prot · H50981 · 2018-03-08 00:00:00 — Det är tyvärr ingen perifer fråga, för enligt upplever sig så många som var tionde arbetstagare vara mobbad av sin chef eller av andra arbetstagare. Det leder i första hand till stort psykiskt lidande, men det ökar också risken för att bli fysiskt sjuk. Forskare vid det danska centret för arbetsmiljö har visat att kränkningar på jobbet kan ge samma fysiska effekt som posttraumatisk stress. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare förebygga trakasserier och mobbning. Men den arbetsgivare som inte prioriterar ett sådant arbete eller åtgärdar påtalad mobbning behöver inte stå till svars. Här menar vi – i likhet med exempelvis fackförbundet , som har utarbetat egna förslag på detta område – att det skulle gå att stärka lagstiftningen och även vidta andra åtgärder för att förbättra situationen. En annan fråga gäller företagshälsovården, som enligt min och uppfattning har en viktig uppgift i ett modernt och dynamiskt arbetsliv. Trots att det finns en lagstiftning om behovet av företagshälsovård har andelen arbetstagare som har tillgång till företagshälsovård på sin arbetsplats sjunkit. är siffran , vilket kan jämföras med slutet av då av arbetstagarna omfattades av företagshälsovård. Det är också värt att påpeka att tillgången till företagshälsovård följer välbekanta klass- och könsmönster. Inom LO-grupperna är det färre som har tillgång till företagshälsovård, och det gäller särskilt kvinnor. På mindre arbetsplatser och i branscher med mycket deltid och arbete på obekväm arbetstid har man sämst tillgång till företagshälsovård. För är det viktigt att alla arbetstagare ska ha tillgång till en kvalitetssäkrad företagshälsovård med branschkunskap, som arbetar strategiskt med förebyggande arbetsmiljöarbete. Det är en rättvisefråga på arbetsmarknaden. Det är också en viktig byggsten om man vill skapa en arbetsmarknad där fler orkar jobba tills de är . Det här är en samhällsdebatt som vi har . Det luftas krav från både högeroppositionen och regeringen om att människor ska vara beredda att jobba högre upp i åldrarna och att sjuktalen måste pressas ned. Men påfallande ofta saknas det, tyvärr även hos regeringsrepresentanter, ett fungerande klass- och könsperspektiv i denna debatt, eller, enklare uttryckt, verklighetsförankring. Vilket arbete man har och hur villkoren på det arbetet ser ut spelar stor roll för om man ska orka jobba sig till en högre pension eller kunna undvika hög sjukfrånvaro. Det senare dyker ofta dyker upp efter långvarig sjuknärvaro, alltså att man arbetar på trots krämpor och utslitenhet tills man inte orkar längre. Här skulle om en bred satsning på företagshälsovård vara ett betydligt rimligare och bättre sätt att hjälpa än att straffa människor ekonomiskt när de har slitits ned i arbetslivet. har motionerat om att tillsätta en utredning med uppdrag att i samverkan med arbetsmarknadens parter, som förstås har en central roll här, ta fram förslag på hur en obligatorisk, effektiv, kvalitetssäkrad och branschkunnig företagshälsovård som omfattar alla arbetstagare kan skapas. Det är också något som vi kommer att fortsätta att driva i olika sammanhang. Jag skulle önska att vi kunde vara fler som framöver agerade tillsammans för att investera i en utbyggnad av företagshälsovården. Frågan om arbetstiden, både dess längd och dess förläggning, är central för alla människor som arbetar, för alla som har nära relationer till människor som lönearbetar och för hela samhällets organisering. För oss som vill utveckla samhället i en mer mänsklig och rättvis riktning, i en riktning där fler har reella möjligheter att utvecklas och leva berikande liv, är det naturligt att se en generell arbetstidsförkortning som ett viktigt progressivt steg för vidgad frihet. Förutsättningarna för en generell arbetstidsförkortning är goda. Produktiviteten har i fördubblats . har löneandelen av det samlade produktionsresultatet sjunkit. Det finns alltså ett ekonomiskt utrymme för en