prot · H509103 · 2018-04-24 00:00:00 — Denna praxis har dock gällt : Om för tredje gången har förelagt lantbrukaren att vidta åtgärder, oavsett om de är stora eller små, har myndigheten och staten rätt att utan förvarning slå till med dråpslaget att tvångsomhänderta alla djur. Detta har också skett . Man har jagat myggor med maskingevär; proportionerna har inte varit rimliga. Staten kommer plötsligt till gården med flera inspektörer, veterinärer, polis, massmedier och djurtransporter. Djuren transporteras bort till något jourstall där de kan stå uppstallade innan de slaktas eller säljs. Detta innebär väldigt höga kostnader, som lantbrukaren får betala. Han eller hon får inte bara sitt rykte förstört, utan ofta raseras också ekonomin. Det finns många som har gått i konkurs. Så nog finns det straff om man har brister i sin djurhållning. Djuren säljs dessutom ofta till mycket låga priser. Detta har regeringen rättat till, och det ger jag lantbruksministern kredd för. Lantbrukaren ska i större utsträckning själv kunna sälja sina djur när det inte är akut fara utan när man ska sluta. Straffet för lantbrukarna är i de här fallen som sagt mycket hårt. Om man har behandlat djuren alldeles för illa ska det vara hårda straff. Men ibland gäller det människor som har kämpat och slitit och gjort vad de har kunnat, och det har blivit en bedömningssport att avgöra om det har varit tillräckligt eller inte. Då kan straffet vara väldigt hårt. Djurskyddsinspektörerna är ibland unga och ambitiösa med hårt tryck på sig att gripa in. De har ofta synpunkter även på detaljnivå. Myndighetens makt är stor. Djurägaren är i ett väldigt underläge, och inte ens LRF kan eller vill alltid göra så mycket. För vem vill försvara en djurplågare? Lantbrukarna upplever sig med all rätt vara i ett väldigt underläge, och en del knäcks psykiskt och ekonomiskt. Det har förekommit självmord och annat. Min poäng med interpellationen är att ärendena borde föras till tingsrätt när det är allvarliga frågor på gång och tid finns. 19 Statsrådet (S): Jag håller med : Det här är en viktig fråga och i många stycken också en känslig fråga. Det kan vara svårt att föra en diskussion om de här frågorna. Det är dramatiskt och omvälvande att få sina djur omhändertagna. Jag förstår den situation som människor hamnar i när de tvingas att ställa om och till och med lägga ned sin verksamhet. Det är lätt att föreställa sig den sorg man måste känna när man hamnar i en sådan situation. Det kan också vara svårt att sätta sig in helt och hållet i den omstörtande situation och den saknad det måste innebära för exempelvis lantbrukare som råkar ut för detta. Jag är dock också övertygad om att det inte är med lätt hjärta som inspektörerna och länsstyrelserna fattar så här pass ingripande beslut. Det är i mycket allvarliga situationer man fattar dessa beslut, och här står också olika intressen mot varandra. Det handlar om intresset av att behandla människor med respekt och hänsyn och att inte ingripa i onödan eller alltför kraftfullt. Det är en del i det hela. Men det handlar också om ett intresse av att se till att djuren har det bra och inte lider. Det finns många olika delar att ta hänsyn till i detta. Jag känner att och jag i många delar är överens. Vi är överens om att det är bra och nödvändigt att djur har det bra och att har en stark djurskyddslag. Jag känner också att vi är överens om att de regler vi har ska tillämpas på ett proportionerligt och rättssäkert sätt; den uppfattningen tror jag att vi delar. Det fanns ett behov av att förändra regelverket. Regeringen har i det nya lagförslaget använt en mer nyanserad och proportionerlig tillämpning av djurförbud och av omhändertagandet. De här nya bestämmelserna syftar bland annat till att komma ifrån den praxis som har rått tidigare om att tre förelägganden kan leda till ett djurförbud och ett omhändertagande. Det nya är väldigt tydligt på det sättet: Så ska vi inte ha det fortsättningsvis, utan det ska vara en allvarlig