prot · H509100 · 2018-04-18 00:00:00 — Regeringen har en rörelsemöjlighet i förhållande till dem, men den är naturligtvis begränsad av majoritetslägena. Vi ser inte från vår sida framför oss en ny mandatperiod med samma frenesi vad gäller tillkännagivanden, med samma sakliga innehåll. Jag hoppas att det är möjligt att komma fram här med den begränsning som vi nådde när Alliansen på ett bra sätt dämpade ned så kallade negativa tillkännagivanden. betänkande om ett tillkännagivande rörande att genom en utredning ytterligare stärka domstolarnas oberoende har varit föremål för flera viktiga inlägg . Från Socialdemokraternas sida står vi helt bakom detta. För oss är huvudmärket kanske det som vår ordförande var inne på: Den europeiska sammanslutning som är normalfallet i de europeiska demokratierna innebär en autonomi i styrningen av som vi tycker att det finns ett värde i att försöka nå. Detsamma gäller samsittningsmöjligheterna mellan domare från de olika domstolarna. Vi ser med oro på utvecklingen i några av de europeiska länderna. Det är bättre att förebygga än att förbigås, fru talman! Det är kompromisser och inte konsekvenslogik som är demokratins väsen, inte minst i de nordiska länderna, menar den ledande norske samhällsforskaren . Han är osäker på hur de nordiska demokratierna ska klara påfrestningarna. Jag är mer optimistisk vad gäller att grundpelarna i vårt statsskick ska klara sig just genom den flexibilitet som vi har tillämpat såväl i den gamla regeringsformen som i den som gäller . Decemberöverenskommelsen är ett försök att inom ramen för detta system både lösa de uppkomna partikonstellationernas konfliktzoner och skapa samarbetsmöjligheter. Jag menar – och jag tror inte att jag är ensam om det – att parlamentarism i samspel med yttrandefrihet i det långa loppet är den säkraste formen för demokratins förvaltning och överlevnad. Med detta vill vi yrka bifall till förslaget i betänkande. 23 (MP): Vi debatterar nu KU36 Författningsfrågor. Det är ett motionsbetänkande som behandlar drygt 150 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Detta är som vi debatterar författningsfrågor. I när vi har minoritetsregeringar – vilket vi ganska ofta har i – och särskilt när vi har en minoritetsregering med ett ganska svagt parlamentariskt stöd är det extra viktigt att vi är överens om spelreglerna. Annars blir det väldigt jobbigt. Det såg vi ju också när vi inte var överens om spelreglerna, apropå det som talade om i fråga om decemberöverenskommelsen och liknande. Förra gången som vi debatterade detta tog vi upp en fråga om karantänsregler för statsråd. Detta är någonting som det har motionerats om tidigare och som även vi i har motionerat om . Det har varit en långvarig debatt gällande att trovärdigheten för politiker minskar om man direkt efter att man har suttit på en ministerpost går in och hanterar motsvarande frågor i näringslivet. De flesta av medlemsländer har infört regleringar på detta område. kan vi se fram emot att få debattera detta och förhoppningsvis få till beslut i dessa frågor. Det som vi föreslår från KU:s sida, som vi är väldigt brett överens om, är ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas oberoende långsiktigt. Detta gäller särskilt i fråga om grundlagsreglering av justitierådens antal och pensionsålder, en möjlighet för de högsta domstolarna att sammanträda i särskild ordning samt organisation, styrning och roll. Jag tycker också – precis som flera tidigare talare har varit inne på – att det här är oerhört viktigt när vi ser de oroande tendenserna ute i . Jag är väldigt glad för det här tillkännagivandet. När det gäller spelreglerna rent allmänt är jag glad över den diskussionen och över den breda majoritet som finns i . Jag vill återigen tacka alldeles särskilt och som brukar få med sig alla oss andra i breda majoritetsöverenskommelser just i författningsfrågor, och det är bra. : Jag har ju följt debatten här kammaren. Jag fastnade på ett ord och det är kanske lite fult att märka ord, men det var ett ord som dök upp när frågan om att avskaffa monarkin diskuterades. Skånberg kallade de företrädare för olika partier som motionerat om att avskaffa monarkin för ytterlighetspartier. Det är fler och fler företrädare för Liberalerna, för , för Socialdemokraterna, för och för som gemensamt har motionerat. Vi ska kanske ha lite öppnare debattklimat än att kalla dessa för ytterlighetspartier. