prot · H50968 · 2018-02-07 00:00:00 — Och självklart ska inte bara det faktum att man råkar ha uppehållit sig i vara tillräckligt för att få rösta och vara valbar i svenska val. Sålunda anser vi att regeringen bör utreda och återkomma med förslag om att i största möjliga utsträckning begränsa rösträtten och valbarheten i allmänna val i till svenska medborgare. Jag yrkar bifall till reservation 2. I detta anförande instämde (SD). 31 (C): I motionsbetänkandet om valfrågor finns en motion från och , , som tyvärr har avstyrkt men som jag har reserverat mig till förmån för. I centermotionen 2017/18:1859 är förslaget att ungdomar ska få rösträtt det kalenderår som de fyller . Med nuvarande regler utestängs en stor del av åldersgruppen i en skolklass från deltagande med sina klasskamrater, då de får rösta först . Erfarenheten är att sannolikheten för att ungdomar ska delta i val är klart större om de är än om de är . Ett stort valdeltagande är en viktig demokratisk fråga. vill bidra till att fler ungdomar får rösträtt och att valdeltagandet ökar. Rösträtt från det år man fyller skulle därför vara positivt för ungdomar och för demokratin. Detta är bakgrunden till min reservation i detta ärende. 32 (V): I det här fallet är och helt överens. Vi delar uppfattningen att det är bra att öka valdeltagandet. Vi tycker att det är viktigt att så många som möjligt som lever, arbetar, studerar och finns i vårt samhälle också är med och påverkar valen och är med och röstar. Vi vet att när man går i gymnasiet är det alltid fokus på valfrågor under valåren, och alla som går i samma klass har inte möjlighet att rösta. Det påverkar förstås hur diskussionerna går. Det påverkar också hur deras benägenhet att rösta blir framåt i tiden, om alla inte kan delta i det första valet. Vi är alltså helt överens med i den här frågan. Vi har också motionerat tidigare om just samma sak. gjorde vi det inte under allmänna motionstiden, men vi stöder samma förslag och är alltså med på samma reservation. Det är ett mycket bra förslag. Att i övrigt inskränka rösträtten för olika personer som har den är förstås tvärtemot vad vi tycker. Vi tycker därför att svaret på övriga motioner är mycket bra. Självklart yrkar jag bifall till reservationen. 33 HANS (S): Jag skulle kunna fatta mig väldigt kort och säga att det finns många käcka förslag. En del är bra, en del kanske är mindre bra. Jag har ett käckt förslag: Jag tycker att det är orimligt att en liten minoritet av väljarna som sätter ett kryss på en valsedel kan sätta sig på en majoritet som inte gör det. Det tycker jag är orimligt. Men alla sådana saker bör diskuteras i ett sammanhang, och tråkigt nog behövs det en parlamentarisk kommitté som pratar länge och vänder och vrider på frågorna. Till slut hittar man något som inte är min drömbild, inte Skånbergs drömbild och inte drömbild heller, men det är något som vi alla kan leva med. Därför yrkar jag bifall till KU:s förslag. 34 (M): Jag ska börja med att säga att vi från moderat håll inte har något yrkande eller någon reservation i det här ärendet. Det var ju inte alltför länge sedan vi hade en grundlagsutredning. När det gäller personval, som vi tycker är en särskilt viktig fråga, har nuvarande regler bara tillämpats vid ett val, nämligen det senaste valet. Jag vill ta upp och motivera det som vi säger i vårt särskilda yttrande om just personval. All offentlig makt utgår från folket, och vi riksdagsledamöter är folkets främsta företrädare. Men väldigt få av oss väljs direkt av dem som går och röstar på valdagen. I stället röstar de allra flesta på ett parti, som i sin tur väljer sina representanter och riksdagsledamöter. Det finns stora fördelar med detta men också en del nackdelar. Vi tror att det skulle stärka vår demokrati om vi ökade personvalets inflytande. Det skulle föra oss ledamöter närmare dem som röstat på oss. Det skulle öka väljarnas makt när det gäller vilka individer som är representerade här inne. Spelar detta då