. Ett sådant exempel var Visitas kampanj om den så kallade dubbelstöten, som skulle döda hela restaurangnäring. Den tidigare centerpartiledaren fick som belöning för skattesänkningarna bli ordförande. Det var tydligt att dubbelstöten skulle döda svensk restaurangnäring. Det är ett alternativt sätt att stödja. Jag känner restaurangägare som inte stödde kampanjen, men deras medlemsavgifter i Visita gick till den kampanjen också. Ingen kan väl hävda att den framställningen inte var ett politiskt budskap som var riktat mot risken för att få en regering som skulle döda svensk restaurangnäring. Det har inte varit fallet. Vilken rätt har den restaurangägaren i din världsbild? 26 (M) replik: Man kan alltid vända och vrida på detta, men jag tycker att den absolut största skillnaden i resonemang är att det finns som betalar ut kontanta stöd till det socialdemokratiska partiet. Det är stor skillnad om en fackförening, eller en arbetsgivarorganisation, likt Visitas kampanj, bestämmer sig för att man tycker något. Ett medlemsföretag kan föra diskussioner, vara upprört och tycka att något är fel. Men det är milsvid skillnad mot att en fackförening, eller för den delen en arbetsgivarorganisation, betalar pengar till ett politiskt parti som en medlem absolut inte sympatiserar med. Detta är en kvarleva sedan kollektivanslutningens tider. För mig känns det i grunden kränkande. Ofta är det nödvändigt att vara med i ett fackförbund. Med kollektivavtal blir det tilläggspension, försäkringar och så vidare. Det är lätt att säga att man kan stå utanför. Ja, det är klart att man kan, men man får sämre villkor efteråt. Man går med i facket, och då är man indirekt med och finansierar ett parti som man inte sympatiserar med. Jag tycker att det är kränkande mot individen. Man måste kunna se skillnad på att ett fackförbund eller ett och att betala till ett politiskt parti. 27 HANS (S) replik: Tvärtom kan man argumentera att det är ett mycket mer transparent sätt att ge stöd än att ge stöd till den indirekta kampanjen via Visita eller andra sådana organisationer. Då döljs stödet. Jag skulle vilja veta med hur många miljoner stöddes av Visitas kampanj i förra valrörelsen. Det kan jag inte se i någon redovisning. Däremot kan fackföreningarnas stöd till vårt parti ses i offentligt redovisade uppgifter. Men hur många miljoner östes ut ur Visitas kampanj? Jag såg mycket mer reklam i Visitakampanjen än vad jag såg från något politiskt parti. 28 (MP): Ökad insyn i partiers finansiering Vi debatterar nu KU19 Ökad insyn i partiers finansiering. Om jag ändå får skämta lite är det alltså inte fråga om nya stadgar för Sveriges fackföreningar eller arbetsgivarorganisationer som vi debatterar. Vi har i från start varit måna om att redovisa varifrån våra intäkter kommer. Från början gjordes det när någon frågade. var bland de första partierna som själva redovisade alla större gåvor, och vi har varit pådrivande för att få till stånd de första frivilliga överenskommelserna och ännu mer för att dra igång ett lagstiftningsarbete. Vi har gjort detta med vetskap om hur makt kan ge ökad risk för korruption. beslut om rekommendation om gemensamma regler mot korruption vid finansiering av politiska partier och valkampanjer kom 2003. kontrollorgan Gruppen av stater mot korruption, Greco, besökte inte långt därefter . Jag var då partisekreterare för och var en av de personer som Greco träffade för en intervju och sedan en återrapport. Deras rekommendation var redan då att se till att det finns en lagstiftning för att synliggöra vem som finansierar stora bidrag till olika partier. Det de egentligen sa till alla partisekreterare var att vi inte fattar hur naiva vi är i ; vi tror verkligen att vi är helt impregnerade mot korruption. När Greco sedan kom tillbaka var rekommendationerna mer kraftfyllda. Debatten och trycket ökade i , bland annat genom att ordnade kunskapsseminarier. Det visade sig att var ett av få demokratiska länder som stod helt utan lagstiftning på området. När lagstiftningsarbetet drog igång var det egentligen bara och som liksom satte sig lite grann på hasorna och inte önskade detta, medan de andra var med. kom dock även