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 10 Offentlig förvaltning betänkande 2017/18:KU37 24 (SD): Låt mig inledningsvis yrka bifall till reservationer 8 och 9. Vi har fler reservationer än så i det här betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till dessa reservationer. Det är nu dags att tala om något som ligger mig – och sannolikt också flera av mina utskottskollegor – varmt om hjärtat, nämligen den statliga förvaltningen. Det är genom den statliga förvaltningen som de flesta av de beslut som vi fattar här i når medborgarna. För oss är det helt centralt att förvaltningen genomsyras av saklighet och opartiskhet och att tjänstemännens oförvitlighet inte riskerar ifrågasättas. Så är det dessvärre inte . Att förvaltningen blir korrumperad av tjänstemannaaktivism är kanske inte så konstigt när regeringen utser myndighetschefer att till exempel driva opinion på Twitter. Vi välkomnar därför utskottets ställningstagande att utvidga straffansvaret för tjänstefel. hade gärna gått längre än vad resten av partierna nu väljer att göra. Det är dock ett litet steg på vägen, och vi har därför valt att inte reservera oss i ärendet. Det räcker heller inte med att ämbetsmännen gör rätt saker. De måste även ha tjänst på en myndighet som har adekvata resurser till sitt förfogande och som ägnar sig åt nyttig och ändamålsenlig verksamhet. För att uppnå detta menar vi att regeringen behöver ta ett helhetsgrepp på myndighetsfrågan och genomföra en inventering för att kunna slå fast vilka myndigheter som inte är samhällsnyttiga eller vilkas egentliga uppdrag överskuggas av ovidkommande hänsyn. Myndigheter som är politiserade, överflödiga eller har uppdrag som överlappar andra mer effektiva myndigheters uppdrag bör läggas ned eller reformeras. Exempel på myndigheter som man bör se över är och . Vi menar också att staten, med den norska ordningen som förebild, ska se över om inte verksamheten inom helt eller delvis bör förstatligas. En god förvaltning bygger på att opartiska tjänstemän arbetar på ändamålsenliga myndigheter. Men som jag sa i början måste även myndigheten ha adekvata resurser till sitt förfogande. Sådana resurser kan vara pengar, men det kan också vara ändamålsenlig lagstiftning. Regeringen valde att avskaffa en inarbetad och välskriven förvaltningslag till förmån för en som är ny och därtill sämre skriven. Regeringen ignorerade regelmässigt remissinstanserna, vilket fick till följd att de svenska förvaltningsrättsliga principerna försvagades i stället för att stärkas och det vedertagna begreppet myndighetsutövning avskaffades trots att det fortfarande finns med i svensk grundlag. Den nya lagen bör ses över och ersättas med en modern, rättssäker och adekvat lag som tar fasta på de svenska förvaltningsrättsliga principerna och som ger tjänstemännen de verktyg som de behöver för att bäst kunna tjäna medborgarna. Slutligen, fru talman: När nu myndigheterna har rätt personal som gör rätt saker med rätt stöd är det viktigt att tillsyn och granskning fungerar. För att granskningen av det offentliga ska fungera förutsätts att myndigheterna och deras företrädare är öppna och transparenta gentemot såväl allmänheten som medierna. Myndigheterna har ett ansvar att vara tillgängliga, och kontakterna med medier bör ses som en naturlig del av uppdraget. Det är i första hand myndighetschefen som ska se till att den delen av uppdraget fungerar. Det är inte acceptabelt att myndigheter som är föremål för granskning stänger medierna ute eller anlitar pr-konsulter för att hantera mediernas frågor. Det bör ställas långtgående krav på att myndigheterna ska vara öppna och tillmötesgående mot medier och allmänhet. Vi tycker därför att regeringen ska ges i uppdrag att förtydliga kravet på öppenhet från våra myndigheter och även se till att myndigheterna förstår vikten av denna uppgift. I detta anförande instämde (SD). 