någon roll, utöver att det är principiellt demokratiskt rätt? Ja, i sak skulle det innebära en reell skillnad. Vad var och en av oss tycker spelar ju roll för vilka frågor våra partier driver. Med ett ökat personvalsinslag skulle också var och en av oss få aningen mer makt gentemot våra partier, om vi tycker olika. Det tror jag att vi alla vet, även om det ibland inte framstår så. Det kan vara lätt att tro att vi som partier alltid är eniga och överens och att alla i partiet tycker mer eller mindre likadant, men riktigt så är det inte. Det är något bra, och med mer personval skulle det få större vikt och betydelse. Med detta har jag summerat det ganska bra. Vill man läsa mer kan man titta på vårt särskilda yttrande. 35 SKÅNBERG (KD): Vi behandlar i betänkandet KU35, Valfrågor, ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Som vi brukar göra avslår vi dem. Det är ett sätt att arbeta där det är väldigt få motioner som får bifall. Till och med motioner i våra egna partier, om det inte är parti- och kommittémotioner, förbigås. Det betyder inte att motionerna är lönlösa eller hopplösa. Det innebär bara att vi inte har hittat konsensus i KU om dem. Därför lägger vi dem till handlingarna och låter dem påverka oss och våra partier för framtiden. Jag vill tacka för hennes anförande alldeles och hälsa henne välkommen till kretsen av KU-ledamöter och suppleanter. Jag instämmer i vad hon sa. Hon lyfte nämligen en viktig sak. Allianspartierna har inte någon reservation om det. Men vi talar lite grann om det i ett särskilt yttrande. Det handlar om personval. Jag vill börja med att säga att personval är jobbigt. Det är jobbigt för partierna, som inte får de kandidater de vill ha. Det är jobbigt för kandidaterna. Oavsett om man är högre upp eller längre ned på listan är det jobbigt – jag vet det av egen erfarenhet. Ja, ibland kan jag tänka att det är lite jobbigt för väljarna också. Men – och det är det som är det stora – det vitaliserar demokratin. talades det för olika sätt att se på när man ska få börja rösta. Vad är motivet till det? Ja, det skulle kunna vara att vitalisera demokratin. Man kan göra olika avvägningar där. Men här är det helt solklart. Låt oss säga att en människa säger: Jag vill bli vald. Jag har någonting att bidra med – det gäller min personlighet, min erfarenhet och min bakgrund. Då gör det att människor aktiveras och funderar: Vem ska bära bud till en politisk församling för min del, till exempel till ? Vem ska vara my man eller woman in congress? Därför är personvalsinslaget viktigt. Vi har faktiskt ett ganska starkt personvalsinslag. behövdes det i . är det sänkt till . Det är lika för landsting, regioner och kommuner. Men även visar sig i de större partierna vara nästan omöjligt att nå upp till. I mitt eget parti, som ännu inte tillhör de större, är det möjligt. Jag har ett antal gånger blivit personvalsinkryssad i . Men är man – i klartext – moderat eller socialdemokrat är det nästan omöjligt. Är det riktigt bra? Nej, även Socialdemokraterna och behöver den stimulans som det innebär att kandidaterna får stå på tå och visa: Jag är den som ska bära bud och bära partiets politik. Om det inte hade varit så att vi hade visat respekt för arbete, som avslutades , för bara , hade vi kanske reserverat oss i fråga om detta. Det gör vi inte . Men vi säger: skulle man kunna diskutera detta i den kommitté som skissade på, som möjligen inte är jätterolig och stimulerande men som ändå är nödvändig i demokratins arbete. Då skulle man kunna väga fördelar och nackdelar och kanske justera dessa siffror ytterligare något. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 6 Tystnadsplikt i betänkande 2017/18:KU7 36 SKÅNBERG (KD): I all korthet vill jag presentera ett enigt betänkande, Tystnadsplikt i , KU7, och yrka bifall till förslaget i det. Detta ärende är lite speciellt på det sättet att det är ett initiativ av självt. beslutade att ge en utredare i uppdrag att genomföra en översyn av riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt i ett utskott eller i . Utredaren skulle också föreslå lagändringar som bedömdes nödvändiga. Utgångspunkten för uppdraget var att den aktuella bestämmelsen skulle anpassas till de arbetsformer som används i utskotten och . Utredaren skulle också överväga hur den krets som omfattas av bestämmelsen skulle avgränsas. tog KU del av utredarens förslag genom rapporten av bestämmelserna om tystnadsplikt i . Sedan gick förslaget ut på remiss. Utifrån de synpunkter som kom från remissinstanserna har arbetat vidare med att ta fram en lagrådsremiss. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Detta är ett ganska stort arbete, inte minst för . Jag vill därför passa på att rikta ett stort tack till för ett gediget och väl genomfört arbete. Vi är många som har insikt om den stora arbetsbörda som kansliet har i denna fråga men också i alla andra frågor som vi hanterar. Det är glädjande att se att det inte går ut över kvaliteten i det som produceras – tack! Det förslag som vi nu har framför oss och som vi ska besluta om innebär en återgång till vad som har gällt. Samtliga ledamöter och suppleanter i ett utskott eller i ska omfattas av tystnadsplikt, inte bara de som har närvarat vid ett sammanträde då utskottet eller nämnden beslutat om tystnadsplikt. Motsvarande gäller också i förekommande fall här i kammaren. Tjänstemän, som redan omfattas av tystnadsplikten enligt OSL, föreslås exkluderas. I och med detta hoppas vi att reglerna bättre anpassas till arbetsformer. Jag påminner om att det är en återgång till vad som har gällt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 7 Trossamfund och begravningsfrågor betänkande 2017/18:KU29 37 DAG KLACKENBERG (M): Staten och trossamfunden har haft en väldigt lång relation. Jag tror att det har varit en stor fråga nästan sedan började. Den stora frågan har alltid varit frågan om och andra trossamfunds relation till staten. har det lugnat ned sig något, men icke desto mindre kommer det förslag. Det har kommit 23 motionsyrkanden. Det är mycket med det jordiska även för trossamfunden. Alla de 23 motionsyrkandena handlar om olika försök att föra bort kyrkan och trossamfunden från statens inflytande. Men majoriteten i har ändå funnit att läget är utmärkt. De 23 motionsyrkandena har bemötts på olika sätt. Det har förklarats att det kanske är lite för tidigt och att det är bra som det är. Det kan kännas skönt för en konservativ person att det inte händer så mycket på området, men icke desto mindre har två reservationer. Den ena reservationen har tillsammans med . Det handlar om att samfunden själva skulle kunna få bestämma storleken på kyrkoavgiften. Vi har föreslagit att man skulle kunna säga att det kan finnas ett golv och ett tak. Vår motivering är den som vi har hört från kyrkans aktiva: Om det blir väldigt höga kyrkoavgifter är risken att människor helt enkelt lämnar kyrkan. Det är inte något som kyrkan vill, utan kyrkan vill kunna bestämma detta själv. Därför yrkar jag bifall till reservationen om storleken på kyrkoavgiften. Den andra reservationen har Alliansen tillsammans med . Den handlar om att kyrkan själv ska få bestämma över församlingstillhörigheten. Det handlar helt enkelt om att låta dem som berörs säga hur de ska tillhöra en viss församling. Vi ska inte lägga oss i det från statens sida. Detta har tagits upp därför att kyrkan, enligt beslutet om , inte kan bestämma detta med mindre än att vi ändrar lagstiftningen på den punkten. Jag yrkar bifall till dessa två reservationer. 