arbetstidsförkortning. är behoven tydliga. Arbetslivet präglas på många sätt av ökad intensitet, stress och högt tempo. Detta leder i sin tur till ohälsa, stressrelaterade sjukdomar och sjukskrivningar. Den ojämställda fördelningen av det obetalda hemarbetet mellan kvinnor och män kvarstår, liksom det faktum att fler kvinnor än män jobbar deltid, vilket minskar kvinnors ekonomiska självständighet. Utöver detta vet vi också att jordens ekologiska bärkraft kräver ett annorlunda konsumtionsmönster med lägre förbrukning av icke förnybara resurser. En generell arbetstidsförkortning skulle bidra till att minska ohälsan, öka jämställdheten och minska klyftorna på arbetsmarknaden samt till en hållbar utveckling. har varit drivande i ett antal projekt för arbetstidsförkortning runt om i landet. Ett mycket framgångsrikt exempel är försöket på i . arbetade personalen med full lön. Resultatet blev mindre stressad personal, färre sjukskrivningar och mer nöjda omsorgstagare. genomförs två nya försök med arbetstidsförkortning i , ett för socialsekreterarna i och ett för förskolepersonalen i . Vi vill vidga dessa framgångsrika försök. Som ett första steg mot en generell arbetstidsförkortning föreslår en nationell satsning som innebär att staten avsätter medel för sex timmars arbetsdag på ett arbetsställe i varje kommun och landsting i . Satsningen ska vara frivillig för kommuner och landsting, och ansökningar hanteras i varje kommun, landsting eller region. Det kan ske inom till exempel sjukvården, äldreomsorgen eller . Vi vill att en sådan satsning ska pågå för att sedan utvärderas. Så kan både värdefull erfarenhet och vetenskaplig kunskap samlas. Det är en reform för att skapa ett mer hållbart och dynamiskt arbetsliv, en reform för att möta framtiden med öppna armar och kloka huvuden. Vi har reservationer på de förslag jag har tagit upp och fler än så. Jag står givetvis bakom samtliga, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 11. 129 (KD): En bra arbetsmiljö är viktigt för många parter, som flera talare före mig har sagt. Det är viktigt för den enskilda arbetstagaren, för arbetsgivaren, för företagens utveckling och för samhällsekonomin i stort. En bra arbetsmiljö är viktigt också för att människor ska må bra, för att sjukskrivningarna ska hållas nere och för att även livet utanför arbetsplatsen ska fungera. Arbetsmiljöfrågorna är viktiga men också komplicerade . Arbetsmiljön har därutöver starka jämställdhetspolitiska aspekter. Kvinnors sjukfrånvaro är betydligt högre än männens, och det är en utveckling som har förstärkts . beror säkert inte hela skillnaden endast på arbetsmiljön, men vi vet att kvinnor i högre grad än män drabbas av arbetsmiljörelaterade besvär såsom sömnsvårigheter, ångest inför jobbet och svårigheter att koppla bort tankarna på jobbet. Frågan om kvinnors sjukfrånvaro och arbetsmiljörelaterade besvär är viktig att utveckla och uppmärksamma för att förbättra arbetsmiljön samt minska sjukskrivningarna och öka välbefinnandet. ska utföra inspektioner för att tillse att arbetsplatser följer lagens krav gällande arbetsmiljö. Antalet inspektioner är dock för litet. var det av alla arbetsplatser med anställd personal som fick inspektion, och det är en låg siffra. Vi kristdemokrater föreslår ett system med arbetsmiljödeklarationer där företaget genom arbetsgivare och arbetstagare får fylla i ett formulär från om frågor som rör arbetsmiljön. På så sätt skulle företag behandlas lika, och arbetsgivaren skulle få ett bra stöd i att utveckla företagets arbetsmiljö. Detta är en modell som skulle förenkla och göra det billigare, och det är ett sätt att kunna utveckla arbetsmiljön. Självfallet finns risker med modellen precis som det gör med många modeller, men bör inleda ett försök med arbetsmiljödeklarationer för att sedan kunna utvärdera utfallet och se om det är något som vi bör permanenta. Betänkandet tar också upp arbetstidsrelaterade frågor. Att införa kortare arbetstid är något som har gjorts på flera arbetsplatser. På