och med på båten. När vi 2014 fick den första lagstiftningen om insyn i finansiering av partier, insynslagen, var det ett stort steg. Det blev en lag, och det blev även sanktioner för de partier som inte följde lagen på så sätt att partistöd inte gavs till de partier som tagit emot felaktiga bidrag eller inte redovisat på rätt sätt. Lagstiftningen blev dock inte riktigt klar, och vi fick fortsatt kritik från Greco för att lagstiftningen inte var helt emot anonyma bidrag samt att man inte hade med kommuner och landsting. Därför drog utredningen igång, och jag tycker att det har varit ett bra utredningsarbete. får vi äntligen klubba igenom den del som handlar om att partier på central nivå som har mandat i eller eller av annan orsak får statligt stöd, liksom deras sidoorganisationer, alltid ska lämna en intäktsredovisning. Övriga behöver inte göra det om intäkterna efter vissa avdrag understiger ett halvt basbelopp. Det blir också ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag vars värde överstiger 0,05 prisbasbelopp. Jag och hade gärna sett ännu lägre gränsvärden för anonyma bidrag, men vi ställde ändå upp på kompromissen för att vi gärna ville ha ett förslag som alla var eniga om. Jag känner att jag med glädje gör det även , och jag yrkar bifall till förslag. Jag ska bara säga någonting om detta med lotterier på kredit, för det har varit uppe i diskussionen. Det känns som något som ligger lite utanför dagens ärenden, men eftersom jag vid sidan om att sitta i KU även är spelpolitisk talesperson tänker jag berätta lite om hur det fungerar. Det är alltså förbjudet att ha lotterier på kredit, men undantag kan medges för några ideella organisationer. har 18 lotterier beviljats ett sådant undantag. Ökad insyn i partiers finansiering finns det förslag om en ny reglering, och även där är tanken att det ska vara förbjudet att erbjuda spel på kredit. Också där ska man dock i vissa fall kunna bevilja undantag. Det handlar ju om att det ska gå att sälja lotter till mycket små summor, som inte ska behöva leda till alltför mycket spelberoende. Med detta yrkar jag bifall till KU:s förslag. 29 (V): Det är flera som har redogjort för vilka förslag vi rent tekniskt lägger fram och hur själva regleringen ser ut. Det man kan konstatera är att vi har en stor tilltro till vårt politiska system generellt men att det för att vi ska kunna upprätthålla det är viktigt att vi har stor insyn. Man ska inte ens behöva misstänka att det finns dolda agendor bakom de politiska partierna, utan man ska kunna se vilka som finansierar dem. Detta är viktigt, och därför krävs det att vi har en bra insyn. Det är kul att vi är överens om det. Den tidigare lagstiftningen har tagits upp . Den innebar att ett parti riskerade att bli av med hela partistödet om någon lämnade ett anonymt bidrag till partiet. Det är inte en rimlig påföljd för det som har hänt, och det är beklagligt att vi hade en sådan lagstiftning. Jag tror dock att den fyllde en viktig funktion – jag tror att lagstiftningen var avgörande för att vi ändå skulle komma så långt att vi kunde sätta oss ned och ordentligt diskutera hur insynen skulle regleras och de anonyma bidragen stoppas. På det sättet tror jag alltså att lagstiftningen var bra; den hade sin plats med tanke på hur detta historiskt har gått till. Det är bra. Vi är nöjda med denna lagstiftning. Vi tycker att den är bra. Den innebär en avvägning mellan insyn och en rimlig administrativ börda. Det är nämligen självklart att vi inte vill krångla till det så pass att människor inte kan tänka sig att engagera sig i de politiska partierna. Det är viktigt att vi har en lokal demokrati med lokala, små partiföreningar där människor jobbar tillsammans och ideellt för att förbättra världen. Det är viktigt och bra, och det ska inte vara för krångligt att göra det. Det är också bra att människor vill bidra – om man har pengar över ska man kunna bidra. Men man ska inte kunna bidra med hur mycket som helst och vara dold i stället för offentlig. Små bidrag ska man kunna ge utan att de behöver läggas fram – bland annat för att det blir så ohanterligt att hålla på annars. Om någon lägger i en bössa och det ska