25 (C): I betänkande om offentlig förvaltning behandlas ett nittiotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Men det viktigaste är att betänkandet innehåller två tillkännagivanden till regeringen. Ett tillkännagivande avser ett modernare och tydligare tjänstemannaansvar genom ett utvidgat straffansvar för tjänstefel. Det andra tillkännagivandet avser introduktionsutbildning för statsanställda. Vi har från allianspartierna i KU i en kommittémotion lyft fram behovet av ett modernare och tydligare tjänstemannaansvar. Jag är glad över att regeringspartierna i KU ställt upp på detta så att det har blivit ett tillkännagivande om detta till regeringen. När det gäller tjänstemannaansvaret mot invånarna anser jag att det främst är myndigheterna som har ansvar för att deras tjänstemän fattar korrekta beslut – detta genom att de har den utbildning de behöver, genom att de har god handledning på sin myndighet och genom att myndigheterna följer upp de beslut som tjänstemännen fattar. Men jag ser också att det kan finnas ett behov av ett större personligt tjänstemannaansvar som inte finns. Justitieombudsmännens granskning och kritik av tjänstemän kan behöva kompletteras med ett tydligare ansvarsutkrävande. Den granskning som vi i håller på med av Transportstyrelsen visar exempel på detta liksom olika fall som lyfts fram i medier. Tjänstemän måste ta ansvar för de beslut som de har fattat. Även tillkännagivandet om introduktionsutbildning för statstjänstemän är viktigt. Som tjänsteman på gick jag på en sådan utbildning i . Den avsåg främst förvaltningslagen. Statens tjänstemän får normalt inte en sådan utbildning som är viktig för korrekt bemötande och korrekt handläggning av ärenden. I betänkandet finns tre reservationer från . Det gäller behovet av statliga och kommunala servicekontor. Det gäller myndigheternas ledningsformer. Vi vill ha fler myndigheter med styrelse i stället för insynsråd. Det gäller äganderätten och proportionalitetsprincipen. Vi vill stärka den enskildes äganderätt i förhållande till det offentliga. Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 1, Statliga och kommunala servicekontor. 26 (V): Vi har kommit till ämnet offentlig förvaltning. Föregående talare uttryckte glädje över att regeringspartierna ställer upp på en motion från allianspartierna, vilken har resulterat i två tillkännagivanden från utskottet. Jag vet inte om föregående talare beklagar eller tycker att det är bra att även är med på detta, men som information är alltså också vi med på de två tillkännagivanden som görs. När det gäller ett utökat ansvar för tjänstemän är det tydligt att varken utskottet eller vi i vill återgå till tidigare reglering. Däremot ser vi ett behov av att titta på hur lagstiftningen ser ut . Det finns en risk i en slimmad organisation att det är lätt att man som anställd gör fel. Om man inte har rätt möjligheter eller rätt resurser att göra rätt saker ska man inte sedan straffas. Det är viktigt att den politiska styrningen innebär att man ger myndigheterna möjlighet att göra rätt saker. Detta är därför en viktig del i den utredning som ska titta på det här. Utskottet har även ett tillkännagivande om introduktion inom staten. Utgångspunkten är att all personal i offentlig verksamhet förstås ska vara väl utbildad för sin uppgift. Det behövs en introduktionsutbildning på såväl statlig som och regional nivå utifrån det man ska arbeta med. Men det finns såklart en poäng med att viktiga grundläggande regelverk för statens hantering och den offentliga förvaltningen är kända av alla. Det är bra att man tittar vidare på frågan. Den offentliga förvaltningen är mer än det interna arbetet i