situation och att ett djur lider för att den åtgärden ska vidtas. tar upp att det här regelverket har gällt länge, och jag kan inte annat än hålla med om att det här borde ha rättats till för länge sedan. Den förra regeringen, alliansregeringen, gav ju ett uppdrag till att se över det här. Man kom också med konkreta förslag rörande just den här frågan. Tyvärr hände ingenting under den mandatperioden, men därför har den här regeringen och jag tagit tag i frågan. I vårt förslag till den nya lagen ingår en bestämmelse om att djurhållaren kan få avveckla sina djur själv i vissa fall. Det är också nytt i förhållande till tidigare. En egentlig avveckling förutsätter dock att djuren inte är utsatta för lidande. Det är det primära i det här. I lagen förtydligas också att man kan ansöka om att få ett djurförbud omprövat. Det har man inte kunnat tidigare, men den möjligheten finns alltså också . Jag är glad att tycker att regeringens förslag i den nya lagen är bra och går i rätt riktning, och jag tror att vi har åstadkommit en bättre balans mellan djurskyddsintresse och intresse av att inte inskränka enskildas fri- och rättigheter. 20 (C): Tack för svaret, landsbygdsministern! Jag ger gärna landsbygdsministern kredd för att regeringen har tagit bort den här fullständigt orimliga regeln som har gällt att om vi som myndighet har utfärdat tre förelägganden, små eller stora, har vi, staten, rätt att komma om natten och tvångsomhänderta en hel besättning. Så har det varit, och det har utnyttjats . Det har regeringen tagit bort – det ger jag kredd för – och det borde ha skett mycket tidigare. Vi är överens om mycket, men det vi inte är överens om är när fullständigt omvälvande beslut om tvångsomhändertagande av en besättning och beslut om djurförbud fattas efter att det har varit en dialog mellan djurägare och myndighet eller år och det blir till en bedömningssport och kommer fram till att ett tvångsomhändertagande måste göras. Då tycker jag att ska gå till domstol, till tingsrätt, så att bägge parter kan föra fram sin uppfattning och tingsrätten bedöma. är det myndighetsbeslut som fattas, och de är inte alltid baserade på djurskyddslagen utan på föreskrifter och förordningar som har utfärdat självt. Det är väldigt sällan som och länsstyrelserna hänför mål till domstol där brott mot djurskyddslagen har begåtts. En orsak till det kan vara att man inte klarar hem det för att det är de egna föreskrifterna som har blivit lag i stället för lagen. Miljö- och jordbruksutskottet har tillkännagivit det som jag säger, alltså att regeringen bör ändra så att tingsrätt, domstol, ska avgöra när det ska bli sådana här omfattande beslut. Jag hoppas att landsbygdsministern jobbar vidare i rätt riktning med det här. har en artikelserie om fall där det är uppenbart att länsstyrelserna har agerat fel och djurägare har drabbats. Det är sällan, för det är sällan som förvaltningsdomstol omprövar myndighetens beslut. Man skriver ibland till och med att man inte prövar myndighetens beslut för att man inte har den kompetensen. Därför borde sådana här ärenden gå till tingsrätt. Den artikelserien är läsvärd. Jag har fått starka reaktioner från många inför den här debatten när jag har diskuterat i sociala medier, på Facebook, i grupper och så vidare. I stort sett samtliga som jag har diskuterat med delar min bild av enorma makt: Beslut tas av en mycket liten krets, och möjligheterna att överklaga finns egentligen först i efterhand och inte före. Det finns en gravad hund i de här frågorna, för att citera . Jag vill tacka alla som har givit mig synpunkter inför den här debatten, och jag kommer att på min blogg – googla ”” så kommer ni till bloggen – lägga ut de utvecklade synpunkterna rörande varför det är en ko på isen eller en gravad hund i laxen, som man kan säga. Jag hoppas att landsbygdsministern och regeringens expertis tar del av det som kommer att läggas ut på min blogg och att prövningen av tvångsomhändertagande av djur och djurförbud förhoppningsvis i fortsättningen främst kommer att ske i tingsrätt med ökad rättssäkerhet för både stat och djurägare som följd. Mitt budskap är inte bara till landsbygdsministern, som ändå har gjort en hel del, utan till hela och alla partier som i all välmening har låtit lagstiftningen bli alltför sträng och fyrkantig i de här frågorna. 