38 (C): Till motionsbetänkandet om trossamfund och begravningsfrågor finns en reservation som anser vara konstitutionellt viktig. Det gäller om staten eller ska bestämma i frågor om medlemmarnas församlingstillhörighet inom . Betänkandet innehåller två moderata motioner om friare, eller fri, församlingstillhörighet med förslag om att ska ge möjlighet att besluta om en friare, eller fri, församlingstillhörighet. bedömer att en fri församlingstillhörighet inom skulle leda till att fler personer lämnar församlingar på landsbygden för att bli medlemmar i församlingar med låg skatt. Många landsbygdsförsamlingar som redan har hög skatt skulle då få ännu svårare att upprätthålla sin verksamhet. Ur konstitutionell synpunkt anser att det borde vara och inte som beslutar i frågor om kyrkans medlemmars församlingstillhörighet. Vi stöder därför reservation 3 om beslutanderätt i fråga om församlingstillhörighet. Jag vill dock starkt betona att inte eftersträvar en fri församlingstillhörighet, av de skäl som här redovisats. Av konstitutionella skäl ser vi som sagt ändå att borde ha beslutsrätten i dessa frågor. 39 (V): Jag har skrivit upp tre saker här: föreningsfrihet, logik och bifall till reservation 3. Vi i tycker att det är rimligt att själv får bestämma hur man gör sina indelningar i församlingar. Vi pratade ju om föreningsfrihet i ett annat betänkande här, och det verkar inte riktigt finnas någon logik när det gäller i vilka sammanhang man tycker att föreningar ska bestämma saker själva och när de inte ska göra det. För vår del är det fullkomligt ointressant hur indelningen i församlingar ser ut. Där har jag, i motsats till tidigare talare, inte någon uppfattning i själva sakfrågan. Den är irrelevant, eftersom det viktiga är att föreningen själv får bestämma hur de gör sin indelning. Därför yrkar jag bifall till reservation 3. 40 (L): I detta betänkande tar vi upp frågor som rör allt från ställning till storleken på kyrkoavgiften. Jag kommer att fokusera på att det är hög tid att befria , vilket egentligen skulle kunna ses som ett alexanderhugg vad gäller alla frågor i betänkandet. På så sätt hade de ju varit lösta. Trossamfunden är en central del av det civila samhället och ska som sådana ha goda möjligheter att verka. Staten är sekulär, men det innebär inte att man därför inte har något ansvar: Statens ansvar är att säkra en fri religionsutövning – eller ingen alls – och därmed att inte ta ställning för en viss religion eller vissa samfund. Det var genom kyrka-stat-reformen 1999 som relationen mellan och staten ändrades i grunden. Kyrkolagen med rötter liksom statens medverkan i beslut kring inre verksamhet avskaffades. Detta var något som Liberalerna, som har djupa rötter i kampen för religionsfrihet, hade verkat för . Reformen innebar dock inte att statens särskilda styrning av upphörde helt. Medan andra samfund fritt väljer sin egen organisationsform finns det en särskild lag om som detaljerat reglerar samfundets uppbyggnad, församlingens uppgifter, biskoparnas roll, kyrkomötets beslutsbefogenheter och så vidare. Lagen om får ses som en del av den bredare kompromiss som möjliggjorde de förändrade relationerna just mellan staten och . För oss liberaler är det dock uppenbart att detta bara är en etapp på vägen mot att uppnår fullt oberoende på samma villkor som övriga trossamfund i . För att ska stå helt fri från statlig styrning anser därför Liberalerna att den särskilda lagen om ska avskaffas. bör, liksom alla andra samfund, ha full frihet att avgöra sin egen verksamhet. Det är dess medlemmar, inte , som ska avgöra samfundets vägval i religiösa frågor. Vi är fullt medvetna om att ett avskaffande av lagen om eventuellt kan medföra anpassningar i övrig lagstiftning. Det påverkar dock inte i sig ansvar vad gäller begravningsväsendet. Inte heller trossamfundens möjlighet att via få hjälp med uppbörden av medlemsavgifter påverkas, eftersom detta regleras i annan lagstiftning. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 3. 