många arbetsplatser har man infört arbetstidsbanker där man som arbetstagare får friheten välja när man vill ta ut den kortare arbetstiden. På andra ställen kan man välja kortare arbetstid mot lägre löneökning, men detta måste vara en förhandling som sker mellan parterna, inte från . Lägre arbetstid kan vara ett sätt att minska stressen genom att fritiden ökar. Men minskad arbetstid kan också öka stressen om samma arbetsuppgifter ska utföras eller om brist på personal gör att arbetsuppgifter blir ogjorda. Kraftigt höjd timlön kan också leda till att företag inte får plus och minus att gå ihop och att arbetslösheten därmed ökar. Det är nog få som inte vill arbeta mindre med bibehållen lön, men det är naivt att tro att detta inte skulle få andra effekter i form av bland annat ökad stress, minskad lönsamhet och högre kostnader. Med detta anförande yrkar jag bifall till reservation 6. 130 (M): Jag hoppas att herr talmannen sitter bekvämt i stolen, för detta blir ett långt anförande. I motionsbetänkandet Arbetsmiljö och arbetstid har vi två tillkännagivanden till regeringen. Det första är att arbetsmiljöstrategin i större utsträckning bör omfatta initiativ som underlättar för arbetsgivare i alla branscher att bedriva ett bra förebyggande arbete. Det andra är att regeringen bör vidta åtgärder så att kan införa förbättrade rutiner för att ta emot tips och anmälningar. Med anledning av att Alliansen lyckades få majoritet för delar av sin politik har inga reservationer i betänkandet. Däremot har vi olika förslag inom området som behandlas i andra betänkanden, och därför har vi ett antal särskilda yttranden. I Alliansens motion finns ett yrkande som kommer att behandlas i betänkandet om jämställdhet. Där anser vi att regeringen ska vidta åtgärder för att förbättra arbetsmiljön i kvinnodominerade arbeten. Vidare föreslår att regeringen vidtar åtgärder för att komma till rätta med kvinnors ohälsa, som även det behandlas i betänkandet om jämställdhet. har förslag på åtgärder där ska utföra tillsyn av utsatta gruppers psykosociala arbetsmiljö, som redan behandlats i budgeten för riket. Eftersom förslaget är utgiftsdrivande tar vi inte upp det till behandling i detta ärende. Jag har tidigare nämnt att Alliansen har två tillkännagivanden, och det är värt att upprepas. Det ena är att regeringens arbetsmiljöstrategi i större utsträckning ska omfatta initiativ som underlättar för arbetsgivare i alla branscher att bedriva ett bra förebyggande arbetsmiljöarbete. Det är av alla medarbetare i som anger att det bedrivs ett systematiskt arbetsmiljöarbete på landets arbetsplatser. Arbetsmiljön är visserligen bra i utifrån ett internationellt perspektiv, men det är oroväckande att antalet anmälda arbetsolyckor ökar. En annan oroväckande trend är att antalet anmälningar av arbetssjukdomar bland kvinnor på grund av organisatoriska eller sociala problem har ökat . Arbetsmarknaden består till stor del av små företag, och de har inte samma resurser som stora företag eller myndigheter att möta de utmaningar som finns när det gäller arbetsmiljö. Det kan vara tillgång till forskning, exempelvis. Vi anser att staten ska bli bättre på kunskapsspridning och rådgivning och tillhandahålla bättre verktyg för att underlätta det systematiska arbetsmiljöarbetet. Inte minst kan man göra regelverken mer begripliga och enklare. Det ska vara lätt att göra rätt. Den rödgröna regeringen vill gärna i sin föreställningsvärld utgå från att är uppbyggt av stora industrier, endast offentliga arbetsgivare i välfärden, bruk och kooperativa arbetsgivare. Men statistiken säger någonting helt annat. Det är av våra svenska företag som har mer än 250 anställda. Det krävs ett helt annat synsätt från regeringens sida på de små och medelstora företagen. Det andra tillkännagivandet – där kör över regeringen, för att tala klarspråk – handlar om att regeringen bör vidta åtgärder så att kan införa förbättrade rutiner för att ta emot tips och anmälningar. konstaterar att tips