redovisas vem som har gjort det blir det orimligt. Det är dock viktigt att man redogör för större summor. Det handlar inte heller direkt om åsiktsregistrering. Det kan en del tycka, men man bör kunna ha denna insyn. Den principen är viktigare, på samma sätt som att vi redovisar vilka som ställer upp för partier och vilka kandidater som finns. Det är alltså en rimlig avvägning, där insynen ökar. Det är ett alldeles utmärkt förslag, som jag yrkar bifall till. Överläggningen var härmed avslutad. Ökad insyn i partiers finansiering (Beslut fattades under § 15.) betänkande 2017/18:KU35 30 (SD): När min kollega öppnade KU:s debattår i kammaren konstaterade han att valfrågor ligger i tiden. Det gör de inte bara för att det är riksdagsval utan även för att frågor om röstpåverkan, vinklad medierapportering och så kallade fake news är ständigt aktuella. Allt detta är frågor som, om de inte hanteras korrekt, riskerar att påverka vår demokrati negativt . En sak som emellertid redan har påverkat vår demokrati negativt och tyvärr riskerar att fortsätta göra det är monsterstaten och alla dess nationalstatsfientliga federalister – ni vet, de personer som tycker att det är bra om besluten fattas i slutna trilogförhandlingar så långt från medborgarna de berör som möjligt. Likaså har vi haft ett skådat inflöde av personer från långväga länder, som trots att de kanske har bott här fortfarande inte har lärt sig svenska, inte deltar i samhället eller kanske inte ens önskar vara svenska medborgare. Likväl har även dessa personer – av någon förunderlig anledning – rösträtt i svenska val. återkommer gärna och ofta till att det är viktigt att vi återtar och uppvärderar medborgarskapets betydelse. Det måste helt enkelt bli en tydligare skillnad mellan att vara svensk medborgare och att inte vara det. För oss är det självklart att människor som gör anspråk på att inte bara påverka det svenska samhället genom att rösta utan kanske även på att styra samhällsutvecklingen genom att vara valbara till olika ledande befattningar åtminstone ska vara svenska medborgare. Förutom de krokben som denna och tidigare regeringar redan har lagt för sig själva i detta avseende ställer alltså EU till det med sina enträgna försök att befrämja sitt konstlade och påtvingade så kallade EU-medborgarskap. måste vi förstås arbeta för att helt avskaffa alla överstatliga ambitioner inom EU, men fram till dess att den lyckliga dagen infaller får vi försöka skademinimera och göra det bästa möjliga inom de ramar vi faktiskt har att förhålla oss till. har alltså inte bara svenska medborgare utan även så kallade unionsmedborgare, samt medborgare i och , rösträtt och är valbara till landstings- och kommunfullmäktige. Dessutom har utlänningar som varit folkbokförda i i följd rösträtt och är valbara i allmänna val. Totalt beräknar att ca 578 000 utländska medborgare får rösta och är valbara i höstens val, vilket är mer än för bara . är också det land där i särklass flest så kallade rörliga EU-medborgare kandiderar eller nomineras av partierna till att sitta i de svenska beslutsfattande församlingar dit de är valbara. av dem valdes också in i förra valet, trots att och svenskarna hör till de folk i EU som, enligt en rapport från , är bland de mest kritiska till att upplåta befattningar i grundläggande lokala förvaltningsenheter åt andra EU-länders medborgare. av medborgare ansåg att denna typ av ledande befattningar inte bör innehas av så kallade rörliga EU-medborgare. Det är en stor, klar och tydlig majoritet. Men detta verkar inte vare sig regeringen eller andra partier bry sig särskilt mycket om. Det finns faktiskt ett antal bestämmelser inom ramen för EU-lagstiftningen som skulle kunna tillämpas för att dämpa dessa missförhållanden. Enligt direktivet är det till exempel helt i sin ordning att reservera just sådana här befattningar som av de svenska medborgarna inte tycker att andra länders medborgare ska få inneha. Det tycker vi vore det demokratiskt riktiga, men regeringar har alltså valt att inte åberopa dessa undantagsregler än så . Det finns heller inget krav på att man, som vi i gör , automatiskt ska uppta utländska medborgare i röstlängden.