41 SKÅNBERG (KD): I betänkandet och begravningsfrågor behandlar vi 23 motionsyrkanden. De centreras mycket kring ställning och beslutanderätt. Jag vill deklarera att står fast vid den överenskommelse som gjordes , som innebar ett skiljande mellan kyrkan och staten och som verkställdes . Det har alltså bara gått . Föregående talare skisserade en 400-årig historia. Den går dock ännu längre tillbaka om man räknar på fingrarna. I det sammanhanget är en väldigt , och det vill vi inte vara med och peta i eller ändra på. Däremot vill vi tydliggöra att får sköta sina angelägenheter. Där har möjlighet att gå in och lägga sig i vill vi i två reservationer säga att det ska man inte göra. Den ena reservationen handlar om storleken på kyrkoavgiften. Där lyder den centrala meningen: Vi anser att ska ha rätt att på egen hand besluta om sina egna angelägenheter. Där slutar bifallsyrkande. Det är vad vi tycker när det handlar om kyrkoavgiften. När det gäller beslutanderätt i fråga om församlingstillhörighet i reservation 3, som jag härmed yrkar bifall till, herr talman, lyder den att ställer sig bakom det som antas i reservationen och tillkännager det för regeringen, nämligen att lagstiftningen borde ändras på ett sådant sätt att får beslutanderätt i fråga om församlingstillhörighet och anser att ger detta till känna för regeringen. Det finns för- och nackdelar, men ska ha fri församlingstillhörighet. Jag har själv varit medlem i en sådan församling – Amiralitetskyrkan i – som är knuten till dem som är verksamma inom Försvarsmakten och deras familjer. Det finns och även andra församlingar. Det är ett sätt att göra det på. Sedan finns det, som vi hörde från , nackdelar för till exempel små församlingar. Gör man de här sammanvägningarna får man någonstans bestämma sig, men det är inte sak. Därför avstår jag från att tycka något själv, även om jag personligen har en åsikt och möjligen också mitt parti. Det här är alltså ingenting för partier att ha synpunkter på, utan det är någonting för att besluta om själv. Jag yrkar bifall till reservation 3. 42 (S): Vi debatterar fortsatt betänkande 29 om trossamfund och begravningsfrågor. Under allmänna motionstiden avlämnade, som vi hörde, ledamöter 23 motioner i dessa frågor. Det finns således ett ganska stort intresse att få diskutera frågorna och framföra olika ståndpunkter. Det är inte så svårt att förstå, kan jag tycka. De här ämnena rör i grund och botten många människors innersta funderingar, tankar om livet och det som kommer efter. Det är frågeställningar som förtjänar respekt och eftertanke, som ett visst mått av samhällsorganisatorisk realism måste skjutas in för att ordnandet av de organisationer som tron ger upphov till i form av trossamfund samt skapandet av deras rättigheter blir så bra och allmänt accepterat som möjligt. Även frågeställningar om hur vi ska ta hand om stoftet efter dem som lämnat oss förtjänar självklart stor respekt och eftertanke för att bibehålla en begravningsverksamhet som är präglad av värdighet och pietet. Insikten om att vad som upplevs rätt för den ene kan kännas obekvämt eller rent av kränkande för den andre är stor i utskottet, och det känns bra. Flera motionärer och reservanter har framfört förslag som rör inre liv. har sedan den skildes från staten en egen reglering i lag. Det förslag som ges mest stöd, om än inte når någon majoritet i utskottet, handlar om att ska ges möjlighet att tillämpa fri församlingstillhörighet. Jag väljer att ta upp just den här frågeställningen eftersom jag tycker att den på ett tydligt vis illustrerar hur vi vill se på statens relation till . Vår hållning är att sådana förändringar som efterfrågas av reservanterna bör efterfrågas av dem som berörs, i det här fallet . har inte gett uttryck för att det här skulle vara en förändring den önskar. Jag föreslår därför att de som vill få till stånd en reglering lik den som efterfrågas engagerar sig i – om de nu är medlemmar – och där driver på för en förändring. Med detta korta anförande, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 43 (MP): Ja, vi debatterar nu och begravningsfrågor, ett motionsbetänkande med förslag från allmänna motionstiden och . Frågorna som kommer upp är inte nya utan speglar den debatt som har funnits sedan kyrkan skildes från staten och sättet som man genomförde det hela på. Jag tror att