21 Statsrådet (S): Jag vill upprepa att det är ganska stor skillnad mot tidigare lagstiftning, bland annat den praxis som pekar på om det här med och att man kunde omhänderta djur och utfärda djurförbud även om det kanske inte var så allvarliga brister. Så är det inte nu med den nya lagstiftningen, utan det måste handla om allvarliga saker och att djuren utsätts för lidande. Det är stora skillnader mellan det gamla lagförslaget och det förslag som finns . Är djuren inte utsatta för lidande, är det inte allvarligt, behöver det inte ens bli ett omhändertagande. Men jag tycker ändå att det är rimligt om det är allvarligt och djuren är utsätta för lidande att det blir ett omhändertagande. Så tycker jag att det ska vara. Sedan kan jag inte göra bedömningar i enskilda fall. Det finns säkert många olika enskilda fall och många som har blivit upprörda när det gäller omhändertaganden och djurförbud. Jag upprepar att det nu finns en möjlighet att begära omprövning om det har utfärdats ett djurförbud. Det är också en ventil för de här djurägarna. Men jag hoppas ändå att inte tycker att man inte, om det är allvarligt och djur lider, ska kunna göra ett omhändertagande. 22 (C): Vi är överens om att om djur far allvarligt illa ska myndigheten ha rätt att tvångsomhänderta och utan förvarning. Den nya djurskyddslagen innebär väsentliga förbättringar på de punkter som vi har diskuterat, och det är obegripligt att det har kunnat vara som det har varit tidigare med en enorm makt hos och ett enormt underläge för djurägarna. Även djurägare som kämpar och inte lyckas riktigt bra med sin djurskötsel är människor, och det här är en bedömningssport. Vi är överens om att far djuren mycket illa ska de tas om hand. Det som återstår är fall som detta: Det har varit månader eller år av diskussioner och har kanske åsikter om detaljer, men det har ändå varit tillräckligt bra och inte alltför dåligt, och så säger att djuren måste tvångsomhändertas och djurägaren ges djurförbud. I det läget tycker jag, landsbygdsministern, och det har även miljö- och jordbruksutskottet sagt, att det rimliga är att får samla ihop sitt material och gå till tingsrätten. Sedan får domstol, brottsdomstol, avgöra om det är rimligt med tvångsomhändertagande och djurförbud eller om det går att lösa på ett sätt som jag också tror att vi är överens om, nämligen att myndigheterna i första hand ska stötta, hjälpa och leda dem rätt som är i gränslandet men kan bli bättre. Det är den biten som jag vill föra fram. Det borde prövas av domstol i högre utsträckning när det inte är en stor ko på isen, om man säger så. Sedan är vi också överens om att det är ett steg i rätt riktning att det finns en möjlighet för djurägaren själv att få sälja djuren om man efter domstolsbeslut har kommit fram till att djurägaren inte kan fortsätta att ha djur. Går staten in kostar det skjortan. 23 Statsrådet (S): I har vi en stark djurskyddslag för att också säkerställa god omvårdnad av djur och god djurhälsa. Gällande lag kom till , så det fanns all anledning att se över den. Regeringen har tagit ett helhetsgrepp och lämnat förslag till en helt ny uppdaterad och modern lagstiftning. Det är viktigt att detta kommer, men det borde ha kommit för länge sedan, precis som ledamoten har nämnt i debatten. Låt mig nämna att vi också har antagit en nationell livsmedelsstrategi för att öka livsmedelsproduktion. Vi har satt igång ett fyrtiotal åtgärder och avsatt 1 miljard för att lyckas med det. I detta är djurskyddslagen en viktig del. Att vi har god djurhälsa och djuromsorg gör att många konsumenter väljer svenska produkter i första hand, men om vi slarvar med det kan dessa konsumenter vända sig åt andra håll. Så detta går ihop lite grann. Jag vill tacka för debatten och understryka att med den nya djurskyddslagen vill regeringen både säkerställa ett gott djurskydd och främja en god djurvälfärd men också värna om den enskildes integritet och rättssäkerhet. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2017/18:473 om yttrandefriheten på universitet och högskolor 24 Statsrådet (S): har frågat mig vad jag och regeringen gör för att säkerställa yttrandefriheten på landets skolor, högskolor och universitet. Öppenhet och yttrandefrihet är grundpelare i en demokrati. I finns bestämmelser om yttrandefrihet och informationsfrihet i regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Av regeringsformen framgår också legalitetsprincipen och objektivitetsprincipen. De innebär att den offentliga makten utövas under lagarna och att domstolar och myndigheter ska beakta alla människors likhet inför lagen och vara sakliga och opartiska. Detta gäller självklart även statliga universitet och högskolor. I ett demokratiskt kunskapssamhälle är en grundläggande uppgift för universitet och högskolor att värna vetenskapens trovärdighet och vara en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhällsutvecklingen. En förutsättning för detta är ett fritt meningsutbyte där olika åsikter och perspektiv kan mötas och balanseras och där olika personer får möjlighet att uttrycka sin mening. Högskolans ideal måste vara att argumentens tyngd och vetenskapliga grund är det som räknas medan kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder aldrig får leda till diskriminerande behandling. och högskolor måste erbjuda en god arbetsmiljö och studiemiljö för forskare och studenter. Jag vill avsluta genom att återknyta till det jag sa inledningsvis. Universitet och högskolor har genom sin uppgift att sprida kunskap och främja kritiskt tänkande en central roll i ett demokratiskt samhälle. I tider med snabb information – och desinformation – är det viktigare än någonsin att värna den akademiska friheten och det fria ordet. Då är det särskilt betydelsefullt att det finns ett regelverk för att garantera individens grundläggande fri- och rättigheter. I är yttrandefriheten grundlagsskyddad, vilket ger ett starkt skydd för den enskilde. Det finns också flera myndigheter som har till uppgift att granska att lagar och andra regler följs. Jag har stort förtroende för den ordning som finns och har därför inte för avsikt att vidta några särskilda åtgärder. 25 (-): har stora problem med en alltmer åsiktsrepressiv stat. bestämmer det politiskt korrekta etablissemanget vad som är ”rätt” respektive ”fel” åsikt. De som har ljugit svenska folket rätt upp i ansiktet och bortsett från fakta om massinvandringens konsekvenser vidtar nu alltmer långtgående åtgärder för att skapa en stat där faktabaserade åsikter trycks ned, helt i linje med den globalistiska doktrinen om att stjäla de tidigare fria folkens demokrati och frihet. Det nya starkt växande partiet Alternativ för kommer att ta strid mot denna globalism och ta tillbaka makten till folket. Globalismens metoder för att uppnå sina mål är att skrämma folk till tystnad så att man sedan kan styra utan att någon vågar ifrågasätta. Den som ifrågasätter EU anklagas för att springa Putins ärenden fast det är ren lögn. Den som kritiserar islam riskerar att dömas för hets mot folkgrupp trots att islam inte är en folkgrupp utan en religion. Den som på ett universitet presenterar fakta om massinvandringens konsekvenser blir hotad med avstängning. Det inträffade på KTH är ingen isolerad händelse, men den blev uppmärksammade av nättidningen . På KTH blev alltså en student hotad med avstängning efter att ha använt sin grundlagsstadgade rätt att yttra sig och med statistik och fakta informerat om massinvandringens konsekvenser. I ett fungerande land och en fungerande rättsstat hade de inblandade lärarna, studievägledarna och rektorn blivit avskedade. Parallellt