myndigheterna. Det handlar också om möjligheterna att få del av offentlig service och att kunna få det i hela landet. Vi i har tidigare motionerat om att vi vill se en utredning om servicen i statliga myndigheter i hela landet. En sådan utredning finns , vilket vi är glada för. Vi tycker dock att det är viktigt att man också tittar på samarbetet med den kommunala offentliga förvaltningen och att den utredning som pågår ska få ett tilläggsuppdrag. På så vis kan man titta vidare på möjligheterna att kombinera statliga myndigheters lokala service med de kommunala myndigheternas service. Vi vill att ska få ett tilläggsuppdrag. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 3. 27 SKÅNBERG (KD): Det viktigaste i betänkandet om offentlig förvaltning är att ett helt enigt utskott har ett tillkännagivande om ett modernare och tydligare tjänstemannaansvar genom ett utvidgat straffansvar för tjänstefel. har debatterat frågan på sina kongresser. Den senaste gången beslutade man sig för att man inte ville ha en återgång till den tidigare ämbetsmannareformen som genomfördes . Vi har ändå kunnat ställa oss bakom det utskottsbetänkande som utskottet är enigt om. Vi tycker att det är välavvägt. Det tar fasta på det bästa av ansvar och skyddar också tjänstemännen. Utskottet skriver i sitt ställningstagande: ”ämbetsansvarsreform var genomgripande och medförde en betydande avkriminalisering av fel och försummelser i den offentliga verksamheten. Frågan om utformningen av det straffrättsliga ansvaret för offentliga tjänstemän har alltsedan dess varit föremål för diskussion. Det har bl.a. hävdats att avkriminaliseringen gick för långt och att det straffrättsliga ansvaret borde utökas. Ett utökat straffansvar för tjänstefel skulle enligt utskottets mening stärka skyddet för medborgarnas rättssäkerhet och öka förtroendet för den offentliga verksamheten. Det skulle också stärka tjänstemännens position mot otillbörliga politiska påtryckningar och därigenom bidra till att säkerställa förvaltningens självständighet. Utskottet anser mot den bakgrunden att en översyn av lagstiftningen om tjänstefel bör göras med inriktningen att det straffbara området ska utvidgas. Det innebär inte att utskottet förespråkar en återgång till de bestämmelser som gällde före ämbetsansvarsreformen. Lagstiftningen bör i stället anpassas till dagens förhållanden och ge ett modernt och tydligt straffrättsligt skydd för den offentliga verksamheten och medborgarnas rättssäkerhet. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen.” Så som detta är formulerat kan med tillfredsställelse sluta sig till den totala enighet som finns i utskottet. Det här är viktigt. Jag vill gärna också nämna att vårt övriga arbete i granskningshänseende har gjort att det ter sig naturligt att gå den här vägen. Det är inte oväsentligt att även detta redskap finns i verktygslådan. Jag vill även säga något kort om servicecenter, som också var inne på. Hon har liknande tankegångar som jag om att skynda på tillkomsten av servicecenter ute i landet. Detta har påbörjats, vilket är bra. Men jag vill ändå påpeka att det finns mer att göra och att man kan gå fram snabbare och bättre. Servicecenter är nämligen ett bra sätt att samla olika myndigheters service så att basala myndighetstjänster finns att tillgå runt om i landet. tycker att åtgärder bör vidtas för att främja sådan myndighetssamverkan. Kommuner och statliga myndigheter bör samordna sin grundläggande service till medborgare och företag genom att samarbeta i lokala servicecenter. Där bör de viktigaste statliga aktörerna och myndigheterna finnas. bör finnas där liksom bland annat och Arbetsförmedlingen, i den mån Arbetsförmedlingen över huvud taget ska finnas. Detta vill inte släppa. Vi kommer att bevaka att man går vidare med det hela. Jag står bakom alla mina reservationer men väljer för tids vinnande att inte yrka bifall till någon av dem. 28 (S): En mer eller mindre uttalad förvaltningspolitik förelåg från den avgående regeringen