och anmälningar skulle kunna användas i högre grad för att upptäcka arbetsplatser med bristfällig arbetsmiljö. Givetvis har det blivit mycket bättre på detta område, men inte tillräckligt. Verksamheten kan förbättras, bland annat genom mer samarbete med andra myndigheter. Ordning och reda ska givetvis råda på svensk arbetsmarknad, annars leder det till en osund konkurrens. Var femte sysselsatt person hade någon typ av besvär som orsakats av arbetet – det handlar om fysiska eller psykiska besvär – som även ger en påverkan på deras fritid. Det är ett enormt resursslöseri med människors liv och kraft, eftersom detta går att förhindra om man arbetar systematiskt och långsiktigt med arbetsmiljön. handlar det ofta mer och mer om besvär som uppkommer till följd av stress, arbetets innehåll eller dåliga relationer till chefer och arbetskamrater. Givetvis får man inte heller bortse helt från den privata situationen, som kan påverka hur man mår. Tyvärr, herr talman, är det kvinnor som mår allra sämst i arbetslivet – kvinnor som arbetar i välfärdens kärna och som är våra samhällsbärare. arbetar de hos en offentlig arbetsgivare som stat, kommun eller landsting. Där måste politiken bli mycket bättre. En annan orsak är att man inte har tid till återhämtning på jobbet och att man inte kan styra sitt arbetsliv. Detta handlar i mångt och mycket om att ha frihet över sitt liv, där man ser individen och inte kollektivet, vilket Socialdemokraterna och Vänstern oftast vill göra. Kvinnors arbetsrelaterade hälsa är en stor jämställdhetsutmaning. har kvinnor haft en högre sjukfrånvaro än män. I grunden handlar detta om ha en jämställd arbetsmarknad, och den feministiska regeringen ser ut att misslyckas även på denna punkt. Arbetslivet är under förändring, och vi kan se att den psykosociala miljön blir allt viktigare, och där måste särskilda insatser göras. Det handlar till stor del om bättre ledarskap ute i organisationen. Antalet dödsfall på grund av arbetet har hållit sig på en någorlunda jämn nivå . Men varje dödsfall är givetvis en tragedi för familjen, de anhöriga och arbetskamrater. Det finns olika orsaker till dödsfall på arbetet. Vissa går givetvis att förebygga och arbeta bort. Men andra är tyvärr rena olyckor som har varit mycket svåra att förutse. Oavsett vilket är det oacceptabelt att en person ska behöva dö på grund av sitt arbete. ser positivt på att regeringen fortsätter med det arbete som Alliansen påbörjade med att stimulera strategier som ger arbetsmiljöarbetet en mer långsiktig inriktning. Regeringen har dock missat att arbetsmarknaden inte ser ut som den gjorde för 50 eller för bara . Vi lever i en värld där informationstekniken håller på att förändra rollen som arbetsgivare och arbetstagare. Arbete och fritid flyter ihop. Vi kan nog inte föreställa oss den framtida arbetsmarknaden, som möjligen till stor del kommer att bygga på en helt annan ekonomi än livslånga tillsvidareanställningar. Denna regering är en mästare på att höja skatter, och vill man höja skatten även på sjukförsäkringar. Det är ett kontraproduktivt förslag. Om man vill att arbetsmiljön i ska bli bättre, hur kommer det då sig att Socialdemokraterna, föreslår en skatt på sjukförsäkringar? Detta kommer endast att leda till att fler måste använda sig av den offentliga vården. Det blir inte bättre för dem som är anställda i den offentliga vården, och det kommer inte att ge människor vård . Det kommer bara att innebära att köerna i vården ökar ytterligare. Som bekant har vårdköerna fördubblats under den rödgröna regeringen. Vi har längst vårdköer i hela , och kommer de att bli ännu längre med detta förslag. Givetvis vill jag bara påpeka att , som är alliansstyrt, har kortast vårdköer. Vänstern föreslår att vi ska arbeta mindre men få fullt betalt. Vem ska betala detta, herr talman? Vänsterns svar är givetvis att detta ska ske genom höjda skatter. Men det är obegripligt hur vi ska kunna behålla en välfärd med ett sådant märkligt förslag som sänker produktiviteten