med detta skulle de ha dömts för brott mot det heligaste vi har, nämligen yttrandefriheten. Både nuvarande rödgröna regering och tidigare borgerliga regeringar har tagit flera steg för att underblåsa den odemokratiska ordning vi ser växa fram. Genom att tillsätta något som kan liknas vid politruker på myndigheter och universitet och i övriga samhället har de gemensamt bidragit till att steg för steg urholka demokratin. Nuvarande regering har även försökt genomdriva ett demokratiföraktande grundlagsförslag, som experter inom området har uttryckt sin avsky för. Statsmedierna, i form av SVT och SR, basunerar ut politisk propaganda, och i utbildningsväsendet finns det tyvärr många lärare som försöker påtvinga elever "rätt” åsikt. Regeringen borde rimligen byta ut rektorn för KTH till en som är kapabel att avskeda dem som har begått tjänstefel. Jag hoppas också att regeringen initierar ett arbete med att skärpa straffen för tjänstefel. Jag hyser dock inga som helst illusioner om att regeringen kommer att vidta några åtgärder eftersom denna regering, med vattnets klarhet, är en globalistisk regering. Men det nya och starkt växande partiet Alternativ för får makt och inflytande kommer dagens odemokratiska ordning att reverseras. 26 Statsrådet (S): Den ordning vi har vilar både på de demokratiska idealen och på att vi ska ha en fungerande rättsstat. Myndigheter är skyldiga att följa de lagar och regler som riksdag och regering har satt upp. Däremot är det inte och regeringens uppgift att tolka dessa lagar; det ska myndigheterna självständigt göra. Jag hoppas att detta är en ordning som inte tänker ändra på. Annars är det viktigt att han berättar på vilket sätt han har för avsikt att förändra den demokratiska ordning som vi har haft i och som har garanterat just myndigheternas självständighet. Vi har också myndigheter som har till uppgift att granska till exempel universitet och högskolor. Det är dessa man ska vända sig till om man vill få en sak prövad. Jag utgår från att alla medborgare använder den ordning vi har och inte hittar på egna regler för hur granskningen ska gå till. Jag tror att väldigt väl vet att statsråd inte kan gå in och styra myndigheter. Det kallas för ministerstyre och är inte lagligt. Skulle vi få den ordningen är det någonting helt nytt som väntar och där man verkligen skulle se att politiseringen av myndigheter skulle öka väldigt mycket. Jag är trygg med att våra myndigheter följer grundlagar, lagar och förordningar. Som sagt, behövs det en granskning görs det en sådan. I vårt fall kan till exempel vara en granskande myndighet. Men det är inte jag som ska säga åt dem vad de ska göra, utan det ska ske en anmälan från till exempel en student. Jag hoppas att vi är överens om den här ordningen. Annars vore det viktigt att få höra om den eventuella nya ordning som man vill se framöver, om man ges politiskt inflytande från . 27 (-): Jag konstaterar att ministern inte svarar på min fråga. Ministern är kanske medveten om att det är regeringen som utser rektorer för bland annat KTH. Det är det som jag har pratat om. Jag har inte pratat om granskningsmyndigheterna. Men jag förstår ju att ministern hellre talar om annat eftersom hon uppenbarligen inte vill svara på min fråga. Det är ganska förståeligt att just KTH och stora delar av universitetsvärlden har dessa problem eftersom många universitet är infiltrerade av olika vänsterextrema element. Jag vill understryka att det i många fall finns många duktiga professorer och många bra universitet, men det går att skönja en mycket oroväckande utveckling. Genusvetenskap är en pseudovetenskap som tillåts påverka alla ämnen och kurser, och det är ett stort problem därför att det är en politiserad vetenskap. Det var inte länge sedan som det avslöjades att man på KTH var tvungen att skriva uppsatser om varför det var en fördel med att vara vit, heterosexuell och man. Denna genusnoja har även tyvärr spridit sig i hela myndighetssfären, men genus är inte längre