efter valet . Där spelade tankemodellen new public management en roll. I den värderar man förvaltningen efter prestationer – ofta förenklade, får väl både anhängare och skeptiker till denna styrmodell säga. Vi socialdemokrater menar också, fru talman, att det fanns en mindre uttalad önskan från den avgående regeringen om att beakta den statliga förvaltningens närvaro utanför storstadsområdena och särskilt . Lagen om offentlig upphandling och relationen mellan den offentliga beställaren och utföraren, som i konkurrens fullgör uppdragen, har också varit av stor betydelse. Från vår sida ser vi med oro på hurdan utvecklingen har blivit vad gäller till exempel det så kallade Nya . Men redan under den föregående mandatperioden började en del ifrågasättanden ske hos den förra regeringen. Jag vill peka på Värdegrundsdelegationen som 2012 tillsattes och som kom att lyfta fram andra värden för den statliga och offentliga förvaltningen såsom väl betydelsefulla i förhållande till en ekonomisk effektivitet. När regeringen tillträdde val kom en annan delegation in på plan, Tillitsdelegationen. Även den fick till uppgift att i sitt uppdrag beakta olika möjligheter att balansera new public managements styrningsmodell. Här fanns ett element av att man genom de offentliganställdas arbete skulle präglas av tillit gentemot de sökande medborgarna, allmänheten, och en tillit från de politiska organen, oavsett om det handlar om statliga eller kommunala organ, i hur tjänstemannasystemet fungerar. Under den gångna mandatperioden har den statliga förvaltningspolitiken utvecklats på några punkter. En punkt där man dock inte kom fram från regeringens sida gällde länsstyrelser och landsting. Det förslag som kom fram från om att genomföra en omfattande läns- och landstingssammanläggning blev ett misslyckande. Det blev avsaknad av politisk majoritet här i kammaren för detta. Men, herr talman, möjligen är vi ändå på väg mot en partiell förändring av den offentliga indelningen. Den tillkomna har gått vidare genom att lägga fram ett förslag om de statliga organens regionala och lokala organisering. Försvarsberedningen har också här gjort ett uttalande, nämligen att man borde samla den offentliga förvaltningens regionala organisation i sex områden, i grund och botten baserade på sjukvårdsområdena. Den nya förvaltningslagen är ett mångårigt arbete som pågått , vill jag minnas. Den har trätt i kraft utan några partipolitiska motsättningar här i . Den innebär en ökad roll för den sökande när det gäller förvaltningssystemets sätt att arbeta. En omlokalisering av statliga myndigheter och insatser har inletts från regeringens sida. Jag vill peka på något som har varit uppe, låt vara genom reservationer, och där kollegor i menar att det har gått för långsamt. Det gäller de statliga servicekontoren. Dock vill jag lyfta fram att debatten kring statliga servicekontor bryts gentemot digitaliseringen. Den sökandes – det må vara ett företag eller en enskild människa – kommunikation med förvaltningen blir annorlunda med en digitaliserad servicemöjlighet. Men vi vet å andra sidan vilka problem som finns när det gäller integritet och rättsstatlighet med de uppgifter som berör en människa. I det här betänkandet om den offentliga förvaltningen finns det, som har berörts här, ett krav från utskottet om att skapa ett nytt tjänstemannaansvar med ett utvidgat straffansvar för tjänstefel. Justitieministern öppnade från sin sida för detta i en interpellationsdebatt här i kammaren. Kollegorna har gjort flera referat av våra meningar. Jag utgår från att regeringen kommer att ta in utskottets motiv när man går in med ett utredningsarbete. Låt mig bara få lägga till – det har också kommit fram här i flera inlägg – att det inte bara är den enskildes rättsstatlighet som den här saken berör. Det gäller också hur myndighetssystemet följer de direktiv som framför allt regeringen ger till myndigheterna, ofta baserat på ställningstaganden här i . Där visar JO:s genomgångar