och hela ekonomi. Den politiken går inte ihop. Jag vill påpeka en annan sak när det gäller att handskas med skattebetalarnas pengar. Det är givetvis viktigt att går ut med korrekt och saklig information. Men tyvärr har just nu slösat bort på en app som heter The boss. Den drogs senare tillbaka med anledning av att det blev så mycket kritik mot denna informationsinsats. I denna app framställdes arbetsgivare som skurkar, när verkligheten givetvis är den motsatta. Företagarna är några av hjältar. Givetvis var intentionen från inte att det skulle bli så. Men mot bakgrund av hur det ekonomiska läget nu ser ut hos – man har ett negativt myndighetskapital och måste låna pengar till driften – är det smått ironiskt att man slösar pengar på ingenting. ska man flytta 25 medarbetare till till en kostnad på ungefär 25 miljoner. 20 av dessa 25 medarbetare finns inte, eftersom det är endast 5 som har arbetat inom området osund konkurrens. Det är inte heller ett bra sätt att handskas med skattebetalarnas pengar. Jag undrar verkligen hur regeringen tänkte när man valde att flytta 25 medarbetare när det finns bara 5. 131 (S) replik: Jag tackar för ett intressant anförande, och jag har två frågor till och . Jag tycker att det är viktigt att känna till att dessa frågor om arbetsmiljö är mycket ideologiska, även om det kanske inte låter så i denna debatt. I mitt anförande tidigare sa jag att det var otroligt tydligt att det fanns ideologiska skillnader inför valet i fråga om vad man ville göra med arbetsmiljöpolitiken. Det som hände när regeringen tog över 2006, som jag nämnde i mitt anförande, var att Alliansen lade ned . Det var ett världsledande institut på forskning om arbetsmiljö. Man valde också att skära ned budget med en tredjedel. Man förstörde verkligen en stor del av arbetsmiljöarbetet och det som så att säga var ryggraden i arbetsmiljöarbetet. Jag funderar på vad som händer om Alliansen vinner valet. Varför vill lägga ned det nya centret för arbetsmiljökunskap i som ska öppna ? Varför tänker man lägga ned det om Alliansen tar över? Det är en väldigt bra fråga som vi gärna vill ha svar på. Min andra fråga är: Kommer återigen att göra massiva nedskärningar på om de vinner valet? 132 (M) replik: Jag tackar för frågan. Det går inte att lägga ned något som inte finns. Detta center har inte påbörjats . När det gäller den första frågan har ungefär 540 myndigheter. När alliansregeringen tillträdde hade man en reformagenda för myndigheter. var en myndighet som du anser var världsledande. Men i mångt och mycket sysslade de också med projekt som sex timmars arbetsdag, som skattebetalarna fick betala. Det är inte någonting som jag tycker att vi ska syssla med här i . Det stämmer att fick en neddragning av sin budget. Men ökade pengarna från alliansregeringen till . Det märkligaste, herr talman, är att antalet inspektioner ökade under alliansregeringen – även fast man fick mindre pengar. Med ett annat språkbruk skulle vi säga att man ökade sin effektivitet, och det är ju inte fel. Vi ska alltid handskas effektivt med skattebetalarnas pengar. I vårt budgetförslag har vi precis samma budget för som Socialdemokraterna. Jag tror alltså inte att svenska folket behöver oroa sig, för arbetsmiljön är en viktig fråga. Jag förstår att socialdemokratin ibland försöker skrämma svenska folket med högerspöket, men det är bara små barn som tror på spöken. Jag tror inte att svenska folket gör det. 133 (S) replik: Det är viktigt att vi förtydligar detta, och det är bra att vi får svar på frågorna. fick jag bara svar på den ena frågan, så jag ska be om svar på den första frågan en gång till. När det gäller antalet inspektörer före den stora nedskärning som skedde 2006–2007 fanns det 389 inspektörer på . var de 251, och det minskade till och med ännu mer sedan. Inspektionerna har minskat – ganska allvarligt. Det är en stor minskning till . försöker man få tillbaka en hel del inspektörer, vilket har varit svårt. Det har varit ganska mycket