man behöver komma ihåg att det fanns stora och praktiska saker att hantera då. Det fanns stor verksamhet, mycket personal och lokaler och skogar som kyrkan hanterade. Risken att på något sätt kullkasta denna omfattande verksamhet var stor, så man valde en kompromiss. Det är en kompromiss där staten behåller lite kontroll genom egen lagstiftning för som anger mycket av grunderna för kyrkans organisation men där kyrkan ändå får ett visst mått av självbestämmande och stöd för att få in pengar. Jag tror att det knappast är sista gången som vi debatterar dessa frågor i , men vill jag yrka avslag på motionerna och bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) betänkande 2017/18:KU31 44 (SD): Många av talarna i de föregående debatterna har fattat sig föredömligt kort. Tyvärr måste jag meddela att det finns risk att jag överskrider min talartid med . Låt mig börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 3 i detta betänkande. Vi har ytterligare en reservation, men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast reservationerna 2 och 3. inträffar något extra roligt. Jag tänker då inte främst på valet, som många kanske går och tänker på , utan jag tänker på i . Ett är inte bara spännande utan också förbrödrande. Alla världens nationer har möjlighet att vara med och visa upp sina olika idrottare. Ett sådant evenemang har utan tvivel ett extremt stort allmänintresse. Därför är det angeläget att så många som möjligt får en chans att följa det på tv. Förra gången det var blev det skralt med tv-tittande eftersom ett kommersiellt bolag hade förvärvat rättigheterna till de . Därmed kunde färre tv-tittare än ta del av sändningarna från . Enligt uppgifter i Dagens media har SVT ingått avtal med företaget , så kommer mycket av spelen att kunna sändas i public service-tv. Men vi tycker ändå att det är olyckligt att så många personers möjligheter att se spelen är beroende av kommersiella bolags välvilja. Vi menar därför att en nationell evenemangslista bör upprättas . En sådan lista bör innehålla de stora sportevenemangen och de klassiska paradgrenarna, till exempel de olympiska sommar‑ och . En lista av detta slag skulle i praktiken garantera att så många som möjligt i vårt avlånga land kan ta del av de framöver, inte endast de som kan ta emot vissa kanaler i sin tv. Från sådant man gärna vill se på tv till sådant man kanske inte vill se. SVT har i uppdrag att förmedla nyheter och samhällsinformation på ett neutralt sätt. Som vi alla vet misslyckas man alltför ofta med just detta. För dessa tillfällen och i andra fall där man anser att det förekommer olämpligt innehåll i olika tv-kanaler finns . Den finns inom Myndigheten för press, radio och tv som ett självständigt beslutande organ. Nämnden prövar om innehållet i radio‑ och tv-program följer de regler som finns för sändningarna. Ledamöterna i utses av regeringen. menar att verksamhet fungerar mindre tillfredsställande, särskilt nämndens granskning av eventuella åsidosättanden av sändningstillståndens paragrafer om opartiskhet. För att komma till rätta med detta bör ledamöter i stället utses genom en parlamentarisk grupp, och beslutet bör fattas av oss här i . Dessutom, menar vi, måste påföljderna för programansvariga som gör sig skyldiga till allvarliga åsidosättanden av villkor i sändningstillstånden skärpas. SVT må ha en hel del problem med opartiskheten men är knappast värst. Det finns mediebolag som genom tvivelaktiga metoder har satt i system att mobba och hänga ut meningsmotståndare – även om dessa personer inte är offentliga på samma sätt som vi i denna kammare eller kända av den breda allmänheten. När en person anser sig ha blivit utsatt för förtal eller annan otillbörlig behandling av medierna är det i praktiken svårt att få upprättelse. Justitiekanslern, , är den myndighet under regeringen som bland annat har tillsyn över myndigheter, reglerar skadeståndskrav mot staten och är åklagare i tryck‑ och yttrandefrihetsmål.