återkommande brister. Här visar också flera incidenter som har varit och som vi arbetar med i KU – jag tänker på granskningen av Transportstyrelsen – att man måste vara säker på att direktiv från regeringen baserade på verkligen tas om hand av myndighetsledningarna. Från vår sida är vi för detta. Vi är likaså för att man parallellt med detta driver på för en generell utbildning för de anställda i den statliga förvaltningen. har det funnits olika initiativ för detta, vad jag minns. Av olika orsaker har det inte varit särskilt bra under senare årtionden, och det är verkligen läge att göra det här på ett genomarbetat sätt. Ta bara en sådan sak som kunskap om handlingsoffentligheten! Detta är knepigt, och det behöver utbildas. Låt mig också ge en eloge till fackförbundet , som har varit pådrivande här och med rätta har fått spela en påverkande roll på utskottets sätt att skriva. Låt mig få peka på det särskilda yttrande som Socialdemokraterna och har avgivit kring problematiken mellan så kallade insynsråd respektive styrelser och de förtroendevaldas roller där. Låt mig få avrunda med att säga att menar att behöver överses nästa mandatperiod för att det ska bli uppdaterat till den samhällsutveckling som har skett det senaste trettiotalet år. Jag ber att få yrka bifall till utskottets förslag. 29 (M): Vi debatterar betänkande om offentlig förvaltning. Det är som sagt här vi behandlar frågorna om tjänstemannaansvar och introduktionsutbildning för statliga tjänstemän. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Politiker och tjänstemän tar om hand av vad en helt vanlig löntagare tjänar . Därför tycker jag och att medborgarna och skattebetalarna förtjänar ett riktigt tjänstemannaansvar. Innan jag fick chansen att vara riksdagsledamot arbetade jag på med att granska slöseri med skattepengar. Det är bland annat på grund av de erfarenheter som jag fick där och alla de slöserier som jag såg då som jag står här och tycker att den här frågan är så viktig. Det finns många skäl till att effektivitet med skattepengar är viktigt och att slöseri med skattepengar är arrogant och ansvarslöst. Jag tror att var och en av oss har någon som vi älskar och bryr oss väldigt mycket om och som hade förtjänat bättre stöd från samhället. Det räcker kort och gott att tänka på dem för att ha skäl att inse att det räcker . Exakt vad våra skattepengar ska gå till är en annan debatt. Men när vi tar i skatt av vanliga människor är i alla fall den slutsats jag drar att det som avgör vilken kvalitet vi får ut är hur mycket pengar vi tar in på totalen, utan vad vi gör med pengarna och hur vi hanterar det ansvar vi alla har. Det är det som är min poäng. Ifall vi politiker och tjänstemän till att börja med använder skattemedel inom ramen för lagen kommer vi en bra bit på vägen när det gäller att minska och stoppa slöseri med skattepengar. Det går inte att lagstifta bort slarv eller idioti, men med insikten att alla människor har drivkrafter går det att styra och uppmuntra. Vi måste ha ett offentligt system som belönar och gynnar noggrannhet och professionalism, gynnar den som är duktig och tydligt låter lagbrott få konsekvenser, oavsett vilken titel den som begår dem har. Jag hör ibland frågan: Men finns inte detta ? Jag håller med om att det verkar konstigt. Det är konstigt. Du kan i teorin dömas för tjänstefel , men det är väldigt sällan applicerbart, för det gäller bara vid myndighetsutövning mot enskild. Man kan sedan kolla på uppklaringsprocenten. Den ligger på ynka – det är samma nivå som när det gäller cykelstölder. I de fall det är applicerbart händer det alltså väldigt sällan någonting. Jag vill också säga att slöseri med skattepengar inte är ett problem som vi löser med ett eller två förslag. Det är såklart mycket mer komplicerat än så. Därför är vi inte klara. Detta är inte ens ett färdigt lagförslag. Det är alltså inte färdigt . Det är nu som det börjar. Men bland det viktigaste vi kan göra är att införa ett riktigt tjänstemannaansvar.