pensionsavgångar, men har antalet äntligen ökat – från 243 inspektörer 2016 till 286 nu . Man siktar på att ligga på 300 igen, så man siktar på att komma tillbaka. Men man är långt ifrån den goda nivå man ändå hade . Den viktigaste frågan är dock, återigen, en annan. Det är ett faktum – och har redan yrkat på detta här i – att man vill lägga ned det nya centret för arbetsmiljökunskap som ska samordna den forskning som finns. Det har ju varit ett problem att den forskning som finns kring arbetsmiljökunskap har blivit fragmenterad. Den finns i olika delar av landet, alltifrån uppe vid till i , och . Det blir fragmenterat, och det finns ingen samordning. Vi behöver ha en samordning. Varför vill lägga ned detta? Det öppnas ; har vi fått till detta, och det ska nu byggas upp. Varför vill man lägga ned det? Är det ideologiskt betingat, eller vad är skälet till att man vill lägga ned det? 134 (M) replik: Det blir lite märkligt när du säger att vi ska lägga ned någonting som inte finns, . När det gäller ansåg Alliansen att forskningen skulle ske just vid de akademiska lärosätena – på universitet och högskolor – precis som . vill Socialdemokraterna rycka bort den forskningen från de akademiska lärosätena och bilda en helt ny myndighet. Må så vara, men vi kan inte lägga ned någonting som inte finns. Vi har inte lagt pengar på detta i budgeten, men vi anser att forskning som gäller arbetsområdet ska ligga på våra universitet och högskolor – precis som att mycket annan forskning bedrivs där. Det är inte så märkligt. Jag tycker alltså att det retoriska greppet att säga att vi lägger ned någonting som inte finns är märkligt. Jag tror också att svenska folket vet bättre. 135 (V) replik: Jag noterade att sa att det blir lägre produktivitet med kortare arbetstid. Det är ju en liten missuppfattning av vad produktivitetsbegreppet innebär; det är alltså produktion per arbetad timme. Om jag skulle försöka korrigera alla missförstånd i inlägg skulle jag dock behöva vara kvar här . Min fråga rör sig lite grann kring det glädjande i att nu har uppmärksammat att kvinnor har dåliga arbetsvillkor. Jag försökte reda ut vad det är som ska göras för att förbättra kvinnors arbetsvillkor och hur man från sida nu vill till exempel komplettera sin tidigare politik – det som har nämnts om att lägga ned och dra ned på – med en del andra åtgärder för att förbättra kvinnors arbetsvillkor. Om jag tittar på politik generellt förstår jag det som att man bland annat vill ta de områden där kvinnor uppenbarligen har det svårare än män på arbetsmarknaden, det vill säga där man har otrygga anställningsvillkor och sådant, och tänka: Det ska vi ha mer av. Det skulle alltså på något märkligt, uppochnedvänt och magiskt sätt förbättra kvinnors arbetsvillkor om man till exempel utvidgade arbetsgivares möjligheter att behandla arbetstagare godtyckligt. Till exempel vill man förlänga provanställningstiden och minska de regleringar som lagen om anställningsskydd ger. Man vill från sida även kraftigt minska skatteintäkterna, och därmed skulle de kvinnor som har få kollegor få ännu färre kollegor. Jag skulle vilja veta hur detta i föreställningsvärld kan förbättra kvinnors arbetsvillkor. 136 (M) replik: Om jag förstår frågan rätt handlar den om hur den moderata politiken allmänt kan förbättra kvinnors arbetsvillkor. Eller har jag uppfattat det fel, med tanke på att min anförande innehöll så många oklarheter? Det är ju så här, herr talman, att tror sig arbeta för ökad jämställdhet. I själva verket innebär dock deras politik att kvinnor får mindre att säga till om. Vi kan titta på det historiskt sett – ta bara lagförslaget om vinster i välfärden. Man vill med det förslaget förbjuda främst kvinnliga företagare, för de allra flesta företagarna inom valfriheten är kvinnor. Det handlar också om att exempelvis kunna välja arbetsgivare. När jag växte upp hade vi två tv-kanaler, och det var enbart stat, kommuner och landsting som levererade välfärd. Det är ingen bra situation för kvinnorna.