begränsat till bara kön, utan man försöker också inkludera minoriteter som man aktivt påstår är diskriminerade. Den åsiktsrepressiva staten genomför, som sagt, långtgående åtgärder i hela samhället för att påtvinga folket rätt åsikter. Det likriktade medielandskapet försöker man göra allt man kan för att rädda. Denna regering har bland annat försökt att tvinga privata företag att rensa upp i sina sociala medier eller sökmotorer från det som man kallar hatbudskap och fake news – alltså sådant som regeringen egentligen anser vara fel åsikt, inte sådant som nödvändigtvis är fel från faktasynpunkt. Desperationen är total från regeringens sida. De vet att folk börjar förstå att den rödgröna regeringen, liksom tidigare borgerliga regeringar, har fört dem bakom ljuset och att ni har ljugit om basala fakta. Det enda sättet för er att nu undkomma politiskt nederlag är att försöka trycka ned åsikter som är obekväma för er och som är faktabaserade. Den dagen som det nya starkt växande partiet Alternativ för får makt och inflytande kommer många universitetsrektorer med odemokratiska värderingar att få se sig om efter ett nytt jobb. Denna regering var blixtsnabb med att skämma ut sig genom att knyta knytblus i solidaritet med en medelålders priviligierad politiskt korrekt kvinna tillhörande etablissemanget. När en ung student på ett av landets universitet blir förtryckt à la DDR-metoder är regeringens svar att de har fullt förtroende för att den korrupta och politiserade byråkratin ska lösa detta. Svaret är att rektorn på KTH borde sparkas och att en ny rektor med respekt för demokratin tillsätts. Alternativ för anser att detta borde vara en nödvändig och rimlig åtgärd. 28 Statsrådet (S): Jag fick inte heller något svar på min fråga om den nya ordning som tänker sig att införa. Det gäller inte minst våra myndighetschefer. Det finns en ordentlig ordning för hur de ska tillsättas och också hur de ska avskiljas. Men om jag har förstått rätt skulle du, om du var i min roll, avskilja en myndighetschef bara utifrån vad du tycker och inte följa den ordning som vi har. Är det rätt uppfattat, att du vill se en helt ny ordning för våra självständiga myndigheter och för de myndighetschefer som regeringen har utsett? Tänker du också ha en helt ny ordning för hur rektorer för universitet och högskolor utses för att det ska passa just dina åsikter? Frågan om hur den nya ordningen ska gå till skulle man gärna vilja ha svar på före valet. Du verkar inte ha någon tillit till våra tillsynsmyndigheter, som har till uppgift att se till att universitet och högskolor följer de regler som regeringen och har fattat beslut om. Hur ska tillsynen gå till i din nya värld och med din nya ordning som du propagerar för inför det kommande valet? Det vore väldigt upplysande om du kunde berätta det för väljarna, så att de vet vad det är för typ av nytt samhälle som skapas med ditt inflytande framöver. 29 (-): Jag konstaterar att ministern är fullt nöjd med nuvarande ordning med rektorer som inte tar sitt demokratiska ansvar och som inte håller koll på sin personal och vad den sysslar med. Det går ju helt i linje med den doktrin som den här regeringen lever efter. Man vill ändra grundlagar för att ytterligare kväsa egna åsikter bland vanligt folk. Man utser också politruker som rektorer och chefer på universitet och myndigheter. är det tydligaste exemplet. Han tog offentligt ställning till vad han tycker om olika partier och deras företrädare. Den ordningen är ministern uppenbarligen fullständigt nöjd med. Om jag fick möjlighet att påverka hade myndighetscheferna varit professionella och helt opolitiska och följt de lagar som finns och de förhållningssätt som gäller. Den här regeringen värderar inte demokrati högst, absolut inte. Den globalistiska agendan är mycket viktigare. Det är mycket viktigare att människor inte ska få kritisera EU, för då kan den här regeringen och borgarna inte fortsätta med den maktöverföring som ni okritiskt har genomfört.